הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 99, 2024-01-01 00:00

צביקה פוגל: בוקר טוב לכולם, אנחנו ביום ה-87 למלחמה

צביקה פוגל:  אנחנו מתמודדים במספר זירות

צביקה פוגל:  החיילים שלנו פועלים – אני חייב לומר כמי ששירת לא מעט שנים בצבא – בצורה שמעוררת הערכה והשתאות

צביקה פוגל:  אני אומר את זה לא פעם, אני גאה בכל פעם מחדש בזכות שהייתה לי להיות חלק מהמערכת הצבאית

צביקה פוגל:       שמחתי לשמוע שבימים האחרונים גם משחררים חלק מחיילי המילואים, מה שיאפשר גם ריענון, גם תוספת כוח למשק, גם היערכות לזירות השונות במידה והן יתפתחו

צביקה פוגל:  כי כמו שאנחנו בוודאי כולנו מבינים, האויבים שלנו עדיין לא הניחו את נשקם

צביקה פוגל:       כמו בכל דיון אצלי בדיונים הפתוחים, אני לא שוכח שיש לנו 133 חטופים, שבויים, נעדרים, שלא חזרו הביתה

צביקה פוגל:  וכמו תמיד בדיונים שלי יש נציגים שלהם פה

צביקה פוגל:  ולפני שנפתח את הדיון עצמו אני רוצה לשמוע אותכם, נציגי משפחות החטופים

צביקה פוגל:  אודי, אתה רוצה להתחיל? בבקשה

אודי גורן: תודה רבה חבר הכנסת פוגל 

אודי גורן: ואני אגיד כמו שאנחנו תמיד פותחים, אני רוצה לומר שאנחנו פה כדי להזכיר מה באמת המצב הכי חירום שיש לנו כרגע במדינה, וזה לא במקום

אודי גורן:  אנחנו מעריכים את עבודות הוועדות ואנחנו בשום פנים לא באים להפריע או לקחת זמן חשוב

אודי גורן:  יותר מכך, בתוך עמנו אנחנו חיים ולקראת הוועדה הזאת שוחחתי עם חבר שממש כמעט בדמעות סיפר לי

אודי גורן:  האיש הוא רבש"צ מטל שחר, שדיבר שעדיין עם כל מה שעברנו יש בעיות של תקציב, של שיפוץ, של מתקני נשק, של בעיה של החזקת נשק בבתים שיהיו זמינים בעת חירום

אודי גורן:  הוא מדבר איתי שעדיין יש חוסר בציוד, באפודים, במכשירי קשר

אודי גורן:  יש בעיה של תקשורת בתוך היישוב של איך לקרוא להם

אודי גורן:       אני בטוח שיושבים לידי אנשים שיתייחסו לדברים האלה בוודאי הרבה יותר לעומק, אז חשוב לי לומר שזה בהחלט לא במקום, אבל בהמשך לזה אני אגיד שחלק מהניסים שקרו לנו, מהחיים הרבים שניצלו ב-7 באוקטובר היו תודות לכיתות הכוננות שהיה להם את הדברים האלה, שהיו מוכנים ושממש בצורה הכי ברורה יצאו החוצה להציל את חיי המשפחות שלהם ברמה המיידית

אודי גורן:  להציל את חיי היישובים שלהם, ואנחנו חייבים לאנשים האלה מאות חיים

אודי גורן:       יותר מכך, אנחנו עדיין מדברים על אנשים, על החיילים שהם עדיין שבויים

אודי גורן:  אני אישית מכיר הורים שיושבים לידי שאנחנו נפגשים במטה החטופים, אנשים שיודעים שילדיהם הצילו מאות אם לא אלפי בני אדם ב-7 באוקטובר

אודי גורן:  לא בלשון גוזמה, לא כלשון מליצה, האנשים האלו באמת-באמת הצילו מאות אנשים והם עדיין בשבי

צביקה פוגל: אודי, כשאנחנו רואים היום ולומדים את התוכניות שהיו להם, אנחנו באמת יודעים להוקיר את מעשי הגבורה של אותם אנשים, ללא שום ספק

אודי גורן: אני מאוד אוהב לדבר בוועדה הזאת כי אני יודע שזה נופל על אוזניים קשובות של איש צבא שמבין מה היה שם, שמבין מה היה עלול לקרות

אודי גורן:  ויותר מכך, השיח המשותף שלנו הוא שיח על ערכים

אודי גורן:  ערכי צה"ל

אודי גורן:  לא משאירים אף אחד מאחור

אודי גורן:       אנחנו ביום ה-87, לא ייתכן שמדינת ישראל גומלת לאנשים האלה ככה

אודי גורן:  זה לא ערך צה"לי, זה בוודאי ובוודאי לא ערך של מדינת ישראל

אודי גורן:  אנחנו חייבים לחתור למגע, גם ברמה של צה"ל ובוודאי ברמה של מדינה

אודי גורן:  לא יכול להיות כשעדיין ביום ה-87 כשאנחנו מדברים על נושא החטופים, חמאס מוביל את השיח, זה המצב

אודי גורן:  אנחנו לא אקטיביים, אנחנו לא שמים הצעה על השולחן

אודי גורן:  כשאנחנו באים לפה אף פעם לא מתייחסים למידת האחריות של ה-7 באוקטובר כי זה לא רלוונטי לנו עכשיו

אודי גורן:       החל מה-8 באוקטובר מי שאחראי על ניהול המערכה זה מאוד ברור

אודי גורן:  ולכן אנחנו דורשים למי שאחראי מה-8 באוקטובר שהאנשים האלה עדיין חטופים, הוא זה שצריך להחזיר אותם

אודי גורן:  הוא זה שצריך ליזום את המהלך הזה ונדרשת פה מידה מאוד מאוד גדולה של אקטיביות

אודי גורן:  של יוזמה, של חתירה למגע ברמה הכי בסיסית

אודי גורן:  להוביל את השיח הזה ברמה הבינלאומית, ברמה של המשא ומתן

אודי גורן:       אני לא אלאה אתכם כי זה לא רלוונטי לוועדה הזאת מה אנחנו יודעים שקורה מאחורי הקלעים, זה לא משנה כרגע

אודי גורן:  העובדה היא שביום 87 האנשים שעמדו חוצץ בין רצח של עוד אלפי אזרחים לבין הנוח'בה, משלמים כרגע על זה שהם מילאו את תפקידם בלי לחשוב על עצמם אפילו שניה

אודי גורן:  ואנחנו חייבים להם חוב מוסרי שהם יחזרו לפה במיידי

אודי גורן:  תודה על זכות הדיבור

צביקה פוגל: תודה רבה, הדברים שלך היו חשובים שתי הפעמים, גם לנושא הדיון וגם למה שאתה מייצג

צביקה פוגל:  תודה

צביקה פוגל:  עוד מישהו מהמשפחות? בבקשה

מירב לשם גונן: בוקר טוב, לי קוראים מירב לשם גונן, ואני אמא רק של ילדה אחת בסיטואציה הזאת, רומי גונן

מירב לשם גונן:  אני לא מהדרום, אני לא מהקיבוצים, אני פחות מכירה את הנושא הזה

מירב לשם גונן:  אבל באתי לפה במטרה אחת, קודם כול להגיד שהבת שלי נסעה לדרום למסיבה כשהיא מבטיחה לי שהכול שם בטוח, שאישרו את המסיבה, שהיא נמצאת במקום שהוא בטוח מוגן

מירב לשם גונן:  זה לא קרה, הבת שלי שם, הבת שלי חטופה והיא נמצאת בידי החמאס, היא ועוד 132

מירב לשם גונן:  יש שם ארבעה אנשים שנמצאים שם שנים, חיים, חללים אבל נמצאים שם שנים

מירב לשם גונן:       אני מצפה ממדינת ישראל, ואני יודעת שזה אמנם לא נושא הדיון היום, אבל זה הדרך שלי להגיע אליכם כי לצערי עד היום לא מספיק הייתי מחוברת, לא לכנסת, לא למה שקורה – אני לוקחת אחריות מלאה כאזרחית – אבל יש למדינה ובטח לוועדה הזאת שהיא בטח הוועדה אחת החשובות בעיניי עכשיו, יש אחריות ענקית על להחזיר את הבת שלי עכשיו, כמה שיותר מהר

מירב לשם גונן:       אני לא צריכה לספר לכם מה קורה שם בשבי, מן הסתם כולכם, אני מאוד מקווה, ששמעתם עדויות של השבות

מירב לשם גונן:  אתם רואים לבד איך לאט-לאט אנחנו מקבלים יותר ויותר שמות של אנשים שנרצחו

מירב לשם גונן:  הבת שלי, עודד ליפשיץ, יגב, אנחנו רוצים אותם בחזרה, בחיים, וכמה שיותר מהר

מירב לשם גונן:  הזמן שלהם באמת אוזל

מירב לשם גונן:       צבא הגנה הוא אמנם צבא ההגנה לישראל, אבל הוא חייב כמו עכשיו, אנחנו רואים את זה ומעריכים את זה מאוד, להיות התקפי

מירב לשם גונן:  גם המדינה שלנו צריכה להיות כזאת

מירב לשם גונן:  אי אפשר כל הזמן לבוא במגננה או לצפות שהצד השני ייקח את המושכות ויחליט מה קורה

מירב לשם גונן:       הציפייה שלנו היא שאנחנו נהיה חזקים בדרך שלנו

מירב לשם גונן:  אני סומכת עליכם, אני סמכתי עליכם, אני רוצה שלא תאכזבו אותי

מירב לשם גונן:  אני רוצה שהאמונה שלי תחזור לראות במדינת ישראל כמדינה חזקה, כמדינה אחראית, כמדינה שאחראית באמת לתושבים שלה ולביטחון שלהם

מירב לשם גונן:  זה חלק ממה שהובטח לנו, זה חלק ממה שאני גידלתי את הילדים שלי עליו

מירב לשם גונן:  יש לי חמישה ילדים, כל הילדים שלי מגודלים לערכים של ביטחון, ערכים של ערבות הדדית, ערכים של אהבת הזולת

מירב לשם גונן:       אני מצפה ממדינת ישראל שתזכור את זה בכל רגע

מירב לשם גונן:  כשאתם קמים בבוקר תזכרו שאני לא ישנה בלילה

מירב לשם גונן:  אתמול שנה חדשה, אנחנו ישנו באוהל ומעלינו היו טילים

מירב לשם גונן:  ב-00:00 אנחנו לא חגגנו שום שנה חדשה

מירב לשם גונן:  מבחינתנו התאריך הוא 7 באוקטובר 2023

מירב לשם גונן:  אני לא עברתי שנה, אנחנו לא עברנו שנה, הבת שלי לא עברה שנה

מירב לשם גונן:  אני רוצה שתזכרו את זה

מירב לשם גונן:       אני מאוד מקווה שאתם אולי ישנים טוב בלילה אבל קמים בבוקר עם המחשבה של כולנו

מירב לשם גונן:  אני צריכה שתשנו היטב בלילה כי אני צריכה שתקומו בבוקר ותעשו את העבודה שאתם יודעים הכי טוב לעשות ותוודאו שהילדה שלי חוזרת הביתה וכל יתר 132 החטופים חוזרים הביתה

מירב לשם גונן:       תודה לכם על האפשרות להיות כאן להגיד את המילה

מירב לשם גונן:  מתנצלת שזה לא היה קשור לנושא הדיון, אבל חשוב לי שתזכרו אותנו, אותם, את העובדה שכולנו באותה סירה

מירב לשם גונן:  כולנו בני אדם, כולנו תושבי ישראל

מירב לשם גונן:  תודה לכם

צביקה פוגל: תודה לך ואנחנו לא נוותר על הזכות בכל פעם לשמוע אתכם

צביקה פוגל:  באופן אישי אני בקשר עם איתן, ואני מקווה שבאמת נצליח לעשות עוד כמה דברים יותר חשובים

צביקה פוגל:  עוד מישהו רוצה ממשפחות החטופים?     

יזהר שי: בוקר טוב, אני כבר ותיק פה בוועדה של פוגל

יזהר שי:  אם מדברים על כיתות כוננות ואני מקיבוץ ניר עוז

יזהר שי:  וגם קצת יום אחרי האירוע הזה הלכנו לבדוק מה עלה בגורלם, כי אח של חבר טוב היה שם, אביב אצילי

יזהר שי:  הודיעו על כך שהוא נהרג וגופתו נמצאת כרגע אצל החמאס

יזהר שי:  אבל הם היו כל כך מעט, הם לא הצליחו להבין את האירוע, והייתה בעיה של תקשורת, והם התאמנו עם כל האזור על אירוע שהקצה שלו היה ארבעה מחבלים בשני קיבוצים

יזהר שי:  זה פשוט סדר גודל אחר

יזהר שי:       הגיעו אליהם עם RPG, הגיעו אליהם עם אפודים קרמיים, הגיעו אליהם עם PK כמו מאגים, ופשוט טבחו אותם

יזהר שי:  הם נלחמו, חלק לא היו להם אפילו אקדחים אז הם המשיכו ורצו והחליפו מחסות אבל זה מה שהם עשו שם

יזהר שי:  וכשהעסק הזה נגמר בסביבות השעה 09:30-10:00, כולם יודעים מה קרה בניר עוז עד השעה 14:30

יזהר שי:       מה שאני אומר זה שיש פה סדר גודל אחר

יזהר שי:  אני לא גר בניר עוז, אני גר במושב ינוב שזה בבת חפר, ועוד פעם הם שומעים חפירות באזור בת חפר

יזהר שי:  בפעם האחרונה שהחבר'ה בצפון התלוננו על חפירות אמרו להם שזה שטויות ואז בסוף עשו מנהרות

יזהר שי:  סדר גודל אחר, פשוט מכניסים גוש של אנשים, יכול להיות עשרות, אל מול מעטים, וצריכה להיות פה התארגנות אחרת, זה לא רק כיתות הכוננות, אני לא יודע איך להסביר את זה

יזהר שי:  מה הם יכולים לעשות מול ה-RPG וכל הדברים האחרים שהם מכניסים שם? צריך לחשוב על כוח של מילואימניקים שעושים ביישובים שלהם את המילואים, או לא יודע מה

יזהר שי:       אנחנו גם תקועים עדיין בשביעי, ואבא שלי עוד שם עם הזקנים החולים

יזהר שי:  והולכת אולי להגיע עסקה, אולי-אולי, ואני מקווה שכולם יזכרו פשוט לגמור כבר את הבושה הזאת

יזהר שי:  זה לא אמיתי

יזהר שי:  ילדות שם, שאנחנו ראינו איזה כתבות יצאו עכשיו על מה שהן עברו ועוברות, וילדים וחיילים

יזהר שי:  שלושה חודשים, אני חושב שאנחנו פה נואמים כבר מאחרי שבועיים, אז תבינו איפה אנחנו נמצאים, די מיואשים

יזהר שי:  אבל זהו, נגמר הזמן

צביקה פוגל: תודה רבה

צביקה פוגל:  כולנו מבינים שאי אפשר לנצח בלי החטופים בבית

צביקה פוגל:  לכולנו זה ברור

צביקה פוגל:  ותודה רבה לכם על זה שאתם ממשיכים להופיע ולומר את הדברים

צביקה פוגל:  זה חודר לנו בכל פעם ללב מחדש

צביקה פוגל:  אני בטוח שזה חשוב

צביקה פוגל:       בחזרה לשגרת הדיונים שלנו, דווקא בהמשך לדברים שנאמרו פה, נדמה לי שלכולנו ברור עד כמה החלק הזה של הגנה אזרחית חשוב, הכרחי, קריטי

צביקה פוגל:  במקומות שזה עבד זה הציל חיים וזה מנע אסון גדול עוד יותר

צביקה פוגל:  ובמקומות שזה לא עבד אנחנו יודעים היטב מה הייתה התוצאה

צביקה פוגל:       התכנסנו לכאן היום, ועשיתי את זה בעצה אחת עם חברי שעוד מעט יצטרף אלינו, מהוועדה לחוץ וביטחון, יושב-ראש ועדת משנה שם, חבר הכנסת מיכאל ביטון

צביקה פוגל:  כי אני חושב ששנינו צריכים להוביל את זה ביחד בתוך הכנסת, ולראות שכולם באמת מעורבים בזה

צביקה פוגל:  כי בסופו של דבר, הקב"טים, רכזי הביטחון השוטף, כיתות הכוננות, בני המקום, כל אלה הם ההגנה האזרחית שלעיתים היא היחידה, ברוב המקרים היא הראשונה, שנותנת לנו מענה

צביקה פוגל:       יש פה הרבה מאוד דוברים, יש פה הרבה מאוד חברי כנסת כפי שאתם רואים

צביקה פוגל:  אני מבקש להפוך את הסדר הפעם ולאפשר קודם כול לאורחים שלנו, למוזמנים, לדבר, ואחרי זה נאפשר לחברי הכנסת לשאת את דברם

צביקה פוגל:       נציג צה"ל יהיה הראשון, מיד אחרי זה אנחנו נעבור לאלון ביטון, ואחרי זה לרכזי הביטחון השוטף

צביקה פוגל:  חשוב לי לשמוע אתכם

צביקה פוגל:  אז צה"ל, בבקשה, רלי

אראל מרגלית: שלום לכלום שמי רלי מרגלית, אני סגן ראש אמ"צ במילואים לענייני דרג מדיני, ואני נמצא ברוב הוועדות חוץ וביטחון בעיקר, אבל גם בוועדות שנמצאות פה

