ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 117, 2023-12-25 00:00

עודד פורר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא "טיפול רשות האוכלוסין וההגירה בבקשות תיירים שהגיעו לישראל בין השנים 2021-2023 להסדרת מעמדם"

עודד פורר:  אגב, חלק מהפניות שהעברנו נוגעות ל"חרבות ברזל" ולחיילים שמשרתים בחזית

עודד פורר:  לפני שנדון, נמצאים אתנו איתי סיגל וענבל צח ממשפחות החטופים והחטופות

עודד פורר:  בבקשה

איתי סיגל: צהריים טובים

איתי סיגל:  לי קוראים איתי סיגל, אני אחיין של קית' סיגל ואביבה

איתי סיגל:  אביבה שוחררה ביום ה-51, אנחנו ביום ה-80

איתי סיגל:  דוד של קית' עדיין נמצא בעזה

איתי סיגל:  אף אחד לא יכול להבין את החרדה היומיומית שאנחנו חווים במשפחה בנוגע למצב של דוד שלי, של שאר חטופים וכמובן של כל חיילי צה"ל שמגנים עלינו

איתי סיגל:  הסיפור שלנו, ביחס לחטופים אחרים, אפשר להגיד פחות מצמרר

איתי סיגל:  חטפו אותם מביתם, אנחנו יודעים שלא פצעו אותם פיזית יותר מדי בעת החטיפה, ואנחנו גם יודעים שעד לפני כמה שבועות מצבו של קית' היה יחסית בסדר כי אביבה הייתה אתו חלק מהזמן

איתי סיגל:       אני פה עם בקשה לממשלה, לכנסת, לרשות האוכלוסין ולגופים ממשלתיים נוספים

איתי סיגל:  הבעיות שלנו כמשפחות החטופים הן מאוד רחבות

איתי סיגל:  אבא שלי עלה בשנות ה-70', אמנם לא בשנים של נושא הדיון, אבל משום מה המדינה לא מוכנה להכיר בכך שאבא שלי הוא אח של דוד שלי, ובגלל זה אבא שלי לא מקבל את התמיכה שהוא אמור לקבל ואנחנו נלחמים מול - - -     

עודד פורר: שגיליתם רק נוכח האירוע הנוכחי כי עד כה בכלל לא הייתם צריכים?     

איתי סיגל: נכון, אף אחד לא היה צריך את זה

איתי סיגל:  זה משהו שאנחנו מאוד לא רוצים להתעסק אתו כרגע

עודד פורר: אתם מכירים את זה, יואל?     

יואל ליפובצקי: לא

עודד פורר: תעביר לנו את הפניה, בבקשה

איתי סיגל: העברנו את זה באין-ספור ועדות כמעט

איתי סיגל:  יש לנו מישהו במשל"ט רשות האוכלוסין, יש לנו מישהי במשל"ט משרד המשפטים, במשרד הפנים, כולם אומרים לנו מה-6 או ה-10 בנובמבר – רשמתי את כל התאריכים של ההתכתבויות של אבא שלי עם הנציגים השונים, וזה פשוט לצערי, וסליחה שאני משתמש במילה הזאת, ביזיון

איתי סיגל:  אחת המחלות שיש בישראל זה בירוקרטיה

איתי סיגל:  זה פשוט לא הגיוני שאבא שלי צריך עכשיו לבקש מבית חולים איפשהו בארצות הברית שישלחו לו מסמך שאומר מי ההורים שלו, לא הולך להיות שם מספר תעודת זהות, לא הולך להיות שם מספר דרכון, הולך להופיע שם שני שמות

איתי סיגל:  זה פשוט מביך שזה מה שאבא שלי ואנחנו צריכים להתעסק אתו כרגע

איתי סיגל:  אני ממש אשמח שנציגי רשות האוכלוסין ומי שעוד נמצא פה - - -     

עודד פורר: נטפל בזה

עודד פורר:  נטפל בזה, כולל עירוב של משרד העלייה והקליטה

עודד פורר:  אני בטוח שיש את תיק העלייה גם, כולל שמות ההורים והכל

עודד פורר:  יש פתרונות

איתי סיגל: יש פתרונות אבל זה היה צריך כבר לקרות לפני חודשיים

עודד פורר: אני פעם ראשונה שומע על זה

עודד פורר:  סליחה

איתי סיגל: אז איפשהו יש תקלה

עודד פורר: כן

איתי סיגל: תודה

איתי סיגל:  אנחנו מתמודדים עם הקושי הנוכחי

איתי סיגל:  קית' הוא אדם באמת מדהים

איתי סיגל:  אני חושב שאחד הדברים הכיפיים שקורים לי בתקופה הנוראית הזאת הוא שאין מקום שאני לא עומד עם שלט של קית' ומישהו, שאני לא מכיר אותו אבל הוא מכיר את דוד שלי, ניגש אלי ואומר שקית' הוא הבן-אדם הכי מדהים שהוא פגש בחייו, הבן-אדם הכי נחמד, לא דורסני, ואי אפשר לדמיין שבן-אדם כל-כך נחמד, כל-כך אכפתי, ששם את האחרים לפניו, נמצא כבר 80 יום בעזה

איתי סיגל:  קית' הוא גם הסנדק שלי אז יש לנו גם קשר מאוד מאוד חזק, ממפגשים לאכול חומוס ביחד, הליכות - - -     

עודד פורר: מאיפה הוא נחטף?     

איתי סיגל: מביתו בכפר עזה

עודד פורר: אתה גם משם?     

איתי סיגל: לא, אני מגזר

איתי סיגל:  אבא שלי הקים משפחה בקיבוץ גזר, דוד שלי הקים משפחה בכפר עזה

איתי סיגל:  הם שם כבר מעל 40 שנה

איתי סיגל:  קית' חייב להיות בבית, הוא חייב לחזור לנכדים שלו, הוא חייב לחזור הנכדות שלו, הוא חייב לחזור להגיד שלום לאימא שלו, שהיא בת 96, נמצאת בבית אבות בארצות הברית במצב לא טוב, גילינו לפני שבוע שיש לה קורונה בפעם החמישית

איתי סיגל:  מעבר לזה שהוא חייב לחזור מחר בשביל הבריאות שלו, הוא חייב לנסוע שוב לארצות הברית להיות עם אימא שלו, ללוות אותה ברגעים האחרונים וגם להמשיך בחייו

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רציתי להוסיף – אני פשוט מכירה את הסיפור, דיברתי גם עם שיר – שהוא נפצע ביד ברגע שהכניסו אותו לאוטו, כשהוא נחטף, גם שברו לו צלעות והוא סבל מאוד, ועד היום אף צוות רפואי לא בדק אותו והוא לא מקבל עזרה רפואית, שזה סבל כפליים

איתי סיגל: כן, לגמרי

איתי סיגל:  תודה

ענבל צח: בוקר טוב

ענבל צח:  אני ענבל, בת דודה של טל

ענבל צח:  טל, כמו שאמר פה חברי איתי, כבר 80 יום בשבי

ענבל צח:  הוא נחטף מבארי

ענבל צח:  יחד עם טל נחטפו אשתו עדי, הילדים נווה ויעל, אימא של עדי, עוד דודה ובת דודה

ענבל צח:  אצלנו נחטפו שבעה מבני המשפחה ושלושה נרצחו

ענבל צח:  אני רוצה להגיד לפני שאני מספרת על טל שבשבילכם אולי מדובר רק באיזושהי תמונה, הם לא תמונה, כל אחד מהם זה עולם ומלואו, כל אחד מהם זה בן, זה אבא, זה בן זוג, אח, בן דוד, שכן, חבר

ענבל צח:       כשהילדה של טל, בת ה-3

ענבל צח: 5, חזרה מהשבי – וקודם כל אני אגיד שבשום מקום בעולם זה לא נשמע הגיוני שילדה בת 3

ענבל צח: 5 הייתה בשבי – היא חזרה דוברת ערבית אחרי 54 ימים שם

ענבל צח:  אני לא יודעת למי זה נראה הגיוני אבל לנו זה ממש לא נראה הגיוני

ענבל צח:  הטיפולים שהילדים שלו יצטרכו עוד לעבור בחיים האלה, אני לא יודעת מאיפה יהיו להם את הכוחות

ענבל צח:      כשהילדה שאלה אותי מתי היא יכולה לשחק שוב עם אבא, ישבתי מולה בבית חולים כשבאתי לבקר כשהם חזרו מהשבי ואין לי שום תשובה לתת לה האם אבא שלה בחיים, כי כשהם חטפו את אבא שלה הכניסו אותו לתוך בגאז' של אוטו והוא פשוט אמר – מתוך עדות שיש לנו מאנשים שנחטפו איתם ביחד – "אני לא יכול לנשום, תגיד להם להוציא אותי, אני לא יכול לנשום, אין לי אוויר"

ענבל צח:  אז אני, 80 יום אחר כך, אחרי שהם נחטפו מבארי - - -     

עודד פורר: זה המידע האחרון שיש לך עליו?     

ענבל צח: כן

ענבל צח:  הדבר האחרון שיש לנו זה מאלון וירדן גת, שאלון וגפן, הילדה שלו, הצליחו להימלט, ירדן שוחררה מהשבי

ענבל צח:  אנחנו לא יודעים אם טל בחיים

ענבל צח:  אז כשילדה בת 3

ענבל צח: 5 שואלת אותי מתי אני יכולה לשחק שוב עם אבא ואין לי תשובה לתת לה, וכשילדה בת 3

ענבל צח: 5 מדברת בערבית ואני לא מבינה בכלל איך דבר כזה קורה, ילדה בת 3

ענבל צח: 5 שעוד לא כל כך סופרת בעברית אבל כן בערבית, או שהם מדברים ביניהם והיא פתאום אומרת לו לאח שלה "אוסקוט", ילדה בת 3

ענבל צח: 5 – המדינה הזאת תצטרך לעזור להם להשתקם

ענבל צח:  אבל החובה של המדינה הזאת לפני הכל היא להחזיר ליעל ולנווה את אבא שלהם ולהחזיר לאיתי את הדוד שלו ולהחזיר לכולנו את כל ה-129

ענבל צח:      תודה לכם על התמונות, זה באמת מרגש וזה לא מובן מאליו שאתם מזכירים אותם, ועדיין אנחנו מקווים שהיום יהיה היום האחרון, אם יהיה מתווה על השולחן, זו החובה שלכם כמדינה – הם שירתו במדינה הזאת, הם משלמים מסים במדינה הזאת, הם תושבים במדינה הזאת

ענבל צח:  אגב, אין פה ואני לא רוצה שיהיה פה שום בלבול, אין פה שום עניין של הקונפליקט היהודי והפלסטיני

ענבל צח:  זה לא קשור לזה

ענבל צח:  יש פה כרגע עניין הומניטרי בלבד כי יש חטופים שהם גם בדואים ומוסלמים, אז אין פה שום עניין בזה שהם יהודים

ענבל צח:      הדבר היחיד זה שהאנשים האלה הגיעו לבארי – הם כבר לא גרים בבארי, הם עזבו את בארי כשיעל נולדה כי עדי, אימא שלהם, אמרה: אני לא מגדלת עוד ילדה בממ"דים, תחת הרקטות – הם עברו לגור באזור כרמיאל, במקום שליו, יפה ומדהים והם פשוט הגיעו לשמחת תורה

ענבל צח:  הם היו ביום שישי בבארי ובשבת הם היו צריכים לבקר את ההורים של טל

ענבל צח:  אימא של טל הכינה אוכל, אימא של טל קנתה מתנות, האוכל עוד במקרר ואת המתנות הם עוד לא קיבלו, למרות שהילדים חזרו, כי הם מחכים שהם יבואו אליהם הביתה

ענבל צח:  אז כן, לא מדובר פה באיזה משהו רחוק, זו המשפחה שלנו

ענבל צח:  ליעל ולנווה מגיע לגדול עם אבא

ענבל צח:       אנחנו כבר משפחה שכולה

ענבל צח:  ב"צוק איתן" בן דוד שלנו נהרג

ענבל צח:  אנחנו לא מוכנים לקבל יותר אף ארון, לא של טל ולא של אף אחד, כי כל ה-129 הם בני משפחה חדשים שלנו

ענבל צח:  החובה שלכם זה לזכור אותם גם כשאתם פה במסדרונות הכנסת וגם כשאתם בחוץ, לזכור אותם ולא להוריד אותה מהאג'נדה היומית, לא מהתפילות, לא משיחות עם ראש הממשלה או עם כל בן-אדם שיכול לעזור, קולגות שלכם מעבר לים, כי אנחנו עושים את זה

