הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 38, 2023-12-25 00:00

יוסף טייב: צהריים טובים

יוסף טייב:  אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט בשיתוף עם הוועדה המיוחדת לענייני צעירים

רון כץ: מה זה המוסיקה הזאת?      

יוסף טייב: תמיד

יוסף טייב:  זאת ועדת החינוך, התרבות והספורט

רון כץ: יפה

רון כץ:  תמיד יש מוסיקה בהפסקות?      

יוסף טייב: תמיד

רון כץ: יהודית, כל הכבוד

רון כץ:  יפה

לענייני צעירים): יהודית, כל הכבוד

יוסף טייב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה בנושא פעילות משרד החינוך למניעת חשיפת תלמידים לתוכן קשה ברשתות החברתיות

יוסף טייב:       בעקבות המלחמה אנחנו נחשפים פעם אחר פעם לנושא של חשיפה של הנוער שלנו לתכנים קשים

יוסף טייב:  התופעה הזאת קיימת גם לא במלחמה אבל במלחמה אנחנו רואים את התופעה ואת ההשפעות באופן ישיר גם על הפן החינוכי וגם על הפן הנפשי של ילדינו

יוסף טייב:  זה דיון שביקשה חברת הכנסת נעמה לזימי, יושבת-ראש הוועדה המיוחדת לענייני צעירים

יוסף טייב:  בבקשה, נעמה

לענייני צעירים): תודה רבה, יוסי, על הדיון המשותף

לענייני צעירים):  חשוב מאוד לקיים דיונים משותפים בהיבטים האלה

לענייני צעירים):  כמו שאמרת המלחמה רק הדגישה את הסוגיה הקשה שגם פוגשת אותנו בתחומים נוספים בשגרה: תכנים אלימים, תכנים פורנוגרפיים, תכנים שקשורים בביריונות

לענייני צעירים):  אבל המלחמה והטבח הנורא הביאו גם זוועות נוספות אל הצעירים, אל הנוער והילדים, ואין ספק שבין זה טראומה משנית והנזקים הנוספים בחשיפה הזאת עלולים לסכן אותם ולהשפיע עליהם ועל התהוות האישיות שלהם

לענייני צעירים):       כשפנתה אליי תמנה לקיים את הדיון הזה אמרתי שזה ממש נכון וחבל שמההתחלה לא חשבנו על זה כולנו כי בעצם מרוב שהיינו בתוך כל מה שקורה שכחנו כמה חמורה החשיפה הזאת בשלב שהדברים היו בלי פיקוח

לענייני צעירים):  גם עכשיו הפיקוח הוא לא מיטבי אבל אז גם ללא שום הבנת ההשלכות

לענייני צעירים):  כשראיתי את סרטון הזוועות יחד עם כולנו פה אני זוכרת ששאלו אותי האם כולם צריכים לראות את הסרטון הזה, האם הוא צריך להיות חשוף לכולם

לענייני צעירים):  ואני אמרתי שהישראלים כאן שכל היום הולכים לימי שבעה ולהלוויות ומנחמים – אנחנו יודעים מה קרה; אנחנו לא צריכים להיחשף לזוועות שעוד יותר יעיבו על הנשמה הדואבת שלנו, ובטח של ילדים ונוער

לענייני צעירים):  באינסטינקט חשבתי מיד, למה שילדים ונוער יראו את זה? הם יודעים מה קרה וזה יסכן את נפשם

לענייני צעירים):  אבל בסוף הדברים האלה חשופים ופרוצים, והאחריות שלנו היא להבין איך לייצר חומת הגנה ולהבין את ההשלכות ואולי גם פעולת טיפול במי שאחרי החשיפה הזאת יסבול מהטראומה המשנית

לענייני צעירים):  זה גם מתחבר לדיונים שלנו על השירות הפסיכולוגי בבית הספר ועוד דיונים שהיו פה – איך נדע לטפל כי בסוף גם נוער וצעירים נחשפו כבר

לענייני צעירים):  אין מה לעשות – חלק מהנזק הקשה כבר קרה

לענייני צעירים):  תודה רבה על הדיון הזה ואני מקווה שהוא יהיה גם מועיל ופרודוקטיבי

יוסף טייב: הבטחתי בדיון הקודם שמשפחות החטופים יפתחו את הדיון

יוסף טייב:  בבקשה

נופר בוכשטב: תודה

נופר בוכשטב:  אני נופר, אחות של יגב

נופר בוכשטב:  סליחה, היום קצת קשה

נופר בוכשטב:  אנחנו ביום ה-80

נופר בוכשטב:  ישבתי עכשיו בוועדה על זכויות בעלי חיים בזמן המלחמה ורציתי לספר: לאח שלי יש חמישה כלבים וחמישה חתולים

נופר בוכשטב:  אחת הסיבות שבאותו יום הוא לא הצליח להגיע לממ"ד זה מכיוון שהוא שכב מתחת למיטה יחד עם אשתו וחמשת הכלבים שלהם כי הם לא הצליחו להוציא אותם

נופר בוכשטב:  הכלבים היו כל כך מבוהלים באותו יום שהם רעדו ולא הצליחו לזוז

נופר בוכשטב:  הם ישבו במשך שעתיים, אח שלי ורימון, ופשוט לא הצליחו להגיע לממ"ד

נופר בוכשטב:  התחילו לירות להם לתוך הבית

נופר בוכשטב:  השאלה האחרונה שאני שאלתי אותו זה מה שלום הכלבים

נופר בוכשטב:  אז אני יודעת שזאת לא הוועדה הנכונה אבל יגב אחי הוא בן אדם של חופש, של חיות, של מוסיקה, של פילוסופיה

נופר בוכשטב:  עכשיו הוא יושב שם בעזה

נופר בוכשטב:  עברו 80 ימים

נופר בוכשטב:  הייתי גם בשבוע שעבר ושום דבר לא משתנה

נופר בוכשטב:  הייתי לפני חודש וכל פעם אנחנו מגיעים וזה אותו דבר – נכנסים לוועדות ואין שום שינוי

נופר בוכשטב:  אנחנו ישנים בקריה – ההורים שלי, אני, אחי הקטן ואנחנו לא ישנים שם כי אנחנו כועסים

נופר בוכשטב:  ברור שיש כעס

נופר בוכשטב:  אני רוצה את אח שלי חזרה הביתה

נופר בוכשטב:  אבל אנחנו שם כי אנחנו אומרים לקבינט ולחברי הכנסת – אנחנו איתכם, אנחנו מבקשים שתעשו כל מה שאתם יכולים בשביל להחזיר אותם הביתה

נופר בוכשטב:  אנחנו רוצים שתגיעו, שתדברו איתנו

נופר בוכשטב:  אני לא כזאת מפחידה, אפשר לדבר איתי

נופר בוכשטב:  באמת שאנחנו לא נגדכם

נופר בוכשטב:  יש לי פה שלט: "סומכים עליכם"

נופר בוכשטב:  זאת לא קלישאה, זאת האמת

נופר בוכשטב:  אנחנו צריכים שתעשו כל מה שאתם יכולים בשביל להחזיר אותם

נופר בוכשטב:  זאת פנייה אישית ממני אליכם

נופר בוכשטב:  אני רואה את נעמה שגם פגשתי בקריה

נופר בוכשטב:  תגיעו

נופר בוכשטב:  זה כל כך חשוב לראות את התמיכה שלכם, שתדברו אתנו

נופר בוכשטב:  אני אתן לכם להמשיך בוועדה, אבל פשוט תזכרו שיש שם אנשים

נופר בוכשטב:  אח שלי שם ועוד 128 אנשים יחד איתו

נופר בוכשטב:  הם עדיין חיים, עוד אפשר להציל אותם, וכל יום שעובר – אנחנו לא יודעים מה קורה

נופר בוכשטב:  מבחינתי אח שלי חי

נופר בוכשטב:  אני לא יכולה לדעת את זה

נופר בוכשטב:  שבועיים וחצי עברו מאז שראו אותו לאחרונה ויכול להיות שהוא כבר לא שם

נופר בוכשטב:  באמת שאנחנו לא יודעים שום דבר ואנחנו צריכים שתעשו כל מה שאתם יכולים בשביל להחזיר אותו

נופר בוכשטב:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

בני פרץ: גם אנחנו מתפללים

בני פרץ:  אתה רואה את זה - -     

יוסף טייב: תודה רבה, בני

בני פרץ: - - כל פעם כשאני שולח לך שבת שלום אני מברך את כל החיילים - -     

יוסף טייב: תודה רבה

בני פרץ: - - שכולם יחזרו לשלום

יוסף טייב: כולנו משתתפים ופועלים

יוסף טייב:  אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת

יוסף טייב:  כל חברי הכנסת פה, כל אחד פועל בדרכו – חלקם בפרלמנט הישראלי וחלקם כחברי קבוצות ידידות וראשי קבוצות ידידות פועלים מול פרלמנטים אחרים בעולם

יוסף טייב:  אני באופן אישי פועל ישירות מול יושב-ראש קבוצת הידידות של ישראל-צרפת, חבר הפרלמנט מטיו לפבר ויושבת-ראש הפרלמנט הצרפתי יעל פיווה

יוסף טייב:  גם הבוקר דיברתי איתו בטלפון ואנחנו מפעילים את כל הלחץ האפשרי בקשרים שלנו עם חברי פרלמנט בעולם שגם הם יפעילו את הלחץ החזק ביותר כדי שהחטופים יוכלו לחזור במהרה, וכמובן גם הלחץ שאנחנו מפעילים בתור חברי כנסת על הממשלה ועל הקבינט והפרלמנט הישראלי

יוסף טייב:       בשיחתי עם יושב-ראש תנועת ש"ס שהוא גם שותף לפרלמנט המצומצם אני יכול להגיד לך שהכול נעשה כדי להחזיר את החטופים כמה שיותר מהר הביתה בריאים ושלמים בגופם ובנפשם

יוסף טייב:       רינת בניטה, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, בבקשה

רינת בניטה: במעבר חד – אני רינת בניטה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת

רינת בניטה:  אני אציג בכמה דקות קצרות את המצב של שימוש של בני נוער ברשתות החברתיות ובאינטרנט, מוגנות ברשת ומודעות לנושא החשיפה לתכנים קשים

רינת בניטה:  כמו שכולנו יודעים בני הנוער שלנו משתמשים במסכים והרבה, והגיל לשימוש במסכים הולך ויורד עם השנים

רינת בניטה:  סקר של איגוד האינטרנט הישראלי מ-2022 מראה ש-60% מבני הנוער בגיל 18-13 שהם מבלים במסכים יותר מארבע שעות ביום לצורכי פנאי, ובערך 10% מבני הנוער מבלים שמונה שעות ומעלה ביום במסכים, וזה מעבר לזמן שמוקדש ללימודים ולעבודה – זאת אומרת רק שימוש לפנאי: גיימינג ורשתות חברתיות

רינת בניטה:  ישראל לא חריגה

רינת בניטה:  אלה נתונים דומים מאוד גם לנתוני מכון המחקר P

רינת בניטה: U בארצות-הברית שמראים את העלייה הזאת

רינת בניטה:  כמעט לכל בני הנוער יש גישה לסמרטפון היום

רינת בניטה:  בנקודה הזאת אנחנו מתחילים את השיחה

רינת בניטה:       עוד קודם לאירועי 7 באוקטובר בישראל יש דיווח על שיעור גבוה של היפגעות ילדים ושיעור גבוה יותר של השתתפות באלימות מקוונת כלפי קטינים לעומת מדינות אחרות

לענייני צעירים): גם  בגלל היעדר חקיקה ורגולציה בנושא

רינת בניטה: יש לזה כל מיני סיבות שאני לא אכנס אליהן אבל כמציאות עובדתית זה המצב

רינת בניטה:       סקר שערך המשרד לביטחון לאומי ב-2022 העלה ש-40% מהמשיבים דיווחו שהילדים שלהם נחשפו לפגיעות או לתכנים בלתי הולמים ברשת, בעיקר לאלימות או לבריונות ולתכנים בעלי אופי מיני

רינת בניטה:  זאת אומרת כמעט אחד מכל שני הורים מדווח על פגיעה של הילד שלו ברשת

רינת בניטה:  לסיטואציה הזאת אנחנו נכנסים לאירועי 7 באוקטובר

רינת בניטה:       דוח מיוחד של חברת בזק על שימוש ברשת בעקבות אירועי 7 באוקטובר מגלה שחל גידול כללי של 35% בזמן השימוש ברשת האינטרנט

רינת בניטה:  אני מזכירה לכם שגם ככה הרבה ילדים נמצאים שעות רבות ברשת; והדוח מצביע על עלייה ניכרת של 44% בשימוש ברשתות החברתיות ובעלייה של 21% בעלייה של שירותי סטרימינג

רינת בניטה:  הדפוס הזה נרגע בשבועות שלאחר מכן אבל עדיין אנחנו רואים פה עלייה גבוהה בשימוש ביחס למצב הרגיל

סימון דוידסון: בעניין הזה יש לכם נתונים לגבי המפונים בלבד?      

רינת בניטה: לא, אין לנו נתונים

סימון דוידסון: זה יכול להיות הרבה יותר גבוה

רינת בניטה: זה יכול להיות

רינת בניטה:  אבל המפונים הם אוכלוסייה קצת אחרת, זאת אוכלוסייה שחלקה נחשפה גם באופן ישיר לזוועות אירועי 7 באוקטובר

רינת בניטה:  כך שאנחנו מדברים על אוכלוסייה שונה

רינת בניטה:  אני מדברת על אוכלוסייה שלא נחשפה באופן ישיר אלא לטראומה משנית שעשויה להיגרם בגלל צפייה בסרטונים הקשים, באלימות האכזרית באופן יוצא דופן

לימור סון הר-מלך: כשזה נבדק הם לא היו בסקר?      