אראל מרגלית:  אני צריך לצאת לדיון נוסף בנושא איוש, אני רוצה רגע להגיד שאני קראתי רבות והתעסקתי רבות בכל התחום הזה, והצגתי כמה פעמים גם בוועדה של חבר הכנסת ביטון וגם בוועדות החוץ והביטחון מספר פעמים נדרשתי לסוגיה הזאת ואני רוצה להגיד את הדברים כמו שהם ונאמרו מהרגע הראשון ובצורה חד משמעית – ויש פה הרבה אנשים שהיו איתי בכמה מהדיונים האלה – אחד, יש הכרה מלאה בחשיבות של מערך הגמ"רים של היישובים

אראל מרגלית:  יש הערכה רבה מאוד על מה שנעשה ועל מה שהיה ב-7 באוקטובר, לפני ואחרי, ויש הכרה מלאה בחשיבות של זה

אראל מרגלית:  כשאני אומר שיש הכרה זה בצה"ל ובמשרד הביטחון, נעם יושב לידי ואנחנו מאוחדים לחלוטין

אראל מרגלית:  דרך אגב גם יצא לי להיות בדיונים של מנכ"ל משרד הביטחון בתחום הזה, כך שאני בקיא בראיה ובתפיסה הכללית של איך שאנחנו רואים את זה

אראל מרגלית:       אני רוצה להגיד שאין כל שינוי בין מה שהיה לפני ה-7 לבין מה שקורה עכשיו

אראל מרגלית:  אין כוונה כרגע לשנות

אראל מרגלית:  יש איזושהי עבודה שנבחנת במל"ל וכל מיני דברים אחרים, אבל אין שום החלטה

אראל מרגלית:  יכול להיות שמישהו אמר משהו, יכול להיות שמישהו שגה ואמר משהו

אראל מרגלית:  אין קיצוץ ברבש"צים בעת הזאת, נקודה

אראל מרגלית:  אני שם על זה סימן קריאה

צביקה פוגל: אנחנו התכנסנו לכאן כי נודע לנו, גם מהרבש"צים וגם מהמועצות המקומיות עצמן, שיש רידוד, שיש הורדה ביכולות, שיש קיצוץ בכל מה שהוא ממערב לכביש 90 במועצות אזוריות בקעת עמק הירדן ועמק המעיינות

אראל מרגלית: חבר הכנסת פוגל, מדובר על 13 ישובים

אראל מרגלית:  ב-13 היישובים האלו אין בעת הזאת שינוי ואין בעת הזאת קיצוץ

אראל מרגלית:  אם יש הודעות שגויות ולא נכונות, יש פה את הבן אדם שאחראי על התקצוב של זה ממשרד הביטחון, הוא מיד ידבר

אראל מרגלית:  אין שינוי! האם יהיה בעתיד? אולי, לא יודע, יש כל מיני דברים שייבחנו לאורך השנים

אראל מרגלית:       אני רוצה להגיד שבעת הזאת אין החלטה כזאת לקיצוץ ואין החלטה כזאת לשינוי

אראל מרגלית:  אין שינוי בגבולות הגזרה, אין שינוי בהכפפות

אראל מרגלית:  אנחנו מדברים על יישובים שהם יישובים בגזרת הבט"פ ויש להם מעמד ייחודי לאורך השנים

אראל מרגלית:  המעמד הזה בנקודת הזמן הזאת, עכשיו בשעת הוועדה לא השתנה, אחד

אראל מרגלית:       הדבר השני שאני רוצה להגיד זה על כל עניין העבודה על שיפור ותגבור מערך ההגמ"ר

אראל מרגלית:  יש עבודה שלמה שנקראת משיב הרוח, היא - - - על ידי זרוע היבשה, אמ"צ, אג"ת ומשרד הביטחון, כמובן, שמתקצב את זה

אראל מרגלית:  עבודה עצומה שלוקחת רגע אחד ומשנה את התפיסה בכלל ואת הרעיון של איך נראות כיתות הכוננות שם ואיך נראה המערך שם, ולהפוך את זה לכוח מגיב ברמה צבאית מאוד טובה

אראל מרגלית:  זאת עבודה שכוללת בתוכה גם את השיפור של אנשי כיתת הכוננות והציוד שלהם, וגם את כל מה שקשור למרכיבי הביטחון

אראל מרגלית:  בהקשר של זה זו עבודה שיצאה לדרך

צביקה פוגל: לא בימים האחרונים, היא כבר מזמן יצאה לדרך

אראל מרגלית: בחודש האחרון היא כבר יצאה לדרך

אראל מרגלית:  היא יצאה לדרך בהקשרים בעיקר של אמסל"ח, של אמצעים לחיילים, לאנשי כיתת הכוננות

אראל מרגלית:  בהקשרים של מרכיבי ביטחון יש עדיין עניינים של תקצוב, אלו תקציבים מאוד גדולים

אראל מרגלית:  אבל יש פה בשורה ענקית וגדולה

אראל מרגלית:  דרך אגב גם בהקשרים של תקן, בהקשרים האלה זה ongoing process וזה כבר התחיל

אראל מרגלית:  עד לזה נתנו מענים שהם מענים חלקיים לתגבור כי לוקח זמן, יש עניינים של רכש

אראל מרגלית:  אני, אגב, התבקשתי בוועדת החוץ וביטחון את הגאנט של איך שאנחנו רואים את זה, אנחנו נציג את זה שם

אראל מרגלית:  אני רוצה להגיד שזה אירוע שלוקח זמן ובינתיים אנחנו עושים פעם אחת תיעדוף, כלומר קובעים סדרי עדיפויות לזה, ופעם שניה אנחנו מנסים לעשות השלמות תוך כדי, של מה שניתן לעשות

אראל מרגלית:       לא ניתן לבוא ביום אחד ולצייד את כל כיתות הכוננות מחדש בציוד שהוא הטוב ביותר, כי זה לוקח זמן להביא את זה וגם זמני אספקה ובסופו של נרכשים כל מה שניתן לרכוש

אראל מרגלית:  זה בהקשר הזה

צביקה פוגל: אני אתן לך גלעד לשאול שאלות, בואו תנו לו לסיים

צביקה פוגל:  אני אתן לך לשאול שאלות, גם לחברי הכנסת

אראל מרגלית: אני לא מציג פה כרגע את תוכנית משיב המקום וגם לא מציג איפה יש תקן של 28 אנשים ואיפה יש תקן של 18 אנשים, זה לא המקום לעסוק בעניין הזה

אראל מרגלית:  אבל יש פה עבודה שלמה, רחבה מאוד, שנעשתה על ידי אנשי מקצוע מהשורה הראשונה שבחנה את הצורך ואת סדרי העדיפויות      

איתי הופמן: מי הם אנשי המקצוע?     

צביקה פוגל: איתי אני אתן לכם אחרי זה לדבר

אראל מרגלית: מאחר וגם צפיתי את השאלה הזאת

אראל מרגלית:  אנשי המקצוע הם רבש"צים שהיו ביישובים

אראל מרגלית:  אפשר להגיד דרך אגב שתיעדנו את כל אותם אנשים שנפגשנו איתם, זרוע היבשה נלחמה עם האנשים שנלחמו ב-7 בחודש, ואני יודע שכולם רוצים להיות בכל המקומות ושיתייעצו כולם עם כולם, אבל אנחנו החלטנו עם מי להתייעץ ומי האנשים הנכונים להתייעץ איתם שיש להם את הניסיון, בינינו, הנכון ביותר, ואנחנו שלמים לחלוטין עם זה שהעבודה נעשתה ביחד עם רבש"צים וביחד עם האנשים שהיו במקומות

קריאה: אבל יש ארגון מייצג לזה

אראל מרגלית: אין ארגון מייצג לזה

אראל מרגלית:      הדבר השלישי שרציתי להגיד זה שיש תוכנית לשיפור

איתי הופמן: יש התעלמות מהארגון המייצג

צביקה פוגל: איתי הופמן בבקשה

צביקה פוגל:  בואו נקשיב

צביקה פוגל:  אני אתן לכל אחד מכם את הבמה לשאול ולדבר

צביקה פוגל:  אבל כרגע בואו נקשיב

אראל מרגלית: יש לי דברים ציניים להגיד, אני אשמור אותם

אראל מרגלית:  תוכנית לשיפור מעמד הרבש"צים, אני הייתי שותף, – זו לא תוכנית שלי, זו תוכנית שכמובן הייתה במשרד הביטחון – יש פה תוכנית שלמה, רחבה מאוד, משמעותית מאוד, ואם תרצו, אפשר להציג את העיקרים שלה, שנבחרו איך עכשיו לקחת ולשפר את המעמד של הרבש"צים? והשיפור הוא שיפור דרמטי

אראל מרגלית:       והדבר האחרון, אני יודע שגם רוצים לדון פה על סוגיית בני המקום, בני המקום זו יוזמה של צה"ל לפתור את הבעיה

אראל מרגלית:  בעיה מקומית שהייתה בתחילת המלחמה, של תחושת הביטחון של האנשים והביטחון בפועל של האנשים

אראל מרגלית:  בעיקר זה נתן מענה לאותם ישובים שהם בבט"פ

אראל מרגלית:  מאחר ולמשטרת ישראל אין את היכולת לגייס אנשים במילואים כמו שיש לצבא, הצבא בעצם גייס באופן מיידי אנשים, הוספנו לעולם המילואים אנשים שהיו מחוץ לעולם המילואים אל מול כשירויות ואל מול קריטריונים מסוימים שקבענו, ובעצם הכפפנו אותם תחתי משטרת ישראל להפעלה ביישובי הבט"פ

אראל מרגלית:       הסוגייה הזאת, לאט-לאט הצורך בה יורד

אראל מרגלית:  אנחנו לא סגרנו את פרויקט בני המקום, אבל באותם מקומות שלא נדרש כבר יותר, הפרויקט הזה יורד ומוריד את המספרים

אראל מרגלית:  צריך להגיד שבהרבה מאוד מקומות גילינו שאנשים אמנם היו מגויסים, אבל כבר לא היו פעילים, כבר לא הופעלו, ולכן באותם מקומות שכבר לא נדרשים אנחנו מורידים את זה

אראל מרגלית:       אז אם אני צריך רגע אחד להסתכל אני אסכם את הדברים שאני אומר

אראל מרגלית:  אחד, בנקודת הזמן הזאת אין שינוי בפריסה, בגבולות הגזרה של הרבש"צים, ואנחנו לא מפטרים ולא מקצצים דבר

אראל מרגלית:  ואם היו שמועות

איתי הופמן: רק במרכיבי ביטחון

צביקה פוגל: איתי, הערות הביניים האלה לא תומכות

איתי הופמן: זה לא הערות ביניים, הם לא תומכים ברכיבי הביטחון

צביקה פוגל: איתי אתה מכריח אותי להוציא אותך

צביקה פוגל:  אתה רוצה לצאת מפה? בוא

צביקה פוגל:  באת לפה בשביל לדבר, בשביל להציג עמדה, אז תן לי לאפשר לך אותה

צביקה פוגל:  בבקשה רלי

איתי הופמן: תמיד חצי אמת

צביקה פוגל: לא מכובד

אראל מרגלית: לענייננו אנחנו לא מקצצים ולא משנים את המעמד כרגע של היישובים האלה בעת הזאת ואנחנו פועלים לחיזוק משמעותי מאוד של כיתות הכוננות ושל ההגמ"רים בתוכנית רחבה ביותר

אראל מרגלית:  דרך אגב אני רוצה להגיד שבתוכנית הזאת לעולם יהיו כאלה שלא יהיו מרוצים, לעולם

אראל מרגלית:  לא משנה מה נכתוב

אראל מרגלית:  עד כאן

צביקה פוגל: חברי חבריי הכנסת, מישהו רוצה לשאול שאלות את רלי? בבקשה חבר הכנסת גלעד קריב

גלעד קריב: השאלות, אם לרלי או למשרד הביטחון

גלעד קריב:  אני מבקש לקבל התייחסות פרטנית על 13-17 יישובים במועצה האזורית עמק הירדן, ובמועצה האזורית עמק המעיינות וככל הנראה במועצות נוספות שהוגדרו על ידי צה"ל כיישובים שאמורים לעבור בתהליך לאחריות המשטרה

נעם שילסלברג: תגדיר אמורים לעבור?     

צביקה פוגל: נעם, שניה תן לו לשאול

גלעד קריב: השאלה היא אליכם, כיוון שבמסמכים שהוצגו על ידי מערכת הביטחון, אני אקח את עמק הירדן כדוגמה

גלעד קריב:  אפיקים ובית זרע שהמרחק שלהם מהגבול וממשולש הגבולות הוא קילומטרים בודדים, היו תחת אחריות הצבא, והיום במערכות של הצבא ובדוחות שקיבלו מפיקוד העורף, בית זרע ואפיקים לא נמצאים ברשימה, רשימות שאתם הגשתם בוועדת חוץ וביטחון

גלעד קריב:  אז אני מבקש, אין לי אלא את המידע שאתם נותנים

גלעד קריב:  אז אם אתם מגישים רשימה אילו ישובים נמצאים באחריות פיקוד מרכז? ומסדה ושער הגולן ומעגן נמצאים ברשימה ואילו אפיקים ובית זרע שהיו עד לאחרונה, עכשיו לא ברשימה, אז אתם צריכים להסביר לנו ונבדוק את זה גם אל מול ראש המועצה

גלעד קריב:       אני מבקש לדעת מה קורה כרגע באותם 13-17 ישובים? אנחנו יודעים בוודאות מכיוון שאני דיברתי עם רבש"צים, שבאותם יישובים בימים האחרונים הגיעו נציגים של המשרד לביטחון לאומי, של המשטרה, כדי לקדם את המעבר

גלעד קריב:  דיברתי עם רבש"צ שאומר לי אני מחכה לנציגים של המשרד לביטחון לאומי שאמורים להגיע כדי לקדם את המעבר

גלעד קריב:  עכשיו, תוך כדי מלחמה, ביישוב שהוא קילומטרים ספורים מנהר הירדן

גלעד קריב:       אומרים לנו שפנו לצה"ל בבקשה לתקן ציוד תקול והתשובה שקיבלו באחד מהיישובים הללו היא שאין כרגע מה לתקן מכיוון שאתם עברים לאחריות של המשרד לביטחון לאומי

גלעד קריב:  אלו הדברים שאני שמעתי במו אוזניי

גלעד קריב:  אז פעם אחת, מכיוון שאני שואל את השאלות האלה רק על היישובים האלה, כבר למעלה מחודשיים בוועדת חוץ וביטחון, אפשר לקבל מצה"ל וממשרד הביטחון תשובה מלאה על אותם יישובים? אם אתם באים ואומרים הם לא עברו, אז תסבירו לי למה הם לא מופיעים בדוחות שלכם

גלעד קריב:  אם אתם אומרים שהם בתהליך, אז הציפייה שלנו שתודיעו עכשיו שבכל שנת 2024, הם יישארו באחריות הצבא, ואל תבואו עכשיו לרבש"צים שהם כמה קילומטר ממשולש הגבולות, שעל פי גורמים במערכת הביטחון יכולה להיות משם חבורה של - - -     

צביקה פוגל: חבר הכנסת גלעד קריב, עברת מסימן שאלה לסימן קריאה עכשיו

גלעד קריב: כי אנחנו לא מצליחים לקבל תשובות חודשיים

צביקה פוגל: ההערה שלך הייתה כל כך במקום

יצחק קרויזר: אין תשובות ממשרד הביטחון בנושא כיתות הכוננות והרבש"צים כבר הרבה מאוד זמן

יצחק קרויזר:  התשובות היחידות שהיו מהגוף הזה בשנה האחרונה שאני נמצא כאן בכנסת היא תשובה אחת ברורה, אנחנו לא רוצים להתעסק עם כיתות הכוננות והרבש"צים, ולא רוצים לשחרר אותם

יצחק קרויזר:  עכשיו, צריך להגיד את האמת

צביקה פוגל: חבר הכנת קרויזר

יצחק קרויזר: שניה רגע אדוני יושב-הראש

יצחק קרויזר:  במשך הרבה מאוד שנים, ואת זה אני אומר גם כלוחם כיתת כוננות, משרד הביטחון מקצץ

צביקה פוגל: בוא ניתן להם לענות

יצחק קרויזר: אבל דיבר רלי

צביקה פוגל: אבל עכשיו יש נציג של משרד הביטחון פה, בוא ניתן לו להתבטא, נעם בבקשה

יצחק קרויזר: משרד הביטחון כדה-פקטו במשך שנים מקצץ, אם זה בהנחיה של המשרד או כהנחיה של השר הממונה במשך שנים

צביקה פוגל: אני מניח שנציג משרד הביטחון פה לא בא למכור לנו סיפורים

יצחק קרויזר: אבל אני רוצה להגיע לנקודה

יצחק קרויזר:  כי בסוף, כל עוד במשרד הביטחון לא יעזבו את כיתות הכוננות ויעבירו אותם לגוף שיודע להתמודד איתם, קרי מגב, שהם אמונים על הביטחון, גם השיטורי וגם הבטחוני במרחב הכפרי, והם הגוף המתאים ביותר לנהל את כל כיתות הכוננות והרבש"צים, כי הם נמצאים במרחב הכפרי, על קו התפר, ביישובי הגבולות

יצחק קרויזר:  אנחנו שוב נמצא תא עצמנו בכנסת בעוד דיון ועוד דיון ועוד דיון

צביקה פוגל: אז בוא ניתן להם צ'אנס ונקשיב

יצחק קרויזר: הגוף הזה לא רלוונטי לנהל את המערכת הזאת

צביקה פוגל: אבל חבר הכנסת קרויזר, אנחנו הרי נמצאים גם בתהליך של בניית הצעת חוק לעניין, אז בואו, גם הבננו שאילתה לראש הממשלה, אנחנו לא מזניחים את העניין זה