ענבל צח:       אני עכשיו חזרתי משבועיים בוושינגטון ובקנדה, פגשתי את ראש ממשלת קנדה, טרודו

ענבל צח:  זה מגוחך בעיניי שאני צריכה לנסוע מעבר לים בשביל לבקש מאנשים, להתחנן לאנשים, שיחזירו לי את המשפחה שלי, שיחזירו לנו את המשפחות שלנו, כי אין לנו ולא תהיה לנו זכות קיום במדינה הזאת ללא החטופים

ענבל צח:  וכשאני ישבתי קודם בוועדה ואני שומעת שמעבירים 2 מיליון שקל לטובת בעלי חיים – בואו תעבירו 2 מיליון שקל לטובת המפונים מעוטף עזה והחוזרים מהשבי בלי בירוקרטיות, כמו שאמר פה איתי, כי המחלה הכי קשה במדינה הזאת זו בירוקרטיה

ענבל צח:  תעבירו כספים לאלה שחזרו מהשבי, שאנחנו לא יודעים איך הם ישתקמו

ענבל צח:      אתם לא מכירים את עדי, אשתו

ענבל צח:  טל ועדי ביחד 22 שנים

ענבל צח:  תמיד כשרואים את עדי מחפשים את טל

ענבל צח:  כשבאתי לבקר בבית החולים חיפשתי את טל בעין כי זה תמיד בא לי ביחד

ענבל צח:  אז בבקשה לזכור שלפני הכל ולפני כל דבר – אולי הדבר היחידי שאפשר לשים במקביל אלינו זה הביטחון, תקציב הביטחון, אבל כשמעבירים תקציב של 2 מיליון שקל לטובת הסוסים, הגמלים והחמורים, בבקשה לזכור שיש משפחות שאין להם בתים, שברמת הדרכונים והטפסים שהיו צריכים, הכול ביורוקרטיות

ענבל צח:       הם חזרו, אין להם שום רכוש כי גנבו להם את הרכוש מהבית

ענבל צח:  תזכרו את זה

ענבל צח:  אתם משרד הפנים, מייצגים גם את רשות האוכלוסין, אין להם תעודות, אין להם דברים כי הכול נגנב

ענבל צח:  בשביל לפתוח חשבון בנק חדש צריך תעודה, אין תעודה

ענבל צח:  לפני שמעבירים תקציב של גמלים וחמורים – אני כבר לא יודעת מה – יש אנשים שאין להם בית, יש אנשים שכרגע אין להם סוודר

ענבל צח:       ובאשר לקית' ולטל, חטפו אותם מהמיטות, היה קיץ, עכשיו אני לא יודעת אם הם לא זרוקים באיזו פינת חדר שאין בה אפילו סדין, ובטח לא חימום, בטח לא כוס מים

ענבל צח:  אנחנו יודעים מעדויות המשפחות שחזרו אבל גם מהעדויות של הגברים התאילנדים, הגברים עוברים התעללות מינית כמו הנשים

ענבל צח:  יש חטופות שחזרו בהריון

ענבל צח:  המדינה הזאת צריכה להתעורר ולעשות הכול כדי להחזיר את כולם הביתה, כי גם עכשיו, בזמן שאנחנו מדברים, יש עדיין בחורות צעירות כמו רומי גונן שנמצאת שם

ענבל צח:       דרך אגב, יש פה את התמונה של כפיר, כפיר כבר בן 11 חודשים, הוא לא בן 10 חודשים

ענבל צח:  כל שנייה היא משנה

ענבל צח:  אין להם יותר זמן לחכות

ענבל צח:  אנחנו נילחם

ענבל צח:  אם להם יש את הכוחות להילחם, אני לא יודעת

ענבל צח:  תתחילו להפעיל את הלחץ על כל מי שאפשר, קודם כל לעזור לחטופים שחזרו, לא צריך את הבירוקרטיות האלה עכשיו, אין לאנשים מאיפה להביא תעודות בשביל לפתוח חשבון בנק

ענבל צח:       שניים, להתחיל להעביר תקציבים לאנשים ולא לגמלים וחמורים, שהם אולי חשובים אבל הם חשובים הרבה פחות

ענבל צח:  תקציב המדינה כרגע צריך להיות אך ורק החטופים, המשפחות שלהם ושיקום הבתים לתושבי כפר עזה, בארי, נחל עוז וניר עוז, שאין להם בכלל בית

ענבל צח:  המדינה הזאת צריכה להתעורר ולהחזיר אותם

ענבל צח:  כל שנייה שעוברת אנחנו לא יודעים מה יהיה בשנייה הבאה, אם לא נקבל איזושהי הודעה, כמו בפגישה עם משרד החוץ בקנדה, שכולנו קיבלנו הודעה בו-זמנית בה דווח שנמצאה גופתה של עדן זכריה

ענבל צח:  אנחנו רוצים אותם בבית בחיים

ענבל צח:  אין להם אפשרות יותר לחכות

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  יואל ליפובצקי, ראש מינהל האוכלוסין

יואל ליפובצקי: אני חייב להתייחס למשהו שאמרת

יואל ליפובצקי:  קודם כל, את רואה, אני הולך עם הצמיד הזה, קיבלתי אותו מאבי שמריז, באתי לנחם אותו ואני מכיר אותו לצערנו בגלל הנסיבות האלו

יואל ליפובצקי:  אני לא יודע אם את יודעת מה רשות אוכלוסין הייתה, אבל אני קודם כל מתפלל שהחטופים יחזרו בשלום כמובן ושתקבלו כל מה שמגיע לכם, אבל אתם גם צריכים לדעת שאנחנו המשרד הראשון מכל משרדי הממשלה שכבר בשבוע הראשון הרים טלפו לתושבי כפר עזה, למשל לאבי שמריז, שנמצאים בשפיים, ולבארי שנמצאים בים המלח, והגענו אליהם, לכן אני לא יודע לאיזה בירוקרטיה את מתכוונת

יואל ליפובצקי:  הגענו, עשינו את זה פעם ראשונה, למלונות ולכל המפונים

יואל ליפובצקי:  דרך אגב, מחר ומחרתיים אנחנו שוב בים המלח וביום חמישי אנחנו בנתניה, עברנו את כל המפונים, כולל שדרות - - -     

ענבל צח: אבל תפריד בין המפונים לבין אלה שחזרו מהשבי

יואל ליפובצקי: אני אפריד, אני אתייחס לכול, פשוט חשוב שתדעו כי אתם נותנים ביקורת

יואל ליפובצקי:  אני לא שופט אף אחד, אנחנו באותה סירה, כל מדינת ישראל

יואל ליפובצקי:  אני חושב שאין אחד במדינה הזאת שלא מזדהה אתכם ולא מחכה שהחטופים כבר יחזרו

יואל ליפובצקי:  אני רק אומר שעשינו תעודות זהות ביומטריות לכולם, זירזנו – במקום תוך חודש קיבלו אותן תוך פחות משבוע – כשאנחנו שלחנו נהג שלנו לשני המפעלים, של תעודות זהות ודרכונים, כדי להביא להם, לא לטרטר אותם, להביא להם למקום ולחלק להם במקום, במלון שהם נמצאים

יואל ליפובצקי:  מעל 7,000-8,000 מפונים קיבלו, ללא תשלום כמובן, כולל המון עזרה למשפחות החטופים, למשל להשיג דרכונים זרים, אזרחויות זרות, לרבים מהם

יואל ליפובצקי:      לגבי החטופים, שלחנו עובדים שלנו לבתי החולים מיד כשהם השתחררו, לא הבאנו אותם לשום מקום לעשות ביומטרי

יואל ליפובצקי:  צילמנו אותם, כבוד היושב-ראש, בבית החולים עצמו, החתמנו אותם על מה שצריך, חזרנו ללשכות, הוצאנו להם את תעודות הזהות ואת הדרכונים, כמובן ללא עלות וללא כלום, ומסרנו את זה או לבית חולים או, אם הם השתחררו, למשפחה

יואל ליפובצקי:  כולל דרכונים שעשינו לבני משפחות שיוצאים להסברה בכל מיני מדינות תוך ימים ספורים בחינם, כך שאני לא כל כך מבין מה עוד אנחנו יכולים לעשות

עודד פורר: ראשית, 80 ימי גיהינום עוברים על מי שנמצא שם, וגיהינום אחר עובר גם על מי שנמצא פה

עודד פורר:  כל עם ישראל בעניין הזה מאוחד

עודד פורר:  כולנו, כולנו רוצים – לא רוצים, מחויבים – להחזיר את כולם הביתה

עודד פורר:  זאת חובתה של מדינת ישראל

עודד פורר:  מדינת ישראל הפקירה ב-7 באוקטובר את כל מי שהיה שם והיא מחויבת להחזיר אותם

עודד פורר:  בנושא הזה אנחנו נעשה הכול

עודד פורר:       ככל שישנן בעיות ביורוקרטיות פרטיות – לא הכול קשור לוועדה אבל גם מה שלא קשור לוועדה, אני אומר כחבר כנסת – תפנו

עודד פורר:  יש לכם את הפרטים של מנהלת הוועדה, כל בעיה מול אחד ממשרדי הממשלה – אני חייב לומר שהרבה פעמים זה בעיות בתום לב, בסוף גם משרדי הממשלה – ויש לי פה הרבה בעיות איתם וטענות אליהם – רוצים לעשות

עודד פורר:  תמיד יש בעיות

עודד פורר:  אם לא יהיו בעיות לא יהיה לנו מה לעשות

עודד פורר:  תפנו, אני באמת אומר, בנושא הזה תרגישו חופשי

עודד פורר:       בנושא המצב הכללי – אמרתי את זה בדיון הקודם, אני אחזור על זה ואני חוזר על זה בכל מקום –מבחינתי לא מתקבל על הדעת שהחטופים שלנו נמצאים שם בלי סיוע הומניטרי, בלי ביקורים של צלב האדום, והמשאיות ממשיכות לזרום פנימה לתוך עזה

עודד פורר:  אגב, אני חושב שאחד הדברים שמרחיקים את האפשרות שיחזרו לכאן החטופים זה זה שהדלק זורם והמשאיות עם הציוד ההומניטרי זורמות פנימה לחמאס

עודד פורר:       אין שום לחץ מבחינתם, מבחינת ההנהגה שם, להיות מתחת לאדמה עוד שנים ארוכות כל זמן שאנחנו מספקים להם את הדלק שמאפשר להם להיות מתחת לאדמה

עודד פורר:  במובן הזה לא ברור לי איך אספקת הציוד ההומניטרי והדלק, שהייתה חלק מההסכם, מרגע שההסכם הופר לא הופסקה

עודד פורר:  זאת הקריאה שלי לממשלה בלי צל של ספק

עודד פורר:  אני חושב שזה יכול לסייע

עודד פורר:  כמובן שאנחנו לא נוריד את הנושא מסדר-היום ואני מתפלל ליום שנוריד את כל התמונות כאן מהקיר

עודד פורר:  תודה רבה

עודד פורר:      במעבר חד נעבור לדיון שלנו בנושא הסדרת מעמדם של תיירים שהגיעו לישראל

עודד פורר:  ביקשנו לקבל נתונים שהגיעו אלינו

עודד פורר:  היו לנו פערים בין משרד הקליטה לרשות האוכלוסין לגבי מספרי העולים, אני מניח שזה בגלל משני מעמד לתושבים חוזרים וכל זה, אלה הפערים

עודד פורר:  ביקשתי בדיון הקודם לתת מענה פרטני למקרים שהעברנו

עודד פורר:  בדיון הקודם נטען כי תיירים ששוהים בישראל יכולים לקבל מענה ושירות רק בלשכה שאליה נרשמו בכתובת הראשונית עם הגעתם לישראל אך רבים מהם נודדים בארץ ולא נשארים במקום אחד במהלך השהות

עודד פורר:  לכן ביקשנו לאפשר לתיירים לקבל טיפול ומענה בכל לשכות האוכלוסין שנמצאות בארץ, בוודאי גם לגבי תיירים זכאי חוק שבות שמגיעים במעמד תייר ומעוניינים לשנות את מעמדם, ביקשנו שהם יוכלו לקבל את השירות הזה בכל הלשכות