רינת בניטה: זאת עלייה כללית של השימוש

רינת בניטה:  זאת אומרת זה סך כול העלייה הכללית בשימוש

לימור סון הר-מלך: - - -     

רינת בניטה: אמרתי – אין פה נתונים מבודדים רק לגבי מפונים שהם אוכלוסייה אחרת

רינת בניטה:  בגוף ראשון אני אעיד שאני השתמשתי יותר, הילדים שלי השתמשו יותר וכל מי שסביבי השתמש יותר

רינת בניטה:  זה דוח של נתוני אמת, זה לא סקר

רינת בניטה:       לצד שימושים טובים שיכולים להיות ברשת יש גם, כמובן, סכנות

רינת בניטה:  המדינה הכירה בזה כבר ב-2016 וקיבלה החלטת ממשלה להקמת מטה לאומי להגנה על ילדים ברשת שאמון על כל נושא של טיפול באלימות מקוונת, בבריונות, בצריכה של תכנים פורנוגרפיים כדי להבטיח מוגנות של ילדים ונוער בישראל ברשת

יוסף טייב: תחת איזה משרד המטה אמור לעבוד?      

לימור סון הר-מלך: המשרד המוביל הוא המשרד לביטחון לאומי אבל זה בשיתוף פעולה עם משרד נוספים

לענייני צעירים): מוקד 105

רינת בניטה: נכון

רינת בניטה:  מוקד 105 הוא זרוע במטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת

רינת בניטה:  את מובילה אותי לנתונים של פניות למוקד 105

נאוה כהן אביגדור: רק אם אפשר לדייק

נאוה כהן אביגדור:  אני ראש המערך האזרחי במוקד 105 במשרד לביטחון לאומי

נאוה כהן אביגדור:  זה בהובלה של המשרד לביטחון לאומי ולהב 433 ושותפים לזה משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד הרווחה והביטחון החברתי ומשרד המשפטים

לענייני צעירים): כן, היא אמרה - - -     

נאוה כהן אביגדור: להב 433 עשה הסבה בתחילת המלחמה לאיתור נעדרים

נאוה כהן אביגדור:  מ-7 באוקטובר מוקד 105 הפך להיות מוקד מענה למשפחות הנעדרים; ב-26 באוקטובר חזרנו לפעילות כמטה לאומי להגנה על ילדים ברשת

רינת בניטה: במחצית הראשונה של שנת 2023 טופלו במוקד בסך הכול 4,015 אירועים; מרב הנפגעים שפנו למוקד היו צעירים בטווח הגילים 16-12, זאת אומרת תלמידים ביסודי, בחטיבה ובתחילת התיכון

רינת בניטה:  60% מהפניות הן של ילדות ונערות נפגעות

רינת בניטה:       כאמור, עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל המוקד הוסב לפעילות חירום ושימש מרכז משפחות לאיתור נעדרים

רינת בניטה:  זאת השאלה מה נעשה בפניות שקרו בתחומים האזרחיים הרגילים של הפעילות השוטפת במוקד 105 בתקופה הזאת

רינת בניטה:  במטה הלאומי יש עושר רב של מידע, הנחיות והמלצות אבל הבעיה היא - -     

לימור סון הר-מלך: יש בעיה של נגישות

רינת בניטה: - - אני לא יודעת אם להגדיר אותה "נגישות", אלא עד כמה זה מצליח לרדת לרזולוציה של ההורה הבודד שנמצא בקצה

רינת בניטה:  אנחנו יודעים, למשל שמיזם Edu Parents שולח לפחות פעמיים או שלוש פעמים בשבוע הודעות מסרונים להורים שנמצאים במערכת

רינת בניטה:  זה מיזם של משרד החינוך ואולי צריך לחשוב על דרך שבה המידע הזה יהיה יותר נגיש להורים

רינת בניטה:  יש לנו נתונים של חשיפה לפוסטים שהתפרסמו

רינת בניטה:  זאת אומרת יש עושר רב של מידע, והשאלה היא איך מנגישים את הדבר הזה להורים כך שכל הורה יוכל לדעת מהם התכנים, מי הם המדריכים, מה ההמלצות ומה האזהרות

לענייני צעירים): אני עוצרת

לענייני צעירים):  יש לנו שתי שאלות כרגע עד שתמשיכי: אחת, מה עשו בתקופה הזאת במוקד 105; שנית, מה משרד החינוך עושה כדי לוודא שהמידע הזה יונגש

רינת בניטה: לא משרד החינוך, אלא המטה הלאומי להגנה על ילדים

לענייני צעירים): אוקיי

לענייני צעירים):  כי למשרד החינוך יש נגישות לכל בתי הספר

רינת בניטה: נכון

רינת בניטה:  לכן אמרתי שהנגישות של Edu Parents היא גבוהה להורים ולתלמידים

רינת בניטה:       גורם נוסף שיש לו אחריות ניכרת לכל נושא המוגנות של ילדים ברשת הוא אגף תכניות סיוע ומניעה בשפ"י מטעם משרד החינוך

רינת בניטה:  אנחנו פנינו אליהם בתחילת חודש דצמבר כדי לקבל מידע על היקף השימוש בפועל בבתי הספר במערכי השיעור, בהקלטות שזמינות לצפייה בתכנים ובהיקפי ההכשרה והתכנים של צוותי ההוראה והחינוך, אבל לא קיבלנו מענה

רינת בניטה:  קיבלנו מענה הבוקר ב-11:40 ולכן זה לא משולב, מן הסתם, בנתונים

רינת בניטה:  לא ידוע מה האפקטיביות

יוסף טייב: טוב, שאלו

יוסף טייב:  לפחות ב-11:40

רינת בניטה: אולי תהיה הזדמנות לענות על השאלות האלה בפורום של הדיון

רינת בניטה:       משרד החינוך הפעיל מוקד שהוא קו סיוע חירום מאז חרבות ברזל לטובת פניות של הורים שמספרו 6552*

רינת בניטה:  ביקשנו לקבל נתונים על מספר הפניות שהתקבלו בנושא חשיפת בני נוער וילדים לתכנים קשים, וגם לא קיבלנו מענה

רינת בניטה:       לצד העבודה הממשלתית שמשרד החינוך מפנה במקרים של חשיפה במקרים של הפרעות חרדה, דיכאון, הפרעות פסיכולוגיות אחרות והפרעות התנהגותיות בעקבות חשיפה לתכנים קשים, ובעיקר חשיפה ממושכת הם לא משהו חדש

רינת בניטה:  זה משהו מוכר וידוע בספרות

רינת בניטה:  מחקרים נעשו אחרי שומר חומות ואחרי nine-eleven

רינת בניטה:  אנחנו יודעים בוודאות שזה שוחק את הנפש ועלול ליצור טראומות משניות מאוד משמעותיות

רינת בניטה:  כל הנושא של הטיפול הוא מחוץ לסקופ של המסמך שלנו, והוא בתחום האחריות של משרד הבריאות ולא של מוקד 105 ולא של משרד החינוך

רינת בניטה:  אבל מי שרוצה – מסמכי מרכז המחקר והמידע של הכנסת אכן עסקו גם בנושאים האלה, בין היתר

רינת בניטה:      חוץ מזה פועלים גם גופים לא ממשלתיים: הנהגות ההורים, מועצת התלמידים והנוער, האיגוד הישראלי לאינטרנט

רינת בניטה:  יש עושר רב של מידע והשאלה היא איך להנגיש את זה, ואיך לגרום לילדים ולנוער שהם בסופו של דבר הצרכנים שנמצאים בקצה, להימנע ולהיות מודעים

לענייני צעירים): חקיקה להגבלת גיל?      

רינת בניטה: בישראל אין חקיקה להגבלת גיל אבל מאז 2011 יש חוק בזק תקשורת ושידורים שמתייחס לסינון תכנים ברשת ולחובה של החברות להציע את השירות הזה לכל התלמידים

רינת בניטה:  זאת שאלה

רינת בניטה:  היום החברות מחויבות לשאול

רינת בניטה:  אנחנו יודעים שבדיקה של משרד התקשורת העלתה שרובן לא שואלות

רינת בניטה:  דבר שני – האם צריך לאפשר או האם ברירת המחדל היא שיהיה סינון של תכנים, ומי שלא רוצה יגיד שהוא לא רוצה סינון של תכנים

רינת בניטה:  זאת שאלה של גישה

רינת בניטה:       בנוסף אני אגיד דבר אחרון לגבי תכנית לאומית לנושא המוגנות ברשת שבהמשך להחלטת הממשלה מ-2016 על הקמת המוקד הלאומי להגנה על ילדים ונוער ברשת יש שם שאלה מהם תרחישי הייחוס ואיך אפשר להתייחס

רינת בניטה:  מבקר המדינה בדוח מפברואר 2022 העלה שהתכנית הלאומית הזאת לא הושלמה, וממילא אין בה תרחיש ייחוס למצב של פגיעה של ילדים ונוער ברשת בשל אירועי אלימות במעשים של טרור או על רקע גזעני

רינת בניטה:  אז זאת גם שאלה ששווה לתת עליה את הדעת

רינת בניטה:  המסמך המלא באתר הוועדה וגם באתר מרכז המחקר והמידע

יוסף טייב: כל המסמכים עלו לאתר הוועדה

יוסף טייב:       משפחות החטופים, בבקשה

שיר סיגל: אני  ממש לא רוצה להפריע

יוסף טייב: את לא מפריעה

לענייני צעירים): את לא מפריעה, את יקרה

שיר סיגל: בכל זאת אני אגיד בקצרה גם מכיוון שכוחי אוזל וגם מכיוון שאתם עושים עבודת קודש, ואני יודעת עד כמה זה חשוב

שיר סיגל:  אני לומדת עבודה סוציאלית

שיר סיגל:  צריך לשמור על הנפשות הצעירות של מי שעוד יכול לגדול למציאות טובה יותר ממה שקיים כאן היום

שיר סיגל:       אני שומעת אתכם מהצד ואני אומרת, זה ביצה ותרנגולת, צריך לעקור את הבעיה מהשורש

שיר סיגל:  אנחנו לא נוכל למנוע מהמידע להיות מופץ אם המידע קיים

שיר סיגל:  ילדים בישראל שומעים את המידע לא רק מהרשת

שיר סיגל:  אני לא יודעת אם אתם מדברים ספציפית על מידע שעובר בהקשר למלחמה, אבל אני יכולה להגיד לכם שהאחיינים שלי, הנכדים של סבא שלהם, אבא שלי, שחטוף מדברים על זה עם חברים שלהם

שיר סיגל:  כי זאת המציאות שלהם

שיר סיגל:  סבא שלהם נמצא בעזה ולא חוזר כבר 80 יום

שיר סיגל:  וזה עובר מפה לאוזן

שיר סיגל:  האחיין שלי בכיתה ד' מספר לי שבבית הספר שלו שואלים אותו, סבא שלך חזר? הוא הולך עם הדסקית ושואלים אותו מה זה הדסקית הזאת

שיר סיגל:  כמובן, הוא לא יודע להסביר להם, והבשורה מופצת ומדוברת בבית הספר

שיר סיגל:  אני בטוחה שזה לא רק בבית הספר שלו, אלא בכל בתי הספר בארץ כי מי שסבא שלו לא נחטף אז אולי דוד שלו נרצח, אולי גיסו משרת כרגע בעזה – כל אחד והסיפור שלו

שיר סיגל:  אנחנו צריכים שהמלחמה הזאת תסתיים ותהיה פה תקומה שבה נקום למציאות חדשה

שיר סיגל:  זה יקרה כשהחטופים והחיילים יחזרו הביתה

שיר סיגל:  כמו שכתבתי השבוע – זה יקרה כשכולנו נוכל לישון בבית שלנו, כשכולנו נוכל לחבק את הילדים שלנו ואת ההורים שלנו

שיר סיגל:       אני רק רוצה לגזול עוד דקה מזמנכם ולהקריא לכם משהו קצר שאחותי שיש לה שלושה ילדים מתוקים שהכי אוהבים את סבא שלהם כתבה בפייסבוק: "יש רגעים שאני כמעט לא מצליחה להבין איך מגדלים כאן ילדים, איך מסבירים שבנוסף לתאונות דרכים, מחלות קשות, אסונות טבע, טביעה בים, חנק מגוף זר, וירוס שמשתלט על העולם – עכשיו אפשר גם להיחטף לעזה בשבת אחת ולא לדעת איך לחזור

שיר סיגל:  איך מסבירים?"