צביקה פוגל:  אז בואו רגע נשמע מה יש למשרד הביטחון לומר

צביקה פוגל:  בבקשה

צביקה פוגל:  חבר הכנסת משה סעדה

משה סעדה: שאלה קצרה לפני, למה אתם מתעלמים מהגוף המייצג של הרבש"צים? אם יש גוף מייצג ואתם מקיימים התייעצויות, אז לא כדאי שאתם תבחרו באופן ספורדי רבש"צ כזה או אחר, פנו לגוף המייצג

משה סעדה:  הכי נכון והכי אמיתי

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  רלי ואחרי זה נעם בבקשה

אראל מרגלית: כן

אראל מרגלית:  אחד, היישובים המדוברים הם יישובים שנמצאים בגבול הגזרה של הבט"פ של משטרת ישראל, כך היה וכך עכשיו

אראל מרגלית:  יש להם מעמד ייחודי מסוים שבהם ניתנו מרכיבי ביטחון ומונו הרבש"צים על ידי הצבא בגלל האיומים וכיוצא בזה

אראל מרגלית:  עד כאן זה המצב החוקי שלהם שהיה

אראל מרגלית:      יש עבודה במלל, לא צה"ל ולא משרד הביטחון, שבוחנת רגע אחד את ההעברה שלהם

אראל מרגלית:  נכון לרגע זה העבודה הזאת לא הסתיימה, לא הבשילה ולא שום דבר

אראל מרגלית:  ההחלטה שלנו, יש לי פה מסמך רשמי שלנו שיצא מדיונים שהיו לפני מספר שבועות, שעד אשר לא יוחלט ולא ינחה אותנו הדרג המדיני על שינוי כלשהו, אין שום פגיעה ויש להמשיך לתמוך בהם, באותה מידה

אראל מרגלית:       האם יש כל מיני שמועות וכל מיני עניינים? יכול להיות שיש

אראל מרגלית:  אני לא טוען שלא, יש

אראל מרגלית:  אני עונה על התשובה הזאת, נמצא לידי חבר הכנסת גלעד קריב, הוא יושב לידי והוא שמע אותי 20 פעמים כבר מתבטא על העניין הזה שאין שינוי כרגע בעת הזאת

אראל מרגלית:  האם יהיה שינוי העתיד? אולי

אראל מרגלית:  אני לא יודע דרך אגב, אני אומר לכם שכרגע אין שינוי

אראל מרגלית:  אם יש מישהו שעצר כרגע עבודה, אני מוכן לתת את הטלפון שלי ושנטפל בבעיה כזאת או אחרת של תקשורת

אראל מרגלית:  הבעיה היא בעיית תקשורת ולא בעיית מהות

אראל מרגלית:  אין בעיית מהות     

צביקה פוגל: תודה רלי נעם בבקשה

נעם שילסלברג: שמי נעם שילסלברג אני מאגף התכנון של משרד הביטחון

נעם שילסלברג:  אדוני יושב-הראש, חבר הכנסת פוגל

נעם שילסלברג:  ראשית אני רוצה להבהיר כי הטענות שפורסמו בתקשורת בהקשר הנטען כאן אינן נכונות, מוטעות ומטעות

נעם שילסלברג:  בשום שלב לא הוחלט במערכת הביטחון על פיטורי רבש"צים, להיפך, בהתאם לחוק השמירה, הרבש"צים כיום אינם עובדים של הרשויות המקומיות ואינם מועסקים על ידי משרד הביטחון

נעם שילסלברג:  משרד הביטחון אחראי על מימון מרכיבי הביטחון ביישובים ומשום כך משתתף במימון הרבש"צים

נעם שילסלברג:       על אף שעמק הירדן ועמק המעיינות הינם שטחים בפיקוד המשטרה, במשך שנים רבות ישנם רבש"צים הפועלים באזורים אלו בהשתתפות של מערכת הביטחון למול הרשויות

נעם שילסלברג:  משרד הביטחון לא פנה על מנת לבטל את התקנים או להפסיק את העסקתם על ידי הרשויות בשטחים אלו ואף נעשה מאמץ להגדיל את כמות הרבש"צים בעמק הירדן

נעם שילסלברג:       לפני מספר חודשים בהנחיה של שר הביטחון, קודמה עבודת מטה לבחינת מעמד הרבש"צים ותנאי הרבש"צים

נעם שילסלברג:  עם פרוץ המלחמה עודכנה עבודה ובימים אלו שר הביטחון אימץ את המלצת הוועדה כפי שיצא לתקשורת

נעם שילסלברג:  לאחר שנבחנו מספר חלופות, המליץ הצוות על שדרוג מעמד הרבש"צים והעסקתם כאזרחים עובדי צה"ל

נעם שילסלברג:       במסמכים שהועברו למשרד האוצר לא רק שלא ירדו כמות הרבש"צים, כמות הרבש"צים עלתה

נעם שילסלברג:  כלומר, מי שקיבל מסמכים אחרים, זה לא יצא ממשרד הביטחון וזה לא שלנו, וזה אולי של גורמים בעלי אינטרסים אחרים

נעם שילסלברג:       לפי המלצה במסגרת מעמדתם כאזרחים עובדי צה"ל, הרבש"צים יעברו הכשרות בצה"ל, יידרשו לעמוד במבחני כשירות, יקבלו ציוד לחימה ומיגון אישי מלא ויועסקו בהגנת היישוב

נעם שילסלברג:  שדרוג מעמד הרבש"צים הינו אחד מן הצעדים שמקדמים במשרד הביטחון ובצה"ל לחיזוק הגנת הגבולות ובכלל זה חיזוק מרכיבי ההגנה ביישובים, כשירות כיתות הכוננות וציודם

נעם שילסלברג:  בימים אלו מקודמת עבודת המטה מול משרדי הממשלה הרלוונטיים, מרכז המועצות האזוריות, הרבש"צים וארגון עובדי צה"ל

צביקה פוגל: נעם, תודה

צביקה פוגל:  הדברים מאוד ברורים, אבל אני מרשה לעצמי לנסות לראות את הדברים איך הם נראים ממבט אחר, בסדר? יורם, ראש המועצה עמק המעיינות

יורם קרין: בוקר טוב ותודה על הדיון החשוב הזה

צביקה פוגל: אני רואה איך אתה רותח שם, אז החלטתי לקרר אותך

יורם קרין: לא, העמק רותח, לא אני

יורם קרין:  אני ראש מועצה אזורית עמק המעיינות ובאמת מודה לכם קודם כול על הדיון הזה

יורם קרין:  אני רוצה להגיד, ואמרתם את זה כולם בדברים שהוכח, לצערנו, בשבת השחורה ובכלל במלחמה הזאת שאין תחליף לרבש"צים ולכיתות הכוננות וצריך לבצר את מעמדם בכל היישובים אורך הגבולות כי אחרת אנחנו חשופים למקרים כמו שקרו ב-7 באוקטובר

יורם קרין:       זה נכון שעכשיו המל"ל בוחן מחדש, אבל צריך להגיד שהיישובים שלנו, אלו שהוזכרו ואני אזכיר את שלנו למשל מנחמיה שנמצאים פה, גשר, חמדיה, ואפילו רשפים

יורם קרין:  בעבודה ההיסטורית לפני כמה שנים הייתה כוונה להוציא אותם מאחריות הצבא, וזו טעות גדולה

יורם קרין:  אני חושב שמועצה קטנה כמו שלנו שהיא מכל כיוון תחת גבולות

יורם קרין:  או הגבול עם ירדן שמתחמם, או הגבול – אתם מכירים בטח מהתקשורת – מול ג'נין, מירב ומעלה גלבוע שכל הזמן יורים עליהם

יורם קרין:  מועצה כזאת קטנה, כל יישוביה צריכים הישאר תחת הצבא, עם רבש"צים במשרה מלאה, עם מרכיבי ביטחון מלאים

יורם קרין:  למנחמיה ורשפים לא נותנים כבר מרכיבי ביטחון, זו האמת – נכון שבוחנים, לא בוחנים את רשפים, בוחנים את מנחמיה – עם כיתות כוננות של 28 איש במילואים

יורם קרין:  זאת אומרת לא עכשיו שיש אנשים בשערים, אני מודאג מעוד כמה שערים שעוד פעם לא יהיה רבש"צ, לא יהיה שומר בשער

יורם קרין:       צריכים שיעשו מילואים אצלנו כמו פעם

יורם קרין:  שיהיו תמיד שני שומרים מגויסים שהם מכיתת הכוננות, וכל כיתת הכוננות צריכה למנות לפחות 28 איש עם רובים, עם נשקים ארוכים בבתים, עם ציוד מלא, עם נשק כבד, מאגים וכן הלאה, כדי שנוכל להתמודד כמו הגיבורים מעוטף עזה

יורם קרין:       אני קורא גם לוועדה הזאת, הוצאתי מכתב בשבוע שעבר לשר הביטחון ולאלופי הפיקוד, לא לחשוב על אתמול, לחשוב על מחר

יורם קרין:  מה קרה לנו לפני שבוע? פתאום שחררו לנו 30 בני מקום ורשפים נשארו בלי אנשים בשערים, זה בלתי אפשרי

יורם קרין:  צריך לשתף אותנו בתוכנית משיב הרוח ובסוף לחתור לכיתות כוננות מלאות

משה סעדה: מי שמר עד עכשיו בשערים? עד ה-7 באוקטובר?     

יורם קרין: בני מקום שגויסו

משה סעדה: לא, עד ה-7 באוקטובר מי שמר?     

יורם קרין: את האמת? משרה של חצי רבש"צ ובמקרה הטוב איזה מתנדב

יורם קרין:  אף אחד

יורם קרין:  כי תפיסת העבודה הייתה שיש ביטחון מלא

משה סעדה: גם בערבים לא הייתה שמירה?     

יורם קרין: בערבים בחלק מהישובים שמו שומר שכיר, ולפעמים זה היה רק נפתח עם השער האוטומטי

יורם קרין:  זה לא יחזור להיות

יורם קרין:  חייבים שיהיו כיתות כוננות מלאות וחמושות

יורם קרין:  אני לא צריך להרחיב את הדיבור, אבל תבינו את זה, במועצה כמו שלנו 24 יישובים כולם צריכים להישאר תחת הצבא , כיתות כוננות מלאות, רבש"צ במשרה מלאה ונשק מתאים וכמובן תגבור של הצבא שהיום קרה, אבל שלא עוד פעם יורידו אותנו לפלוגה

יורם קרין:  היום יש גדוד, פעם הייתה חטיבה

יורם קרין:  לפחות גדוד צריך להישאר

יורם קרין:  הסכנה מהמזרח היא בפתח

יורם קרין:  תודה רבה

צביקה פוגל: יורם תודה רבה על הדברים

עמית הלוי: הערה בעוולה, אולי רלי יתייחס אליה? מה זאת אומרת שלא נותנים מרכיבי ביטחון למנחמיה?     

יורם קרין: מה שקרה שבגלל עבודה מהעבר שהתחילה, המחשבה הייתה להעביר את היישובים ה-so called עורפיים כי הם שני קילומטר יותר רחוקים למשרד לביטחון לאומי והפסיקו לתקצב להם מרכיבי ביטחון

עמית הלוי: אז כן יש שינויים בשטח עכשיו?     

יורם קרין: יש אחזקה, אין התעצמות

יורם קרין:  התעצמות זה גדרות חדשות, מקלטים

יורם קרין:  זה המצב

יורם קרין:  ואני שמח שבוחנים את זה ואני מאוד מקווה וממליץ שההמלצה תהיה להשאיר את כולם תחת הצבא

צביקה פוגל: יורם, תודה רבה, חשוב מאוד לשמוע אותך

צביקה פוגל:  תישאר פה איתנו אל תלך לשום מקום

אריאל קלנר: אדוני, התייחסות של נעם

צביקה פוגל: בבקשה

אריאל קלנר: נעם העלה פה את הנושא של הוועדה וההמלצות שלה, אבל הוועדה, לפי מיטב ידיעתי, לא נפגשה לא עם הנהלת היישובים, לא עם הרבש"צים עצמם

אריאל קלנר:  הוועדה שהמליצה למשרד הביטחון על הנושא של הסדרת הרבש"צים

נעם שילסלברג: על בסיס מה?     

אריאל קלנר: על סמך דברים שהגיעו אליי

נעם שילסלברג: איך הגיעו אליך?     

אריאל קלנר: הנהלות של היישובים אמרו לי שלא התייעצו איתם

צביקה פוגל: נעם, זאת הטענה בוא תתייחס אליה בלי לשאול שאלות נוספות

נעם שילסלברג: אני אתייחס

נעם שילסלברג:  אחד, משרד הביטחון, ועדה ברשות תת אלוף עמית אדרי, נפגשה עם עשרות רבות של רבש"צים

נעם שילסלברג:  נעשה שיח עם רבש"צים

נעם שילסלברג:  כמובן גם עם מר הופמן שהגיע למשרד הביטחון והציג את משנתו, ונפגש עם הוועדה, נפגשנו עם רבש"צים מדן ועד אילת בכל הפיקודים ונפגשנו עם ראשי היישובים, נפגשנו עם ראשי מועצות, עם וועדים, עם מרכז המועצות האזורי – שאני חושב שהיינו שם לפחות חמש או שש פעמים, נכון איציק ואלון? – היינו שותפים מלאים לתהליך

צביקה פוגל: נעם, יצא איזשהו סיכום של הוועדה הזאת לידיעת מישהו מהכנסת?     

נעם שילסלברג: אחד, אנחנו הצגנו לדעתי לפני שבועיים

צביקה פוגל: חבר הכנסת מיכאל ביטון, אתה ראית משהו כזה? חבר הכנסת מיכאל ביטון השותף שלי

מיכאל ביטון: לא ראיתי

מיכאל ביטון:  הם הציגו את הקונספט הזה גם בוועדה שלנו בחוץ וביטחון אבל את הדיון ואת החומר לא ראינו

צביקה פוגל: אמרו שיביאו בתוך 30 יום לוועדה שלך מיכאל

מיכאל ביטון: אמרו שיסיימו תהליך של אישור, שר הביטחון והרמטכ"ל לתפיסה הזאת

קריאה: הוא אישר כבר

מיכאל ביטון: ויציגו את זה סופית אצלנו

נעם שילסלברג: אז אחרי ששר הביטחון אישר את זה, אנחנו בשיח עם האוצר לקבל את הסכמתם על הפרטים

נעם שילסלברג:  אנחנו כמובן מתואמים עם מרכז המועצות האזוריות

נעם שילסלברג:  הוועדה התקיימה גם בשיח לא רק עם היישובים הקב"טים, המועצות, אלא גם עם המח"טים, כלומר גם עם המחטים האזוריים שיש להם את תפיסת הביטחון

צביקה פוגל: מפקדי החטיבות המרחביות?     

נעם שילסלברג: כן

נעם שילסלברג:  אני חייב להגיד שיש כנראה גורמים אינטרסנטים שיש להם סיבה כנראה להציג את הדברים קצת אחרת

צביקה פוגל: אל תכנס לזה נעם

נעם שילסלברג: אני לא נכנס לזה

נעם שילסלברג:  ישנו מודל שמאמץ את הרבש"צים כחלק ממערכת הביטחון

נעם שילסלברג:  ולאחר סיכום עם האוצר, כל העבודה נעשתה כמובן, אמרתי כבר, עם הרבש"צים

נעם שילסלברג:  ברור שנשלב את הרבש"צים ביישובים לאחר שנסכם את המודל עם האוצר ועם המועצות האזוריות

נעם שילסלברג:  מה שחשוב זה שמשרד הביטחון לוקח אחריות על הרבש"צים, מחזק את מעמדם ולשם אנחנו הולכים

צביקה פוגל: את זה שמענו נעם

נעם שילסלברג: תהליך מאוד מואץ של כוח מתוגבר, של כוחות כוננות ואני יכול להגיד רק שאמנם זה לא באחריותי, אבל בימים אלו כבר פורסים מכולות עם ציוד בעוטף עזה, ובשבוע הקרוב בגבול הצפון, ותוכנית שהוצגה - - - ביחד ובמקביל לציוד ולחימה של הכוח המתמרן

נעם שילסלברג:  מעמד הרבש"צ והכרתו הוא חלק קריטי ואנחנו משקיעים בזה הרבה מאוד מאמצים

אריאל קלנר: רק שאלה, מי ביקש את הקמת הוועד?ה מי הנחה את הקמת הוועדה?     