עודד פורר:      נמסר בדיון הקודם שהלשכה באשקלון נפגעה מטיל ואין מענה לתושבים שזקוקים לשירות הלשכה

עודד פורר:  בניגוד להודעה בדיון הקודם שהלשכה חזרה לפעילות, לוועדה הגיעו פניות שהלשכה לא פועלת כסדרה והתורים מבוטלים

עודד פורר:  יש פה משהו שנצטרך לגשר עליו

עודד פורר:  גם אם חלק מהתורים בוטלו ועכשיו הם חוזרים, ברור לחלוטין שאנשים נמצאים עכשיו בתורי המתנה הרבה יותר ארוכים כי אם הלשכה הייתה סגורה חודש נוצר פקק ואני לא רואה סיבה לא לאפשר להם לקבל את השירות בלשכות אחרות

עודד פורר:       בדיון קודם דובר גם על יחס לא מכבד כלפי הפונים, על זמני מענה ממושכים והיעדר מענה בכלל

עודד פורר:  הוצג מקרה של משפחת תיירים שהגיעה לישראל בנובמבר 22, חיכתה למעלה משנה להסדרת מעמדם כעולים חדשים, עניין שסודר יום לפני קיום הדיון הקודם

עודד פורר:  ביקשנו להוציא הנחיות לכל עובדי הלשכה, פעם אחת מבחינת היחס, איך עונים גם כשעונים תשובה שלילית, וגם לגבי המענה בזמן סביר, לא הגיוני למשוך מישהו שנה

עודד פורר:       לגבי תדירות התכנסות הוועדות ההומניטריות – נמסר לנו שהן מתכנסות מדי חודש, המספרים היום מחייבים כינוסים באופן תדיר יותר, ביקשנו להגביר את תדירות הוועדות להתכנסות שבועית, בעיקר כשמדובר בצרכים הומניטריים

עודד פורר:  לא סביר שמישהו שצריך ועדה הומניטרית יחכה חודשים

עודד פורר:  הרי העניין הוא עניין הומניטרי

עודד פורר:  בדיון הקודם תיארנו מקרה אח של חייל שנהרג, סמ"ר מארו אלם, בן 20, שהגיע מאתיופיה

עודד פורר:  המשפחה הצטרכה לבצע בדיקות רקמות כי לא נמסרו מסמכים שהתבקשו

עודד פורר:  לאחר הדיון המסמכים נמסרו

עודד פורר:  האם העניין הזה סודר בעקבות הדיון והעברת המסמכים?      מקרה נוסף היה של יולדת חסרת מעמד שילדה בת לבן זוגה שנהרג במלחמת "חרבות ברזל"

עודד פורר:  התינוקת שנולדה באמצע דצמבר בבית חולים איכילוב הייתה ללא זכויות רפואיות עד לקיום ועדה הומניטרית שנקבעה רק ב-31 בינואר – אפרופו למה אנחנו רוצים שיהיו ועדות הומניטריות באופן תדיר יותר

עודד פורר:  אני שמח שבעקבות בקשת הוועדה הדיון הוקדם ל-25 בדצמבר, היום

עודד פורר:  אני חייב לומר שנעשתה פה עבודה של מנהלת הוועדה כדי לדאוג לתינוקת – גם אם אחר כך יסתבר שיש בעיה אז עזרנו לתינוקת בסופו של דבר – יש אישור אישי שהתקבל מביטוח לאומי לתת ביטוח רפואי עד אישור הוועדה ההומניטרית

עודד פורר:       מי שלא מציג מסמכים שמתבקשים להציג ברשות האוכלוסין, הדיפולט האוטומטי הוא להפנות אותם להליכים משפטיים

עודד פורר:  נוצר מצב שאנשים לא יודעים, הם פונים להליכים משפטיים, אחר כך מצליחים להשיג את המסמכים אבל אז הם תקועים, אומרים להם: פניתם להליכים משפטיים אז אל תביאו לנו את המסמכים, וסתם מתנהל הליך משפטי כשאפשר היה להתייחס למסמכים

עודד פורר:  אז לפתור גם אתכם, גם את הפונים ואת כולם מההליך המשפטי

עודד פורר:      הדבר האחרון הוא מענה אנושי במוקדים בשפות זרות לפונים בעניין אשרות ומעמד, בעיקר בנושאים האלה

עודד פורר:  יש שני פונים מהדיון הקודם שאני רוצה לתת להם לדבר לפני שאתן לכם להתייחס

עודד פורר:  נמרוד אמיר, בבקשה

עודד פורר:  פעם שעברה דיברת אתנו מהמילואים שלך, מה התפתח מאז?       

נמרוד אמיר: באמת מיד לאחר הוועדה קיבלתי טלפון ממישהו מרשות האוכלוסין ואמרו לי להגיע מיד ללשכה בעכו ושיטפלו בכל

נמרוד אמיר:  ברגע שיצאתי – יצאתי ביום שני – הלכתי ישר ללשכה עם אשתי, עברנו ראיון ל-א/5, ואמרו לי שעד שאני חוזר למוצב, יומיים-שלושה אחרי זה, תהיה כבר תשובה

נמרוד אמיר:  בהתחלה אמרו שיסדרו את זה במקום, כרגע עברו שבועיים ועדיין אין תשובה

נמרוד אמיר:  אז לא התקדם שום דבר חוץ מזה שעשינו ראיון ונתנו לה אשרת עבודה, שלא באמת מקנה הרבה כרגע שרלוונטי

עודד פורר: והילדים?     

נמרוד אמיר: יש שלושה ילדים, אחד הוא אזרח ובשניים האחרים לא מכירים עדיין

עודד פורר: למה הם לא מוכרים?     

נמרוד אמיר: נראה לי שהרגע אמרת את זה, כשדיברת על זה שהם מאלצים אנשים להגיע לאיזשהו מאבק משפטי

נמרוד אמיר:  אני הבאתי את כל המסמכים - - -     

שלומית אבינח: נמרוד, חשוב שתפרט לפרוטוקול כי זה טלפון שבור

נמרוד אמיר: כרגע הם בהליך משפטי

נמרוד אמיר:  כרגע יש שניים שלגביהם יש הליך משפטי שאני צריך להמציא פסק דין אבהות

עודד פורר: למה הליך משפטי?     

נמרוד אמיר: כי זה מה שקיבלתי ממשרד הפנים לאחר ערעור עם מסמכים שהם דורשים להציג פסק דין אבהות

עודד פורר: איזה מסמכים הצגת במשרד הפנים?     

נמרוד אמיר: כל המסמכים הרלוונטיים, יש הרבה, יש תעודות לידה עם אפוסטיל ששנינו ההורים, יש את תעודת הנישואין, יש את הילד הראשון, יש בדיקות אולטרסאונד, יש רופא שראה אותנו לאחר הלידה, בזמן הלידה ולפני, יש הכול

נמרוד אמיר:  אין באמת איזשהו משהו שאני יכול להגיד לך שאין, שאני יכול לחשוב עליו, רק שזה היה לידת בית ולא בית חולים והם לא אהבו את זה

עודד פורר: אתם רוצים להתייחס עכשיו?     

יואל ליפובצקי: לגבי הליך מדורג, הראיון שהם עשו, זה מתחיל בחצי שנה של אשרת עבודה ב/1 ובמהלך חצי השנה הזו משדרגים ל-א/5 - - -     

עודד פורר: אבל הם נמצאים בארץ כבר למעלה משנה

יואל ליפובצקי: אבל רק עכשיו הם התחילו כי היו חסרים מסמכים

יואל ליפובצקי:  זה לא קשור לילדים, הם עוברים כמו כל אזרח

יואל ליפובצקי:  היו חסרים דברים ולכן זה עד חצי שנה

יואל ליפובצקי:  אנחנו ננסה לקצר, אני לא יודע אם נבטיח לו תוך שבוע תשובה ל-א/5 אבל בכל מקרה ההליך הפורמלי שכולם עוברים זה חצי שנה ב/1 ברגע שמכירים ומתחילים את ההליך ואחר כך נכנסים ל-א/5

עודד פורר: מתי פניתם למשרד הפנים פעם ראשונה?     

נמרוד אמיר: לפני שנה וחצי

יואל ליפובצקי: כנראה שלא הביאו את כל המסמכים

עודד פורר: לא, את ב/1 הם קיבלו רק אחרי דיון בוועדה אחרי שנה וחצי

יואל ליפובצקי: אחרי שהם השלימו מסמכים

יואל ליפובצקי:  הוא הגיש אולי שלוש או ארבע פעמים ללשכה בקשה כדי שלא יסגרו לו את הבקשה, כי אם אתה לא מגיש את המסמכים, מן הסתם אנחנו סוגרים את הבקשה ותבוא כשיש לך

יואל ליפובצקי:  לא סגרו לו שלוש או ארבע פעמים כשהוא ביקש להאריך

יואל ליפובצקי:  כמו שאנחנו מבקשים מכולם את המסמכים, גם הם צריכים לעמוד בזה

יואל ליפובצקי:  לגבי הילדים, יש נוהל וחוק מאוד מסודרים מתי אנחנו מכירים בילדים

יואל ליפובצקי:  צריך להביא תעודת לידה עם אפוסטיל, שהם הביאו, והוכחות לפרי בטן, שלהבנתי הם לא הביאו

עודד פורר: מה זה הוכחות לפרי בטן?     

יואל ליפובצקי: למשל, שחרור מבית החולים שהיא היולדת, למשל אולטרסאונד מהשליש השלישי של ההריון, בדיקות, אם בוצעו, בסוף ההריון - - -     

עודד פורר: הוא אומר שהוא הביא אולטרסאונד

יואל ליפובצקי: הוא אמר שהוא הביא, אצלנו בדקו והמסמכים לא היו מה שאנחנו מקבלים מכולם

שלומית אבינח: אמרו לי - - -     

יואל ליפובצקי: אפשר להתווכח

יואל ליפובצקי:  אמרו לך, אבל אנחנו בסוף בודקים את המסמכים וגם אני אומר לך, אז תחליטי מי משקר

יואל ליפובצקי:  גם לי אומרים הרבה דברים אבל אני מנסה לעזור כמה שאני יכול כמו שעוזרים לכל אחד, לא להפלות לא לפה ולא לפה

יואל ליפובצקי:  בסך הכל אין לי אינטרס לא לעזור למישהו ולא לרשום ילד ישראלי

יואל ליפובצקי:  אנחנו רושמים ילדים בלי סוף

יואל ליפובצקי:       לגבי ילדים, לא הביאו וברגע שאין את כל מה שאנחנו צריכים אנחנו מבקשים פסק דין מבית משפט, לא DNA, השופט מחליט האם על פי המסמכים שהזוג מראה לו או ראיות אחרות שהזוג מראה לו לתת לנו פסק דין לרשום או שהשופט אומר: אני לא יכול לקבוע שאכן זו אם הילדים, תעשו DNA

יואל ליפובצקי:  אנחנו מחכים לפסק דין

יואל ליפובצקי:  הוא גם קיבל סיוע מהסיוע המשפטי, כך שזה גם להבנתי במקרה הזה לא עולה כסף

יואל ליפובצקי:  אבל בלי קשר, זה הנהלים שלנו, זה החוק, אנחנו מנסים לעזור כמה שרק אפשר ולראייה כמה אנחנו רושמים

שלומית אבינח: ממה שאני הבנתי – וטיפלתי בזה ביום חמישי וגם דיברתי עם תמי אזרזר, היא לא נמצאת פה אבל אני אומרת ממה שאני הבנתי – היות ובני הזוג נמצאים בהליך משפטי זה יצא ממסגרת הרשות

שלומית אבינח:  ממה שאני הבנתי, גם אם הם יביאו עכשיו את כל המסמכים, שאם זה לא היה בהליך משפטי הם היו יכולים לקבל את המעמד לפי מה שאתם דורשים, אתם לא יכולים לעשות את זה בגלל שהתיק נמצא בהליך משפטי ועד שאין פסיקת בית משפט אתם לא יכולים לטפל

שלומית אבינח:  כלומר, במירכאות – אני לא עורכת דין – למשוך את ההליכים המשפטיים ולחזור לטיפול אצלכם

שלומית אבינח:  זה מה שאני הבנתי, תקן אותי אם זה לא נכון

יואל ליפובצקי: קודם כל, יש חוק במדינת ישראל וכל מי שנמצא בהליך משפטי הפרקליטות מולו, ולכן באותו רגע כל משרד ממשלתי, בלי קשר אלינו, יוצא מהתמונה

יואל ליפובצקי:  יש עורכי דין מול הפרקליטות, יכולים להעביר לפרקליט המטפל את כל המסמכים, הפרקליט מעביר אלינו לבדיקה ואפשר לעשות

יואל ליפובצקי:  דבר שני, אני לא יכול למשוך עתירה שלא אני הגשתי

יואל ליפובצקי:  היחידים שיכולים למשוך עתירה זה העותרים

יואל ליפובצקי:  אם יש להם מסמכים, שייתנו לפרקליטות והם יבדקו

יואל ליפובצקי:  ברגע שיש כבר הליך משפטי - - -     

עודד פורר: למה אתם לא יכולים לבדוק את המסמכים האלה?     