שיר סיגל:  היא הוסיפה תמונה של אחיין שלי עם אבא שלי וכתבה: "נכד שמתגעגע מאוד לסבא שלו"

שיר סיגל:        אני מבקשת מכם שלא תשכחו לרגע שאבא שלי עדיין שם, והם חייבים לחזור כדי שתהיה פה תקומה ושיקום אמיתי גם של הילדים וגם שלנו

שיר סיגל:  די, באמת די

שיר סיגל:  כוחנו אוזל

שיר סיגל:  אני מסתכלת עליכם

שיר סיגל:  כמעט עם רובכם דיברתי גם באופן אישי

שיר סיגל:  אני יודעת שאתם איתנו, אני סומכת עליכם

שיר סיגל:  לא סתם גם הוצאנו את הפליירים האלה שאנחנו סומכים עליכם שאתם איתנו ושתעשו הכול כדי שנקום למציאות חדשה ונוכל לקום בבוקר לעבודה, לחייך, לצאת, לחגוג, לשמוח, להתחתן – לעשות את מה שהיינו אמורים לעשות לפני 7 באוקטובר

שיר סיגל:  תודה

לענייני צעירים): רק משפט, שיר

לענייני צעירים):  אני רק רוצה להגיד שאימא שלך חזרה

לענייני צעירים):  וזה באמת מלמד שכשעושים עסקה וכשהמדינה לוקחת אחריות עם כל הקושי – ויש קושי ויש מורכבות – גם קיבלת את אימא שלך חזרה

לענייני צעירים):  את עדיין במצב הבלתי נסבל הזה כי אבא שלך שם, אז בוודאי שזה גם לא פשוט ואני בטוחה שזה גם לא פשוט לאימא שלך לחזור ולדעת שבן הזוג שלה שם

לענייני צעירים):  אבל להראות את הפער הבלתי נתפס כשיש חטוף וכשיש חזרה, ואת מגלמת את הדבר הזה כולו

לענייני צעירים):  מגיע לכם להתאחד שוב ולהיות יחד

לענייני צעירים):  זה גם התפקיד שלנו

לענייני צעירים):  אני יודעת שגם יוסי וכולנו מאמינים חד-משמעית בפדיון שבויים ובחשיבות הזאת לנפש

לענייני צעירים):  אנחנו  אומה שמקדשת חיים, לא את המוות

שיר סיגל: אני רק אוסיף בהקשר הזה שכשאימא שלי חזרה, שהיא סבתא לא במאה אחוז – באלף אחוז – כמובן, אחיינים שלי לא ידעו איך לאכול את זה שפתאום סבתא חזרה מהמתים, אבל המורכבות רק גדלה

שיר סיגל:  כי כשסבא וסבתא נחטפו אמרנו להם שסבא וסבתא היו בכפר עזה, מישהו בא, לקח אותם מהבית והוא שומר עליהם והם יחזרו בקרוב

שיר סיגל:  ואז פתאום רק סבתא חזרה

שיר סיגל:  אז השאלה "איפה סבא, אם סבתא חזרה" היא שוברת ממש

שיר סיגל:  אימא שלי צריכה להסביר להם שהיא חזרה כי היא אישה והוא לא חזר מכיוון שהוא גבר, ומה זה אומר עליו

שיר סיגל:  בקיצור, אני לא צריכה להרחיב

שיר סיגל:  האחיינים שלי, הנכדים של אבא שלי צריכים גם אותו

שיר סיגל:  הוא סבא כמו אימא שלי – באלף אחוז משרה

שיר סיגל:  הם מאוד מתגעגעים אליו וממש לא מצליחים להבין איך זה הגיוני שרק סבא חזרה

שיר סיגל:  גם סבא צריך לחזור

לענייני צעירים): אמן, אמן

לענייני צעירים):  תודה

יוסף טייב: בהחלט

יוסף טייב:       נמצאת איתנו בזום תמנה סוסנקו, רכזת חינוך

תמנה סוסנקו: תודה על הדיון

תמנה סוסנקו:  אני רכזת חברתית ואני עובדת עם נוער כבר למעלה מ-20 שנה

תמנה סוסנקו:  אני מחנכת בשכבה י'

יוסף טייב: איפה?      

תמנה סוסנקו: בבית הספר המשותף חוף הכרמל

תמנה סוסנקו:  כמו שנעמה אמרה בהתחלה, אני מודה על הדיון

תמנה סוסנקו:  אני מרגישה שהוא בערך חודשיים מאוחר מידי

תמנה סוסנקו:  כשמדווחים על תוכן קשה ברשתות החברתיות אז פייסבוק, לדוגמה, בודקת את התוכן והיא מחזירה תשובה: "התוכן עומד בסטנדרטים של הקהילה שלנו"

תמנה סוסנקו:  ואני שואלת: איפה הסטנדרטים של הקהילה שלנו, של קהילת מדינת ישראל? איך הגענו למצב שמי שקובע את הסטנדרטים ולאיזה סטנדרטים ילדים ונוער יכולים להיחשף אלה קונגלומרטים בינלאומיים וחברות בינלאומיות: טיק-טוק, טלגרם, פייסבוק בלי שום רגולציה?      עלה קודם שמציעים להורים סינון תכנים

תמנה סוסנקו:  לא ראיתי את המחקר

תמנה סוסנקו:  אני מהמרת שרוב ההורים לא לוקחים את זה ולא מפקחים על התוכן שהילדים שלהם צורכים

תמנה סוסנקו:  אנחנו מדברים על ילדים בני 8-7 שיש להם טיק-טוק

תמנה סוסנקו:  מי מפקח? מי שמכיר את זה האלוגריתמים של הרשתות האלה הם לפי חשיפה, כלומר אם התעכבתי שנייה על סרטון האפליקציה תדחוף לי את אותו סוג של תכנים

תמנה סוסנקו:  אני פונה לחברי הכנסת כי, לדעתי, זה התפקיד שלכם להגיד מה הסטנדרטים של הקהילה שלנו, ואיך אנחנו יוצרים רגולציה

תמנה סוסנקו:  עם כמה שזה כואב וקשה יש לחוק כוח לחנך

תמנה סוסנקו:  אם יהיה חוק אולי הורים יפתחו את הראש שהם צריכים לעצור ולא יכולים לתת לילדים שלהם להיחשף לכל דבר או להוריד טלגרם או טיק-טוק

תמנה סוסנקו:  אני בפנטזיה האם אפשר בכלל למנוע את זה

תמנה סוסנקו:  נמצא פה נציג מועצת התלמידים והנוער ואני בטוחה שהוא יכעס עליי, כנראה

סימון דוידסון: תמנה, אני רוצה לשאול, בבקשה

סימון דוידסון:  אנחנו מודעים לאירוע הדרמטי הזה

סימון דוידסון:  מה אתם עושים בבית הספר ואיזו עזרה אתם מקבלים ממערכת החינוך?      

תמנה סוסנקו: מערכת החינוך עובדת בתכנים חברתיים וייעוציים

תמנה סוסנקו:  לעומת בגרויות שבהם יודעים לדרוש מאתנו שכל תלמיד יידע לזהות בג"ד-כפ"ת בראש מילה ויודעים לתת 30% בהערכה חלופית ושכל ילד עשה תלקיט, אבל בתכנים חברתיים וייעוציים אנחנו קצת ב"שגר ושכח"

תמנה סוסנקו:  משרד החינוך שולח לנו תכנים יפים אבל מישהו מפקח שהעברתי אותם? מישהו מחייב אותי לשבת בהשתלמות ללמוד איך לדבר עם בני נוער? מישהו נותן לי בכלל את הזמן? לי כמחנכת יש שעת חינוך בשבוע, כלומר 45 דקות עם כיתת החינוך שלי בשבוע לעומת 7 שעות שיעורי מתמטיקה

תמנה סוסנקו:  אז הם גם צורכים את התוכן ואת המידע מהרשתות החברתיות שלרוב הוא פייק

תמנה סוסנקו:  רוב המידע שהם צורכים מהרשתות הוא בכלל לא אמיתי

תמנה סוסנקו:  הם צורכים אותו כי יש ואקום

תמנה סוסנקו:  יש ואקום כי זה מעניין אותם

תמנה סוסנקו:  אבל לנו כמערכת חינוך אין זמן לדבר איתם על הדברים האלה

תמנה סוסנקו:       התלמידים שלי לומדים בהיסטוריה כבר חודש על האמנציפציה, והם צוחקים מזה

תמנה סוסנקו:  הם אומרים – איך זה קשור לחיים שלנו? מצד שני לא כל מורה ומחנך יודע להתעסק בתכנים האלה ולדברר אותם לילדים ולבני נוער

תמנה סוסנקו:  אנחנו צריכים ליווי והכשרה, ואנחנו צריכים שידרשו מאיתנו וייתנו לנו את המשאב, את הזמן ואת השעות להתעסק בזה בכיתות

סימון דוידסון: אין פה מישהו ממשרד החינוך?  

יוסף טייב: תאמין לי, אני על זה כבר 10 דקות

תמנה סוסנקו: יש תכנים שיוצאים אבל הכול "שגר ושכח"

תמנה סוסנקו:  שלחתי ותעשו עם זה מה שאתם רוצים

תמנה סוסנקו:  מי מפקח על זה שאני עושה?      בעיניי, גם משרד הרווחה צריך להיכנס לעניין; כי אני לא יודעת מה ההבדל בין ילד 8 עם טיק-טוק לבין ילד בן 8 שמעשן סיגריה

לענייני צעירים): גם ילדים במסגרות חוץ-ביתיות שעוד יותר חשופים ופגיעים

לענייני צעירים):  את צודקת שזה צריך להיות משהו כולל שגם מגן על ילדים ונוער חסרי עורף

תמנה סוסנקו: נכון

תמנה סוסנקו:  הסיפור שילד הוא רק באחריות ההורים שלו נגמר במדינת ישראל בשנות ה-80

תמנה סוסנקו:  אנחנו לא יכולים להגיד שההורה צריך למנוע

תמנה סוסנקו:  ההורים לא מסוגלים למנוע את זה היום

תמנה סוסנקו:  הם גם לא מבינים שהם צריכים

תמנה סוסנקו:  דיברתי לתלמידים שלי על הדיון הזה, והם אמרו שזאת בחירה – לצפות בתכנים האלה זאת בחירה

תמנה סוסנקו:  אבל האלוגריתמים של הרשתות החברתיות לא באמת מאפשרות בחירה

לענייני צעירים): והם גם לא בוחרים את ההשלכות

לימור סון הר-מלך: הדבר האחרון שיש שם זה בחירה

לענייני צעירים): וההשלכות בטח אינן לבחירה

תמנה סוסנקו: הרשתות דוחפות את התכנים האלה ודוחפות גם לתכני פייק וזוועה

תמנה סוסנקו:  אני יוצאת לפעמים מבית הספר ומרגישה שנשרפות לי האוזניים מהדברים ששמעתי כי אני מורה שמדברים איתה על הכול

תמנה סוסנקו:  אני ממש לא ישנה בלילה בגלל זה

תמנה סוסנקו:  אני מסכימה עם מי שדיברה קודם ממשפחות החטופים שהמידע בכל זאת יעבור

לימור סון הר-מלך: השאלה אם אפשר לצמצם את המידע ואת עוצמתו

תמנה סוסנקו: בוודאי

תמנה סוסנקו:  לראות סרטון זוועה – ודרך אגב, לא רק מזוועות 7 באוקטובר; תלמידים בני 17 סיפרו לי שהם בערוץ טלגרם שנקרא "מחבלים בלי צנזורה"

תמנה סוסנקו:  אז אתם יכולים לדמיין מה עובר שם ולמה הם נחשפים שם

יוסף טייב: תמנה, תודה רבה

קריאה: נציגת משרד החינוך פה

יוסף טייב: למה אתם לא אומרים? משרדי הממשלה בדרך כלל יושבים פה מימין ואני כבר 10 דקות מחפש מי נציג משרד החינוך

יוסף טייב:  כמעט נעלתי את הדיון

קרן רוט איטח: הייתם שואלים בקול – הייתי מזדהה

יוסף טייב: הכול בסדר

יוסף טייב:       חברת הכנסת לימור סון הר מלך, בבקשה

לימור סון הר-מלך: אנחנו רואים שנקודת ההתחלה הייתה קשה, לא מטופלת, בלי מענה, ועל גבי אותה נקודת התחלה אנחנו רואים שיש החמרה ויש גידול של 21% בסטרימינג ו-44% בשימוש ברשתות חברתיות

לימור סון הר-מלך:  אז דיברנו על גידול אבל זה גידולים לא קטנים, אלא מאוד משמעותיים

לימור סון הר-מלך:  ההשלכות של הדבר הזה גם ברמה הנפשית וגם ברמה התפקודית של הנוער היא מאוד קשה

לימור סון הר-מלך:  לכן אני יודעת שלהיבט החינוכי שהתחילו לדבר עליו צריך לתת מענה

לימור סון הר-מלך:  אבל כמו שאמרנו פה – אין לתלמידים בחירה

לימור סון הר-מלך:  זה מכוונן מראש, ידוע מראש, יש מי שמפעיל את זה בצורה איומה כדי שהם יגיעו לזה

לימור סון הר-מלך:  אז יש חוק שאפשר לדבר דרכו אבל אי אפשר לדבר בדיון הזה בלי לתת את הדעת על נושא הסינונים

לימור סון הר-מלך:  יש אפשרות לסינון

לימור סון הר-מלך:  בסוף נכון שהמידע יגיע ושהם ישמעו

לימור סון הר-מלך:  השאלה אם אנחנו מייצרים מציאות שהם מקבלים את המידע הזה נגיש ונמצא להם מול העיניים

לימור סון הר-מלך:  היום יש הרבה מאוד אפשרויות של סינון של התכנים האלה, ואני משערת שיש כאן מי שיתייחס לזה

לימור סון הר-מלך:  להגיד שלכל נער או ילד במדינת ישראל יש בחירה ויהיו לו מספיק כוחות נפש כדי להתמודד עם התכנים האלה ולא להיכנס – אז מעבר לזה שיש מישהו מלמעלה שמנווט את התכנים האלה אליו ישירות, גם בסוף זה שאנחנו סומכים עליהם לא קשור לאמון ולא ל"לסמוך"

לימור סון הר-מלך:  בסוף אנחנו צריכים להבין שאנחנו שמים בידיים של הילדים שלנו את המכשיר שיכול להרוס להם ולהחריב להם את הנפש

לימור סון הר-מלך:  אנחנו רואים כל כך הרבה תופעות נפשיות קשות ואי אפשר להתעלם מזה שזה המקור שלהן

לימור סון הר-מלך:       לכן בואו לא נהיה עיוורים ולא נהיה סומכים

לימור סון הר-מלך:  בסדר, אנחנו מאמינים על הילדים שלנו ועל הכוחות שלהם אבל צריך לדעת שהמכשיר הזה מסוכן

לימור סון הר-מלך:  מי שמנווט את התכנים שלו מסוכן עבור הילדים שלנו

לימור סון הר-מלך:  לילדים שלנו לא יהיו כוחות הנפש הנדרשים לעמוד שם כדי לבחור לאן הם נכנסים מעבר לזה שמישהו מוביל אותם לשם