נעם שילסלברג: שר הביטחון ומנכ"ל משרד הביטחון

נעם שילסלברג:  וזה היה, אם אני לא טועה, משהו בסביבות אפריל-מאי, הרבה טרום המלחמה

נעם שילסלברג:  אחרי ה-7 באוקטובר עשינו איזה - - - מחדש

צביקה פוגל: תודה רבה נעם

צביקה פוגל:  חברת הכנסת מטי הרכבי צרפתי

מטי צרפתי הרכבי: תודה אדוני על הדיון החשוב

מטי צרפתי הרכבי:  אני לא יודעת כמה נעשו עד עכשיו בשלושת החודשים האחרונים אבל אני חושבת שטוב שהתחלנו

מטי צרפתי הרכבי:  אני רוצה רגע לאתגר, כי אחרי ה-7 באוקטובר, כמובן מה שהיה לא יהיה, ואסור לנו להיות מקובעים בתפיסות מערכתיות או בתפיסות ביטחון של יישובי קו התפר, הבט"פ, במה שהיה

מטי צרפתי הרכבי:  אני חושבת שאנחנו צריכים לערבב הכול מחדש, להושיב את כל גופי הביטחון, את המשטרה, את הצבא, את משרד הביטחון, את המועצות האזוריות, ורגע לחשוב מחדש מה כל יישוב צריך? אם זה רק רב"ש, אם זה גם רבש"צ, אם זו כיתת כוננות או רק מתנדבים, או שומר בשכר

מטי צרפתי הרכבי:       נכון להיום המועצות האזוריות והיישובים מממנים באוזרים שלא נהנים מכל מיני הטבות, את השמירה, את מרכיבי הביטחון בהרבה מאוד מקרים

מטי צרפתי הרכבי:  זה משהו שהוא תפקידה של המדינה

צביקה פוגל: נכון מאוד

מטי צרפתי הרכבי: ויש כאן איזשהו בלבול יוצרות, ביישובים שלא ממש על הגבול אז המועצות והיישובים מממנים

צביקה פוגל: זה בדיוק מה שחבר הכנסת מיכאל ביטון ואני מנסים לעשות ביחד

מטי צרפתי הרכבי: ולכן אני קוראת רגע לצאת מהתפיסה, מהקיבעון שהיה לנו עד עכשיו

מטי צרפתי הרכבי:  שהרבש"צ הוא במשרד הביטחון והרב"ש הוא בזה, וכיתת כוננות היא שם, ורגע חייבים לתקף את הכל מהתחלה כדי למצוא את המודל

צביקה פוגל: תכף נשמע אותם

מטי צרפתי הרכבי: אין מה לעשות, אנחנו חייבים לפתח או לגבש תפיסת ביטחון בשגרה, כי רק זו תעבוד בחירום

צביקה פוגל: יפה מאוד

מטי צרפתי הרכבי: וכל התפיסה הזאת באמת צריך לעשות חושבים מחדש

מטי צרפתי הרכבי:  חישוב מסלול מחדש

צביקה פוגל: תודה רבה מטי, חשוב מאוד

צביקה פוגל:  אלון ביטון בבקשה ואחרי זה איתי הופמן

מיכאל ביטון: תודה רבה אדוני יושב-הראש

צביקה פוגל: מה תפקידך? זה שאנחנו מכירים לא עוזר לך פה

מיכאל ביטון: קוראים לי אלון ביטון, אני מנהל אגף החירום והביטחון של מרכז השלטון האזורי

מיכאל ביטון:  מה שפה נקרא מרכז המועצות האזוריות, הגוף שמאגד את 54 המועצות האזוריות בארץ

מיכאל ביטון:  אני יותר ממסכים עם מה שאמרה חברת הכנסת הרכבי, זה לא מפתיע כי היא הייתה גם ראשת רשות עד לא מזמן

מיכאל ביטון:       בשבת השחורה נסדקה דבר ראשון רמת הביטחון הבלתי מעורב והבלתי מוטל בספק אולי שהיה לאזרח הפשוט במערכת הביטחון לגווניה, לצערנו

מיכאל ביטון:  ומערכת הביטחון תצטרך להרוויח את זה מחדש

מיכאל ביטון:  והדבר השני שנסדק היא ההבנה שהשיטה עובדת בפרקטיקה שלה

מיכאל ביטון:  שבאמת הגדר היא בלתי עבירה, שבאמת צה"ל יגיע מהר, זה נסדק וזה מחזיר אותנו ליסודות שאבותינו ידעו, הוותיקים פה ידעו, שבסוף הבן אדם צריך להגן על הבית שלו, עד כמה שזה נשמע ארכאי ולא קשור למציאות המתקדמת וההייטקיסטית של ימינו

מיכאל ביטון:       והבסיס, לבנת היסוד פה זה היישוב, והאטום זה המתנדב

מיכאל ביטון:  זה אותו שם קוד כיתות כוננות, הרבש"צ שהוא העוגן של היישוב

מיכאל ביטון:  אבל הדבר הזה לא חי רק בתוך יישוב, יש מערכת של מועצה שהיא מערכת מלאה בתפיסה שאולי אם אני מבקש לתת איזשהו מענה א' לבעיית האמון וב' לבעיה האמיתית שהצבא והמשטרה לא מספיק גדולים כדי להגיע בכל נקודת זמן כל הזמן באיכות הרצויה, אז הפתרון זה האנשים, זה אנחנו, אלו כיתות הכוננות, הרבש"צים, רב"שים, הקב"טים של המועצות האזריות, ובכלל כל המבנה הזה, האורגן הזה שכאן מייצג יורם, של מועצה אזורית

מיכאל ביטון:       זה גם ישיב את האמון וזה גם ייתן את הביטחון פיזית בשטח בתנאי אחד שזה לא יהיה עוד כיתות כוננות, שם קוד כזה, שזה לא יהיה עוד איזה ארגון שהוא לא באמת מאורגן, שהוא ארגון וולונטרי, אפילו לא סמי צבאי וסמי משטרתי, משהו וולונטרי כזה ג'ינס וחולצה באים כשקוראים להם וכן הלאה

מיכאל ביטון:  כל המערכות צריכות לעשות שינוי טקטוני בדרך חשיבה של איך אנחנו מתייחסים למרחב הכפרי

מיכאל ביטון:  אני אומר מרחב כפרי א' כי זה מה שאני מייצג, וב' אני לא מדבר רק על מרחב כפרי, אני מדבר על השוליים של המדינה, על כל הפריפריה הביטחונית של המדינה, ושם מה לעשות, זה הרוב יישובים וקיבוצים

מיכאל ביטון:       אז הדבר הראשון שנאמר פה בין השורות זו השקעה בסדר גודל אחר במרכיבי הביטחון ביישובים

מיכאל ביטון:  לא עוד רשות חזקה יכולה לתת יותר מרכיבי ביטחון, כן מקלטים לא גדרות כן שערים לא מצלמות, אלא בכוונת מכוון שהמדינה תגדיר אחת ולתמיד את רמת האיומים כפי שהיא רואה אותם ותיקח עוד צעד קדימה, ותגדיר מה צריך להיות בהתאם מרכיבי ביטחון

מיכאל ביטון:       כאן כל יישובי הבט"פ מופלים לרעה מיידית כי אין להם בכלל במרכיבי הביטחון יכולת התעצמות וזה משפיע באופן מיידי על איכות הביטחון שהתושבים האלה מקבלים

מיכאל ביטון:  כאן אולי יורם יחדד יותר טוב ממני מה זה עושה ברמת השטח ליישוב שהוא תחת הצבא, ויש לו שם מרכיבי ביטחון ויש לו רבש"צ, ויישוב שנמצא 300, 400, 500 מטר ממנו שהוא תחת המשרד לבט"פ, תחת המשטרה, ואין לו שם רבש"צ ואין לו מרכיבי ביטחון ואם הגדר מתקלקלת אז כן מתקנים, אבל אם צריך עוד קצת חתיכת גדר אז לא עושים, וזה צריך להשתנות

מיכאל ביטון:       הדבר השני שצריך לקרות זה שינוי היחס של המדינה, הרשמי, צבא, משטרה, משרד ביטחון, משרד לבט"פ, למה שאנחנו קוראים אנשי הביטחון האזרחיים

מיכאל ביטון:  לכל התווך הזה שיש שרצו לתמוך אותו במשמר הלאומי ולא קרה, שמה לעשות, בשטח הוא קורה

מיכאל ביטון:  יש קב"ט במועצה, יש מפקד כיתת כוננות ביישוב, יש חברי כיתת כוננות ביישוב

מיכאל ביטון:  מה היחס של המערכות האלה? זה הרבה אנשים

מיכאל ביטון:  מה היחס? מה הציוד? מה ההכשרה? מה הסטטוס?     

צביקה פוגל: מה הסמכות ומה האחריות?     

מיכאל ביטון: דבר ראשון מה הסמכות ומה האחריות

מיכאל ביטון:  נכון

מיכאל ביטון:  אם נסתכל רגע לתחום המשרד לביטחון ולא המשרד לבט"פ, אז שם כל הקב"טים שמתעסקים בזה שאני עובד איתם, מדברים על מחלקות הגנת יישוב, לא כיתת כוננות אלא מחלקות הגנת יישוב, אתה מכיר את זה היטב אדוני יושב-הראש

מיכאל ביטון:       מה לעשות, האויב הגיע עם טילים ועם RPG ועם RPD ועם נשקים ועם מקלעים, ואי אפשר לעמוד עם אקדחים ועם 16-M במקרה הטוב

מיכאל ביטון:  כל הדבר הזה של גיוס ושיוך מתנדבי כיתת הכוננות ליחידת מילואים, אני מדבר עכשיו בתוך משרד הבט"פ

מיכאל ביטון:  משום מה, נשגב מבינתי, אני באמת אומר את זה, זה נשגב מבינתי למה המשרד לבט"פ או משטרת ישראל מתנגדים שיהיה להם גוף מילואים של חברי כיתות כוננות בתוך היישובים? הם רוצים שזה יהיה בצורה של מתנדבי כיתות כוננות

צביקה פוגל: לא מתנגדים

מיכאל ביטון: אם אתם לא מתנגדים אני אשמח, זה לא הגישה שאני שמעתי בכמה דיונים רשמיים

מיכאל ביטון:  אם הם לא רוצים אז אחרי 86 ימים למלחמה, הלוואי ותמצא כבר הדרך לעשות את אותם ימי מילואים לשייך או את אנשי שם קוד בני המקום שהיו פלסטר – פלסטר מבורך, הם הצילו את המצב אם אתה שואל אותי – בני המקום שהתגייסו להגן על הבית

מיכאל ביטון:  אבל זה לא יכול להימשך לנצח, באיזשהו שלב המטוטלת פה התהפכה, שעון החול התהפך, וזו כבר נהיתה משימה על גבול הלא ערכי בעינינו, של אנשים, שכמו שיש חייל מילואים בסג'אעיה או בחאן יונס, יש חייל מילואים בתוך שטח המדינה, זה לא הגיוני, וזה צריך להיות ימי מילואים של משטרת ישראל, אצלנו זה מג"ב ולו בלבד שהדבר הזה יהיה רציני בהיבט של פו"ש, מבנה וארגון, קשר, אמצעים, וכשהם מתאמנים שזה יהיה תחת אימון אמיתי ולא איזה משהו ספורדי

מיכאל ביטון:       צריך לטפל אחת ולתמיד – וזה עלה פה גם מהבחור של ניר עוז שאמר את זה – ברשת הקשר הלאומית

מיכאל ביטון:  אי אפשר להמשיך את המצב הזה, זה פשוט לא הגיוני, זו כבר שערורייה

מיכאל ביטון:  כל מועצה עושה רשת קשר לעצמה בגלל שאין שום דרך אחרת לתקשר

מיכאל ביטון:  הרב"ש בתדר של החטיבה, אבל הרבש"צ אם הוא קיים במשרד הבט"פ אז הוא לא יכול להאזין, אין לו קשר

מיכאל ביטון:  ממש הפכנו להיות מגדל בבל שאנחנו עושים את זה לעצמנו

מיכאל ביטון:       כבר באסון הכרמל אמרו שהדבר הזה צריך להיפתר וזה לא קורה

מיכאל ביטון:  יש עוד הרבה דברים לעשות

מיכאל ביטון:  אנחנו באמת רואים בשטח את השוטרים, רואים בשטח בטח את החיילים, בטח את הרבש"צים וכל גורמי הביטחון, אנחנו מסירים בפניכם את הכובע ואנחנו מודעים על כל דבר עניין

מיכאל ביטון:  אנחנו באמת חושבים שהמדינה לא תוכל לעמוד באתגרים שלה בעת הזאת אם כולם יהיו בצבא ואם כולם יהיו שוטרים ואם כולם יהיו מגויסים

מיכאל ביטון:  אנחנו יותר ממציעים את הפתרון הזה, רק אנחנו מבקשים תתנו את הסמכויות ותעשו את זה בדרך המלך

מיכאל ביטון:  אנחנו לא רוצים לטפל באנשי כיתות כוננות שהמשטרה לוקחת אותם לחקירה בגלל שימוש בלתי חוקי בנשק

מיכאל ביטון:  אנחנו לא רוצים להיות במקומות האלה, אנחנו רוצים שזה יהיה בדרך המלך ופה זה המקום לעשות את זה

מיכאל ביטון:  עד כאן, תודה

צביקה פוגל: אלון, תודה רבה, הדברים שאמרת חשובים

צביקה פוגל:  יש לי שותף לדיון הזה, אמרתי את זה כבר בהתחלה, חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה

מיכאל ביטון: תודה יושב-הראש

מיכאל ביטון:  אנחנו עוסקים, אני ואתה, במקביל

מיכאל ביטון:  התחלנו בנפרד וחברנו לנסות להוביל את המהלך הזה כמהלך שלם

מיכאל ביטון:  והמכתב שלנו לראש הממשלה ולשרים דורש מהם תפיסה אחודה של סוגיית כיתות הכוננות ומעמד הרבש"צים והרב"שים, והכי טוב היה למדינה אם משרד אחד וגוף אחד היה אומר אני האבא והאמא של כיתות הכוננות ושל הרב"שים ושל הרבש"צים

מיכאל ביטון:  זה היה הטוב ביותר

מיכאל ביטון:       אנחנו רואים את המתח ואת המורכבות בין הבט"ל לבין צה"ל

מיכאל ביטון:  הכנסת יכולה להביא חוק ולקדם תפיסה אחודה של הנושא, אבל ראינו גם כשהכנסת חוקקה חוקים כמו למשל רשות חירום לאומית, איך מסמסו את זה בין הביטחון והמשטרה וצה"ל על פני שנים, ראינו כשהעבירו אחריות של יישובי העוטף ירושלים למג"ב וצה"ל, איך הדבר הזה לא טופל בצורה שלמה

מיכאל ביטון:       אז גם אם נחוקק חוק ולא יהיה רצון טוב של משרדי ממשלה לעבוד נכון ביחד, זה לא יציל אותנו

מיכאל ביטון:  זה רע מאוד לאזרחים שיהיה מתח בין עבודת צה"ל למשטרה ומג"ב, זה דבר שהוא אסון לביטחון הלאומי שלנו

מיכאל ביטון:  ולכן אם אננו מצליחים לעשות תפיסה אחודה, של גוף אחד שיוביל בעתיד את כיתות הכוננות הרבש"צים והרב"שים, כך ייטב למדינת ישראל

מיכאל ביטון:      אם אנחנו לא מצליחים לעשות את זה, אנחנו רוצים לראות באמת שבכל גוף מעמד הרבש"צ והרב"ש משתדרג גם בתנאים, גם בסמכויות גם בשכר, גם ביציבות של התפקיד, גם בבהירות של מי הבוס שלו למרות שהוא יידרש להביא תוצאות להמון גופים ולשרת המון ארגונים עדיין יהיה לו ברור מיהם האבא והאמא שלו

מיכאל ביטון:      האם זה יהיה אחוד או לא אחוד? זה תלוי בממשלה

מיכאל ביטון:  אבל גם במקרה שזה לא אחוד יש דברים שצריך לטפל בהם

מיכאל ביטון:  למשל ההערה של צביקה שברשות מקומית אחת לא יהיו כל מיני סוגים של כיתות כוננות

מיכאל ביטון:  אם זו רשות מקומית מסוימת, המשטרה היא כתובת, צה"ל הוא כתובת וזהו

מיכאל ביטון:       הדבר השני זה יישובים שהם לא מגזר כפרי, לא מועצות אזוריות, וצריך גם להשמיע את קולם

מיכאל ביטון:  צה"ל לקח אחריות על כיתת הכוננות, לדעתי, בשדרות

מיכאל ביטון:  האם לא מגיע לשלומי שהיא על קו הגבול, תפיסה של קרבה לגבול? וקריית שמונה? צריך לבחון גם יישובים עירוניים סמוכי גדר

מיכאל ביטון:  מי האבא והאמא שלהם?     אני מזהה בעיה שאם נעבוד בשני מסלולים, צה"ל ומשטרה, אפילו השיח המקצועי ביניהם הוא לא טוב

מיכאל ביטון:  למשל, בניין הכוח שנעשה בשני המקומות הללו, ביקשתי מהם לשבת ולדבר מה כל אחד קונה ולמה הוא קונה ולתאם את הרכש, אבל היום רמת התיאום של בניין הכוח של כיתות הכוננות הוא לא גבוה בלשון המעטה

מיכאל ביטון:  תיאום באימונים, תיאום בידע, תיאום בניתוח מצבים והצגת סוגיות ללוחמי כיתת הכוננות על בסיס לקחי העבר, לאחד את הידע הזה וללמד אותם מניסיון העבר בשני המקומות

מיכאל ביטון:       ציוד משותף שמוזיל ואיכותי

מיכאל ביטון:  שפה משותפת

מיכאל ביטון:  כי בסוף באותו יישוב תהיה משטרה ויהיה צה"ל

מיכאל ביטון:  בסוף כשיהיה פיגוע לא עלינו, אף אחד לא יגיד זה לא היישוב שלי זה כן היישוב שלי

מיכאל ביטון:  בעוטף עזה אף שוטר לא אמר בארי זה לא כיתת כוננות שלי ועלומים זה לא כיתת כוננות שלי, וגם ההיפך, כשיש פיגוע בעוטף ירושלים אלוף פיקוד מיד מגייס למילואים את מפקד כיתת הכוננות שנהרג, למרות שרשמית האחריות היא של משטרת ישראל