יואל ליפובצקי: קודם כל, אף אחד לא הביא לנו מסמכים, אתם מדברים תיאורטית

יואל ליפובצקי:  אין כרגע מסמכים, אין משהו חדש

יואל ליפובצקי:  יש ייצוג משפטי, שיעבירו לפרקליטות, נבדוק

נמרוד אמיר: הם אומרים: או שתעשה בדיקת רקמה וזה ייגמר תוך חודש-חודשיים, או שתעשה את ההליך המשפטי שייקח שנים

נמרוד אמיר:  אף אחד לא מסתכל על המסמכים האלה, בין עכשיו לבין עוד כמה שנים

נמרוד אמיר:  כשכל ההליך הזה ייגמר, סבבה, המסמכים שם

נמרוד אמיר:  עכשיו הם אומרים לי: לא, תעשה בדיקת רקמות, נסיים את זה תוך חודשיים

עודד פורר: מי זה "אומרים לי"     

נמרוד אמיר: מהייעוץ המשפטי

שלומית אבינח: שלך או של רשות האוכלוסין? אני הבנתי שהעברתם את המסמכים

נמרוד אמיר: גם וגם

נמרוד אמיר:  אמרו את זה כבר לאחר הערעור הראשון אני חושב, אמרו לי: פשוט תעשה את הבדיקות, סיים את זה, שלם את הכסף ולך הביתה

נמרוד אמיר:  זה ידוע, זה לא שאני המקרה היחיד

דסי צנגן: יש כללים מאוד מאוד ברורים לקביעת הורות, יש כללים לגבי אימהות, יש כללים לגבי אבהות, אני לא יודעת בדיוק באיזו סיטואציה נמצא - - -     

עודד פורר: אני אסביר לך, זה מאוד פשוט, עו"ד צנגן

עודד פורר:  לא היה לו את כל המסמכים

עודד פורר:  התשובה שהוא קיבל ממשרד הפנים הייתה: אין לך את כל המסמכים, לך להליך משפטי

עודד פורר:  בינתיים הוא הצליח לאסוף את המסמכים

עודד פורר:  אני מניח שהמסמכים האלה אינם מישראל אלא מחו"ל – מאיפה המסמכים?     

נמרוד אמיר: אוסטרליה

עודד פורר: הצליח להביא את כל המסמכים

עודד פורר:  אם אני מבין נכון, בידיו גם אולטרסאונד, גם אישור של הרופא המטפל כי הוא היה בלידת בית ולא בבית חולים, גם תעודת לידה והכל מתורגם עם אפוסטיל

עודד פורר:  איזה עוד מסמכים חסרים לו?      

דסי צנגן: זה בדיוק מה שצריך להבין ולראות מהם המסמכים שקיימים

עודד פורר: אמרתי לך מה קיים, השאלה איזה עוד מסמכים חסרים

דסי צנגן: מאיזה שלב האולטרסאונד?     

שלומית אבינח: אבל לא רוצים לטפל בו כי זה בהליך משפטי, כי אסור לכם לטפל, זה העניין

יואל ליפובצקי: אין דבר כזה, שלומית, אל תגידי סתם דברים שהם לא-נכונים

עודד פורר: אתה אמרת את זה עכשיו, יואל, אתה אמרת שיפנה לפרקליטות

יואל ליפובצקי: נכון, כי כשאתה בהליך משפטי מול המדינה, כרגע עורכי הדין שלו מהסיוע המשפטי מול הפרקליטות

יואל ליפובצקי:  מה הבעיה להעביר לאותו פרקליט מטפל את המסמכים והפרקליט יעביר אלינו? מה הבעיה? זה החוקים במדינת ישראל

יואל ליפובצקי:  מה הבעיה להעביר אליהם? אם יש לו עוד מסמכים, שעורך הדין שלו יעביר לעורך הדין שמטפל ואנחנו נבדוק

יואל ליפובצקי:  אני לא מצליח להבין מה הבעיה

עודד פורר: מבחינת עורכי הדין שמטפלים הם מחכים לפסק דין, הם לא מחכים לכם

עודד פורר:  כולם מחכים לפסק דין

יואל ליפובצקי: לא, יש להם התנהלות מול הפרקליטות, מה זאת אומרת?     

תומר ורשה: אפשר לומר משהו בעניין הזה? להסביר את המציאות קצת?     

שלומית אבינח: למה אתה צריך להתערב? אתה לא עורך הדין המטפל? סליחה שאני אומרת

תומר ורשה: קודם כל, אני מדבר מטעם לשכת עורכי הדין

תומר ורשה:  אני פשוט מכיר את התחום ואני יכול קצת לעזור ולהסביר את העניין

עודד פורר: בבקשה

עודד פורר:  מה שמך ומה תפקידך?     

תומר ורשה: תומר ורשה, יושב-ראש משותף של ועדת הגירה בלשכת עורכי הדין ובעל משרד בתחום 22 שנה, מכיר היטב את העניין

תומר ורשה:  נהיה פה שיח שהוא קצת שגוי ואני רוצה להסביר את העניין בקלות

תומר ורשה:  לא יעזרו המסמכים משום שמשרד הפנים, העמדה עקרונית שלו, זה לא להסדיר מעמד של יילוד להורה זר על סמך מסמכים, נקודה

תומר ורשה:  זאת המציאות

תומר ורשה:  עם כל הכבוד, זו לא בעיה של אף אחד מהיושבים כאן, זה עניין של מדיניות, ולכן שולחים אותם לעשות תביעת אבהות

תומר ורשה:  העמדה של הפרקליטות שמייצגת את משרד הפנים היא לעשות בדיקת רקמות, בדיקת הרקמות הזאת לוקחת כחודש-חודשיים - - -     

עודד פורר: כמה היא עולה?     

תומר ורשה: היא עולה בסביבות 2,000 שקל לנבדק, כאשר, אדוני, אם עורך הדין שלו התעקש לנסות להימנע מזה כי חוק מרשם האוכלוסין אומר שלא חייבים, הפקיד מוסמך לרשום אבהות גם על סמך הצגת מסמכים

תומר ורשה:  אבל העמדה העקרונית היא שכאשר מדובר בהורה זר ורישום ילד שיכול להשליך על מעמד הילד – במקרה הזה האימא זרה, הילד הופך להיות אזרח ישראלי מכוח האבא וזה לא לידה של האימא אלא האבא – הם עומדים על-כך

תומר ורשה:  אם זה נכון או לא נכון זה שאלה של מדיניות

דסי צנגן: נראה לי שבג"ץ הכריע מה נכון ומה לא נכון

תומר ורשה: לכן הבאת המסמכים לא עוזרת

תומר ורשה:  ברגע שהתיק בבית משפט למשפחה לרשום אבהות, או שמשרד הפנים באמצעות הפרקליטות אומר: אני מוכן לטפל כדי לחסוך את הדיון המשפטי וזה אפשרי, או שהם אומרים: תנהלו את הדיון שם

דסי צנגן: יש פה קצת ערבוב של תחומים

דסי צנגן:  יש מצבים שבהם ההורות היא לצורך מרשם בלבד

דסי צנגן:  זאת אומרת, מדובר בילד שהוא ממילא אזרח ישראלי מכוח אחד ההורים, אז השאלה היא איך מוכיחים את ההורות של ההורה השני ובעניין הזה יש מדרג ראייתי מקל שנעשה בעקבות פסק הדין בעניין איל ויס; ויש את הסיטואציה היותר מורכבת כאשר ההורות היא זאת שמקנה את המעמד לילד

דסי צנגן:  בעניין הזה גם כן יש מדרג ראייתי, לא תמיד נדרשת בדיקה גנטית, שאותה יכול לאשר רק בית משפט לענייני משפחה

דסי צנגן:  למשל, אם מדובר בזוג שכבר נמצא בהליך מדורג ושהקשר הזוגי הוכח עוד טרם הוריית הקטין, לא צריך שום הליך משפטי והילד מקבל אזרחות ישראלית מכוח האבהות

עודד פורר: זאת אומרת, תעודת הנישואים שלפני הלידה לא רלוונטית?     

דסי צנגן: או למשל, אם מדובר בישראלי שחי בחו"ל, אם דווח על הנישואין והקשר הזוגי היה מוכר טרם ההוריה של הילד, אז גם כן לעניין האבהות לא היה נוצר הקושי הזה

דסי צנגן:  במקרה הזה, כמו שאני מבינה, מדובר במי שחי שנים בחו"ל, לא הודיע על הנישואין ולא על הלידה, ולכן, משלב שבו מתבקשת אזרחות לילד על בסיס אבהות, במקרים מהסוג הזה - - -     

נמרוד אמיר: אני נשוי אליה משנת 2012 ויש לנו כבר ילד שדיווחנו עליו בעבר

נמרוד אמיר:  הסברנו את כל זה

נמרוד אמיר:  גם הקונסוליה אמרו לנו שיש לנו מספיק מסמכים, רק כשהגענו לארץ הם הפסיקו לענות לנו כי הם אמרו שהם לא יכולים לעזור יותר, הם אמרו שנחזור לאוסטרליה ונירשם שם או שנלך למשרד הפנים

נמרוד אמיר:  מ-2012 אני רשום כנשוי

עודד פורר: אני מבקש לקבל ממשרד הפנים את הנתונים הבאים: כמה פניות לרישום התקבלו בכל אחת מחמש השנים האחרונות, כמה פניות כאלה לרישום ילד כשאחד מבני הזוג אינו ישראלי, כמה כאלה נענו ונרשמו בתוך הלשכה וכמה כאלה הופנו לבית המשפט

קריאה: חשוב להשוות בין אימהות לאבות

עודד פורר: אני מקבל את זה

עודד פורר:  כאשר מדובר באב ישראלי שנשוי לאם שאינה ישראלית

עודד פורר:  כמה כאלה ביקשו רישום, כמה מהם נרשמו וכמה הופנו לבית משפט

עודד פורר:  נבין האם יש פה מדיניות או לא מתוך המספרים

דסי צנגן: אני אומרת עוד פעם שהמדיניות לגבי - - -     

עודד פורר: זה לא משנה מה אומרים

עודד פורר:  בסוף זה מספרים, אם זאת מדיניות זה בא לידי ביטוי במספרים

דסי צנגן: מדובר בנוהל שאושר בפסיקת בג"ץ ואנחנו פועלים, הלשכות פועלות, לפיו

דסי צנגן:  במצבים שבהם ניתן להימנע מבדיקה גנטית הדבר נעשה

עודד פורר: עו"ד צנגן, יש סטטיסטיקה

עודד פורר:  אם אני אראה שבאחוזים ניכרים לא מצליחים להימנע מבדיקת DNA, כנראה שלא רוצים

דסי צנגן: לא, כנראה שהנסיבות הן כאלה שנקבעו - - -     

עודד פורר: כל הפניות?     