לימור סון הר-מלך:  לכן האפשרויות של הסינון שאני משערת שעוד יישמעו פה – תנו דעתכם לדבר הזה

לימור סון הר-מלך:  דיברו פה על נגישות של הורים לאזהרות

לימור סון הר-מלך:  הנגישות היא לא טובה, אי אפשר להגיע לשם

לימור סון הר-מלך:  אם לא מיוזמתנו נדאג שהילדים שלנו יהיו מוגנים אז אני לא יודעת מה תחום האחריות שלנו ותחום הסמכות שלנו

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

יוסף טייב: אולי אחרי הדיון הזה חלקנו יבינו מה היה הצורך ומדוע הציבור החרדי התעקש כל כך על קומה כשרה

לענייני צעירים): - - -     

יוסף טייב: ילדיי, עם כל הכבוד, לא נחשפים לאותם תכנים

לימור סון הר-מלך: נעמה, שלא יובן מדבריי שאני מורידה בכהוא זה את האחריות על חינוך ועלינו כמחוקק כדי למנוע את הדבר הזה

לימור סון הר-מלך:  אבל בסוף זה שאנחנו שמים את הילדים שלנו במציאות שהם צריכים לבחור – הם לא יבחרו נכון

לענייני צעירים): בדיוק

לענייני צעירים):  להפיל את האחריות על הילדים? זה אנחנו

יוסף טייב: ברור

יוסף טייב:  זה בהחלט טירוף

לימור סון הר-מלך: במחילה, אני צריכה לצאת

יוסף טייב: אוהד עזרן, הפורום הדיגיטלי למוגנות ילדים ברשת, בבקשה

אוהד עזרן: אני אוהד, אני עומד בראש הפורום הדיגיטלי למוגנות ילדים ברשת ואני גם חבר במרכז הישראלי למוגנות ברשת

אוהד עזרן:  אז, קודם כול, תודה שאתה נותן לי לדבר

אוהד עזרן:       אני רוצה לספר מה עשינו לפני 7 באוקטובר כדי להקביל בין מה שקרה לפני 7 באוקטובר לבין מה שקרה אחרי כן

אוהד עזרן:  בחמש השנים האחרונות אנחנו מתריעים על כל נושא המוגנות ברשת

אוהד עזרן:  זה התחיל עם ועדה כזאת שהציגה נתונים ראשוניים על חשיפת ילדים בישראל לתכנים פוגעניים בדגש על פורנוגרפיה ואלימות

אוהד עזרן:  ילדים בישראל נחשפים בכיתות הנמוכות

אוהד עזרן:  בבתי הספר היסודיים בכיתות א'-ג' כבר תהיה חשיפה

אוהד עזרן:  וכשאני אומר "חשיפה לתכנים פוגעניים" אני מתכוון גם לפורנוגרפיה קשה וגם לאלימות

אוהד עזרן:  כשאנחנו העלינו את הנושאים האלה לפני חמש שני, כמובן אמרו לנו שאנחנו מפחידים מידי ושהנתונים לא תואמים

אוהד עזרן:  שנה וחצי לאחר מכן התחילו להגיע סקרים מהשטח שילדים מחקים את התוכן שהם צופים בו גם בצילום של ילדים בידי ילדים אחרים במצבים אינטימיים וגם אחר כך הפצה של התכנים האלה כשיימינג מיני במספרים שהם לא פחות מפסיכיים – סליחה שאני מדבר ככה

אוהד עזרן:  לפי מבקר המדינה, רבע מכלל הסרטונים האינטימיים שמופצים ברשת כפגיעה בין ילדים לילדים הם של ילדים

לענייני צעירים): אוהד, שלא לדבר על זה שזה מפורסם פעמים רבות ואז גם אותו ילד חווה את זה לא רק באותו מרחב אלא זה מתפשט לכל עבר

אוהד עזרן: אוקיי, אני אסביר מה זה שיימינג מיני

אוהד עזרן:  שיימינג מיני זה אומר שילד מצלם ילד במצב אינטימי כזה או אחר, למשל חבר וחברה; וכשהם נפרדים כדי לפגוע בה או בו מפיצים את זה בקבוצות הוואטסאפ וזה מתחיל להתגלגל לפעמים בקיבוצים, במושבים, בערים, והפגיעה היא אין-סופית

אוהד עזרן:  אחר כך ראינו  מגמה שמדברת על יצירת הכנסה מתכנים כאלה

אוהד עזרן:  מי שמכיר את האפליקציה only fans – זאת אפליקציה שנותנת תשלום עבור ייצור תכנים כמה שיותר קיצוניים

אוהד עזרן:  אנחנו יודעים ששלושה חודשים מיום שהאפליקציה הזאת קמה 90% מהחומר שם הוא פורנוגרפי לחלוטין

אוהד עזרן:  נער או נערה מצטלמים במצבים אינטימיים וחושבים שזה נגמר באפליקציה, אבל, כמובן, אחר כך החומר מופץ ברשתות, והיא מקבלת שיימינג על החומר שהיא בעצמה חשפה

לענייני צעירים): דיברנו על אפליקציה אחרת

לענייני צעירים):  אתה אומר שלא רק הטלגרם אלא גם המדיה הזאת היא ללא רשות

קריאה: זאת מדיה שהמטרה שלה היא להפנות מקום לאנשים להעלות תכנים מקצועיים בתשלום

לענייני צעירים): אבל זה רשותי

לענייני צעירים):  בטלגרם זה קורה עם קבוצות שזה ללא רשות

לענייני צעירים):  אתה צודק במה שאתה אומר אבל צריך להפריד את זה ולומר שעל הטלגרם אין רגולציה בישראל

לענייני צעירים):  ישבתי על זה עם שר התקשורת לשעבר יועז הנדל כשהגיעו אלינו הרבה פניות על זה גם מנשים צעירות ומנערות, וזה עדיין פרוץ לחלוטין – אין לנו אפילו מטה בישראל

לענייני צעירים):  כלומר היעדר הרגולציה קשה

לענייני צעירים):  רק להגיד שזה לא כמו שמישהו שם את התוכן ביוזמתו ויכול להיות שהוא עושה את טעות חייו והוא לא יודע לעומת צד אחר שעושה את זה והורס לאנשים את החיים

קריאה: אבל גם אותה אפליקציה מותרת מעל גיל 18 וזה גם חלק מהבעיה

אוהד עזרן: אני אשמח להשלים את דבריי

אוהד עזרן:  כל זה לפני 7 באוקטובר – מעבר מהיר בין חשיפה מוקדמת לחיקוי של תכנים בידי ילדים, לפגיעה של ילדים בילדים אחרים וליצירת הכנסה מתכנים פוגעניים

אוהד עזרן:  אני אתן עוד מספר

אוהד עזרן:  דיברתי על כך שרבע מהסרטונים האינטימיים ברשת שמופצים כפגיעה הם של ילדים

אוהד עזרן:  אבל גם הפגיעה לא באחוזים – מוקד 105 מקבל מעל 10,000 פניות בממוצע בשנה, והקטגוריה מבין הפגיעות היא פגיעה מינית ושיימינג מיני

אוהד עזרן:  אנחנו מדברים על אלפי מקרים בשנה, ולפי דוח מבקר המדינה, כל הנתונים שאני מציג לך עכשיו סובלים מתת-דיווח בהיקף של 80% כי רוב הילדים לא מדווחים שהם נפגעים וגם אם הם מדווחים ההורים לא תמיד פונים למשטרה

אוהד עזרן:  אז אתה צריך להכפיל את המספרים האלה, ואתה מגיע לעשרות אלפי מקרים – כל זה לפני 7 באוקטובר

אוהד עזרן:  אם יש משהו שלמדנו מהמלחמה הזאת זה להקשיב גם לקולות הלא נעימים ולקולות שמתריעים, בטח כשמדובר על שדה שכולם מבינים שמתרחשת בו רעידת אדמה

אוהד עזרן:       הנושא של מוגנות ילדים ברשת הוא לא פחות מקטסטרופה לאומית

אוהד עזרן:  מה שקורה מ-7 באוקטובר זה ילדים בכיתות א'-ד' ואפילו למטה מזה שנחשפים לכריתת ראשים, לעדויות של אונס של משתתפות במסיבה ואונס קבוצתי

אוהד עזרן:  כל מה שאתם רואים גם הם רואים

אוהד עזרן:  מספיק שלילד יש פייסבוק, אינסטגרם או יותר גרוע – טיק-טוק או טלגרם – הוא אפילו לא צריך לחפש את התוכן הזה מכיוון שאלגוריתמים מזהים שהוא ישראלי, וככל הנראה, יש לא עניין במה שקורה בזמן מלחמה, והם מיד מטרגטים לו חומר מלחמתי בזוועות הכי חמורות שיש

אוהד עזרן:  אני לא מדבר על זה שלארגוני הטרור ולארגונים פרו-פלסטינים יש עניין לדחוף את הסרטונים האלה לתושבים במדינת ישראל – זה גורם להורדת המורל

אוהד עזרן:  אני דיברתי על זה גם בהקשר של חיילים

אוהד עזרן:  אנחנו פרסמנו התראה לחיילים בשטח לדעת לא להיכנס לסרטונים האלה כי גם הם מוכוונים לצפות בהם

אוהד עזרן:  אבל גם ילדים נחשפים לסרטונים האלה

אוהד עזרן:       אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך איך נראית פגיעה

אוהד עזרן:  אני ישבתי עם אחד המטפלים הבכירים שהוא פסיכולוג קליני

אוהד עזרן:  אני בכוונה מצנזר כדי לא לחשוף שמות אבל הוא אחד האנשים המובילים בקטגוריה הזאת של טיפול ושימוש במדיה

אוהד עזרן:  ילד שנחשף לכריתת ראשים או לאונס בכיתה ד' לא יוצא מהחדר, לא מוכן ללכת לבית הספר; התפקוד שלו נפגע דרמטית

אוהד עזרן:  קוראים לזה בעגה המקצועית "טראומה משנית"

אוהד עזרן:  כולנו יודעים מה זה טראומה – זה מצב שאדם נחשף לרמת סיכון גבוהה והוא לא מצליח לעבד אותה; טראומה משנית זה אומר שלא הבן אדם נחשף למצב המסוכן, אלא מספיק שהוא נחשף לבן אחר שעבר את הפגיעה, מכיוון שהפגיעה של בן אדם אחר היא כל כך חזקה זה מגיע עד אליו והוא עצמו מפתח תסמינים פוסט-טראומטיים

אוהד עזרן:  זה יכול להיות לא לצאת מהמיטה, דיכאון בגיל צעיר מאוד, עשיית צרכים במיטה – כל הדברים האלה מתרחשים עכשיו במדינת ישראל, ואני לא מדבר על ילדים שמראים לילדים אחרים תכנים כאלה כדי להתגרות בהם

אוהד עזרן:  אתמול פורסם שגם בערים מעורבות קורים דברים כאלה – אני אשים את זה כרגע בצד

יוסף טייב: אוהד, התופעה ברורה

אוהד עזרן: אני רוצה לחתור לפתרון

יוסף טייב: שנייה, התופעה ברורה

יוסף טייב:  תתמקד, בבקשה, מה הפתרון

אוהד עזרן: אוקיי

אוהד עזרן:  במשך השנים אני נמצא באופוזיציה ברוב הדיונים האלה כי אני טוען – וגם עוד גופים, אגב – שרק בחינוך הדבר הזה לא ייפתר

אוהד עזרן:  לא משנה כמה סדנאות וכמה משרד החינוך ישקיע במוגנות – שלוש שעות שנתיות, חמש שעות שנתיות, עשר שעות שנתיות – אנחנו מדברים על 5-4 שעות ביום בממוצע שבהן ילד מסתובב עם סמרטפון – כל עוד לא יהיה פתרון טכנולוגי שילווה את הפתרונות החינוכיים

אוהד עזרן:  קודם דיברו כאן על מה שחברות הסלולר מציעות כפתרון טכנולוגי

אוהד עזרן:  החברות הסלולריות מציעות את זה מכיוון שאנחנו רדפנו אחריהן, והן מציעות הגנה בסיסית מאוד שניתנת לעקיפה

אוהד עזרן:  יש טכנולוגיות חכמות שיודעות לנתח את המסך בזמן אמת ולסנן

אוהד עזרן:  לצורך העניין – באייפון יש תכנה שהורים יכולים להשתמש בה שכל תוכן פוגעני מטושטש בה, אלא אם כן אתה מאשר אותו

אוהד עזרן:  זאת אומרת הטכנולוגיה קיימת

אוהד עזרן:  מה הבעיה שלנו? מצד אחד אנחנו צריכים לממן את הטכנולוגיה הזאת כך שזה לא יהיה בתשלום, ושנית – להנגיש אותה להורים

אוהד עזרן:  יכול להיות – צריך להיות דיון נוסף – האם לחייב בחוק שילדים בבית ספר יסודי, יהיה להם מכשיר שמותקנת בו הגנה כזאת

אוהד עזרן:  אבל בלי הגנה כזאת - -     

רון כץ: טלפון כשר

אוהד עזרן: זה לא טלפון כשר

יוסף טייב: אם נעמה הייתה מסכימה הייתי מוציא פה סיכום ועדה שלכל הילדים יהיה טלפון כשר

לענייני צעירים): סוגר את הדיון

יוסף טייב: סוגר את הדיון

רון כץ: - - - פתרון - - -     

אוהד עזרן: אדוני היושב-ראש, אני לא מדבר כרגע על טלפון כשר – אני מדבר על טכנולוגיות חכמות

אוהד עזרן:  בדיוק כמו שבפייסבוק אתה לא רואה פורנוגרפיה - -     

סימון דוידסון: זה קיים איפשהו בעולם?      