מיכאל ביטון:       בסוף, באותו מקום יהיו משטרה וצה"ל, באותו אירוע

מיכאל ביטון:  ואז השאלה מה עם מכשירי הקשר? מה עם הדיבור? איך ידברו ביניהם? איך מתאמים? איזה בסיס של ציוד תקשורת שהוא משותף, ציוד עזרה ראשונה שהוא משותף, הכשרות לגופים האלה בכוננות? המדינה לא יכולה לקבל את זה ששני משרדי ממשלה לא יעבדו הכי טוב שיש על בעייה לאומית, ולכן רצינו את הגורם האחוד

מיכאל ביטון:  ואני אומר לך אני סקפטי

מיכאל ביטון:  אולי מירי, פתאום אני מגלה שהיא יועצת משפטית של שני משרדי ממשלה, היא הגשר

קריאה: של הוועדות

מיכאל ביטון: של הוועדות רק? אז זהו, רק של הוועדות

מיכאל ביטון:  היא תהיה הגשר בין המשרדים

מיכאל ביטון:  בין העבודה

מטי צרפתי הרכבי: זה בגלל שהיא אישה, היא מסוגלת לעשות שני דברים

מיכאל ביטון: מטי את צודקת

מיכאל ביטון:  אנחנו צריכים ללכת לניסיון שלנו למודל אחוד

מיכאל ביטון:  יהיה קשה כי זה צריך לבוא מראש ממשלה ושר ביטחון ושר בט"ל, אם זה לא יבוא מהם לא נגיע

מיכאל ביטון:  נמשיך לקדם את החקיקה שלנו, אבל אני גם הדגמתי חוקים כמו רח"ל שלא קרה איתם

מיכאל ביטון:  מי שרוצה למסמס ולשמור על הטריטוריה, כשהעבירו שמונה יישוביים לעוטף ירושלים למשטרה, כי אמרו ירושלים המאוחדת, לא טוב שצה"ל ינהל את הישובים לידה, אז המג"ב שאל אוקיי איפה הכסף? הבאתם לי יישובים, איפה הכסף של מרכיבי הביטחון, של תקנים? עשר שנים חיפשו את הכסף, עשר שנים היה ויכוח על עוטף ירושלים

מיכאל ביטון:  הייתי בתוך הוויכוח הזה

מיכאל ביטון:       ולכן אם לא נצליח מודל אחוד, ננסה לפחות שני מקומות אבל שמדברים ביניהם ושמכל מקום מעמד הרבש"צ והרב"ש הוא מכובד, ובכל מקום יש ידע משותף, ציוד איכותי

מיכאל ביטון:  אלו שני האפשרויות ואני כן אגיד מילה לטובה

מיכאל ביטון:  גם המשטרה וגם צה"ל מתקדמים

צביקה פוגל: נכון מאוד

מיכאל ביטון: אבל בצירים מקבילים

מיכאל ביטון:  זה החלק הלא טוב

מיכאל ביטון:  מה שטוב, כולם מתקדמים

מיכאל ביטון:  קמו מאות כיתות כוננות, חולקו אלפי נשקים, תפיסת הפעלה של אותה מחלקת הגנה צה"לית שתהיה ביישוב היא טובה

מיכאל ביטון:  לא יודע למה לא נותנים להם שם נגב או שני נגבים, זו טעות חמורה ומפקדי כיתת הכוננות מבקשים את זה

מיכאל ביטון:  הם צריכים את היכולת של מקלע, הם צריכים רימונים, הם צריכים לאו

מיכאל ביטון:  צריך להחליט איך זה יינתן ומתי? אם במלחמה או לא במלחמה

מיכאל ביטון:  אבל אם הם מחלקת הגנה הם צריכים את האמצעים של מחלקת חי"ר כמו שהנייר מדבר עליו

מיכאל ביטון:  הנייר אומר מחלקת חי"ר אבל עדיין לא קיבלנו נגבים ביישובי הצפון, לא הגיעו נגבים והם צריכים את זה

מיכאל ביטון:  אז יש לנו הרבה עבודה ונעבוד עליה ביחד יושב-הראש

נעם שילסלברג: רק תיקון קטן חבר הכנסת מיכאל ביטון, בשלומי וקריית שמונה מאז ומעולם יש גם רבש"צים וגם כיתות כוננות

מיכאל ביטון: מעולה, אבל צריך להשמיע את קולם

מיכאל ביטון:  וצריך לחשוב האם נתיבות מגיע לה דבר כזה כי היא קרובה? האם אופקים שהיא איבדה 50 נופלים מגיע לה דבר כזה? יש שאלות שאנחנו עוד לא נתנו עליהם תשובות בחלוקה הזאת של עירוני-כפרי

נעם שילסלברג: יש שם תחנות משטרה

מיכאל ביטון: אין לי בעיה, גם אמרתי שכולם עושים עבודה טובה

מיכאל ביטון:  אבל זה צריך להיות רובסטי ומאסיבי עם האמצעים

מיכאל ביטון:  אם מחליטים שזה משטרה, אז עד הסוף

צביקה פוגל: איתי הופמן בבקשה

איתי הופמן: תודה כבוד יושב-הראש

איתי הופמן:  א' באמת אני מברך על המערך של ביטון ושלך כבוד יושב-הראש על האיחוד הזה

איתי הופמן:  אני חושבת שזה מהלך שהוא מאוד חשוב לאזרחים במדינת ישראל, לביטחון של מדינת ישראל, וראינו ב-7 באוקטובר שבסוף מי שנתן את המענה ביישובים אלו היו הרבש"צים וכיתות הכוננות שמנעו אסון הרבה יותר גדול ממה שהיה, ואם היינו ערוכים בצורה יותר משמעותית ביישובים, יכול להיות שממדי האסון עוד היו מצטמצמים

איתי הופמן:       אני מאוד מתחבר לרעיון שנעשה פה, של האיחוד, של הנושא הזה, ואני מאמין באמת אם אני מסתכל על האיומים 50 שנים קדימה, של היישובים, זה לא איומים רק של פח"ע כמו שהיה בחוק השמירה בשנת 1961 שמכירים אותו, הוא התייחס לזה, אנחנו גם מתעסקים פה עם איומים פליליים, שעל בסיסם, מן הסתם אנחנו מכירים שמתקיימים אירועים פח"עים

איתי הופמן:  מאירוע פלילי הוא מהר מאוד יכול להפוך לאירוע פח"ע ופה צריך באמת להיות ליישובים, לרבש"צים, רב"שים, שלדעתי זה צריך להיות פו"ש אחיד ארצי עם יכולת לתת מענה אמיתי לביטחון המדינה, לביטחון התושבים, עם הסמכויות גם לרב"שים, רבש"צים, גם לכיתות הכוננות שמוקפצות שיהיו להם את הסמכויות לטפל באירוע

איתי הופמן:       אם אני היום כרבש"צ, כאזרח – לרבש"צ יש אמנם שם קוד רבש"צ אבל הוא אזרח לכל דבר – בלי שום סמכות אני מקפיץ כיתת כוננות היום, בהגדרות של הצבא/משרד הביטחון הוא לא תמיד מקבל ימ"מ, רק אחרי X שעות

איתי הופמן:  אני מקפיץ כיתת כוננות כאזרחים לכל דבר

איתי הופמן:  אם יש לי אירוע פלילי ביישוב נכון להיום וקרה שאני אישית הקפצתי כיתת כוננות בסוף אני צריך לעמוד כמו אותו חבר כיתת כוננות שאם הוא עשה איזושהי עבירה כי הוא ביקש תעודת זהות או עצר מישהו שלא כדין מבחינה חוקית, או שהוא רדף אחרי מישהו וההוא נפצע והוא תבע את אותו חבר כוננות כי אין לו סמכות, בסוף אני צריך לעמוד מול אותו חבר כיתת כוננות ולהגיד לו תשמע אני מצטער אבל קפצת אמנם בלי סמכות, אבל אין לי הרבה מה להגיד לו

איתי הופמן:       פה צריך להיכנס לתמונה הנושא של הסמכויות, גם של הרבש"צים, גם של כיתות הכוננות, שיכולים לתת מענה מקיף לביטחון

איתי הופמן:  כי בסוף בפריפריה, בגבולות, ביהודה ושומרון, לכוחות הצבא וגם למשטרה לוקח זמן להגיע ומי שנותן את המענה הראשוני ביישובים אלו אותם רב"שים, אותם רבש"צים, אותם חברי כיתת כוננות, וראוי שיתנו לזה פה – כמו שנעשה פה בוועדה, ואני מברך על זה – את ההתייחסות המתאימה, וצריך פה להתקדם קדימה, גם בפו"ש אחיד, אם זה כמו שנאמר פה נושא הקשר, כל נושא ההצטיידות

איתי הופמן:       לא יכול להיות שאני מקבל עדכון שהלילה הזה רבש"צ אומר לי נסעתי לתדלק את רכב הסיור, הוא מגיע לדלקן ואין דלק, למה? כי נגמר התקציב של הרכב

איתי הופמן:  משרד הביטחון מעביר את הכסף למועצות, יש כנראה בדלקן איזשהו לא בכוונה, אבל בסוף אירוע מבצעי אין דלק באוטו

איתי הופמן:  אין

איציק עמר: הוא מדבר עליי

מיכאל ביטון: עמר, אתה בעייתי, תמיד היית

איתי הופמן: זה אירוע אחד מיני רבים, זה פשוט טרי מהלילה

איתי הופמן:  וצריך לתת פה את המענה הראוי לתושבים, לאזרחים

איתי הופמן:  בסוף אנחנו פה כולנו, אני לא חושב שיש מישהו אחד שיושב, ויושבת פה גם איילה שהיא יושבת-ראש יישוב, ואם כבוד יושב-הראש ייתן לה את זכות הדיבור אני אשמח

צביקה פוגל: אם תקצרו אני אתן לכולם

איתי הופמן: סליחה

איתי הופמן:  בסוף אנחנו פה כולנו, כל מי שיושב פה, אני לא חושב שיש פה מישהו שחושב שהנושא שחווינו ב-7 באוקטובר לא טלטל את כולנו, אין פה אחד שלא חושב שצריך לעשות פה שינוי משמעותי, ומשרדי הממשלה, כמו שחבר הכנסת ביטון אמר, צריכים פה לאחד כוחות ולעשות את המעשה המתאים, הנכון, לאזרחי מדינת ישראל ולביטחון מדינת ישראל ולדורות הבאים, ולא לחשוב על אותו הרגע הנקודה, ולהוציא את הפוליטיקות מהמשוואה

איתי הופמן:  להוציא פוליטיקות מהמשוואה

איתי הופמן:       אני שמח שראינו גם במליאה ביום רביעי, את הקשת הפוליטית הרחבה שתמכה בנושא הזה, החיבור של שתי הוועדות

איתי הופמן:  ראינו את זה בכל רחבי הקשת הפוליטית, בהצבעה שהייתה שם, וזה היה, אני אומר לכם, מחמם את הלב לראות את זה

איתי הופמן:  את כל חברי הכנסת

איתי הופמן:  ואני נפגש איתו עם ראש הוועדה, מכיר פה את כל חברי הכנסת, והתמיכה ברבש"צים, בכל כיתות הכוננות, ברב"שים, היא אדירה, ושוב אני קורא פה למשרדי הממשלה לאחד כוחות, לעשות את המעשה המתאים ביותר לביטחון מדינת ישראל והאזרחים שיושבים בגבולות, ביהודה ושומרון, ולתת את המענה הראוי, ואת היכולת לתת את המענה הראוי

צביקה פוגל: תודה רבה, דברים חשובים איתי

צביקה פוגל:  אני אתן לכם רק שאני חייב לשחרר לחץ פוליטי ברשותך

צביקה פוגל:  חברת הכנסת שרון ניר בבקשה

שרון ניר: אדוני יושב-הראש, קודם כול תודה לך על העיסוק בנושא הכל-כך ליבתי, גם לך וגם לחבר הכנסת מיכאל ביטון

שרון ניר:  אני חושבת שאם יש איזה משהו שהוא באמת נושא ליבתי שאנחנו צריכים להפיק בו לקחים מה-7 באוקטובר זה נושא ההגנה המרחבית וההגנה ביישובים, ועלינו להפוך את זה ממש לתוכנית פעולה

שרון ניר:       תראו, ה-7 באוקטובר זה אירוע תנ"כי, זה אירוע היסטורי, זה אירוע שאנחנו צריכים להבין ממנו את כל מעגלי הביטחון שיש בסוף לתושבי מדינת ישראל

שרון ניר:  ואני חושבת שאבן יסוד בזה זה באמת הרבש"צים וכיתות הכוננות, ואסור לנו להיכנע למקום שאנחנו עושים עוד מאותו דבר

שרון ניר:  למשרד הביטחון אני אומרת שלא שאני לא חושבת שזכויות הרבש"צים זה נושא חשוב, ולא שאני לא מאמינה שעשיתם פה כברת דרך ויש פה איזו התקדמות, אני חושבת שצריך לתרגם את זה לתפיסה, לסטנדרט, למשהו שהוא הרבה יותר רחב גם ליישובים שהם באחריות משרד הביטחון, וגם ליישובים שהם באחריות המשרד לביטחון לאומי

שרון ניר:       בסוף מדובר פה על תפיסת הגנה מרחבית ויש לה מרכיבי בניין כוח, ואנחנו צריכים לקחת ולהפוך את זה לסטנדרט

שרון ניר:  לא עכשיו שכולם בלחץ אז יש בני מקום ויש כיתות כוננות ויש גם במקומות כאלה ואחרים גדודים של פיקוד העורף, לסטנדרט שיישוב יודע לעבור ממצב של אפס למאה במצב של סכנה, וזה הדבר החשוב

שרון ניר:       אני מתייחסת כאן לכל היבטי בניין כוח

שרון ניר:  קודם כול כוח אדם ורבש"צים וכיתות כוננות

שרון ניר:  ואיך זה מתורגם בסוף לכוח הפעלה, לאנשי מילואים, לתורה, לאימונים, להדרכה, לאמל"ח, לטכנולוגיה

שרון ניר:  דיברו פה על מכשירי קשר

שרון ניר:  יש פה מנעד רחב, הציפייה שלי באמת – ואני לא ראיתי את העבודה – שאם נעשתה פה עבודה על ידי משרד הביטחון וראוי שנכיר אותה, והיא מתייחסת בסוף לכל המנעד של הפרמטרים האלה שאומרים לרבש"צ זה הקיט המלא שלך, מאחורי הקיט המלא שלך יש משאבים לטובת אמצעים, יש משאבים לטובת מכשירי קשר, יש משאבים לטובת מדים ואמצעי הגנה לאותם לוחמים

שרון ניר:  ולכן אני חושבת שאנחנו ממש עוד לא שם

שרון ניר:       אנחנו נתנו פלסטר, ידענו להתארגן ברמה של תחילת הדרך, אבל ברגע שזה מנורמל אחרי 85 ימים ולא הופכים את זה איזשהו פרויקט רציני, אדוני, וזו הזדמנות ששניכם עוסקים בזה, שזה יהפוך להיות פרויקט רציני, לאיזושהי תוכנית עבודה שהיא בסוף אומרת לנו איך יישוב יודע לעבור מ-0 ל-100 באירוע קיצון

שרון ניר:  תודה

צביקה פוגל: זה מה שנעשה

צביקה פוגל:  תודה רבה לחברת הכנסת שרון ניר

צביקה פוגל:  למי שלא יודע היא גם תת אלוף בצבא, נדמה לי מג"דית הקשר הראשונה, נכון? חבר הכנסת נאור שירי, רצית גם אתה איזה משפט או שניים? בבקשה

נאור שירי: אתה רוצה שאני אפתח בדרגה הצבאית?     