דסי צנגן: לא כל הפניות

עודד פורר: לכן נורא פשוט, 5 שנים אחורה, אנחנו עכשיו מסיימים את 2023, החל מ-2019, על 2018 נוותר

דסי צנגן: אבל בלי הנסיבות זה לא משהו שנותן - - -     

עודד פורר: יש עניין של מאקרו, כשנראה את תמונת המאקרו נדע לרדת למיקרו

עודד פורר:  אם בתמונת המאקרו למשל תגידי לי: שמע, רק 15% מהמקרים הופנו לבית משפט, אז אין לנו פה עניין בכלל

עודד פורר:  אין לנו עניין

עודד פורר:  ברור לחלוטין, 15% מהמקרים הופנו לבית משפט, בסדר

עודד פורר:  ברגע שנסתכל על מספרי המאקרו אדע להבין האם אני צולל פנימה ויורד לעוד סטטיסטיקות

עודד פורר:  אני אשגע אתכם קצת עם סטטיסטיקות

דסי צנגן: מהיכרותי את התיקים שמתנהלים בבית משפט בענייני אבהות - - -     

עודד פורר: מה הבעיה? תביאו את הנתונים

דסי צנגן: אני כן אומרת שיש אחוז לא מבוטל של תיקים שבאמת, מאחר שאין זוגיות מוכרת לפני ההוריה, נשלחים לבדיקה גנטית

עודד פורר: בסדר, יכול להיות, נלמד מתוך הנתונים

עודד פורר:  בוודאי שיש לו זוגיות לפני ההוריה, יש להם גם ילד אחד שמכירים בו

עודד פורר:  יש ילד אחד שנרשם ושני ילדים שלא נרשמו בתקופת הזוגיות הזו

עודד פורר:  הוא מבלה את חייו בהמתנה לתורים במשרד הפנים

נמרוד אמיר: תודה רבה

עודד פורר: שחר קורין, בבקשה

שחר קורין: שלום, צהריים טובים, תודה על ההזדמנות לספר את הסיפור שלנו

שחר קורין:  אני שחר קורין, לצדי אשתי יוליה, אנחנו הורים לנויה, בת שנה

שחר קורין:  אנחנו כבר 4 שנים בתהליך מול משרד הפנים עם אשרת א/5

שחר קורין:  יוליה מתפקדת כאחות בארץ, במרכז רפואי בשם על"ה, עם ילדים מוגבלים

שחר קורין:  עם פרוץ המלחמה קיבלתי צו 8, הלכתי למילואים ויוליה טסה להולנד יחד עם בתנו

שחר קורין:       יוליה בהריון, היא הייתה אז בשבוע 29, היום אנחנו כבר יומיים לפני לידה

שחר קורין:  תוך כדי שהיא הייתה בהולנד היא עשתה בדיקות שגרתיות של ההיריון וגילו שיש בעיה בלב של העובר, משהו שמצריך בקרה שבועית וגם ניתוח בלידה, בגלל זה יש לנו תאריך עוד יומיים לניתוח

שחר קורין:  אני הצגתי את זה למילואים, למפקד הישיר, הוא שיחרר אותי ישר, אמר: טוס לאשתך

שחר קורין:  אני נמצא פה עכשיו עם יוליה, מתכוננים להריון

שחר קורין:       אני רק אוסיף שהוויזה של יוליה נגמרת ב-3 בינואר, זאת אומרת ששבוע הבא יוליה ללא א/5 ואנחנו מן הסתם לא חוזרים לארץ שבוע הבא, אחרי ההיריון שלה עוד יומיים

שחר קורין:  ביקשתי ממשרד הפנים קודם כל שלא להגיע לתור שהיה לנו ב-27 בנובמבר, ביקשתי גם להתחשב בזה, שיאריכו לנו את האשרה לעוד 3 חודשים כדי שנוכל להיות טיפה עם התינוקת ולחזור הארץ עם א/5 ולא כתיירת

שחר קורין:  התשובה שקיבלתי היא שלא ניתן כי יוליה לא בארץ

שחר קורין:  אנחנו כבר ארבע שנים בתהליך הזה איתם

שחר קורין:  יוליה גם עשתה גיור ובתהליך של עלייה

שחר קורין:  זה הסיפור שלנו

רונית אליאן: במקרה של שחר קורין – ציינתי את זה גם בתגובה שלי – ההגדרה של רישיון במדינת ישראל זה רישיון ישיבה במדינת ישראל ולא למי שאינו שוהה במדינת ישראל, לכן כשבני הזוג שוהים מחוץ לגבולות מדינת ישראל לא ניתן לבצע הארכה

רונית אליאן:  גם כתבתי בתשובה שלי שניתן לבדוק את הבקשה שלכם במסגרות אחרות, קרי מול ביטוח לאומי או משרד הבריאות, כי להבנתי מדובר בבקשה שלכם לבחון את המשך התנאים הסוציאליים שלה וכן רישיון העבודה שלה כאחות

רונית אליאן:  אלה שני המקומות שאולי אתם יכולים לפנות אליהם ולמצוא את הפתרון שם כי הארכה למי ששוהה בחו"ל לא ניתן וגם פרסמנו את זה באתר

עודד פורר: וכשהיא תגיע לארץ היא תצטרך לקבוע תור ל–?     

רונית אליאן: לקבוע תור ולהמשיך את התהליך של איחוד משפחות

עודד פורר: תור למתי?     

רונית אליאן: תלוי מתי היא תגיע

שחר קורין: הבעיה שברגע שאין א/5 רישיון האחות שלה כבר לא נחשב, הוא נשען על א/5, ולא יהיה לה ביטוח בריאות ולא יהיה לה ביטוח לאומי

עודד פורר: למה היא באשרת א/5?     

יואל ליפובצקי: כי היא בהליך מדורג

שחר קורין: זה התהליך של משרד הפנים, הוא לוקח כ-7 שנים - - -     

עודד פורר: 7 שנים?     

עלוה קולן: 4

עלוה קולן: 5 לנשואים, 7 שנים ללא נשואים

שחר קורין: אנחנו נשואים עם ילדה, עם עוד אחת בדרך, עוד יומיים

שחר קורין:  אני לא חושב שאנחנו מבקשים פה משהו שהוא יותר מדי, אני רק מבקש להאריך – אני יודע שטכנית אתם רוצים רק בארץ, הסיפור שלנו שיוליה טסה בשביל לחזור, אבל לאור המצב הבריאותי של התינוקת היא לא יכולה לחזור לארץ, זה סיכון גם לה וגם לתינוקת בגלל שיש את המצב בלב

שחר קורין:  אנחנו עוד יומיים הולכים לניתוח, כשהתינוקת תיוולד ייקחו אותה ישר מיוליה ויעשו לה ניתוח בלב כדי שהיא תשרוד, יהיו אחר כך מעקבים

שחר קורין:  אנחנו לא יודעים מה המצב, ביקשתי בקשה לא גדולה מידי, הוויזה שלה נגמרת ב-3 בינואר, תאריכו את זה עוד טיפה כדי שנוכל לחזור לארץ לא כתיירים ולא עם כל הבלגן, תנו לנו טיפה שקט כדי שנוכל לחזור, להמשיך את א/5, להמשיך את התהליך, להמשיך את החיים שלנו בישראל ולא להתעסק עם בירוקרטיות של: אין לי עכשיו דמי לידה, אין לי ביטוח רפואי וכו'

יואל ליפובצקי: אי אפשר להחריג מישהו שלא נמצא פה ולתת לו רישיון ישיבה כי הוא לא יושב פה ולא נמצא

יואל ליפובצקי:  מה שאני מבטיח זה שאיך שהם יגיעו לארץ נקבל אותם בלי תור, ניתן להם את א/5 והם ימשיכו את התהליך, כשכמובן לא נתחיל מההתחלה כי הם לא היו פה או כל מיני כאלה אלא התקופה הזאת תיספר במסגרת השנים שהם צריכים עד ההתאזרחות

עודד פורר: שחר, עמדת משרד הפנים היא שברגע שאתם תגיעו לארץ תתקבלו בלי תור ותקבלו את ה-א/5

עודד פורר:  קחו את העמדה הזו, תעבירו פניה בבקשה למשרד הבריאות כדי שלא ייפגעו הזכויות שלה מבחינת מקום העבודה

עודד פורר:  את המכתב שאתם שולחים למשרד הבריאות תשלחו עם העתק אלינו בבקשה כדי שגם אנחנו נעביר להם את הפניה הזו והם יידעו לייצר את החריג הזה כדי לעשות זאת

שחר קורין: אוקיי

שחר קורין:  דיברנו עם משרד הבריאות, הם אמרו שהם לא יכולים להבטיח לנו אבל - - -     

עודד פורר: יש כרגע אמירה לפרוטוקול של רשות האוכלוסין, תעבירו פניה מסודרת בכתב למשרד הבריאות – היא גם תועבר על ידינו – כי משרד הבריאות לא פה, לא זימנו אותם לדיון, הם לא רלוונטיים לדיון עצמו, אבל למקרה הפרטני ננסה לעזור פה

יואל ליפובצקי: כמובן שאנחנו מאחלים לכם בריאות ולידה קלה

יואל ליפובצקי:  בלי קשר יש לי שאלה, בשנים שאתם כן בהליך המדורג, היה בסדר או שגם היו איזשהן בעיות עם הרישיונות?     

שחר קורין: אני חשוב שאם תסתכלו אנחנו מקרה פשוט

שחר קורין:  אנחנו זוג, באנו לכל הפגישות, העברנו את כל המסמכים והכול היה בסדר

יואל ליפובצקי: לא הייתם צריכים עורך דין או מישהו בשביל לצלוח את המשימה הקשה, במירכאות?     

שחר קורין: ראיתי אנשים עם עורכי דין, אני עשיתי הכול לבד

שחר קורין:  בהתחלה היו לנו קצת קשיים עם המסמכים, היינו צריכים להביא מסמכים מהולנד וכו' אבל אנחנו כבר 4 שנים, שנה אחרי שנה, מציגים את המסמכים והכול בסדר

עודד פורר: עו"ד ש ורשה, אתה רוצה להוסיף משהו?     

תומר ורשה: לא ספציפית על שני המקרים האלה, למרות שיש מה לומר אבל לא נטריח, רק בעניינים שאדוני דיבר עליהם בדיון הקודם, אנחנו עושיםfollow up , אז אני מסתכל יותר על ההיבט של ייצוג פונים

תומר ורשה:  אדוני דיבר על לקיים יותר ועדות וכו', אז יצא לאחרונה נוהל חדש, שיש בו הרבה דברים טובים – אני מכיר כמובן גם את הצוות של משרד הפנים – אבל גם ניתן לדייק בו דברים שיכולים לסייע

תומר ורשה:  אדוני דיבר על-כך שהמעמדות בארץ הם קצת בעיתיים, קובעים בנוהל שמי שמגיש בקשה הומניטרית עם אשרה בתוקף, לוקחים לו את האשרה בתוקף, אחרי שהוא כבר זכאי לראיון ולדיון בוועדה, ומורידים אותו לאשרת תייר

תומר ורשה:  זה סעיף אחד בנוהל, סעיף 10, שמציג אולי שיש רצון טוב מצד המדינה אבל בסוף, בפועל, בנהלים, אנחנו נתקלים בדברים מאוד מאוד קשים, כי אדם שכבר עבר את כל שומרי הסף של הרשות והתיק שלו אמור לעלות לדיון בוועדה, יכול להמתין לא רק שנה, אלא גם שנתיים ויותר, אם הוא יורד לאשרת תייר

תומר ורשה:  זה נקבע לראשונה בנוהל פה וזו בעיה מרכזית

עודד פורר: למה זה כך?     

רונית אליאן: קודם כל, מי שהיה בהליך איחוד משפחות והיו לו מעמד א/5 זה לא יורד, אז כשאתה אומר משפט תדייק בבקשה

נחמה עובדיה: אז מי שצריך להישאר כאן ולשלם מזונות לא יוכל? הוא לא יוכל להחזיק בחשבון בנק שלו, העבודה שלו - - - ?     

רונית אליאן: מי שהיה בהליך איחוד משפחות, הפסיק את תהליך איחוד המשפחות, א/5 - - -     

עודד פורר: הבנתי

עודד פורר:  מה עוד?     