אוהד עזרן: אני אגע גם בזה

אוהד עזרן:  למה? כי יש להם טכנולוגיות שמוטמעות בפנים ומסננות את זה

אוהד עזרן:  כמובן, המצב בטיק-טוק הרבה יותר חמור, ואתמול פורסם דוח על כך שטיק-טוק מצנזרת סרטונים של משפחות החטופים בעוד היא מעודדת סרטונים פרו-פלסטינים

אוהד עזרן:      לשאלתך, חבר הכנסת דוידסון, האם זה נמצא בעולם

אוהד עזרן:  ערב שמחת תורה – בריטניה העבירה חוק שכל הרשתות החברתיות, כולל וואטסאפ יהיו אחראיות להפצת תוכן פוגעני עבור ילדים

אוהד עזרן:  הדבר הזה הוא דרמטי, כל רשת חברתית

אוהד עזרן:  היום, למשל, אם אתה פוגע במישהו בוואטסאפ האחריות היא רק על השולח – אין אחריות לרשת החברתית

אוהד עזרן:  החוק בבריטניה קובע עכשיו שגם הרשת החברתית תהיה אחראית לתוכן שמפורסם בה

אוהד עזרן:  צריך לעשות ממש קופי-פייסט לחוק הזה ולהעביר אותו בישראל

לענייני צעירים): - - - יש גם הרבה מדינות שעבר משהו

אוהד עזרן: נכון

אוהד עזרן:  עברו גם דברים שהם ליד

אוהד עזרן:  עבר גם חוק אימות גיל שגם יכול לעבור אצלנו

יוסף טייב: ברשותך, אני מבקש להתכנס לסיום

אוהד עזרן: אנחנו ישבנו עם בכירי הסייבר הישראלי

אוהד עזרן:  חלקם הם ממקימי יחידה 504 וחלקם מפקדים בלוחמה הפסיכולוגית, והם אמרו לנו שאם מדינת ישראל הייתה משקיעה 10 מיליון שקלים בפרוטו-טייפ שזה דוגמית של טכנולוגיה הם היו מתגייסים

אוהד עזרן:  איפה המדינה? לכן אני מבקש שאם אתה קשור גם לשר החינוך – להשקיע גם ביזמות טכנולוגית, לשבת עם אנשי הסייבר ולשבת עם הרשויות לחדשנות וגם בתוך האוניברסיטאות

אוהד עזרן:  אנחנו יושבים עם מנהלי מרכזי החדשנות גם באוניברסיטה העברית, גם בטכניון, גם במכללת רייכמן על תכניות שאנשי תואר ראשון ושני ייקחו לפיתוח ולשדרוג של הטכנולוגיות הקיימות בכל מה שקשור למוגנות ברשת

אוהד עזרן:  תודה רבה לכם ושבעזרת השם נצליח

קריאה: יישר כוח

יוסף טייב: נמצא איתנו בזום איתן קוט ממועצת התלמידים והנוער הארצית

איתן קוט: צהריים טובים

איתן קוט:  אני אתחיל ואגיד, קודם כול בתור בני נוער שבסופו של דבר התכנים נמצאים וקיימים

איתן קוט:  קל מאוד למצוא אותם

איתן קוט:  זה אפילו לא עניין שצריך להתארגן ולחפש אתרים כאלה

איתן קוט:  כבן נוער אני מסתובב בטיק-טוק, באינסטגרם, בטוויטר ואני מוצא את התכנים באופן הכי ישיר

איתן קוט:  זה לא ממש אתגר למצוא אותם

איתן קוט:  במיוחד מתחילת המלחמה כשאני מחפש כל דבר כזה או אחר שמתקשר – מתחילים לעלות סרטוני זוועות

איתן קוט:  אני בטוח בזה שבני נוער שרוצים לחפש הם ימצאו וקשה מאוד לעצור את זה

איתן קוט:  כמה שנרצה וננסה זה יהיה מאוד מאתגר

איתן קוט:       אני לא אחזור יותר מידי על דברים שנאמרו, אבל אני אגיד כמה דברים ודגשים מאוד חשובים כי אנחנו בני נוער וגם אנחנו צריכים לעבוד פה ואני מסכים לגמרי שזאת בעיה קשה וקשה מאוד לעצור אותה

איתן קוט:  אבל יש כמה דברים שלפחות יכולים לעזור לבן נוער שנחשף לזה וצפה בזה כי בסוף "הסקרנות תהרוג את החתול", ובני נוער יצפו בזה כי הם סקרנים ורוצים לדעת מה קורה

איתן קוט:  אבל פעמים רבות בני נוער אינם יודעים מה קורה מעבר לזה ומה משפיע עליהם

איתן קוט:  זה באמת יכול לפגוע ברמה כמעט פוסט-טראומטית שתוביל ותקשה על בני נוער

איתן קוט:  לכן הם צריכים גם לקבל את המעטפת שתיתן להם ותבנה אותם

איתן קוט:  לכן חשוב שבתי הספר יקבלו כלים איך אפשר להתמודד ולהסתדר עם זה ברמה הכי בסיסית – ראיתי, צפיתי בזה, ואני צריך להבין איך אני מסתדר; בין בטיפול של יועצות, שלצערי, רוב התלמידים פחות פוגשים אותן, גם מחנכים לא יודעים איך להכיל את זה

איתן קוט:  זה מאתגר וקשה

איתן קוט:  צריך את הבן אדם ואת המקום שזה בית הספר שאנחנו נמצאים בו ברוב שעות היום, שתהיה ההכלה והקבלה כדי שנבין

איתן קוט:  וזה לא רק שאנחנו נגיע אל האדם אלא שהם יבינו ויתחילו כשאנחנו נקבל

איתן קוט:  כי בני נוער לא מגיעים אוטומטית - - - כאשר הם צופים בסרטון – הם מסתירים את זה ומכילים את זה, ומתישהו זה יתפוצץ

איתן קוט:  אבל עד שזה מגיע לשם זה יכול לקחת זמן

איתן קוט:  לכן חשוב לתת כלים ואפילו ברמה הבית-ספרית אפילו לעשות - - - ולראות איך אנחנו מכילים את זה

איתן קוט:       דבר שני מאוד חשוב זה למצוא דרך לסנן את זה

איתן קוט:  כשאני מסתובב באינסטגרם, בטיק-טוק, בטוויטר אני רואה הרבה מאוד תכנים ואני יכול לצפות בהרבה תכנים לא נעימים ולא נאותים

איתן קוט:  כשאני צופה בזה זה משהו שפוגע וגורם לזעזוע

איתן קוט:  סרטוני זוועות מ-7 באוקטובר זה רמה אחת מעל, וזה מגיע למצב שזה עלול לפגוע בבני נוער

איתן קוט:  זה דבר מאוד חשוב

איתן קוט:  בני נוער צפו בזה אבל הדגש שלנו הוא שצריך לתת מענה לצורך להתגבר על זה, כי ההתגברות על זה היא מאוד חשובה, במיוחד כשרוב בני הנוער צפו בסרטון כזה או אחר אפילו באינסטגרם שאפשר להגדיר אותה כרשת בטוחה

איתן קוט:  לא צריך הרבה חיפוש

איתן קוט:  זה לא כל כך אתגר כמו שחושבים

איתן קוט:  זה לא טלגרם ואנשים ספציפיים שמחפשים

איתן קוט:  בסופו של דבר זה - - - וצריך מענה

איתן קוט:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  דברים חשובים

יוסף טייב:       משרד החינוך, אני רוצה לדעת מכם מהן פעולות המנע שהמשרד יכול לעשות ברמה החינוכית

יוסף טייב:  כמובן, לא ברמה הטכנולוגית כי אתם לא אחראים לטלפונים של התלמידים

לענייני צעירים): ומה החסמים, לדעתכם? חקיקה יכולה להיות אפקטיבית בסיוע או כל דבר אחר?      

קרן רוט איטח: אני מנהלת אגף תכניות סיוע ומניעה בשפ"י במשרד החינוך

קרן רוט איטח:  רק לשאלתך, חברת הכנסת, אני רק אומר שמהניסיון שלי מידע שאני יודעת על תכניות מניעה בנושא עישון, מה שסייע בהפחתת עישון של ילדים ובני נוער זאת עבודה מערכתית שכוללת גם חקיקה, גם אכיפה, גם חינוך והסברה

קרן רוט איטח:  זאת אומרת שאף פעם הסיפור של החינוך לא הולך ביחד

לענייני צעירים): את אומרת שהיעדר חקיקה הוא בעייתי

קרן רוט איטח: בהקשר של עישון למדנו שחקיקה שאסרה עישון במקומות מסוימים הגבילה ובסופו של דבר השפיעה על התנהגות של ילדים ובני נוער

קרן רוט איטח:       בעניין הרשת – הנתונים שהוצגו כאן מוכרים במשרד החינוך, ולפיכך גם נעשית עבודה שיטתית לאורך השנים וגם השנה בנושא התנהלות ברשת

קרן רוט איטח:  אנחנו מדברים על  התנהלות ברשת ולא רק על מוגנות מכיוון שבסופו של דבר התפקיד של מערכת החינוך הוא לפתח חוסן דיגיטלי, לאפשר לבני הנוער ולהתנהל ברשת בצורה מוגנת

קרן רוט איטח:  כמו שכבר נאמר הדברים הם חשופים ולא נוכל למנוע חשיפה, והשאלה היא מה נשים שם אצל הילדים ובני הנוער כדי שיעשו את הבחירות הנכונות ולא ייחשפו ולא יתפתו להיחשף או לעשות פעולות אחרות של הפצת תמונות וכל מיני דברים אחרים פוגעניים

קרן רוט איטח:  התכנית שלנו היא תכנית מערכתית שמכוונת גם להכשרת צוותים חינוכיים, גם לעבודה עם ההורים, ובוודאי בעבודה עם ילדים, ואנחנו מכשירים יועצים ואנשי חינוך לעסוק בתכנים האלה

יוסף טייב: מה היקף ההכשרה שהמשרד נותן?      

קרן רוט איטח: זה מאוד משתנה

קרן רוט איטח:  אלה יועצות חדשות

קרן רוט איטח:  זה נרשם במכתב שנמסר למרכז המחקר והמידע של הכנסת שהגיע רק היום, לצערי

קרן רוט איטח:  אבל זה היקף משתנה לצוותים חינוכיים, לאנשי מקצוע

קרן רוט איטח:  אבל אנחנו בוודאי לקראת שבוע לאומי - - -     

יוסף טייב: זה שזה כתוב, אני יודע

יוסף טייב:  אבל, לצערי, זה הגיע ב-11:40 ולא הספקתי לקרוא את זה לקראת הדיון

קרן רוט איטח: אתה צודק

קרן רוט איטח:  כמידי שנה נכנסים כ-510 יועצים חינוכיים ובמסגרת הפיתוח המקצועי אנחנו עושים הכשרה ליועצים החינוכיים החדשים

קרן רוט איטח:  יש לנו קורס עומק של 60 שעות - -     

לענייני צעירים): אבל יוסי שאל על ההיקף

לענייני צעירים):  מרכז המחקר והמידע לא אמור לתת נתונים משרדיים

לענייני צעירים):  ההיקף הוא שלכם – כמה נעשה בשנה

לענייני צעירים):  אין לכם הערכה על מה שאתם עושים?      

קרן רוט איטח: אני אומרת שוב – מידי שנה מוכשרים בקורסי עומק על התנהלות מיטבית ברשת כ-60-50 יועצים

קרן רוט איטח:  זאת אומרת כל שנה זה שלוש-ארבע שנים הקורס הזה עובד

לענייני צעירים): מידי שנה כל שנה במשך ארבע שנים כ-50 יועצים

קרן רוט איטח: כן

קרן רוט איטח:  משהו כזה, פחות או יותר

לענייני צעירים): זה לא הרבה

קרן רוט איטח: מידי שנה יש לנו מובילים בית ספריים בחינוך העל יסודי – כ-1,400 מובילים בית ספריים שהתפקיד שלהם הוא לתכלל נושא של כישורי חיים, התנהלות ברשת וגם מניעת שימוש לרעה בסמים ואלכוהול

קרן רוט איטח:  גם הם עוברים הכשרה בהיקף זה או אחר בנושא של התנהלות ברשת

קרן רוט איטח:       בנוסף לזה לקראת שבוע הגלישה נעשות הכשרות בחדרי המורים וגם צוותי החינוך לקראת הטמעה של נושאים

קרן רוט איטח:  יש גם מנהיגות נוער עמיתים ומשפיעים שחלק מהפעולות שלהם היא בהקשר של התנהלות ברשת

קרן רוט איטח:       אני רק אומר שאנחנו מנהלים שולחן עגול ששותפים לו גם נציגות של מועצת התלמידים והנוער הארצית וגם הנהגת ההורים, ואנחנו עושים חשיבה משרדית מה יהיו התכנים הנכונים לקיים ולהוביל מידי שנה בשיתוף פעולה עם מוקד 105 ומשרדי ממשלה נוספים

קרן רוט איטח:  זאת אומרת העבודה נעשית גם במשרד וגם בממשקים עם משרדי ממשלה נוספים

קרן רוט איטח:       7 באוקטובר שם בפנינו אירוע מסדר גודל אחר

קרן רוט איטח:  גם אנחנו המבוגרים שנחשפנו למדיה, גם בחדשות וגם ברשתות חברתיות הבנו שיש פה אירוע מסוג אחר וגם הבנו שילדים חשופים יותר

קרן רוט איטח:  כבר ב-10 באוקטובר פרסמנו הנחיות לצוותים חינוכיים עם מערכי שיעור שאמורים לסייע לשוחח עם הילדים מה המשמעות של חשיפה לתכנים קשים ומה כדאי לעשות כדי לא להיחשף לתכנים קשים

קרן רוט איטח:  יצאנו גם עם איגרת לילדים שנותנת להם כל מיני טיפים – כשאתה מקבל תוכן קשה, שנייה תעצור ותחשוב מה המשמעות של זה, האם אתה רוצה לפתוח את זה או לא, על מה זה עונה לי, האם כדאי לי או לא

קרן רוט איטח:  במקביל גם איגרת להורים כי פה ההורים הם שחקנים מרכזיים, ואנחנו גילינו שלהורים יש תפקיד משמעותי, ויחד עם הנהגת ההורים בנוסף לאיגרת גם הפצנו סרטון ברשתות החברתיות שפונה להורים ונותן להם כלים איך מתמודדים עם הדבר הזה

לענייני צעירים): יש לי שאלה – על כמה ילדים אחראית יועצת במשרה מלאה?       