מיכאל ביטון: אין לנו סיווג לדעת

נאור שירי: אנחנו יושבים פה ודנים שלא כהרגלי, אני לא מדבר בפתיחה, אבל יש דברים מסובכים בעולם

נאור שירי:  להנחית בן אדם על הירח, לא יודע, יש חוקים מסובכים

נאור שירי:  אני לא מבין את האירוע אני באמת חייב להגיד, יושבים פה שני אנשים במרחק שלוש כיסאות אחד מהשני שכל אחד מתאר מציאות שונה לחלוטין, זה אין לו דלק וההוא אומר יש הכול, הכל בסדר

נאור שירי:  לא לגופו של אדם, זה פשוט מתאר וזה מתחבר לשלושת הדוברים האחרונים, גם חברת הכנסת ניר, גם ביטון וגם מטי

נאור שירי:  יש פה עולם שמתנהל במקביל, אין פה מקום אחד, ויש פה פספוס, בעיני, של הבנה שניה מלמעלה שצריך לשנות את תפיסת הביטחון פנים של מדינת ישראל

נאור שירי:  פעם שיעשו איזה חוק אחד ורח"ל, בסדר, ניסיון גרוע? בואו ננסה עוד פעם

מיכאל ביטון: אנחנו לא עוצרים, זו המוכנות של המשרדים

נאור שירי: בסדר

נאור שירי:  אני בשנה האחרונה גיליתי שבכנסת ישראל גם במקום שאין נכונות, לא של משרד ולא של שר, דברים קורים יותר טוב, פחות טוב

נאור שירי:  לא משנה, אני לא אכנס לכל מיני עקיצות

נאור שירי:  הכי פשוט בעולם, חוק אחד, הסדרה מלאה, ולסיים את הסיפור, זה באמת לא סיפור גדול, זה פשוט לקשור את כל הקצוות

נאור שירי:  תודה

צביקה פוגל: תודה לחבר הכנסת נאור שירי על הדברים המאוד חשובים שלו

צביקה פוגל:  חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה

צביקה פוגל:   אבל התייחסות קצרה

עמית הלוי: קצרה

עמית הלוי:  קודם כול אני רק רוצה השלמה של משרד הביטחון

עמית הלוי:  אני רואה שהרבש"צ של מנחמיה כאן

עמית הלוי:  אמר פה ראש מועצת עמק המעיינות שהפסקתם לשדרג את מרכיבי הביטחון של מנחמיה

עמית הלוי:  אני רוצה תשובה מאוד מעשית ומאוד ספציפית

עמית הלוי:  כלומר, לומר שזה באחריות והכל נשאר ויש שדרוגים, שדרוג כמוהו כלא לתת מרכיב

עמית הלוי:  כלומר, אם מנחמיה אצלכם כרגע ורלי אמר אין שום שינוי, אפס שינוי כמו שהוא הצהיר שלוש פעמים, אז אני אשמח לשמוע גם אותך וגם לשמוע התייחסות שלך נעם האם אכן זה המצב?      אני, חסר לי דבר אחר בכל הדברים שנאמרו כאן ואני חוזר עליו לא בפעם הראשונה, צריך בעבודה – אני לא יודע אם זה נעשה בעבודה שלכם נעם – תיק הגנה יישובי

עמית הלוי:  אנחנו בתרחיש ייחוס – בצדק אמרה פה שרון ניר מה שקראת קיט כזה – חלק ממנו הוא תיק הגנה יישובי, לא לתרחיש ייחוס של פיגוע, לא לתרחיש ייחוס של חדירה של מחבל עם סכין, זה לא תרחיש הייחוס

עמית הלוי:       אמר פה ראש המועצה בצדק, אנחנו שומעים את היריות גם מירדן, ויותר חמור מזה, אנחנו רואים את הסקרים

עמית הלוי:  סקר שהוא סקר אותנטי לגמרי, גם ברשות הפלסטינית על 84% שתומכים תמיכה מלאה בטבח, ברצח, באונס של החמאס

עמית הלוי:  השכנים שלנו בירדן, בדעת הקהל הירדנית כידוע המצב הוא אותו דבר בדיוק, באחוז אחד לא פחות

עמית הלוי:  ואנחנו שומעים את האימונים, זה לא דבר שלא מטריד אותנו

עמית הלוי:  ולכן אני אומר, תרחיש הייחוס הוא תרחיש ייחוס של כיבוש, לא של פיגוע

עמית הלוי:  ולתרחיש הייחוס הזה צריך תיק הגנה יישובי רציני

עמית הלוי:  אני ראיתי תיק אחד עד היום, אנחנו מתעסקים בזה כבר שלושה חודשים, אחד ראיתי

מיכאל ביטון: יש עוד

עמית הלוי: של הר אדר

עמית הלוי:  ראיתי תיק הגנה יישובי כמו שצריך

עמית הלוי:  האם יש תיק הגנה כזה לכל היישובים?     

מיכאל ביטון: יש דוח מפורט שמחכה לך

עמית הלוי: בסדר גמור

מיכאל ביטון: עיין שם

מיכאל ביטון:  ביקשת דוחות, קיבלת

עמית הלוי: אני אכן אעיין, אם יש שם תיקי הגנה יישוביים

עמית הלוי:  זה המרכיב הכי חשוב לפי דעתי בתוך כל האירוע הזה זה מה כלול בתיק ההגנה היישובי? לאיזה תרחיש הוא מתייחס? ומה הכלים שניתנים כדי לממש אותו?     

צביקה פוגל: תודה רבה חבר הכנסת עמית לוי

צביקה פוגל:  אני רוצה לשמוע אתכם הרבש"צים

צביקה פוגל:  בבקשה מנחמיה

צביקה פוגל:  ואחרי זה עמר, אתה

אור זנאתי: שמי אור זנאתי, אני הרבש"צ של היישוב מ-2015

אור זנאתי:  רבש"צ, לא רב"ש

אור זנאתי:  יישוב קדמי

מיכאל ביטון: איפה?     

אור זנאתי: אני רבש"צ מנחמיה כבר מ-2015

אור זנאתי:  כשהיה את השינוי ממשרד הבט"פ למשרד הביטחון עקב מלחמת צוק איתן, משרד הביטחון לקח אחריות מלאה על היישוב שלי

אור זנאתי:  גייס אותי

אור זנאתי:  אני חלק מהמרכיבים שהחטיבה גייסה

אור זנאתי:       במקביל כל מה שנאמר פה על מנחמיה אני אעשה רגע קיצור

אור זנאתי:  מנחמיה זה יישוב קדמי

אור זנאתי:  1

אור זנאתי: 2 קילומטר מהש"ג, לא מהכיכר, מהש"ג מהבית שלי 1

אור זנאתי: 7 קילומטר

אור זנאתי:  זה לא שני קילומטר ולא ארבע קילומטר, זה פחות משניים

אור זנאתי:  מה שזה אומר זה מאוד צמוד

אור זנאתי:       במקביל זה 1,500 איש

אור זנאתי:  אני לא יודע אם 20 נשקים, כרגע מה שיש לי, ותחמושת שאני צריך לקחת מכל מיני נקודות, אם זה מה שיספיק לי להגן על היישוב שלי

אור זנאתי:  משרד הביטחון, ואני יודע מהקב"ט שלי, מקב"ט עמק המעיינות שהוא גם יושב פה, מגיש בכל שנה תב"ר על גדר, על תאורה

אור זנאתי:  יש לי ישוב שלם, צד מזרחי, ללא תאורה בכלל, וזה מלפני 40 שנים

אור זנאתי:  אז אני לא יודע על מה מדבר פה משרד הביטחון ושאר המשרדים שכל אחד עשה, בואו תראו בשטח, אין עין יותר טובה מהמציאות

אור זנאתי:  בואו תראו מה הולך

אור זנאתי:       עוד דבר שחשוב לי להגיד, שצה"ל וגם הצבא בשנים האחרונות עשה משהו מאוד טוב, הוא לקח כיתת כוננות, הביא לוחמים, הפך אותם באמת ליחידה לוחמת

אור זנאתי:  עכשיו הוא רוצה לקחת אותם, עוד באמצע המלחמה, כי אני שומע, ויש לי גם חברים ממשרד הבט|"פ, א' באו אליי ליישוב, עשו כבר סקר על הנשקייה שלי, עשו כבר סקר של מרכיבי הביטחון שלי

אור זנאתי:  יש לכם מישהו, איזו חברה שלקחתם מטעמכם והחלטתם לעשות סקר

אור זנאתי:  אני יודע שאני שייך למשרד הביטחון, ככה גם היישוב שלי, הוא לא קיבל שום מסמך אחר

מיכאל ביטון: כרגע קיבלנו התחייבות שלא יעשו צעדים חד צדדים במעמד של יישובים

אור זנאתי: חבר הכנסת מיכאל ביטון, כרגע טענו שאנחנו שייכים למשרד ביטחון פנים כשכל המועצה האזורית של עמק המעיינות שהם שייכים למשרד לביטחון פנים

מיכאל ביטון: אנחנו פנינו בעקבות דברים ששמענו מהאזור שלך, גם אני וגם יושב-הראש, וקיבלנו התחייבות שעד שאין סדר בדבר הזה, לא עושים צעדים חד צדדיים

צביקה פוגל: השאלה אם משדרגים גם את תפקידי הביטחון מיכאל

מיכאל ביטון: מרכיבי ביטחון זה דבר חמור שבמקום לשים מיליארד שקלים על כולם, והלכים ומפלגים את הנושא הזה

מיכאל ביטון:  כולם צריכים מרכיבי ביטחון, בקעת הירדן, הצפון, העוטף, ולא היה צריך לסמן זה ליו"ש זה לזה, צריך לשים מיליארד שקלים ולדאוג לכולם

מיכאל ביטון:  זו בעיה אחת

צביקה פוגל: תמשיך

אור זנאתי: כשנאמר לי מהחטיבה שאני אחד היישובים המרכזיים בקו ההגנה של החטיבה אל מול ירדן, אל מול החזית המזרחית, לא יכול להיות שאני אפילו לא בתוכנית הכי קרובה שלו להתעצמות

אור זנאתי:  נשקים, הורידו לי עכשיו חיילים, עכשיו

אור זנאתי:  הייתי 20 והורידו לי את התקן, אז אני לא יודע על מה מדברים חבריי פה

אור זנאתי:  חבר'ה אני מאוד אוהב אותם, אני בן אדם שלא בא כמעט בכלל למקומות האלה, אבל מרגיש לי כאילו שחברי הכנסת רוצים לעזור, המדינה רוצה לעזור ושני המשרדים כאילו רוצים לזרוק אותנו, כאילו אנחנו לא באותה מדינה, כאילו אני במדינה אחרת ואתם במדינה אחרת

אור זנאתי:  ומצד שני אני מאוד אוהב ומאוד רוצה לחזק את כוחות הביטחון שעושים עבודה נפלאה וגם בשעת מלחמה כזאת

אור זנאתי:  אבל אתם חייבים לעשות סדר בעניין, לא יכול להית שחברי כנסת באים ונותנים דברים לעשות ופשוט המשרדים פה

יורם קרין: היו"ר, מחזק את דבריו, אפילו תחמושת לאימונים ולהצטיידות עכשיו בזמן מלחמה החטיבה לא מוכנה להעביר למנחמיה, קילומטר מהגבול

יורם קרין:  מצב בלתי נסבל, שיתנו הוראת שעה להשאיר את זה

צביקה פוגל: יורם, אני מאוד שמחתי שהגיעו לכאן רבש"צים מכיוון שהם יודעים הכי טוב, בסופו של דבר, לצייר את הפער

צביקה פוגל:  הפער לא נעשה מרוע ולא נעשה מזלזול, ולכן אני רוצה שגם הנציגים של משרדי הממשלה ישמעו את הפערים

צביקה פוגל:  אחרי זה גם נוכל - - - לטפל בזה

מיכאל ביטון: חייבים להבין, מנחמיה, אתה מוגדר היום צה"ל?     

אור זנאתי: אני מוגדר היום צה"ל

מיכאל ביטון: שמע לי תעשה סדר

מיכאל ביטון:  צה"ל עכשיו במלחמה קבע 24 לוחמים במלחמה נכון?     

אור זנאתי: נכון

מיכאל ביטון: אני שואל את רלי

מיכאל ביטון:  24 לוחמים ובעתיד 28

אור זנאתי: אני אמור להיות 28, כרגע אני 18

מיכאל ביטון: יש לך לוחמים להיות 24?     

אור זנאתי: יש לי גם 30

עמית הלוי: הוא אומר לך שהורידו לו את התקן, מיכאל, הוא מסביר לך שהורידו לו את התקן אתמול

עמית הלוי:  הוא מסביר לך שלא נותנים לו תחמושת, הוא מסביר לך שמרכיבי הביטחון בכל יישובי צה"ל האחרים שודרגו ואצלו לא

מיכאל ביטון: הצבא פה, אז תן לנו לשמוע אותם משיבים, עוד לא קיבלנו תשובה

צביקה פוגל: מיכאל, בואו נשמע רגע את הרבש"צים האחרים

צביקה פוגל:  תודה, עמר, בבקשה

איציק עמר: שלום לכולם, מכובדי, יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת צביקה פוגל

איציק עמר:  ידידי, מיכאל ביטון מספסל הלימודים

איציק עמר:  אני לא יכול להתעלם המג"ד שלי חובב צברי

איציק עמר:  ביטון לשאלתך, הוא אשם בכל הבלאגן

איציק עמר:  חבר הכנסת פוגל אני יוצא מנקודת הנחה שכל היושבים פה רוצים לטובתה של ההתיישבות, הביטחון של כולם

איציק עמר:  אני לא מאמין שיושב פה אחד שלא רוצה לטובתנו

איציק עמר:  אממה, כמו שתיארו פה חברי הכנסת להפליא, כמו שאומרים, מתנהלים בקווים מקבילים, זה מה שקורה לנו

איציק עמר:       אני מרגיש שאני משרת בטייסת

איציק עמר:  כולם משדרים פה בגובה של 7,000 רגל, ובוא אני אעשה לכם סדר אני אוריד אתכם לקרקע כמו שאומרים

איציק עמר:  אחרי 87 ימי לחימה שאני נמצא בעוטף, אלינו הגיע קצת ירי ואחד המחבלים גם הגיע לגדרות היישוב, אני אנסה לחבר אתכם וטיפה להוריד אותכם איך מרגיש רבש"צ למטה אחרי 87 ימי לחימה

איציק עמר:  אני התחלתי את הלחימה ביישוב עם שני נשקים, זה מה שהיה לי

קריאה: איזה יישוב?     

איציק עמר: אני מהיישוב תושיה כפר מימון, וקפצתי ביחד עם הסגן שלי, ואת האקדח שלי נתתי לעוד לוחם, שב איתי באוטו, ככה נסעתי

איציק עמר:  לציין שלא קיבלתי שום פקודות מהצבא, שום התראות, שום כלום, מה שנקרא התחלתי לעבוד לבד, לא פו"ש ולא נעליים כמו שאומרים, התחלתי להבין, לעבוד, קבוצת הרבש"צים אני קורא מה קורה? מבין פחות או יותר את תמונת המצב, מקפיץ את החברים שלנו, מכניס את כל היישוב למרחבים ממוגנים, עוצר את התפילות עוצר את הכול בשמחת התורה, יישוב דתי לציין, וככה אני מתנהל כמעט שבועיים בלי שום שיח עם הצבא

איציק עמר:       עכשיו, זה לא זר לי, זו לא הפעם הראשונה

איציק עמר:  גם בהסלמה הקודמת מגן וחץ, לצערי הצבא לא היה שם

איציק עמר:  עוד פעם אני פועל לבד, ומי שמנסה למלא את המקום זו הרשות המקומית

איציק עמר:  להגיד שהרשות המקומית זה נכון, ויש לה את הכלים? ממש לא

איציק עמר:  בטח לא בעניינים מבצעיים

איציק עמר:       אני יכול להגיד לך שמגן וחץ זה כמעט עלה לנו בחיים של משפחה של ניצולי שואה כמעט בני 90 כי הצבא לא היה לתת את ההנחיות, הייתה התראה מיידית על ירי לתוך הישוב, אכן זה קרה וזה פגע בתוך הבית

איציק עמר:  איתי היה איתנו, אני אחסוך לכם את התמונות של כל הסרטונים שצילמתי בתוך הבית

איציק עמר:  את ההתראה קיבלתי בכלל מאיזו פקידה או מזכירה במוקד ההפעלה במועצה, היא אומרת לי את ההתראה

איציק עמר:  אחרי 10 דקות היא אומרת לי אל תעדכן גם את התושבים

איציק עמר:  אמרתי לה אז מה את מצפה? מה את רוצה שאני אעשה? אל תוציא היא אומרת לי

איציק עמר:  כמובן שלא שמעתי לה, אני הוצאת את ההתראה כמה שיותר מהר, גם נסעתי כמה שיותר החוצה, מה לעשות אני גם מיגונית ניידת, לא משנה צבע אדום לא צבע אדום, לנסות להכניס כמה שיותר אנשים לבתים, וילדים, שחלילה לא ייפגעו

איציק עמר:  לצערי הייתה פגיעה בבית, ובמזל אני אומר, אותה משפחת גורן שלנו ביישוב נפגעו, נפצעו קל, למזלנו אני אומר

איציק עמר:  עכשיו, הצבא לא נמצא

איציק עמר:       חבר הכנסת פוגל, את המפקד שלנו בפיקוד הדרום אנחנו מכירים לא מעט שנים

איציק עמר:  אני אומר איפה כל סוגיית הפו"ש? איפה הציר המבצעי שאמור לעבוד עם צה"ל? צה"ל נעלם לנו פעם אחר פעם

איציק עמר:  דיברתי עם האלוף רפי מילוב בשבוע שעבר הוא היה אצלנו במלון בלאונרדו לשם היישוב מפונה היום, ודיברתי איתו אחרי זה גם בשיחה טלפונית על כל סוגיית הפו"ש גבולות הגזרה בין פקע"ר לבין פד"ם

איציק עמר:  צריך לעשות בסיפור הזה סדר אחת ולתמיד

איציק עמר:  זו סוגייה, אגב, שאתה מכיר לא מעט שנים

איציק עמר:  יש פה גם לא מעט אגו בין האלופים כן או לא

איציק עמר:  אבל בשורה התחתונה בסוף, ההתיישבות נשארת אחורה

איציק עמר:  אוגדת עזה, לצורך העניין תעסוק לעולם בלחימה, אין להם את הקשב ולא את הזמן לעסוק בהתיישבות, ולצערי אני רואה את זה פעם אחר פעם

איציק עמר:  סוגיית הפו"ש שאמרו פה גם לפניי, היא סוגייה שצריכה להיות מאוד ברורה, בטח בצה"ל, לי היא מאוד ברורה

איציק עמר:  השאלה הנשאלת כרגע מי אחראי?     