תומר ורשה: נקודות נוספות

תומר ורשה:  לפני 10 שנים היה פסק דין מאוד רציני בתחום של ההומניטרי והנשיאה נאור אמרה אז בדיוק את מה שאדוני אומר היום

תומר ורשה:  היא אמרה: בסוגיות הומניטריות תגדילו את כמות הוועדות

תומר ורשה:  לא יכול להיות מצב שיש את הפקק

תומר ורשה:       אני אגיד עוד דבר

תומר ורשה:  ועדה הומניטרית לא רואה פרונטלית

תומר ורשה:  אדוני מכיר הרבה מאוד ועדות במדינת ישראל שיש נוכחות אישית של הפונה, יושבים נציגים מאוד חשובים שאמורים להכריע לעניין של מעמד ולא רואים אותו בעיניים ולא שומעים אותו

תומר ורשה:  אני חושב שהסוגיה הזאת, אם כבר אדוני נוגע בה, יש בה כמה בעיות וזאת אחת מהן

תומר ורשה:      דוגמה נוספת

תומר ורשה:  עושים ראיונות בלשכות ואז עוברת איזושהי תמצית

תומר ורשה:  הראיונות האלה לא מוקלטים לעומת ראיונות של מבקשי מקלט שכן מוקלטים והרבה פעמים הם גם נעשים בשפות שעורכי הדין שמייצגים לא יכולים לקחת בהם חלק

תומר ורשה:  יש שורה של בעיות

תומר ורשה:  אפשר להעביר משהו כתוב אני לא רוצה להטריח כעת את הדיון, אבל אני חושב שאם אדוני נוגע בסוגיה ההומניטרית יש כמה בעיות שחשוב להציף ואפשר בדיאלוג לפתור אותן

עודד פורר: עו"ד ניקול מאור

ניקול מאור: יש בעיה שאני לא יודעת איך פותרים אותה והיא הפער בין המועדים שתיירים באים ומבקשים לקבל מעמד עולה

ניקול מאור:  יש לשכות שיכולות לקבל אותם תוך שבוע-שבועיים ויש לשכות שקובעות תורים לעוד 9-10 חודשים

ניקול מאור:  המצב הזה הוא פשוט בלתי אפשרי

ניקול מאור:  אני לא יודעת איך אפשר לפתור את זה אבל לא יכול להיות שיש מצב - - -     

עודד פורר: שאלתי על זה גם בפתיחה, לא עניתם על זה, לגבי האפשרות לקבוע בכל הלשכות בלי קשר למקום המגורים

עודד פורר:  האם זה נפתר?     

יואל ליפובצקי: מי שבא כתייר, מן הסתם אם אין לו כתובת והוא לא נמצא כרגע במקום קבוע, אז הוא יכול ללכת לאיזו לשכה שהוא רוצה - - -     

עודד פורר: לא, הוא חייב לתת כתובת כשהוא מגיע

קריאה: ואפילו יש לשכות שמחייבות אותנו להציג Airbnb

ניקול מאור: הלשכה לא תקבע לך תור עד שלא תציג הוכחות על המגורים שלך באותו מחוז

עודד פורר: למה זה נחוץ? זה עלה גם בדיון הקודם, אנחנו מכירים את הבעיות שיש מבחינת כל הלשכות

עודד פורר:  בסוף יש לשכות יותר עמוסות, יש לשכות פחות עמוסות, אני חושב שזה גם אינטרס שלכם לייצר באלאנס

עודד פורר:  מה זה משנה? מה אכפת לי אם הוא גר באשקלון והוא בא לנתניה?     

יואל ליפובצקי: בסופו של דבר יש כוח אדם מסוים ואנחנו מייצרים את הבאלאנס הזה לפי אזור מגורים, כי בערים גדולות יש יותר כוח אדם בלשכות, הן הרבה יותר גדולות ואפשר לתת שירות יותר טוב, וברגע שנעשה מה שאתם מציעים נגיע למצבים יותר גרועים לטעמנו

עודד פורר: למה?     

יואל ליפובצקי: כי יחכו הרבה יותר זמן

עודד פורר: אולי מי שמחכה היום שבוע יחכה שבועיים ומי שמחכה 9 חודשים יחכה גם שבועיים

יואל ליפובצקי: ומי שגר בעיר מסוימת וקרוב לו להגיע יצטרך לנסוע הרבה יותר רחוק כי מישהו תפס לו את התור וכו' ואז יבואו בטענות על דברים אחרים

עודד פורר: אבל מה האלטרנטיבה? אם אני גר בתל אביב אז אני אקבל שירות מהר ואם אני גר באשקלון לא?     

יואל ליפובצקי: אנחנו מנסים לעשות את המקסימום, מנסים לעשות את המקסימום לתת לכולם את השירות הכי טוב

יואל ליפובצקי:  לגבי עולים, אני חושב שאתה בעצמך קיימת פה המון-המון דיונים לגבי עולים וראית לבד איזו עבודה עשינו, יש כאלה שאפילו קיבלו תוך ימים ספורים

יואל ליפובצקי:  תבדקי את כל העולים אחרי המלחמה ותבדקי מתי קיבלו, הוצאנו כוח אדם על חשבון דברים אחרים, אז לפחות תדעו להיות הוגנים ולהגיד את הדברים כמו שהם על דיוקם

יואל ליפובצקי:  העולים החדשים מבחינתנו זה הדובדבן שבקצפת, בשביל זה יש את המדינה הזאת

יואל ליפובצקי:  גם אני לא נולדתי בארץ וברוך-השם ההורים שלי באו כעולים חדשים

עודד פורר: בשביל זה יש את הוועדה הזאת, הוועדה הזו היא בשביל עולים חדשים

יואל ליפובצקי: נכון

יואל ליפובצקי:  זה רק מראה כמה חשיבות יש לזה במדינת ישראל

יואל ליפובצקי:  בשבילנו זו האוכלוסייה שהיא הדובדבן שבקצפת ואנחנו מנסים לתת לה את השירות הכי טוב שאנחנו מסוגלים

יואל ליפובצקי:  הרוב מקבלים שירות מהר מאוד, ראית את הנתונים שהעברנו לך, שנה שעברה מעל 70,000 עולים, זה פי שלושה ממה שהיה כל שנה, פי שלושה ממה שאנחנו מסוגלים בכלל, ולמרות זאת עבדנו מהבוקר עד הלילה והקמנו נקודות וכו'

עודד פורר: לגבי העולים הפתרון הוא מאוד בסיסי, משרד הקליטה מתנגד לו ובזה הוא טועה, וזה ה-one stop shop

עודד פורר:  זה היה צריך לחזור

יואל ליפובצקי: לפחות לחצנו על משרד הקליטה לתת להם כבר את השירות, למי שבא עם אשרת עולה

עודד פורר: בעניין הזה של האשרות, משרד הקליטה הוא זה שפוגע במכוון בעלייה

עודד פורר:  אמרתי את זה, אמרתי את זה לשר, אני אומר את זה פה לפרוטוקול

עודד פורר:  משרד העלייה והקליטה פוגע במכוון בעליה מאזורים מסוימים, אומר להם: חבר'ה, אל תגיעו לכאן כי אתם תתקעו פה

יואל ליפובצקי: אבל מי שמגיע עם אשרת עולה מקבל את כל השירות כבר בנתב"ג ע"י משרד הקליטה, אז ייאמר לזכותם שלאלה הם נותנים את השירות

עודד פורר: אנחנו מדברים בדיוק על מדינה אחת שאנחנו יודעים שיש ממנה בעיה, שאנחנו יודעים שיש שם בעיה לקבל את אשרת העלייה בגלל הנחיות שיצאו ממדינת ישראל, וכשהוא מגיע לך במעמד תייר הוא לא יכול לעשות את השינוי

עודד פורר:  המשמעות היא שאומרים לו: אדוני, עזוב, אל תשגע אותנו, אם אתה מהמדינה הזאת עדיף שלא תבוא

יואל ליפובצקי: אנחנו ברשות - - -     

עודד פורר: לא אתם, משרד העלייה והקליטה

עודד פורר:  אני אומר אותם און-רקורד, אוף-רקורד, בשיחה פנים אל פנים, אמרתי את זה לשר לא פעם ולא פעמיים, זה המצב

יואל ליפובצקי: אחד ההבדלים בין מי שבא עם אשרת עולה למי שבא כתייר - - -     

עודד פורר: בסוף הוועדה דנה במקרים הבעייתיים, מי שבא כעולה זה נתיב אחר

יואל ליפובצקי: הוא פשוט עושה את כל העלייה כבר מראש, נתיב אחר, מגיע לנתב"ג ומקבל

יואל ליפובצקי:  מי שבא כתייר, אנחנו צריכים גם סוכנות או נתיב, יש פה לאשר את זכאות השבות ולכן זה לוקח יותר

יואל ליפובצקי:  ב-one stop shop, אתה צודק, עשינו את זה במקום

עודד פורר: באינטרס של משרד הפנים ורשות האוכלוסין וההגירה במצב הקיים הייתה צריכה להיות דרישה שלכם להשאיר את ה-one stop shop באופן קטגורי במשרד העלייה והקליטה כי זה מערב הרבה מאוד גורמים שהם לא רק רשות האוכלוסין וההגירה

עודד פורר:  ה-one stop shop קיצר תהליך שנמצאים גם נתיב, גם אתם, גם משרד העלייה והקליטה, גם הסוכנות ופותרים את העניין בשבועיים

עודד פורר:  כשזה נמשך חודשים, אגב, זה נופל גם עליהם

עודד פורר:  הוא קובע עוד פעם תור, ועוד פעם הוא בא, ועוד פעם חסרים לו מסמכים, והוא תופס את התור למישהו אחר שצריך לטפל בדברים אחרים

עודד פורר:  לכן הסיפור הזה של ה-one stop shop באירוע הקיים, אגב, עשה דבר אחד מאוד פשוט – יכול להיות ששר העלייה והקליטה יגדיר אותו כהצלחה – הוא צמצם את מספר העולים מרוסיה

עודד פורר:  זה מה שהוא עשה

נחמה עובדיה: עו"ד נחמה עובדיה, מנהלת מחלקת ההגירה במשרד עורכי דין גדול

נחמה עובדיה:  חשוב לי לציין שבשנה האחרונה, מאחר שיש התארכות מאוד גדולה של התורים, יוצא שנמצאים כאן אנשים תקופות ארוכות בלי ויזה ראויה

נחמה עובדיה:  גם לבדוק את ויזת העבודה, קודם בודקים את היהדות וזה תהליך שלפעמים לוקח לא פחות מאשר אישור העלייה

נחמה עובדיה:  אז מה שקורה זה שאנשים באים, מגישים את הבקשה – זה אנשים עם משפחות וילדים – חוזרים לארץ המוצא כי כאן הם לא יכולים לעבוד, לא יכולים לחיות בתקופה הזאת, לא יכולים לפתוח חשבון בנק, וכרגע המצב הוא שדורשים מאנשים לבוא פיזית לישראל בזמן שאני ממלאת טופס אונליין בשבילם כי אחרת לא יקבעו להם תור, תור וירטואלי לגמרי, לא יכניסו את התור שלהם למחשב

נחמה עובדיה:  אז הם צריכים לבוא לכאן שוב להגיש את הבקשה ואז הם צריכים לשבת פה 8 חודשים - - -     

יואל ליפובצקי: לא, הם יכולים להגיש מחו"ל, אני לא מצליח להבין

יואל ליפובצקי:  את אומרת שהם הולכים וחוזרים, יותר פשוט לסיים שם את התהליך ולבוא כעולים

נחמה עובדיה: אני יכולה לתת רשימה של אנשים שאינם יכולים להגיש מחו"ל

נחמה עובדיה:  קודם כל יש אנשים שלא מסתדרים עם בירוקרטיה

נחמה עובדיה:  היה פה את הזוג הנחמד הזה, יש המון זוגות שלא מסתדרים עם בירוקרטיה - - -     

יואל ליפובצקי: במדינת ישראל כל החוקים הם בירוקרטיים, אז בואו נבטל את המדינה וזהו

נחמה עובדיה: יש אנשים שיש להם מחלת נפש, לא עלינו, יש אנשים אוטיסטים, הם לא מקבלים מענה מנפש בנפש, הם לא מקבלים מענה מהסוכנות היהודית, סוגרים להם את התיקים, הם צריכים לבוא לכאן בשביל להגיש את הבקשה

יואל ליפובצקי: ממש לא

נחמה עובדיה: חד-משמעית כן

יואל ליפובצקי: מאיפה את ממציאה? את יודעת כמה כאלה עלו לישראל בשנים האחרונות? איך את מצהירה דברים כאלה? אין לך מושג בגלל

נחמה עובדיה: אני יכולה לשלוח לך - - -     

עודד פורר: סליחה, לא

עודד פורר:  הדיון עובד כך שאת מדברת כשאני נותן לך רשות דיבור

עודד פורר:  דו השיח ביניכם – אתם רוצים לקבוע פגישה? תקבעו פגישה

עודד פורר:  זו לא פגישת עבודה שלכם

עודד פורר:  אני מבקש שתרשום ותגיב בצורה מרוכזת ואז אנחנו גם נתייחס לדברים

עודד פורר:  משהו שאת רוצה להוסיף?     