סימון דוידסון: על בית ספר וחצי לפעמים

קרן רוט איטח: לא

סימון דוידסון: מה "לא"? לפעמים זה בית ספר וחצי

יוסף טייב: במקרה הטוב בית ספר וחצי לפחות מהנתונים שאני נחשפתי אליהם

לענייני צעירים): אז על כמה? תעני לנו

קרן רוט איטח: בזמנו הייתי יועצת והייתי אחראית על שתי שכבות

קרן רוט איטח:  בהיקף משרה מלא זה משהו כמו 400 ילדים

קרן רוט איטח:  זה היה לפני שנים

קרן רוט איטח:  כיום זה תלוי בגודל בית הספר

קרן רוט איטח:  בבית ספר יסודי – זה נכון – מדובר בדרך כלל ביועצת אחת; בתיכון יש יותר מיועצת אחת

לענייני צעירים): אז את אומרת שלפני כמה שנים היית אחראית על שתי שכבות, והיום המצב הוא - -     

סימון דוידסון: הרבה יותר גרוע

לענייני צעירים): - - שהיתוספו יותר תלמידים וגם נוספו לנו עוד מדיות

לענייני צעירים):  כלומר היום זה מצב שאנחנו עושים משהו כמעט בלתי אפשרי

קרן רוט איטח: היקפי הייעוץ זה לא במנדט שלי

לענייני צעירים): אני, חלילה, לא מטילה עלייך אחריות

לענייני צעירים):  אני שאלתי שאלות כמותיות

קרן רוט איטח: אז אני אומרת שעם השנים היקף השעות של הייעוץ דווקא הלך וגדל וגם בתקופה הזאת היקף הייעוץ הלך וגדל

לענייני צעירים): אני לא שאלתי על היקף שעות הייעוץ, אני שאלתי על מספר התלמידים

לענייני צעירים):  אין לי שום טענה אלייך

לענייני צעירים):  אני שואלת שאלות כדי להבין את המצב

קרן רוט איטח: בסופו של דבר היקף השעות גם משפיע על מספר הילדים

קרן רוט איטח:  ככל שיש יותר שעות לייעוץ יש פחות  תלמידים לכל יועצת כי אז יש יותר יועצות

ירון לוי: יש סטנדרט של משרד החינוך לגבי היקף שעות?      

קרן רוט איטח: יש סטנדרט של היקף שעות ליועצת, לכיתה

לענייני צעירים): אבל אין שתי יועצות לבית ספר אז מה שאת אומרת אני לא מבינה כל כך

קרן רוט איטח: בעל יסודי?      

לענייני צעירים): כמה יש?      

קרן רוט איטח: בעל-יסודי זה יכול להגיע גם לשש יועצות

לענייני צעירים): שש יועצות שכל אחת מקבלת שכבה

קרן רוט איטח: בוודאי

קרן רוט איטח:  על יסודי זה סיפור אחר

לענייני צעירים): בסדר גמור

לענייני צעירים):  וביסודי?      

קרן רוט איטח: זה תלוי בגודל בית הספר

בני פרץ: אחר כך תגיד לי שאין לך זמן

יוסף טייב: בני, אתה רוצה לנהל את הדיון? לא הבנתי

בני פרץ: לא - -     

יוסף טייב: אז תמתין בסבלנות

יוסף טייב:  יש פה חברי כנסת, יש פה אנשים – כולם ידברו, הכול בסדר

לענייני צעירים): יש כאן אורחים שהוזמנו לדיון במיוחד, ועם כל הכבוד - - -     

בני פרץ: - - - הרבה שטויות

לענייני צעירים): סליחה, אתה לא תגיד לנציגת משרד החינוך שהיא מדברת שטויות

לענייני צעירים):  אני לא מקבלת את זה

לענייני צעירים):  זה לא יקרה פה

בני פרץ: גם אני אמרתי לה? - - -     

לענייני צעירים): אני לא מנהלת - - - אני לא מקבלת את זה

יוסף טייב: בני, תודה רבה

יוסף טייב:  אני לא מנהל איתך עכשיו דיון ושיח

קרן רוט איטח: אני רק אשלים

קרן רוט איטח:  במהלך התקופה הזאת גם בשגרה וגם עכשיו קיימנו הרצאות להורים גם בעברית וגם בערבית שעוסקות בנושא של התנהלות ברשת וחשיפה לתכנים קשים

קרן רוט איטח:       לגבי השאלה בנוגע לפניות למוקד הסיוע – ב-7 באוקטובר ב-9:00 בבוקר כבר נפתח מוקד הסיוע של משרד החינוך

קרן רוט איטח:  אנחנו קיבלנו עד 21 בדצמבר 3,134 פניות לקו הסיוע של משרד החינוך

קרן רוט איטח:  הפניות הן גם של צוותים, גם של הורים וגם של ילדים

קרן רוט איטח:  ב-7 באוקטובר ב-9:00 בבוקר הקו כבר פעל וקיבל קריאות של ילדים שהתמודדו עם פחדים ועם שאלות מאוד קשות, והיועצות החזיקו שיחות דרמטיות מאוד עם הילדים

קרן רוט איטח:  אנחנו לא יכולים לזקק כמה פניות היו סביב הסיפור של חשיפה לתכנים קשים אבל הרבה פעמים כשעולים תכנים של פחדים ושל חרדות אנחנו יודעים לומר ולהנחות שזה גם פונקציה של חשיפה לתכנים קשים, ואז להנחות את ההורים או את הילדים מה כדאי לעשות

יוסף טייב: יש לנו פילוח של מעקב וליווי אחרי אותן פניות שהגיעו למוקד?      

קרן רוט איטח: לפעמים מתמצה רק בפנייה אחת ולפעמים מכוונים אותם לפנייה בקהילה, לבית הספר ומחברים לבית הספר

לילי הלפרין: אני ממרכז אמת לסובלנות

לילי הלפרין:  נעמה, אני רק רוצה לומר שהחומרים שהמשרד מוציא הם נהדרים

לילי הלפרין:  אני עוקבת אחרי הדברים, אני מקבלת אותם למרכז שלי

לילי הלפרין:  הדברים מאוד מקצועיים

לילי הלפרין:  האנשים שמפתחים את התכניות, את הדפים ואת האיגרות שאתם שולחים הם מעולים

לילי הלפרין:  הבעיה היחידה שיש לי היא לתווך אותם לאוכלוסייה שממילא היא מועדת לרמת אלימות גבוהה יותר, שההורים לא מתווכים נכון - -     

לענייני צעירים): הנגשה, אכיפה ורגולציה

לילי הלפרין: כן, אבל נוער בסיכון, קצת קשה לו עם החומרים

לענייני צעירים): נוער בסיכון הוא תחת מסגרות של משרד הרווחה, חוץ מהיל"ה

לילי הלפרין: לא - - -     

לענייני צעירים): נכון, גם - - -     

קרן רוט איטח: לשאלתך, בסופו של דבר מה שאת רואה שפורסם בפלטפורמה של שפ"י במשרד החינוך אלה דברים שאנחנו מפתחים ברמה האוניברסלית

קרן רוט איטח:  בסופו של דבר הציפייה היא שמה שקורה בכיתה אחת לא נכון בכיתה אחרת; וכל יועצת וכל מחנכת כיתה בעקבות ההדרכה שהן מקבלות צריכות לפתח את המענה שיהיה הכי מדויק לתלמידים שלה

קרן רוט איטח:  אנחנו לא יכולים להגיע לרזולוציות של כל כיתה

לילי הלפרין: אני עובדת רק עם אוכלוסיות בסיכון ואני רואה שמאוד קשה להם עם החומרים האלה ובאמת צריך תיווך מוגבר

לילי הלפרין:  אבל יישר כוח

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  זה נושא שעלה בוועדה הזאת בקדנציה הקודמת

סימון דוידסון:  אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשניים: אחד זה הנושא הטכנולוגי

סימון דוידסון:  נעמה העבירה לי חוברת שזה קיים בעולם, ופשוט צריך לראות איך אנחנו מקדמים את זה פה

סימון דוידסון:       לנושא המרכזי – את מכירה את הדעות שלי – אני בן אדם של תוצאות

סימון דוידסון:  בעולם הספורט בסוף רואים את התוצאות

סימון דוידסון:  כשדיברת עכשיו על מניעת סמים ואלכוהול, אם אנחנו משיקים את זה לנושא שאנחנו מדברים עליו עכשיו אז נכשלנו בענק

סימון דוידסון:  כי אם אנחנו פועלים אבל המספרים עולים דרמטית בנוש של שימוש בסמים ואלכוהול – ואין לכם מושג באיזה סמים הילדים משתמשים היום

סימון דוידסון:  כל פעם שמגיע ד"ר ברקוביץ' ממשרד הבריאות לדיון – יש סם חדש, יש נושא חדש שצריכים לדבר עליו

סימון דוידסון:  פעם זה בלון קטן, פעם זה בלון גדול, פעם זה מדבקה, פעם זאת מדבקה גדולה יותר

סימון דוידסון:  אנחנו נכשלים בעולם הזה וגם בזה אנחנו נכשלים, בנושא הרשתות שאנחנו מדברים עליו עכשיו

סימון דוידסון:       חברים, יש הנושא של החינוך הבלתי פורמלי

סימון דוידסון:  זה כלי הרבה יותר יעיל, נגיש ונוגע בילדים

סימון דוידסון:  אני אומר את זה פעם אחרי פעם כבר אלפי פעמים

סימון דוידסון:  יושב פה בחור צעיר שהוא חבר כנסת – אלוף ישראל בג'ודו

סימון דוידסון:  כשאני אדבר על הספורט הוא מיד יחשוב מה הספורט עשה בשבילו

רון כץ: הוא גם היה אלוף אירופה

סימון דוידסון: הוא לא היה אלוף אירופה

סימון דוידסון:       אני אתן לכם עוד אלפי דוגמאות כאלה – מה מערכת החינוך הבלתי פורמלית עושה לילדים, איך היא מרחיקה אותם משעות של צפייה, איך היא מונעת מהילדים האלה להגיע לאותן זוועות שיסתכלו בטלפון

סימון דוידסון:  וזה הרבה לפני 7 באוקטובר

סימון דוידסון:  בקורונה זה קפץ בעשרות מונים למעלה

סימון דוידסון:  אנחנו יודעים את זה, קיבלנו את כל הנתונים

סימון דוידסון:       לכן אני מבקש ואגיד את זה כל פעם מחדש: החינוך הבלתי פורמלי הוא חלק ממערכת החינוך ולפעמים הרבה יותר חשוב – ספורט, מוסיקה, תנועות נוער – דברים נהדרים שעושים גם בחברה החרדית

סימון דוידסון:  מזה אפשר ללמוד מהם איך מרחיקים את הילדים מהדברים שאנחנו לא רוצים שיגיעו אליהם

סימון דוידסון:  בסוף יש שתי מילים – ילד עסוק או נער עסוק או נערה עסוקה

סימון דוידסון:  הם לא מגיעים לדברים האלה

סימון דוידסון:  אבל אנחנו לא מדברים על זה וזה לא מספיק חשוב ואנחנו יודעים עד כמה דלים התקציבים שהולכים לעולמות האלה

סימון דוידסון:  ממש פרוטות, כי לא מבינים כמה זה חשוב

סימון דוידסון:  אם בבניין הזה נדע לייצר עם עמותות, עם משרד הספורט, עם משרד הרווחה או כל משרד אחר – פעילות ועיסוק לילדים, תאמינו לי, הם יתרחקו מזה מאוד

סימון דוידסון:      תמיד אני זוכר את אבא שלי

סימון דוידסון:  אמנם אני נראה כמו חטוף תימן אבל אני מליטא

סימון דוידסון:  כשהייתי ילד קטן אבא שלי שם אותי לנגן בפסנתר וללמוד שחייה

סימון דוידסון:  עד יום לפני הצבא עסקתי בשחייה בוקר וערב, והוא לא ויתר לי אפילו פעם אחת

סימון דוידסון:  לא הייתי אלוף עולם – הייתי רק אלוף הארץ

סימון דוידסון:  אבל כל הזמן הוא חזר על אותו משפט: תהיה עסוק – לא תעשה שטויות כמו שפושטקים אחרים עושים

סימון דוידסון:  והוא צדק

סימון דוידסון:  ילדים עסוקים – ילדים בריאים

סימון דוידסון:  זה מה שאנחנו צריכים לייצר לילדים

סימון דוידסון:  אני מאחל שנוכל להתקדם עם הטכנולוגיה

לענייני צעירים): זה מתחבר לצורך לגלות את הפוטנציאל של הילדים, את האהבות שלהם ואת הכישרונות שלהם

לענייני צעירים):  כשהם מתנסים בדברים הם גם מגלים במה הם טובים ומה עושה להם טוב בנפש

סימון דוידסון: לא כולם צריכים להיות אלופים אבל להיות עסוקים

יוסף טייב: כן, בהחלט

יוסף טייב:       בני פרץ, פעיל חברתי, בבקשה

בני פרץ: כבודו, הוא מדבר על קדנציה קודמת – אני כבר עשרות קדנציות שמעתי את הסיפורים האלה מאז שהתחילו הפלאפונים