צביקה פוגל: שאלה מצוינת

איציק עמר: מי בעל הבית? איך אמר מיכאל, מי האבא של הרבש"צים של כיתות הכוננות? לי זה ברור, אני בסוף כפוף לצה"ל, למח"ט

איציק עמר:  המח"ט בסוף, בהירארכיה למעלה, כפוף למשרד הביטחון

איציק עמר:  האם משרד הביטחון לוקח אחריות? הם חושבים שהוא כן, אני פעם הראשונה שומע שהוא לוקח אחריות, עד היום זה לא קרה

איציק עמר:       עד היום מי שהעסיק אותי לצורך העניין, יש לי כמה מעסיקים, היישוב משלם לי את המשכורת, הוא גם סוג של בעל הבית, המח"ט הוא מפקד אבל בלי אחריות לצורך העניין, המועצה יש לה איזה סמכות על מרכיבי ביטחון, היא גם מעסיקה אותי בכל מיני, הצח"י שלי, והתושבים

איציק עמר:  תקשיבו קרקס אמיתי ככה אני מרגיש

איציק עמר:  להיות רבש"צ צריך להיות יחיד סגולה עם תכונות מטורפות לפיקוד

איציק עמר:  כל העולם יושב, וכולם מפקדים שלך

איציק עמר:  בלחימה הנוכחית, חבר הכנסת פוגל, עד היום אחרי 87 ימים אני לא מבין מי המפקד שלי, את האמת אני אומר לך

איציק עמר:  לא יודע אם זה מח"ט צפונית

צביקה פוגל: אין לך מושג כמה אני מאמין לך

איציק עמר: אם זה מפקד מחוז דרום מאו"ג 252

איציק עמר:  שילה אדלר שאתם מכירים אותו הוא מח"ט קירקל, ועוד מג"דים, קיבלתי לא מעט מפקדים, לפעמים התחלפו לי המפקדים ארבע פעמים ביום

איציק עמר:  אני חופף את המפקדים והוא אומר לי הזיזו אותי, למה? מאמ"צ קיבלתי הנחיה, אני זז

איציק עמר:  ארבע חפפתי את אותם מפקדים ביום, התחלפו לי המפקדים, פשוט טירוף

צביקה פוגל: עמר, עוד משהו?     

איציק עמר: כן

איציק עמר:  לגבי סוגיית מרכיבי הביטחון

צביקה פוגל: בבקשה

איציק עמר: אנחנו יישוב שהוא רק 65 שנים

איציק עמר:  אני לא אספר לך סיפורים, אבל אני מחזיק פה מסמכים, אני אשמח לתת לך לעיין בהם, מ-2016

איציק עמר:  עכשיו, המסמך המרכזי שאני שם את תמונת המצב לכל מח"ט שנכנס או לכל קצין עורף שנכנס או לכל ראש רשות שנכנס, אני רק משנה את התאריך מ-2016 זה כמעט אותם פערים, אחד לאחד

איציק עמר:       עכשיו מה שהתקדמנו, משיב הרוח כן יוזמה מאוד מבורכת ואפילו מקדמת אותנו, קידמה אותנו משמעותית, אבל עדיין אני לא שם, ויש עדיין פערים בכל הסיפור

איציק עמר:  ועדיין יש מרכבי ביטחון שהם חסרים

איציק עמר:  נכון להיום אין לי ציר ביטחון בכלל בישוב

איציק עמר:  אני נוסע על עפר

איציק עמר:  טיפת גשם, אדמת חרסית והשטח שלי הופך להיות מגרש החלקה, לא הרכב 4X4 שלי, לא הטנדר, כלום לא מצליח לנסוע שם, ועם זה אני אמור להגן על הגדרות שלי, שאגב, כולם מוקפים במטעים וביערות מסביב

איציק עמר:  מחבל אפילו לא צריך להיכנס ליישוב, הוא יורה מתוך היערות ואני גם לא מזהה אותו, יש סבך אחד שלם

איציק עמר:  גם להגיע לגדרות אם מישהו חדר או לא חדר אני לא יכול להגיע

איציק עמר:       עם זה אני צריך להחזיר את התושבים ליישוב, לתת להם תחושת ביטחון להבין שאין לי גדר, ואין לי מספיק תאורה היום בתוך היישוב ולא חמ"ל עם תקשורת מסודר, ולא קשר שאני יכול לעבוד

איציק עמר:  קשר זה משהו מבצעי בכלל

איציק עמר:  אם אני מקפיץ כיתת כוננות של 28 לוחמים – אגב מיכאל ביטון, כיתת כוננות אם היא מונה 28 זה שתי סמב"צים רבש"צ וסגן ו-24 לוחמים, זה התקן החדש שלנו – עכשיו אם אני מקפיץ אותם, מפזר אותם בתוך היישוב, שטח אורבני, איך אני מדבר עם הלוחמים? חבר'ה זה א' ב'

איציק עמר:  יש לי כוח צבא שמגיע, איך אני מדבר איתו? היום יש לי גדוד סדיר רעם שנמצא אצלי בגדוד, עובד ברק כתום, אני לא עובד עם ברק כתום בכלל, אין לי קשר איתו

איציק עמר:  צריכים להבין, והוא אמור להיות מפקד היישוב

איציק עמר:  אם יש לי אירוע חלילה, מבצעי, אנחנו בבעיה אמיתית

איציק עמר: אני אסיים עוד משפט אחד

איציק עמר:       כמו שאתה מבין יש פה פערים גדולים בין הכוונות לבין מה שקורה באמת בשטח

איציק עמר:  עכשיו אני אומר את זה לכל המפקדים גם

איציק עמר:  חבר'ה, תחושת ביטחון לתושבים

איציק עמר:  להחזיר את התושבים בחזרה ליישוב זה לא פשוט

איציק עמר:  אם תשאלו אותי, זו המלחמה האמיתית שלנו

איציק עמר:  והתושבים שלי לא רוצים לחזור, הם לא מרגישים ביטחון

איציק עמר:       כדי שתהיה להם תחושת ביטחון צריך לעשות את זה עם ביטחון

איציק עמר:  ואם אין מרכיבי ביטחון ועדיין כיתות הכוננות לא מושלמות ואין לנו פו"ש מסודר וכו', חברים אנחנו בבעיה

איציק עמר:  אני לא יודע איך לשכנע את התושבים שלי לחזור

איציק עמר:  למרות שאני מעודד אותם לבוא ולחזור, תאמינו לי אחרי 87 ימים מדכא להסתובב בכל יום ביישוב כשהיישוב ריק

איציק עמר:  אני לא מכיר דבר כזה בחיים ביישוב

איציק עמר:  פשוט דיכאון אחד גדול

צביקה פוגל: עמר תודה רבה

צביקה פוגל:  הדברים שאמרת הם כל כך חשובים, הם כל כך מחדדים את הפערים

צביקה פוגל:  זה גם מתחבר היטב לדברים שדיבר פה חבר הכנסת עמית הלוי על התאמה של כל יישוב לאמצעים שהוא צריך כדי להתמודד מול המשימות, הוא קרא לזה תיק הגנה יישובי, אבל זה בדיוק אותן מילים

צביקה פוגל:  מכובדיי, יש לנו עוד שבע דקות, בבקשה

ליאור שמחה: ליאור שמחה, איש התנועה הקיבוצית

ליאור שמחה:  ממש בקצרה

ליאור שמחה:  אני יושב פה ולא מצליח להאמין

ליאור שמחה:  יושבים פה הרבש"צים, מרימים לכם דגל לבן, דגל אדום, אומרים לכם חברים יקרים, יש בעיה

ליאור שמחה:  אתה אומר מה-7 באוקטובר לא השתנו ההנחיות

ליאור שמחה:  ואני אומר רגע, לא קרה פה כלום מה-7 באוקטובר? לא הצלחנו להבין שמה-7 באוקטובר כיתות הכוננות הן אלו שמחזיקות גם את תחושת הביטחון אבל גם את הביטחון פיזית

ליאור שמחה:       ממש עוד דבר, יש ארגון, אנחנו אוהבים אותם, אנחנו לא אוהבים אותם, עושים משא ומתן מול הארגון, ולא מול כל מיני אנשים אחרים לפי האינטרס של משרד האוצר

ליאור שמחה:  תיקחו אחריות

ליאור שמחה:  הם החיילים שלכם

ליאור שמחה:  הם האנשים שלכם בשטח

ליאור שמחה:  אין לנו אנשים אחרים

ליאור שמחה:  הם אלה שמחזיקים את היישובים

ליאור שמחה:  אנחנו ראינו מה קרה בעוטף, אנחנו רואים מה קורה בצפון, אין לנו אנשים אחרים

ליאור שמחה:  אנחנו צריכים לתת להם רוח גבית ולא להילחם מולם

ליאור שמחה:       אני חושב שזה התפקיד של חברי הכנסת, ואני אומר לכם, אם זה לא ילך ככה, אי אפשר לטאטא את זה יותר מתחת לשטיח

ליאור שמחה:  חייבים לטפל בזה עכשיו

צביקה פוגל: ליאור, תודה רבה

צביקה פוגל:  רק שתדע שכשחבר הכנסת מיכאל ביטון ואני החלטנו שאנחנו לוקחים את זה על עצמנו, ידענו מה אנחנו לוקחים על עצמנו

צביקה פוגל:  אנחנו לא נרפה

ליאור שמחה: אני מעריך את זה מאוד

ליאור שמחה:  עכשיו חייבים לטפל בזה

ליאור שמחה:  לא תהיה הזדמנות שניה

צביקה פוגל: נכון מאוד

צביקה פוגל:  רן קנפינו? בבקשה

רן קונפינו: שלום, עוד מההסתדרות הלאומית שאנחנו מלווים את ארגון הרבש"צים כבר שבע שנים עוד מעט, וחשוב להגיד במילה אחת, אני חושב שחבר הכנסת עמית הלוי גם הבין את זה מהר מאוד

רן קונפינו:  מההתחלה ועד ה-7 באוקטובר משרד הביטחון לא רוצה לדבר איתנו, נקודה

רן קונפינו:  לא איתנו ולא עם הרבש"צים

רן קונפינו:  אנחנו מגיעים לבתי משפט בכל חודשיים, עם צווי מניעה של פיטורים של רבש"צ, עם דלק, אוטו ודברים כאלו, ותמיד אותה התגובה מהמדינה, אנחנו לא מדברים בכלל, הכל בסדר, לכו תתבעו את היישוב

רן קונפינו:  אנחנו מדברים עם היישובים, עם עמק המעיינות והם אומרים לנו מה אתם רוצים? משרד הביטחון לוקח לנו את התקציבים ומעביר למשרד לביטחון לאומי

רן קונפינו:       עד שמצאנו פה בית אצל חבר הכנסת קרויזר, חבר הכנסת פוגל, חבר הכנסת ביטון, חבר הכנסת קלנר, שישבו איתנו איחדו כוחות, עם חבר הכנסת קריב, עם חברי הכנסת סעדה, חברי הכנסת, שימו לב, מכל המפלגות שישבו ביחד, ואמר את זה חבר הכנסת ביטון כל כך יפה וכל כך יפה

רן קונפינו:  מה שאתם, שני יושבי-ראש של ועדות הבנתם, בממשלה עדיין כנראה לא מבינים ובמשרדים לא מבינים

רן קונפינו:       נגמרה התקופה של לפני ה-6 באוקטובר כמו שליאור אמר

רן קונפינו:  7 באוקטובר, כמו שאמרה מקודם חברת הכנסת, זה אירוע תנכ"י

רן קונפינו:  תפסיקו כבר עם הפוליטיקות האלו, שני המשרדים ביחד שבו ותסגרו עניין

רן קונפינו:  יש הצעת חוק של חבר הכנסת קרויזר שנמצאת כבר בסנהדרין, שמדברת, ואמר את זה מקודם חבר הכנסת קרויזר, ולפי דעתי כולם אמרו את אותו הדבר

רן קונפינו:  חבר הכנסת קרויזר נתן לזה כבר שם

רן קונפינו:       צריך שיהיה גוף אחד שמתכלל את כל הפעילות של הרבש"צים וכיתות הכוננות, יש גוף כזה במדינה, קוראים לגוף הזה מג"ב

רן קונפינו:  מג"ב יודע לתת מענה גם לבעיות הביטחון, גם לבעיות של השיטור

רן קונפינו:  כי היום רבש"צ עושה גם וגם

רן קונפינו:  היום אנחנו כולנו עסוקים במלחמה ובצדק, אבל בתקופה שלפני המלחמה, ובתקופת שגרה הרבש"צים נותנים גם מענה לפעילות פלילית, לפח"ע

רן קונפינו:  אנחנו בהתחלה דיברנו על טרור חקלאי, ביקשו ממני לעדן את הצעת החוק אז קראנו לזה פשיעה חקלאית, אבל הרבש"צים האלה הם אלו שנמצאים ביישובים ונותנים את המענה הראשוני לכל אירוע, לכל הפיגועים ביהודה ושומרון, תבדקו אותי

רן קונפינו:  כל פיגוע ופיגוע שהיה, הראשון שהגיע למקום זה רבש"צ

צביקה פוגל: מובן, תודה

צביקה פוגל:  בבקשה גברתי

חגית מרטינז: חגית מרטינז, אני הרב"שית של היישוב מכמנים במשגב

חגית מרטינז:  לצורך העניין היישובים הקרובים לגבול הם 12 קילומטרים

חגית מרטינז:  הבית שלי רועד 24/7 כבר כמה חודשים, יש מלחמה בצפון למי שלא ידע

חגית מרטינז:  אנחנו במצב הרבה יותר גרוע, אנחנו בתחתית הסולם

חגית מרטינז:  הוא מדבר על דלק? אנחנו מתנדבים, אף אחד לא לוקח עלינו אחריות על שום דבר מהבחינה הזאת של הרב"שים וכיתות הכוננות

חגית מרטינז:       אני חייבת כן להתחיל במילה טובה למשמר הגבול שבחודש האחרון עשו עבודה גדולה מאוד בנושא של כיתות הכוננות ביישובים שלנו, אני מניחה שגם ביישובים אחרים, יושב פה אפי פרץ שדיברתי איתו לא פעם ולא פעמיים

חגית מרטינז:  תיקי יישוב יש לנו כי משמר הגבול העבירו לנו טיוטה, אמנם ב-PDF סרוק אמרו לנו תכתבו ביד, עשיתי להם את זה ב-WORD, אבל הם מתקדמים באמת למקומות יותר טובים, כי אנחנו התחלנו עם מרכיבי ביטחון אפס

עמית הלוי: עשית אימון לפי התיק? ביצעת אימון?     

חגית מרטינז: עשינו אימונים עם מדריכים של משמר הגבול

חגית מרטינז:  גם אימונים יבשים, גם אימונים רטובים

חגית מרטינז:  לא מספיק

חגית מרטינז:  כמובן לא באשמתם, אנחנו מחכים לתחמושת

חגית מרטינז:  אבל הם כן עושים עבודה ועבודה טובה, יש עוד דרך ארוכה

חגית מרטינז:       בנוגע לרב"שים וכיתות הכוננות, אין להם מענה לתת לנו

חגית מרטינז:  זאת אומרת, אני גויסתי אחרי מלחמה, אגב, שהייתי פה בוועדה בפעם הקודמת

חגית מרטינז:  רלי מרגלית וחבר הכנסת סעדה עזרו לנו מאוד ופתרו את הבעיה הזאת

חגית מרטינז:  אני גויסתי לצו 8 לבני המקום אחרי חודש וחצי שהתנדבתי 24/7 על חשבוני

חגית מרטינז:  לפני שבוע נאלצתי להשתחרר

חגית מרטינז:  אמרו לנו תשאירו שני בני המקום ביישוב שלכם, בכל יישובי משגב, והייתי צריכה לבחור ביני, שכמובן נתתי אבטחה ליישוב בשער אבל גם עשיתי את העבודה של הרב"שית, לבין מישהו שיכול לפתור לי את הבעיה של האבטחה ביישוב בשעות היום, כי הנשקים שקיבלנו ממשמר הגבול, האנשים יוצאים לעבוד בבוקר

חגית מרטינז:  היו לי ארבעה אנשים נשארתי עם שניים

חגית מרטינז:  כמובן שבחרתי במי שיכול להבטיח לתת ביטחון ביישוב

חגית מרטינז:       הרגשת הביטחון של התושבים הוא משהו סופר חשוב

חגית מרטינז:  סופר חשוב

חגית מרטינז:  כי משטרת כרמיאל שנמצאת שבע דקות נסיעה ממכמנים, אומרים לי בשגרה, עוד לפני ה-7 באוקטובר, אנחנו לא נגיע אליכם, אנחנו לא נצליח גם אם נרצה

חגית מרטינז:  אתם צריכים להסתדר לבד במשך כמה שעות טובות אם לא 24 שעות

חגית מרטינז:  וזה בסדר, רק תנו לנו את הכלים

צביקה פוגל: נכון

חגית מרטינז: אני לא יכולה להמשיך להתנדב 24/7

חגית מרטינז:  אני עוד גויסתי, אריק פה לידי מאשחר אפילו לא גויס, הוא מתנדב כבר שלושה חודשים

חגית מרטינז:  והנושא של הבנייה לעתיד, תדברו איתנו, תדברו עם השטח, יש לנו הרבה מה לומר

חגית מרטינז:  אנחנו שומעים כל מיני שמועות על רב"שים לאשכולות יישובים, כל מיני תקלות מבצעיות כאלה שבסוף הן מסתכמות בשורה תחתונה של כסף, אבל זו לא הפואנטה, ויש לנו מה להגיד, יש לנו פורום רב"שים של משגב, אנחנו 30 ומשהו יישובים שגם שלחנו מכתבים לכולם, לחברי הוועדה הזו, לחברי ועדת חוץ וביטחון, לצה"ל, למשטרה