נחמה עובדיה: אני יכולה לתת מידע ספציפי על עשרות תיקים, אני לא עובדת במשרד קטן, גם בעניין חולי נפש, גם בעניין אוטיסטים, חלק הגיעו לבית משפט

עודד פורר: עלוה קולן

עלוה קולן: אנחנו מבינים שהמדיניות היא לעודד הגשת בקשות של עולים מחו"ל ואז באמת לדלג על הצורך להיות פה תיירים אבל יש הרבה מאוד מקרים – ואנחנו משרד מאוד גדול, אנחנו מטפלים בעשרות רבות של מקרי עלייה מדי שנה – שלא מסתדרים עם הדבר הזה ונדרש בהם עורך דין

עלוה קולן:  אני רוצה להוסיף לדברים של נחמה שבנוסף לכך שצריך להיות כאן בארץ כדי לקבוע את התור שאליו אחר כך צריך להגיע, נתיב עכשיו עושים את אותו דבר

עלוה קולן:  כלומר, צריך להיות בארץ, לקבוע את התור, ללכת ללשכת רשות האוכלוסין וההגירה, אחר כך הם מעבירים את השאלון לנתיב ואז צריך להיות בארץ כדי לקבוע את התור של נתיב, שלא עונים שבועיים

עלוה קולן:  אין פה מישהו של נתיב - - -     

עודד פורר: יש מישהו מ"נתיב" בזום

עלוה קולן: אוקיי

עלוה קולן:  רק רציתי להגיד שאם אתה רוצה מקרים, יש כרגע מקרה של אדם שבמשך שנה וחצי אני מנסה לעשות אתו עלייה, הוא מתקשר ל"נתיב" וכבר שבועיים לא עונים לו, מטלפון ישראלי, בעודו בארץ ומתחנן שיחזרו אליו

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  לאה אהרוני

לאה אהרוני: קודם כל, את כל המקרים האלה אנחנו פוגשים גם

לאה אהרוני:  אני רוצה להעלות עוד כמה תופעות שאנחנו פוגשים

לאה אהרוני:  אנשים שמגיעים לארץ להחליף סטטוס, כל המסמכים מקבלים בנתב"ג, ויזה לחודש, הם מגיעים למשרד הפנים להחליף סטטוס, אם אין להם את כל המסמכים לא פותחים להם תיק וזורקים אותם מכל המדרגות כשמבקשים הארכת ויזה

לאה אהרוני:  זאת אומרת, יש להם תור לעוד חודשיים למשרד הפנים אבל הוויזה שלהם נגמרת מחר ואין להם פתרון

לאה אהרוני:      אני רוצה לחזור לסיפור של הגרים

לאה אהרוני:  יש לנו רשימת גרים שמחכה למעמד שלה מאז מרץ 2022, שנה וחצי, והנושא לא נפתר

לאה אהרוני:  זה הנושא השני

לאה אהרוני:  יש קבוצה מאוד גדולה של אנשים שבגלל הסחבת של משרד הפנים קיבלה את הסטטוס שלה רק בזמן האחרון

לאה אהרוני:  הם פספסו את כל הזכויות של מצב חירום למרות שהם הגיעו בתחילת המלחמה באוקראינה

לאה אהרוני:  בנושא הזה אין פתרון כרגע

עודד פורר: זה עניין מול משרד העלייה והקליטה

עודד פורר:  גנאדי מ"נתיב", התייחסות למה שעלה פה

גנאדי פולישצ'וק: א', אני אשמח מאוד להתייחס למה שנאמר לגבי תורים ל"נתיב"

גנאדי פולישצ'וק:  המידע אינו מדויק

גנאדי פולישצ'וק:  נכון להיום תור לזכאי שבות הממתינים לשינוי מעמד נע בין יום ליומיים

גנאדי פולישצ'וק:       דבר נוסף, בעניין טענה שאנחנו דורשים מציאתו של האדם בארץ, אכן זה כך, זה על פי כל הנהלים ששינוי מעמד מיועד לאנשים הנמצאים בארץ ולא לאנשים הנמצאים בחו"ל

גנאדי פולישצ'וק:  כאשר אדם נמצא בחו"ל ישנן נציבויות שהוא יכול לפנות אליהן, לכל אחת מהנציבות שלנו בחוץ לארץ, לבדוק את זכאותו ולקבל אשרה בחוץ לארץ

גנאדי פולישצ'וק:  כאשר הוא רוצה תור ל"נתיב" – אין צורך בתור כי התורים שלנו הם מהיום למחר או מקסימום יומיים – הוא מגיע לארץ, פותח בקשה לשינוי מעמד באחת מלשכות רשות האוכלוסין וההגירה, אני רק רוצה להזכיר שבארץ אנחנו גוף ממליץ לרשות האוכלוסין וההגירה על פי בדיקת זכאות של האדם וכן להגיע אלינו

גנאדי פולישצ'וק:  לכן לא כל כך הבנתי מה הבעיה

גנאדי פולישצ'וק:  ישנן תקלות בודדות אבל בכל מקרה שיש תקלה כלשהי או בעיה להשיג אותנו יש את מחלקת פניות הציבור, האדם מוזמן לכתוב לה, תגובתה תוך זמן קצר, שבוע ימים בערך, ונבדוק את המקרה הספציפי הזה

עודד פורר: בסדר גמור

עודד פורר:  אני אבקש שתעבירו את הפניה הזו ל"נתיב"

עודד פורר:  ככל שלא תקבלו תשובה מהם תפנו אלינו

עודד פורר:  יואל, התייחסותך

יואל ליפובצקי: בסך הכול התייחסתי תוך כדי, אבל לגבי עלייה, כמובן שדרך המלך זה מחו"ל מסיבה מאוד פשוטה – אדם שנמצא בחו"ל יכול להשיג ביתר קלות את כל המסמכים ככל שמשהו חסר לו על פי בדיקה של הסוכנות או "נתיב"

יואל ליפובצקי:  הוא לא מפסיד עבודה, לא מפסיד את הגנים, לא מפסיד את כל מה שהוא צריך והוא מגיע לארץ ונכנס כבר כאזרח ישראלי

יואל ליפובצקי:      אני לא כל כך מבין למה  – אם זאת הכוונה שלכם – אדם שעדיין מרכז חייו בחו"ל רוצה לבוא ליום אחד להגיש את הבקשה ולחזור למדינה שלו

יואל ליפובצקי:  אולי אתה מצליח להבין, אני לא כל כך מצליח להבין את זה

יואל ליפובצקי:  מי שבא כתייר מתקבל בלשכות אצלנו, אנחנו משתדלים

יואל ליפובצקי:  אמרתי, העולים זה הדובדבן בקצפת מבחינתנו, אנחנו מנסים כמה שיותר לעזור להם, כמה שיותר מהר להעביר ל"נתיב" ולסוכנות, ולראיה עשרות-אלפים שנתנו להם, למרות שאנחנו לא בנויים לכאלה כמויות

יואל ליפובצקי:      יכול להיות שיש פה ושם בשוליים

יואל ליפובצקי:  כל מי שלא עושה לא טועה, ומי שלא עושה לא יבואו אליו בטענות

יואל ליפובצקי:  אבל בסך הכול אתם רואים את הכמויות, הן מאוד גדולות

יואל ליפובצקי:  העברנו לך דוח של מבקרת הפנים של רשות האוכלוסין של 2022, אתה יכול לראות למשל שלגבי קבלת מעמד עולה, מתוך 70,000 עולים שקיבלו 224 התלוננו, שמבחינתנו לא צריכה להיות גם תלונה אחת, לשם אנחנו שואפים, אבל החיים מראים שתמיד יהיו, וזה 0

יואל ליפובצקי: 03% מסך כל העולים

יואל ליפובצקי:  זאת אומרת זה אפילו לא 3%, זה 0

יואל ליפובצקי: 03

יואל ליפובצקי:  זה לא נתונים שלי, נתונים שאספו, כך שאנחנו מנסים לעשות באמת את המקסימום

עודד פורר: תתייחס רק לנושא אשקלון ועל תדירות הוועדות ההומניטריות

יואל ליפובצקי: לגבי אשקלון, לצערנו נפל שם טיל בתחילת המלחמה

יואל ליפובצקי:  זה קריית הממשלה, יש שם כמה משרדי ממשלה, והוא הרס את קומת הלובי, קומת הכניסה, לכן לא עבדו שם

יואל ליפובצקי:  גם עד לא מזמן היא לא הייתה עיר ירוקה, רק לאחרונה פיקוד העורף אפשר לחזור לשגרה

יואל ליפובצקי:  זה נמצא בשיפוץ, אני מאוד מקווה שבתחילת החודש הבא זה יסתיים

יואל ליפובצקי:  מבחינת מרשם, מי שצריך משהו מרשמי, הם בדרך כלל מגיעים לאשדוד או לרחובות

יואל ליפובצקי:  מי שצריך משהו באשרות, כרגע יש כמה עובדים בלשכה שבאו – כי יש אימהות לקטנים וכו', לא היו גנים אז הייתה שם בעיה לגיטימית לאור המלחמה – כרגע הם עשו עבודה פנימית, הגענו לאיזושהי הסכמה עם הקב"ט של קריית הממשלה שנקבל כ-20 לקוחות ביום לאשרות, המקרים היותר חשובים, היותר הומניטריים, אלה שבאמת חייבים כבר עזרה, ואנחנו גם שולחים לאשדוד

יואל ליפובצקי:  אז נכון שלנסוע לאשקלון מאשדוד לפעמים זה לא - - -     

עודד פורר: אין לי בעיה עם זה שייסעו לאשדוד, אני רק אומר שזה לא מתחבר עם המדיניות שאתה יכול רק בלשכה מסוימת לקבל את האשרה

יואל ליפובצקי: אם זה עולים חדשים הם יתקבלו בכל מקום אחר כי אשקלון סגורה

יואל ליפובצקי:  אנחנו מקבלים כיום 20 איש, כולל עולים, כולל כל מיני דברים דחופים, באשקלון כל יום, עד שלא יפתחו שם

יואל ליפובצקי:  ובאשדוד גם יש לנו עובדת של אשקלון, שיושבת שם ומקבלת מוזמנים

יואל ליפובצקי:  אני מקווה שעוד כשבוע ייגמר השיפוץ

עודד פורר: תדירות ועדות הומניטריות?     

יואל ליפובצקי: כיום אנחנו עושים פעם בחודש

יואל ליפובצקי:  זו ועדה עם נציגים מכמה משרדי ממשלה

עודד פורר: את זה אני יודע, אני ביקשתי להגביר את הקצב

יואל ליפובצקי: ניסינו בעבר לעשות את זה ולא הצלחנו כי המשרדים האחרים לא יכלו לעשות

יואל ליפובצקי:  כל מקרה שם אנחנו מעבירים מראש, כל משרד וכל נציג לומד אותו

עודד פורר: איזה משרדים חברים בוועדה ההומניטרית?     

יואל ליפובצקי: רווחה, בריאות, משטרה, חוץ, "נתיב"

שלומית אבינח: וכולם צריכים להיות?     

יואל ליפובצקי: ברור, כי כל פעם יש איזשהם היבטים שקשורים לנציג אחר

רונית אליאן: למעט נציג של המשטרה

רונית אליאן:  הוא מעביר לנו את חוות דעת מראש ואין צורך בנוכחותו

עודד פורר: אתם רוצים שאני אקבע פה דיונים איתם פעם בשבוע ואז נעשה את זה פה?     