בני פרץ:  אחד שאומר שלילד בכיתה א', ב' ו-ג' נותנים פתוח בלי הגבלה – אני לא מאמין

בני פרץ:  נותנים לו פלאפון שמוגבל לשתי שיחות להורים - -     

יוסף טייב: אשרי המאמין

בני פרץ: אז אני אסביר לך מפה והלאה

בני פרץ:  אני דיברתי על זה כאחד שהיה גם חבר ועד בבית ספר

בני פרץ:  אני לימדתי רק דבר אחד: מה שאתה לא נוגע בו, אתה לא מרגיש בחסרונו – כך חינכתי את ילדיי

בני פרץ:  גם כשעישנתי והילד שלי הגיע לחטיבה אמרתי לו: אם יבוא חבר ויציע לך לעשן תגיד לו, לא; אם הוא יגיד לך איזו מילה שאני לא רוצה להגיד פה תגיד לו, אל תהיה חבר שלי, ותתנתק

בני פרץ:  הייתי בא לבית הספר ומרצה להם בכיתה

בני פרץ:  הייתי מסביר להם מה עושות הסיגריות ואומר להם שבתקופה שלנו לא ידעו שזה מסרטן ושזה גורם נזק בריאותי

בני פרץ:  במשקאות תמיד הסברתי להם – במה שלא תגעו לא תרגישו בחסרונו

בני פרץ:  אפילו לבנות הייתי אומר – במקום לשתות וודקה – הגבר רואה אותך עם ריח של וודקה זה לא טוב

בני פרץ:       אני אומר דבר אחד: אני לא אפתח פה את פייסבוק

בני פרץ:  אתה יודע כמה חברויות של ערומות הוא שולח לי? ואני חוסם והוא ממשיך לשלוח

בני פרץ:  אתם קודם כול צריכים לחוקק נגד החברות האלה חוקים

בני פרץ:  אני חוסם – יש לי 5,000 בקשות והוא עדיין שולח לי את אותם אנשים וחוזר עליהם

בני פרץ:  אני כבר התחרפנתי ממנו

יוסף טייב: תודה רבה

בני פרץ: - - דבר אחד אני  ממליץ – אם לא הילדים – לזמן את ההורים לבית הספר ולהביא להם מרצה שירצה להם על חינוך

בני פרץ:  כי אם לא יהיה חינוך מהבית לעולם לא תיפתר הבעיה הזאת, ובעוד כנסת נדבר על זה שוב

בני פרץ:  זה חינוך

בני פרץ:  העובדה שאני, ברוך השם, עם נכדים ועשיתי הכול – ילדיי לא נוגעים בסיגריות ולא במשקאות חריפים

יוסף טייב: זה חלק מהפעילות שמשרד החינוך מוביל

בני פרץ: משרד החינוך חייב להרצות ולהרצות - -     

יוסף טייב: תודה רבה

קרן רוט איטח: אנחנו עושים את זה כל הזמן

יוסף טייב: תמי, היועצת המשפטית של הוועדה, בבקשה

תמי סלע: ממש בקצרה – עלה פה שכדי לטפל בנושאים האלה צריך עבודה מקיפה גם בתחומים של החינוך וגם באכיפה ואולי גם בחקיקה

תמי סלע:  אז בלי להגיד מה מוצדק ומה לא כי יש דיון שלם ואיזונים סביב כל פתרונות יש פתרונות שקיימים בכל מיני מדינות

תמי סלע:  אצלנו הפתרונות הם יחסית מינימליסטיים

לענייני צעירים): נכון

לענייני צעירים):  מעולה

תמי סלע: אני אחלק את זה לכמה רבדים בקצרה

תמי סלע:  יש ברמה של מה שמערכת החינוך עושה וגם פה יש מדינות שמחייבות מינוי של רכז בתחום הזה בבתי ספר או גיבוש מדיניות או לימוד של נושאים מסוימים

תמי סלע:  היו הצעות גם על נושאים של הטרדה מינית אז גם בהקשר הזה של מוגנות קטינים ברשת יש מדינות שמחייבות

לענייני צעירים): כשיעור מובנה?      

תמי סלע: כחובות של מערכת החינוך – למנות מישהו כמו בתחומים מסוימים, לא רק במוסדות ציבור, אלא גם בבתי הספר, מישהו שאחראי לתחום הזה

תמי סלע:  חובה למנות

תמי סלע:  אמרו לנו פה שיש תכניות, יש הכשרות ואין חובה לעשות את זה, ההיקף הוא מצומצם

קרן רוט איטח: לא מדויק

קרן רוט איטח:  התכנית "הכוחות שבדרך" מדברת על התנהלות ברשת, וזה נושא שהוא חובה

תמי סלע: ויש שיקול דעת ותמיד זה פחות מחלחל כשאין חובה

תמי סלע:  אני יודעת שזה לא מקובל לחייב תכני לימוד בחקיקה; אני אומרת שיש מדינות שעשו את זה וזה נושא לדיון

תמי סלע:       רמה אחרת זה מניעה מהתכנים להגיע בעזרת כל מיני טכנולוגיות שקיימות

תמי סלע:  אבל אין חובה להתקין אותן ואין חובה להשתמש בהן – הכול זה ברמה של הצעה וגם זה לא תמיד עושים כי אין אכיפה על החובות האלה

תמי סלע:  יש מדינות שהלכו צעד קדימה בין בקביעת ברירת מחדל אחרת או בקביעת חובה לטשטש, לקבוע אימות גיל – כל מיני רמות של טכנולוגיות שקיימות

תמי סלע:  אנחנו רואים שיש לספקים אינטרס כלכלי  מסוים, וכמובן, הם מעודדים את זה במקום למנוע את זה גם כשיש להם חובה חוקית לסמוך על הילדים שהם אלה שיתקינו או שההורים יתקינו בהצפת מידע

לענייני צעירים): מה עם העברת הנטל לרשתות?      

תמי סלע: אבל זה פחות חזק מאשר לחייב, למשל, אימות גיל או טשטוש בתכנים מסוימים

לענייני צעירים): חד-משמעית בהקשר של נוער וצעירים אבל בהקשר של מה שאוהד דיבר עליו – הפצת תכנים  מיניים – הדבר הזה הוא חובת אחריות

לענייני צעירים):  זאת אומרת אין אחריות משפטית ואז זה מייצר לנו את כל אותם מצבים שנוגע לשני הדברים

לענייני צעירים):  אגב, החקיקה בעולם כמעט לא קיימת בגלל הסיטואציה מול טוויטר ומול טלגרם

תמי סלע: אבל דווקא בתחום של אימות גיל וכל מיני טכנולוגיות להעביר את ברירת המחדל זה כן קיים

תמי סלע:  בנושא של איסור הפצת תכנים מסוימים ברמה הפלילית – יש אצלנו הוראות פורנוגרפיה בתחום של הטרדות מיניות אבל זאת הוראה פלילית ולאכוף אותה ולהביא לזה שזה יהיה אפקטיבי זה מאוד קשה בעידן שאנחנו חיים בו

לענייני צעירים): קשה למצוא את - - -     

תמי סלע: נכון

תמי סלע:  זה בינלאומי והמניעה מראש או יצירת טכנולוגיות שיגנו זה משהו הרבה יותר אפקטיבי

תמי סלע:  גם הסרת תכנים – יש חוק למניעת הפצת תכנים באינטרנט וזה שוב רק בדיעבד אחרי שקרה אירוע, וגם זה דורש יוזמה ופנייה

תמי סלע:  כמובן, גם כל הנושא של אכיפה

תמי סלע:  יש יחידה במשטרה שעוסקת בזה, ואולי לדיון המשך צריך גם את הגורמים ממשרד המשפטים, מהמשרד לביטחון לאומי, משטרה וכולי

קריאה: גם הכשרה מראש במכללות

יוסף טייב: חבר הכנסת רון כץ, בבקשה

רון כץ: קודם כול, תודה רבה לכם

רון כץ:  זה אחד הדיונים החשובים שצריך ונכון לקיים, ואני מאוד שמח שאתם עושים ביחד כי כך צריך לעשות אותו

רון כץ:  הנושא של חשיפה לתכנים פוגעניים ומסוכנים משחיתה את הנפש

רון כץ:  זה לא משהו שאנחנו אומרים פה וזה נגמר

רון כץ:  ילד או ילדה שראו סרטוני זוועה כבר לא יחזרו להיות אותו ילד או ילדה שהיו לפני שהם צפו בסרטון הזה

רון כץ:  לכן אני מצפה ממשרד החינוך להיות קצת יותר אקטיביים בדבר הזה – יותר אקטיביים בהסברה ובאמצעים שיש לכם

רון כץ:  יש לכם אמצעים שאתם חושבים שאתם יכולים לעשות? יש תכנות שאפשר להשתמש בהן? תנו אותם, תפתחו אותם כמו שידעו לפתוח את אופיס או כמו שידעו לפתוח תכנות אחרות – תפתחו את התכנות האלה

רון כץ:  תשמרו על הילדים כי אחרי זה הטיפול באותם ילדים יהיה גם מאוד קשה, וכמו שאנחנו מכירים את משרדי הממשלה – ככל הנראה, לא יהיה טיפול בכלל ונגיע למצב של הידרדרות מאוד מהירה כי אף אחד לא ימנע את זה

רון כץ:  אז פה אנחנו צריכים לצאת באמירה ברורה: חייבים לאפשר את התכנות האלה

רון כץ:  אם הן עולות כסף אז חינם כי זה יהיה כסף קטן לתלמידים במדינת ישראל; וחייבים להכניס הסברה אקטיבית על הסכנות שיש בצפייה בתכנים האלה

רון כץ:  תודה רבה ויישר כוח גדול

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  סער חלק – לוקחים אחריות, משנים מציאות

יוסף טייב:  לאחר מכן חבר הכנסת ירון לוי

סער חלק: תודה רבה, היושב-ראש

סער חלק:  יש לנו מצגת, אפשר להעלות אותה?      

יוסף טייב: לא קיבלנו

סער חלק: הכול בסדר, יש לנו מודפס

סער חלק:       שלום לכולם, אנחנו בעמותת "לוקחים אחריות" פועלים בכמה צירים

סער חלק:  על הציר החינוכי אנחנו לא נדון עכשיו – לא באנו בכובע הזה

סער חלק:  אנחנו מעבירים מאות פעילויות בבתי הספר, קהילות, הורים, הכשרות לצוותי חינוך, השתלמויות

סער חלק:  חקרנו לעומק בשנים האחרונות את כל נושא הפתרונות בדגש על הפתרונות הטכנולוגיים

סער חלק:  יש לנו שני צירים: ציר התמקדות המכשירים – כמו שאוהד דיבר – משרד התקשורת, לחייב את הספקיות לסינון

סער חלק:  הסינון ברמה מאוד נמוכה

סער חלק:  אנליסטים שלנו עברו על הסינונים האלה על כל פרצותיהם - -     

יוסף טייב: מה המצב היום? יש לנו פילוח של מספר הילדים שיש להם ההגנה הזאת או זה לא קיים?      

סער חלק: הנתונים קיימים

סער חלק:  מצטרפים מידי חודש כמה אלפים להגנות האלה

יוסף טייב: כמה יש היום?      

סער חלק: אין לי המספרים לפניי

יוסף טייב: למי יש?      

סער חלק: למשרד התקשורת

סער חלק:  אנחנו פועלים מול משרד התקשורת להעלות את סטנדרט הסינון

סער חלק:  מה הסינון הזה, על מה הוא מגן – אין כרגע שום קריטריון ברור לדבר הזה

סער חלק:  אז מעבר לזה שדחפנו שיהיה הסינון הזה כי היום הוא קיים עכשיו דוחפים לו את הסטנדרט; הדבר השני הוא לסנן את הרשת

סער חלק:  על זה דיברו כאן לפני כן – חוק אימות גיל וחוק הערכת גיל – עליו אנחנו מדברים ומניחים על השולחן

סער חלק:  זה גם לפניך, היושב-ראש

סער חלק:  חוק אימות גיל נקרא חוק הערכת גיל

סער חלק:  הוא עבר בלמעלה מ-70 מדינות בעולם

סער חלק:  לפי החוק הזה, האתרים והאפליקציות שמציגים תכנים פוגעניים שקיימים בהגדרת החוק – ההגדרה הזאת חסרה ולא מדברת מספיק על קטינים

סער חלק:  אז הרחבנו בהצעת החוק שאנחנו רוצים להניח את הגדרת התכנים הפוגעניים לקטינים שאנחנו מעוניינים שיחול עליהם חוק הערכת גיל, והאחריות של האתר להשתמש בטכנולוגיה של הערכת גיל לזהות באמצעים כמו של משרדי ממשלה או כמו כששוכרים קורקינט – צריך להציג תעודה ומהרגע הזה אתה לא קטין ואתה יכול לצפות בכל העולה על רוחך, ואתה יכול לבחור

סער חלק:  אבל אם אתה קטין לא נרחיב על הבעיות, בעיקר מכיוון שכבר הרחיבו, אבל בגילים הצעירים בכיתות א'-ג' יהיו תכנים שהם לא יוכלו לגשת אליהם

סער חלק:  יש נתון של הגל החדש מ-2022 ש-73% מהחשיפה לתכנים קשים נעשית בלי כוונה

סער חלק:  זאת אומרת הקטינים לא מחפשים את התוכן הפוגעני, לא רוצים לגשת אליו ולא רוצים לראות אותו, והחוק הזה מאפשר הגנה כך שקטין לא נחשף למה שהוא אמור להיחשף

סער חלק:       בהערכת הגיל הסידור הטכנולוגי הוא מאוד פשוט, ובמספר מדינות בעולם הוא כבר פעיל

סער חלק:  הוא עובד כיום באנגליה שהיינו איתם בקשר, בגרמניה שהיינו איתם בקשר

סער חלק:  היינו גם בקשר עם הרשות להגנת הפרטיות

סער חלק:  הצגנו את זה גם בוועדה לשלום הילד עם חבר הכנסת אלי דלאל, ואנחנו ממשיכים איתו שיתוף פעולה גם בנושא הזה