חגית מרטינז:  היחידי שהגיב זה אפי פרץ

צביקה פוגל: תודה רבה

צביקה פוגל:  אנחנו לקראת סיום, אז צברי ואחרי זה נציג המשרד לביטחון לאומי

חובב צברי: תודה ליושב-הראש

חובב צברי:  גם לך וגם לחבר הכנסת מיכאל

חובב צברי:  אני חושב שהחיבור ביניכם הוא מצוין, ואני רוצה בראש ובראשונה להגיד לך שאני נמצא פה בוועדות, וזה שאתה נותן מקום לחטופים, לצה"ל, למשטרה, שאפו ענק

חובב צברי:  בסוף האיחוד ינצח בסופו של דבר

חובב צברי:       כולם מדברים נכון, הבעיה שהם לא יוצאים למכנה המשותף הרחב

חובב צברי:  כולנו מדברים על התושבים ורוצים לטובתם

חובב צברי:  המכנה המשותף של התושבים זה הרשויות, וצריך להבין את זה

חובב צברי:  אני חושב שאתם מדברים כולם אותו דבר ואם בסוף תצליחו, וזה של שניכם לדעתי ושל הוועדה הזאת וחברי הכנסת, תבינו בסוף שראש הרשות, ולא משנה אם זו מועצה אזורית או עיר או רשות מקומית כזאת או אחרת, נמדד מול התושבים שלו בחינוך, בתשתיות, ברווחה, בביטחון

חובב צברי:       ראינו את זה בקורונה, ראינו את זה במגן וחץ, ורואים את זה גם עכשיו בחרבות ברזל

חובב צברי:  כולם, אחרי שטראומה שתפסה את כולנו בשמחת תורה, אז גם בכל האזורים פוחדים מהקטע הזה של מישהו יבוא אליהם הביתה

חובב צברי:  מה שקרה לנו, לצערנו הרב, בעוטף

חובב צברי:  ואני אומר בצורה ברורה, הכל נמצא מולכם מול העיניים בעניין

חובב צברי:  תנו בסוף את הסמכות כי אחריות יש

חובב צברי:  כל ראשי הרשויות מבינים את הכול

חובב צברי:  ואני, ליבי-ליבי עם הרבש"צים, אני חושב שצריכים לתת להם מענה בצורה מסודרת

חובב צברי:       אתה, לטעמי, משרד הביטחון חייב לדבר גם עם השלטון המקומי כדי לעשות סדר בכל הסוגיות האלה

חובב צברי:  בסוף לא יעזור כלום, ראש הרשות הוא זה שבסוף ייתן פתרונות לכל הדברים שישנם עם מי שיש לו

חובב צברי:  אז צריכה להיות מחלקת ביטחון רצינית ברשות שאיתה הוא יכול לעבוד, ואיתם יהיו שם רבש"צים

חובב צברי:  יש את הקב"טים שעושים עבודה מדהימה

חובב צברי:  בסוף, רגולטור אחד

חובב צברי:  בשעת שגרה זו המשטרה שתיתן את ההנחיות כמו שיש בחוק, ובשעת חירום הצבא נותן את הפתרונות בכל העניין

חובב צברי:  ככה זה צריך לעבוד

חובב צברי:  אבל תנו את הסמכות כי אחריות יש לנו לרשות המקומית

חובב צברי:  תודה על העבודה הנהדרת שאתם עושים

צביקה פוגל: תודה לך צברי

צביקה פוגל:  חנמאל בבקשה

חנמאל דורפמן: כמה מילים קצרות, אני אתייחס לדברים שעלו פה לגבי המיזוג שאתם רוצים לייצר, שיהיה אבא ואמא אחד לכל כיתות הכוננות או לכל הרבש"צים, בסוף יש שטחי אחריות וכל אחד אחראי על שטח אחריות שלו

חנמאל דורפמן:  זו הבעיה המרכזית שאם תרצו למזג אז יצטרכו להתגבר עליה

חנמאל דורפמן:  בגדול זה עניין של החלטות ממשלה של תחומי אחריות ולא של חקיקה

חנמאל דורפמן:       לגבי שיתוף הפעולה שדיבר עליו חבר הכנסת ביטון, בין הגופים ובין המשרדים, אז יש עבודה שמובלת כעת על ידי מנכ"ל משרד רוה"מ והמל"ל, בשיתוף של משרד הביטחון, המשרד לביטחון לאומי, צה"ל, משטרת ישראל ומג"ב, גם ביחד לרשת קשר, מוקד אחוד וכל הנושאים האלה

חנמאל דורפמן:  התקיים דיון ראשון, יש צוותים שעושים עבודת מטה ומחר יש דיון שני בעניין

חנמאל דורפמן:  יש שיח ויש שיתוף פעולה ורוצים לפתור הרבה

מיכאל ביטון: אני חייב להגיד שזה לבקשת הכנסת - - - אפשר לתת קרדיט לכנסת על צעד ראשון במולדת

חנמאל דורפמן: אי בעיה, אפשר

חנמאל דורפמן:  אני מניח שהיה שיח על זה גם לפני, אבל השיח הספציפי הזה, למשל רשת הקשר שעלה בוועדות פה, שבסוף הגופים לא מדברים אחד עם השני, זו בעיה שהרבה שנים מנסים לפתור, אבל אני מקווה שעכשיו יפתרו אותה

חנמאל דורפמן:  לגבי ימי מילואים שדיברו פה החבר'ה ממשגב

חנמאל דורפמן:  אנחנו כולנו מכירים את הבעיה הזאת מחוץ וביטחון, בסוף יש בעיה שאתם נמצאים בשורות של צה"ל ולא בשורות שלנו

חנמאל דורפמן:  אנחנו ב-2023 תקצבנו ב-99 מיליון שקלים ימי מילואים למג"ב

חנמאל דורפמן:  לצערי הוצאנו סכום מועט מאוד כי אין לנו פשוט בשורות

חגית מרטינז: לא הגיע אלינו

חנמאל דורפמן: אני לא יכול לגייס אותך, את נמצאת בימ"ל של צה"ל

חגית מרטינז: אני כרגע לא מגויסת וגם לפני שהתגייסתי

חנמאל דורפמן: כי אני לא יכול

חנמאל דורפמן:  כי מי שיכול לגייס אותך זה צה"ל

חנמאל דורפמן:  אנחנו ביקשנו להעביר לימ"ל מג"ב, לא העבירו את השורות

חנמאל דורפמן:  המזכיר הצבאי של רוה"מ וגם המל"ל מנסים לסייע בעניין הזה

חנמאל דורפמן:  אני מקווה שזה ייפתר

חנמאל דורפמן:       עוד שתי נקודות, אחד לגבי מרכיבי התעצמות, אז באמת ליישובים שבתחום הבט"פ אף פעם לא היה התעצמות של מרכיבי ביטחון, אנחנו עובדים על זה עכשיו לתקציב 2024 כדי שזה ייכנס

חנמאל דורפמן:  ונקודה נוספת שעלתה פה לגבי יישובי עמק המעיינות ועמק הירדן, בסוף יש כוונה של צה"ל להעביר את האחריות, אני מניח שזה ייעשה בצורה מתואמת

חנמאל דורפמן:  אנחנו, מגב, מצידם מייצרים מיפוי של כל הדברים שיש, או שחסר או שצריך להשלים, כדי שתתבצע העברת האחריות היא תיעשה בצורה מסודרת, מתוקצבת, עם מרכיבי הביטחון הנכונים

חנמאל דורפמן:  עד כאן

עמית הלוי: מי אחראי על תחמושת שחסרה? נניח היא אומר שחסר לה תחמושת לאימונים

עמית הלוי:  מי מאצלכם אחראי על תחמושת?     

חנמאל דורפמן: אני לא מכיר שחסרה תחמושת

עמית הלוי: היא אמרה שהיא לא עשתה מספיק אימונים בגלל שחסר

גלעד קריב: עם הרכש האחרון של האפודים עדיף שלא אתם תדאגו לתחמושת

חנמאל דורפמן: אתה לא סומך על משטרת ישראל, גלעד קריב?     

גלעד קריב: על משטרת ישראל אני סומך, על הרכש של משרד הבט"ל אני לא סומך

גלעד קריב:  ראינו, 82 מיליון שקלים

צביקה פוגל: בואו, גלעד, חנמאל בבקשה

צביקה פוגל:  מכובדיי

צביקה פוגל:  עזבו עכשיו, אתם נכנסים למקום שאני לא רוצה להיות בו בכלל

צביקה פוגל:  מחכה לנו בזום ראש מועצה, רק בשבילו אני אחרוג מכל הזמנים כרגע לפני שנסכם את הדיון הזה

צביקה פוגל:  וברור לי לחלוטין שנצטרך לקיים עוד דיון, וברור לי שיש פה מה לומר, אבל בסופו של דבר אני רוצה לשמוע את האנשים כדי שהקשב הזה יועיל לנו בתכנון ובתפיסה שאנחנו רוצים בסופו של דבר לגבש

צביקה פוגל:  ראש המועצה האזורית של עמק הירדן, עידו בבקשה

עידו גרינבאום: בוקר טוב אדוני יושב-הראש

עידו גרינבאום:  אני מקווה שאתם שומעים אותי?     

צביקה פוגל: שומעים אותך, עוד לא רואים אותך

עידו גרינבאום: דרישת שלום מהכנרת שנמצאת פה מאחורינו, שאנחנו מקווים שהיא תמשיך להתמלא

עידו גרינבאום:  ראשית, אנחנו רוצים להודות לך, למיכאל, ידידנו, שגם כן עוסק רבות בעניין הזה, להודות לרב גלעד קריב שמקדם את הנושא ומעלה אותו על סדר היום, ולעניין עצמו בכמה מילים

עידו גרינבאום:       מה-13 היישובים המדוברים, חמישה יישובים הם בעמק הירדן

עידו גרינבאום:  אני אתן לכם רק בקליפת אגוז מה עובר עלינו פה בשנה וחצי האחרונות, שאנחנו חווים פה ניסיונות הסתננות רבים מאוד של, קוראים לזה מהגרי עבודה, מסתננים ממלכת ירדן

עידו גרינבאום:       מאז ה-7 באוקטובר שכמובן כל הקשב עלה, יש פה פעמיים, שלוש פעמים בשבוע מה שנקרא פרש טורקי

עידו גרינבאום:  בפרש הטורקי הזה מופעלים היישובים שלנו, לא רק אלה שממש נמצאים על הגדר, אלא יישובים רבים נוספים, אותם יישובים בדיוק שבתוכניות האלה שמנהלים עליהם דיון כבר כמה שנים רוצים להעביר אותם מאחריות צה"ל לאחריות משטרת ישראל

עידו גרינבאום:       כלומר, תארו לעצמכם מצב שבו יש עכשיו איום בניסיון חדירה, ליישובים הכביכול, אני אומר כביכול עורפיים כי הם מרוחקים 2

עידו גרינבאום: 5-3 קילומטרים מהגדר, ולא 500 מטרים כמו היישובים האחרים, לא יהיה יותר רבש"צ

עידו גרינבאום:  כלומר שצה"ל הגדול ירצה להפעיל את היישוב ולהגיד לו יש עכשיו ניסיון חדירה, לא יהיה לו עם מי לדבר כי לא יהיה רבש"צ, לא תהיה יותר כיתת כוננות מגויסת ומאומנת כפי שצריכה להיות

עידו גרינבאום:       אני שמעתי גם את חנמאל שמכיר את הנושא הזה היטב, ואני מכיר את העבודה שעושים במשמר הגבול, והכל אפשר לעשות

עידו גרינבאום:  אבל לא עכשיו, לא בשיא המתיחות הביטחונית, לא שהבוקר קמנו עם כותרת באחד העיתונים שישראל נערכת לאיום חיזבאללה בגבול ירדן

עידו גרינבאום:  מה תאמרו אתם ומה נאמר אנחנו לתושבים שלנו שבמקום לחזק את הביטחון שלהם רוצים להעביר אותו מיד ליד כאילו הם איזו סחורה

עידו גרינבאום:  מצה"ל, למג"ב, והם יהיו ככה והם יהיו כאלה

עידו גרינבאום:       אנחנו מוכנים לדבר על הכול עם כל גורם בהובלת יושב-הראש הנכבדים שנמצאים כאן

עידו גרינבאום:  אבל לא בעת הזאת

עידו גרינבאום:  כמו שאומרים עכשיו בהרבה דברים, בסוף המלחמה תעשו את התוכניות, תעשו את המחשבות ואז תחליטו מה הדבר הנכון

עידו גרינבאום:  בעת הזו בטח אסור לעשות שום דבר

עידו גרינבאום:  תודה רבה אדוני יושב-הראש שנתת לי את זכות הדיבור

צביקה פוגל: עידו, היה חשוב מאוד להקשיב לך

צביקה פוגל:  אני כבר חורג

צביקה פוגל:  עוד רגע אני כבר צריך להיכנס לדיון הבא

צביקה פוגל:  ליתר דיוק אני כבר מאחר לדיון הבא

צביקה פוגל:  אריק, רצית מילה אחת?     

אריק קולר: כן, אני רק רציתי כי יצאתי וחזרתי ושמעתי את הדבירם קודם כול יש קודם את התודה הבסיסית לכל מי שיזם את ההצעה הדחופה לסדר ומי שמוביל את זה, והכנסת, אנחנו מחויבים לעניין הזה

אריק קולר:  אם יש דבר אחד שאנחנו צריכים לצאת מפה עם הסיכום פה, בהתחלה אני שאלתי שאלה איך יכול להיות שרבש"צים לא ניהלו איתם דיון ומול הנהלות היישובים? ואז נאמר לי שכן ניהלו

אריק קולר:       אני חושב שבסוף צריך להיות גוף אחד שבא ומתנהל מול הרבש"צים

אריק קולר:  גם לרבש"צים צריך להיות גוף יציג אחד שמייצג

אריק קולר:  המדינה צריכה להתנהל כגוף אחד

אריק קולר:  יש פה כיתות כוננות שמתעסקות, יש פלילי, יש לאומני, יש הרבה מאוד דברים שעלו פה בדיון ויעלו בדיונים אחרים

אריק קולר:  כל הסיפור הזה צריך להיות מתוכלל תחת גוף אחד, והעבודה שנעשית פה היא מאוד חשובה

אריק קולר:  אי רוצה להודות לך ולמיכאל שיצא עכשיו ולכל מי ששותף לעניין הזה

אריק קולר:  זו תפיסת הביטחון שאנחנו מעדכנים אותה 50 שנים קדימה למדינת ישראל

צביקה פוגל: תודה רבה אריק, תודה רבה חבר הכנסת קלנר

צביקה פוגל:  מכובדיי, אני יודע שיש פה הרבה אנשים שרוצים לדבר

צביקה פוגל:  לי ברור דבר אחד ביחד עם מיכאל בסוף הדיון הזה

צביקה פוגל:  אנחנו חייבים לרוץ בשני מישורי זמן, אחד לטווח הזמן הנוכחי, המיידי

צביקה פוגל:  איך אנחנו משמרים את היכולות? איך אנחנו מגבירים את העוצמות כדי לאפשר לרכזי הביטחון השוטף ולקב"טים לבצע את תפקידם? כי אנחנו במלחמה

צביקה פוגל:  אנחנו לא יכולים לדבר רק על מה יהיה אחרי

צביקה פוגל:       על השלב השני בנינו כרגע שתי תוכניות אפשריות

צביקה פוגל:  האחת שגורם אחד לוקח אחריות על הכול, והשנייה שכל מועצה תהיה מועצה אורגנית

צביקה פוגל:  כלומר, מועצה תהיה שלמה עם הכוח שמטפל בה

צביקה פוגל:  אם יש בה צה"ל, אז כולה צה"ל כדי שתהיה שפה משותפת, ואם לא אז לא

צביקה פוגל:       אין לי שום ספק שהקב"טים ורכזי הביטחון השוטף הם אנשים שאנחנו מצפים שייקחו אחריות לחיי אדם

צביקה פוגל:  אי אפשר להטיל עליהם את האחריות הזאת ולא לתת להם גם את הסמכויות וגם את האמצעים לבצע את זה

צביקה פוגל:  אנחנו נדאג שזה מה שיקרה, אחרת יש לנו כבר מראה אחת שאנחנו צריכים להסתכל עליה ב-7 באוקטובר

צביקה פוגל:  אני לא מתכוון להסתכל על עוד מראות בעניין הזה

צביקה פוגל:       דבר אחרון לא פחות חשוב, אני אוציא סיכום לעניין הזה

צביקה פוגל:  אנחנו נקיים דיון בקרוב מאוד על הסטטוס העכשווי לראות איפה הפערים ואיך אנחנו סוגרים אותם, ונקיים גם דיון להמשך לראות מה העתיד צופן לנו לגבי כל אחד מהם

צביקה פוגל:  אבל דבר אחד מאוד ברור, אם לא נעדכן את תפיסת הביטחון להגנה אזרחית ונחזור ליסודות שעליהן זה נבנה, אנחנו נפגוש את ה-7 באוקטובר בעוצמות הרבה יותר גדולות

צביקה פוגל:       חבריי היקרים אני לא אתפלא אם מחר בבוקר 1,000 פלסטינים על 20 טויוטות לבנות יוצאים מג'נין ומתנפלים עלינו

צביקה פוגל:  אני לא אתפלא אם זה יקרה ואני רוצה להיות מוכן לזה

צביקה פוגל:  תודה רבה וסליחה ממי שלא נתתי לו אפשרות לדבר, יקבל אותה בפעם הבאה

צביקה פוגל:  המשך יום נפלא