יואל ליפובצקי: שנינו עכשיו את הנוהל, כפי שעו"ד ורשה אמר, עשינו שם המון-המון הקלות שאמורות לצמצם את כמות התיקים לוועדה וכך מן הסתם הזמן אוטומטית מתקצר

יואל ליפובצקי:  ניסינו בעבר לעשות, התיקים הם כבדים, לוקח המון זמן ללמוד כל תיק, זה דיני נפשות, זה לא תיק של נראה לי, לא נראה לי וכו', ולכן יש פה עמדות מאוד מאוד מסודרות

יואל ליפובצקי:  אני לא יודע אם פעם ראית פרוטוקול והחלטה של ועדה כזאת, יושבים שעות על כל תיק, ולכן כרגע אנחנו לא יכולים לעשות יותר מחודש, אבל אני מקווה שהשינויים בנוהל הזה ייקצרו מאוד-מאוד את הזמנים, כי העברנו סמכויות ועשינו הרבה דברים שיורידו את הכמויות שמגיעות לוועדה

יואל ליפובצקי:  צריך להבין שכל זר בישראל שלא עומד באיזשהו נוהל ורוצה להישאר רץ לוועדה ההומניטרית

יואל ליפובצקי:  אנחנו לא יכולים להגיד לו "לא בא לנו לדון בך" וזה פשוט יוצר את המצב הזה

עודד פורר: בגלל שהוועדה מתכנסת רק אחת לחודש נוצר פקק מאוד מאוד גדול בוועדה והיא לא נותנת תשובות

יואל ליפובצקי: אז מנצלים את זה בשביל למשוך, ברור

עודד פורר: אני חוזר ואומר – אמרתי את זה גם בדיון קודם בנושאים אחרים – צריך לתת תשובה גם אם היא תשובה שלילית וכמה שיותר מהר

עודד פורר:  אם יש מישהו שלא צריך להיות פה, אני לא רוצה שהוא יהיה פה שנתיים ורק אז יקבל תשובה, אני רוצה שהוא לא יהיה פה מעכשיו

רונית אליאן: אני רק אציין שיש מקרים שאנחנו לא מעלים אותם לדיון בוועדה ומחליטים לסרב את הבקשה ולכן היא לא נדונה

רונית אליאן:  לא כל תיק עולה לוועדה

רונית אליאן:  אז אם יש בקשות, כמו שציינת, של אנשים שלא צריכים להיות במדינת ישראל ומסתתרים אחרי - - -     

עודד פורר: דווקא כשאתם תכנסו את הוועדה, ואם תכשירו יותר אנשים גם במשרדים האחרים כך שהוועדה לא תתכנס פעם בחודש אלא פעם בשבועיים, הוועדות ייראו אחרת

עודד פורר:  ישנם אנשים שיגידו: אני לא פונה לוועדה, כי יש כאלה שפונים כדי לחכות שנה

עודד פורר:  אנחנו יודעים את זה

יואל ליפובצקי: מסכים לגמרי

עודד פורר: ואז הם פוגעים במי שבאמת צריך לקבל את התשובה

עודד פורר:  לכן העלאת תדירות הוועדות זה לא רק כדי לתת שירות, זה כדי באמת לעבוד נכון יותר וצריך לקצר

עודד פורר:  אריאל די פורטו, בבקשה

אריאל די פורטו: שני דברים חשובים: אחת, להגיד לניקי מאור, והיא יודעת כי היא בקשר אתנו, ששינוי מעמד לעולה מהמערב אפשר לקבל תוך שבוע, וגם כשיש מישהו עם בעיה חריגה או אנשים מבוגרים אנחנו גם מצליחים לקבוע להם באותו יום

אריאל די פורטו:  הדבר השני זה לגבי אוטיסטים וחולי נפש

אריאל די פורטו:  אני ממש לא מקבלת

אריאל די פורטו:  לא רק שאנחנו מטפלים בזכאות ובהשמה, אלא לגבי חולי נפש, אם זה נכנס באחד מסייגי חוק השבות

אריאל די פורטו:  השירות בחו"ל, למי שרוצה לעלות בחו"ל, ניתן בשפה שלו במשרדים שלנו

אריאל די פורטו:  לכן אני ממש לא מקבלת את ההערות שנאמרו

עודד פורר: חבר הכנסת יבגני סובה

יבגני סובה: בדיון הקודם אמרת שאפשר להעלות בפני השר את הנושא של היתר עבודה לאלה שמחכים

יבגני סובה:  הנושא הזה עלה בפני השר או לא? אמרנו שאלה שמחכים תוך זמן קצר לשינוי מעמד, שאנחנו יודעים שהם זכאי חוק השבות, אולי אפשר להעניק להם אשרת B-1 עם אישור עבודה

יבגני סובה:  בדרך כלל נותנים את זה לאיחוד משפחות

יבגני סובה:  כשיש איחוד משפחה, אחרי הריאיון הראשון במשרד הפנים – נניח ישראלי שהתחתן עם לא ישראלית ומגיע לארץ – ממשיכים לתת לה B-1 עם אישור עבודה

יבגני סובה:  העליתי את הסוגיה הזו בדיון הקודם, אולי אפשר לבדוק את האופציה שאלה שמחכים לשינוי מעמד, שעברו לפחות בדיקה קונסולרית ב"נתיב" אבל עדיין לא מספיק בשביל לקבל, מסיבות שונות, יתנו להם לפחות את האישור הזמני, ל-3 חודשים, לאור העובדה שיש לא מעט אנשים שנמצאים כפליטים פה מאוקראינה שמועסקים

יבגני סובה:       אני לא הייתי, אדוני היושב-ראש, אפילו בא בטענה אם לא היה את המצב של מלחמה באוקראינה כי המלחמה שינתה פה הרבה דברים

יבגני סובה:  א', אי אפשר לגרש את האנשים כי אנחנו לא נדרש לאזור מלחמה

יבגני סובה:  גם משרד הפנים האריך אוטומטית את השהיה של אזרחים אוקראינים, וגם לא ממהרים לגרש אזרחי רוסיה שעדיין יש סימני שאלה לגבי הסטטוס שלהם באשר להחלטה סופית

יבגני סובה:  לאור המצב הזה אני חוזר על בקשתי, תבדקו אם אפשר בהחלט להנפיק להם אישורי עבודה ב-B-1 ל-6 חודשים

יבגני סובה:  אני לא אומר שמחר הם ייכנסו לאקדמיה ויתפסו פה מקומות עבודה

יבגני סובה:  אני חושב שזה יפתור הרבה בעיות כלכליות לאנשים שמחכים למעמד ולהחלטה של הוועדה

עודד פורר: חברת הכנסת מזרסקי

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  יש מקרים הומניטריים כשמגיעה משפחה שחלק מבני המשפחה כן מקבלים סטטוס עולה וילד או שניים לא מקבלים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  למשל, מקרה שהגיע אלי בערך בחודש אוקטובר: בפברואר 2023 הוגשה הבקשה למשרד הפנים והם טרם קיבלו מענה, הם אפילו לא יודעים באיזה סטטוס, באיזה שלב נמצאת הבקשה שלהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ילד מהנישואים הראשונים של האם, שמגיל שנה גדל עם אותו אב שאתו עלו ארצה, ועד היום המשפחה נמצאת באי-ודאות ולא יודעת מה עושים במקרים כאלה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מדובר בילד נכה, מעל גיל 18, זקוק לטיפול, אינו מסוגל לטפל בעצמו לבד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוגשו כל המסמכים, כולל מסמכים רפואיים ובקשה עם הסבר, והם לא יודעים למי לפנות

יואל ליפובצקי: קודם כל את אומרת שהם היו בלשכה, אני מעריך שהסבירו להם כי לכולם מסבירים, אולי הם לא אהבו את התשובה

יואל ליפובצקי:  אני לא מכיר, תעבירי לי את הפרטים, אני מוכן לבדוק

יואל ליפובצקי:  בגדול, ילדים מקשר קודם שהם לא של העולה החדש, שאשתו גם כך קיבלה בגללו את המעמד - - -     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש להם עוד ילדים משותפים, מעל 20 שנה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מעריך שהילדים המשותפים קיבלו, נכון?     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן, גם אשתו וגם הילדים

יואל ליפובצקי: מצוין, על פי חוק השבות הם קיבלו

יואל ליפובצקי:  הילד הנלווה שלה הוא לא על פי חוק השבות

יואל ליפובצקי:  גם לא חוק אזרחות כי האם לא זכאית למעמד בפני עצמה והיא מקבלת בגלל הבעל הזכאי

יואל ליפובצקי:  אם הוא פחות מגיל 18 אז כמובן אנחנו לא אומרים לאם: תיפרדי מהילד שלך וכו', אם היא באמת מגדלת אותו, והאב חייב להגיע לקונסוליה ולחתום שהוא מוכן שהילד לא יחיה יותר במדינה שלו, ייצא מהמדינה שלו ויחיה בישראל ויקבל גם אזרחות פה

יואל ליפובצקי:  רק אז, מן הסתם לאחר תקופה מסוימת, הם מקבלים

יואל ליפובצקי:  לגבי מעל גיל 18, הם לא זכאים, על פי חוק לא זכאים, הם כבר ילדים גדולים, יכולים להסתדר במדינה שלהם

יואל ליפובצקי:  אם יש איזשהו מקרה הומניטרי כזה או אחר - - -     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה מקרה הומניטרי

יואל ליפובצקי: תעבירי לי את הפרטים, אני אבדוק

יואל ליפובצקי:  זה לא אוטומטית

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם מחכים כמעט שנה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  באיזה שלב אף אחד לא מעדכן אותם

יואל ליפובצקי: יכול להיות שביקשו מהם מסמכים מסוימים והם לא הביאו, אולי האב שם לא מוכן, אולי אין לו אפוטרופוס

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם היו בטיפול של הלשכה באשקלון שנסגרה בגלל שנהרסה

עודד פורר: חברת הכנסת מזרסקי, אני מבקש שאחרי הדיון תשבי איתם, תטפלו בפניה הזו פרטנית, ככל שנצטרך עוד מעורבות שלנו נעשה

עודד פורר:       אני רוצה לסכם את הדיון

עודד פורר:  ראשית ובפתח הדברים, בהקשר של עלייה ובהקשר של הלחצים שנוצרים בלשכות האוכלוסין, השורש של כל הבעיה המרכזית בעיניי – אמרתי את זה בדיון ואני אומרת זה גם בסיכום – העובדה שתחנות ה-one stop shop לעולים מרוסיה נסגרו ברמה המערכתית

עודד פורר:  הפתרון היחיד שיכול להחזיר את המצב למצב נורמלי זה פתיחה שלהם בשלושה מחוזות: צפון, דרום, מרכז, כדי לאפשר את מתן המענה

עודד פורר:  זה יוריד לחץ גם ברשות האוכלוסין וגם יעשה את מה שנכון היה לעשות וזה לסמן לעולים שיש להם לאן להגיע

עודד פורר:  כרגע המהלך שביצע משרד העלייה והקליטה של סגירת התחנות האלה – אולי מבחינתם הוא הצליח – צמצם את העלייה מרוסיה

עודד פורר:  זה חד-משמעית, בטח כשאנחנו מדברים על המצב הזה

עודד פורר:  את זה אני אומר מלמעלה

עודד פורר:       אני עדיין מבקש מרשות האוכלוסין כן לאפשר לקבוע אשרות גם בלשכות אחרות

עודד פורר:  אני חושב שזה כן יוריד לחץ ויאפשר למערכת לייצר איזשהו איזון במקום להמתין הרבה מאוד זמן, כי הסיפור של הכתובת בעיניי הוא לא רלוונטי, גם אתם אומרים שהוא לא

עודד פורר:       לגבי הפונים מהדיון הקודם שעלו פה בזום: בנוגע לשחר סיכמנו שהוא יוציא מכתב למשרד הבריאות וישלח לנו העתק

עודד פורר:  הייתה אמירה פה טובה של רשות האוכלוסין וההגירה בעניין הזה

עודד פורר:  לגבי נמרוד ולגבי הסיפור של כמה אנחנו שולחים ל-DNA, כמה מקבלים את המסמכים האחרים – אני מבקש לקבל את הנתונים 5 שנים אחורה, כמה פניות היו להכרה בהורות כשהאב הוא ישראלי, כמה נשלחו לבית המשפט וכמה סוכמו בתוך הלשכות

עודד פורר:  מתוך זה נוכל ללמוד על הכלל להמשך

עודד פורר:      ועדות הומניטריות – אני שב ומבקש להגדיל את כמות הוועדות

עודד פורר:  ככל שנצטרך להתערב פה מול משרדים נוספים – אני מתלבט עוד אם לקבוע דיון ולזמן את כל המשרדים הנוגעים בדבר ספציפית רק על הוועדות ההומניטריות

עודד פורר:  כרגע זה פעם בחודש, 12 ועדות הומניטריות בשנה, כשלדעתי זה לא 12 כי אני בטוח שיש חודש שפתאום יש חגים, קיץ, חורף, סתיו

עודד פורר:  אני הייתי מצפה שזה יהיה פעם בשבוע או לפחות אחת לשבועיים

עודד פורר:  הכפלת הוועדות ההומניטריות תיצור שינוי דרמטי גם במספר הפונים לוועדות

עודד פורר:  ברגע שיתחילו לקבל תשובות יהיו כאלה שכבר יעדיפו לא לפנות

עודד פורר:  עד כאן

עודד פורר:  תודה, הישיבה נעולה