סער חלק:  נשמח להעביר את החוק הזה כמה שיותר מהר עם כמה שיותר חברי כנסת, לדחוף את זה קדימה

סער חלק:  זה מה שאנחנו מניחים על השולחן

סער חלק:  הציר השני הוא מול משרד התקשורת; וגם ציר החינוך שבו נשמח לסייע כמה שאפשר

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חבר הכנסת ירון לוי, בבקשה

ירון לוי: תודה רבה, כבוד יושבי-הראש, הנושא חשוב

ירון לוי:  אנחנו עצמנו בתור אנשים בוגרים נחשפנו לתכנים שאין לנו שליטה על הסינון שלהם

ירון לוי:  פתרונות יש – כולם מציגים את הפתרונות, והדיון הוא כלכלי, הוא לא דיון של פתרון

ירון לוי:  הנושא הוא הכלכלי כאן, ומשרד החינוך צריך לשאול את עצמו את השאלה הפשוטה: האם נכון להשקיע כסף כדי לפתור את המצב ולאפשר לתלמידים או להורים להוריד את האפליקציה הזאת או שהטיפול הרגשי שאותם ילדים נחשפים אליו יעלה בסופו של דבר הרבה יותר כסף

ירון לוי:  יש כאן סדרי עדיפות

ירון לוי:  עוד דבר – די ברור שיש כאן כל הפתרונות אבל צריך רק לחבר אותם

ירון לוי:       לגבי מה שסימון אמר – אני אקח את התואר שלי בחזרה - - - אלוף אירופה - -     

רון כץ: - - -     

ירון לוי: - - החשיבות של התואר הזה לעומת "אלוף בת-ים" מבחינת עצימות רגשית זה אותו דבר וזה מה שהספורט עושה ומערכת החינוך לפעמים לא עושה, היא לא נותנת את החוויה הזאת של הצלחה

ירון לוי:  לכן חשוב לחבר בין חינוך לחינוך הבלתי פורמלי, אבל לא זה במקום זה, אלא בין שניהם

ירון לוי:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  סגן אלוף עדן כלפון

יוסף טייב:  עד שהיא תעלה, המשרד לביטחון פנים, בבקשה

נאוה כהן אביגדור: צהריים טובים

נאוה כהן אביגדור:  אני מהמשרד לביטחון לאומי

נאוה כהן אביגדור:  אני נציגת המטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת ואני רוצה להגיד כמה דברים

נאוה כהן אביגדור:  אני רשמתי בנקודות ולא אוסיף על מה שכבר נאמר

נאוה כהן אביגדור:  קודם כול, חשוב לי שייאמר בדיון הזה שהרשת היא מקום חיובי

נאוה כהן אביגדור:  דיברו על ילדים עסוקים וחשוב לי להגיד שיש הרבה מאוד פעילויות טובות, חשובות, יצירתיות, לימודיות ברשת, וכמו שהמציאות יכולה להיות קשה אבל לא נגיד שהעולם הזה הוא שחור משחור, אז גם ברשת; מ-7 באוקטובר אנחנו מתמודדים עם משהו מאוד קשה וצריך לעשות את ההקבלה בין המרחב המקוון למרחב הפיזי

נאוה כהן אביגדור:       אין ספק שכדי להגן על הילדים שלנו ברשת אנחנו צריך לעשות פעילויות של הסברה, של מניעה, של חינוך, של אכיפה, של מעורבות הורים 24/7 וגם של פתרונות טכנולוגיים

נאוה כהן אביגדור:  אם יש מישהו שחושב שרק הפתרונות הטכנולוגיים יפתרו לנו את הבעיה הוא טועה

נאוה כהן אביגדור:  אתה יכול לעשות פתרון טכנולוגי בטלפון של הילד בכיתה ג', ולאח שלו שהוא בן 18 לא יהיה שם הפתרון הטכנולוגי הזה

נאוה כהן אביגדור:  לכן הרבה מאוד מהדברים מתחילים מהסברה, ממניעה, מחינוך וממעורבות הורים

נאוה כהן אביגדור:       אני אגיד קצת ממה שעשינו כמטה לאומי להגנה על ילדים ברשת מ-7 באוקטובר, ואחרי זה אני רוצה להציף עוד כמה נקודות שלדעתי, הן חלק מהבנה ומפתרון רחב להגנה על ילדים ברשת

נאוה כהן אביגדור:  קודם כול יש לנו שלושה אתרים בעברית, בערבית ובאנגלית, ואנחנו מקפידים לתרגם את החומר שלנו גם לשפות האלה, ויש לנו עמודים בכל הרשתות החברתיות

נאוה כהן אביגדור:  היינו אולי הגוף הממשלתי הראשון שפתח עמוד בטיק-טוק כי הבנו שבין זה סיני או לא סיני – הילדים שם ולכן אנחנו צריכים להיות שם

נאוה כהן אביגדור:  לכן יש לנו עמודים בטיק-טוק, בטלגרם, באינסטגרם, בפייסבוק, ביוטיוב – בכל המקומות שהילדים נמצאים אנחנו צריכים להיות בהם

נאוה כהן אביגדור:  אגב, מוקד 105 מטפל בלמעלה מ-100 זירות פגיעה בקטינים ברשת

נאוה כהן אביגדור:  זאת אומרת אנחנו יכולים למנות פה 20-10 זירות אבל אנחנו מדברים על עולם הרבה יותר רחב

נאוה כהן אביגדור:  למשל, בתקופת המלחמה עלה עניין של פגיעה על רקע לאומני ב"רוב לוקס" שהיא אפליקציית המשחקים הנפוצה ביותר בעולם

נאוה כהן אביגדור:  לכן זה לא משנה אם זאת אפליקציה כזאת או אחרת – ברגע שאתה מבין את הכללים ומה מותר ואסור ואיך להימנע מפגיעה אז היום תהיה אפליקציה כזאת ומחר תהיה אפליקציה אחרת ואנחנו צריכים לתת לילדים את הכלים להתנהג בצורה חכמה ונכונה ברשת

נאוה כהן אביגדור:      מה עשינו? העלינו תת-אתר עם תכנים שנועדו להתמודדות עם מצבי חרדה

נאוה כהן אביגדור:  אמרו פה מה קורה לילדים אחרי שהם נחשפו – אז יש פה טיפים להורים וטיפים לילדים וטיפים לבני נוער

נאוה כהן אביגדור:  חילקנו את זה לטיפים עד גיל 12 ומ-13 ומעלה למי שנפגע ונחשף לתכנים קשים; וגם טיפים ללמידה מרחוק כי מאז שחזרה הלמידה מרחוק אנחנו רואים גם פגיעות בלמידה מרחוק

נאוה כהן אביגדור:  כמובן, יש הפניות לגורמי סיוע

נאוה כהן אביגדור:  בנינו ארגז כלים דיגיטלי לתקופת חירום שגם אנשי מקצוע וגם הורים וילדים יכולים להשתמש בו, ויש בו הנגשה לחומרים רבים רלוונטיים לתקופת המלחמה

נאוה כהן אביגדור:  גם הפצנו הרבה חומרים שאני לא אפרט – הכול עבר למרכז המחקר והמידע של הכנסת

נאוה כהן אביגדור:  הפצנו הרבה מאוד סרטונים, פוסטים וחומרים בכל הרשתות החברתיות כדי להגביר את המודעות לציבור

נאוה כהן אביגדור:  בימים אלה אנחנו מתחילים שני קמפיינים עם לשכת הפרסום הממשלתית כדי להגביר את החוסן הדיגיטלי, ואנחנו נעשה את זה דרך המרחב המקוון

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו נעשה שני קמפיינים לילדים ולבני נוער וגם להורים

נאוה כהן אביגדור:       מעבר לכל מה שמפורט במסמך אני רוצה להגיד כך: גיל 13 הוא גיל מינימום לכניסה לרוב האפליקציות

נאוה כהן אביגדור:  למרות שההורים יודעים את זה הם נותנים לילדים שלהם להיכנס לאפליקציות לפני גיל 13 ולפעמים, לצערי, גם משתפים פעולה באישור; וילדים שהם מתחת לגיל 13 שנמצאים בטיק-טוק או בפייסבוק וברוב האפליקציות שזה גיל המינימום, אם ההורים יודעים שהילדים שם ולא מונעים את זה מהם זאת אחריות של ההורים

נאוה כהן אביגדור:  אי אפשר להתעלם מזה

נאוה כהן אביגדור:  האפליקציות עצמן מגדירות את גיל המינימום מסיבה פשוטה כי ילדים מתחת לגיל 13 עלולים להיחשף לתכנים וזה לא קשור לתקופת חירום, זה גם בשגרה

נאוה כהן אביגדור:  עד היום מוקד 105 מאז הקמתו לפני כשש שנים מה טיפל בלמעלה מ-57 אלף אירועי פגיעה בקטינים ברשת, וכשליש מזה זה פגיעות על רקע מיני

נאוה כהן אביגדור:  לכן מה שחשוב זה להבין את הנתונים ואת המשמעות שלהם כי ילדים מתחת לגיל 13 לא יודעים לעכל ולהתמודד עם תכנים שהם יראו באפליקציות האלה

נאוה כהן אביגדור:  כשהורה אומר לבת שלו בת ה-8, בסדר, בואי נעשה אישור ותיכנסי לטיק-טוב, אחרי זה כשהוא ירצה להגיד לה על משהו לא, אז למה לא אם שיתפת איתי פעולה במשהו ששנינו יודעים שהוא אסור, לפי כללי האפליקציה?      אני חוזרת לנושא של מעורבות הורית: ההורים צריכים להיות בתוך האפליקציות שהילדים נמצאים בהם, לראות איפה הם גולשים, עם מי הם מתכתבים, מה הם עושים שם; ובמקום שקיים הפער הדיגיטלי, הפחד מטכנולוגיה ההורה צריך להבין שהוא יכול לשבת עם הילד שלו ואפילו לבקש מהילד שלו שיראה לו מה הוא עושה בטיק-טוק בנימוק שגם הוא רוצה להיות בטיק-טוק

נאוה כהן אביגדור:  ככה לייצר שיח ולהבין מה קורה שם

נאוה כהן אביגדור:  כמו שהורה לא ייתן לילד שלו לצאת ב-22:00 בלילה לפגישה באיזשהו מקום בלי שהוא יודע לאן הוא הולך ועם מי הוא נפגש – אותו דבר במכשיר הזה

נאוה כהן אביגדור:  המכשיר הזה יכול להיות מסוכן מאוד, כמו שרכב עלול להיות כלי מאוד מסוכן וכמו שהחיים עלולים להיות מאוד מסוכנים

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו צריכים לצייד את הילדים במידע הזה

נאוה כהן אביגדור:       העלינו מדריך לדיווח ולהסרת תכנים לכל האפליקציות

נאוה כהן אביגדור:  הוא בעברית והוא מתורגם גם לערבית, והוא נמצא באתרים שלנו

נאוה כהן אביגדור:  הדבר הראשון שקורה כשילד או כשהורה נתקלים בתוכן פוגעני ורוצים להסיר אותו, הדבר הראשון שנכון לעשות זה קודם כול לדווח ישירות לאפליקציה

נאוה כהן אביגדור:  לכל אפליקציה יש המרכזים שלה שלא נמצאים בארץ, אלא בחו"ל, אבל בלחיצת כפתור ודיווח על התוכן זאת הדרך המהירה והנכונה ביותר להעביר את המידע לאפליקציה

נאוה כהן אביגדור:  מה קורה אם זה אחרי זה? זה גם נושא לדיון

נאוה כהן אביגדור:  אבל זאת הפעולה הראשונה

נאוה כהן אביגדור:  אחרי זה אנחנו תמיד אומרים – מוקד 105 זמין עבורכם 24/7 לדיווח על פגיעה ולבקשה להסרת תוכן

נאוה כהן אביגדור:       אבל למה אני מדגישה את הנושא של מדריך והסרת תכנים? כי אנחנו צריכים לתת להורים ולילדים כלים; אנחנו צריכים לתת להם כלים לשליטה בחיים שלהם ולא להרגיש שהם הולכים לאיבוד והם נחשפו למשהו והם לא יודעים מה לעשות

נאוה כהן אביגדור:  הם יכולים לעשות – קודם כול לדווח ואז לפנות לגורמי הסיוע – יש איגוד האינטרנט, יש מוקד 105 ומוקדים נוספים

נאוה כהן אביגדור:       יש לנו פרויקט שנקרא "אבירי הרשת"

נאוה כהן אביגדור:  זה מתנדבים של המשרד לביטחון לאומי שעברו הכשרות מיוחדות ובאים אלינו ל-105, יושבים ומנטרים את המרחבים הגלויים ברשת ונותנים סיוע ותמיכה לילדים על המצוקות שהם מעלים

נאוה כהן אביגדור:  חשוב להבין שהילדים רואים ברשת מקום שהם יכולים לשתף במצוקות שלהם, במיוחד מכיוון שיש אפשרות לעשות את זה באופן אנונימי, ואנחנו נותנים להם מענה ותמיכה

נאוה כהן אביגדור:  מה שיפה ברשת זה שהם גם מקבלים תמיכה מהחברים שלהם שגולשים

נאוה כהן אביגדור:  ראינו גם בתקופת המלחמה ילדים שנכנסים עם הטלפונים לממ"דים ומספרים על המצוקה ועל החששות ועל הרצון שלהם להפסיק לחיות

נאוה כהן אביגדור:  ואז הם מקבלים תמיכה ברשת מילדים אחרים שעוזרים להם

נאוה כהן אביגדור:  אז תמיד צריך לראות את המרחב הזה על הצדדים הטובים והגרועים שיש בו כמו בחיים עצמם

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו יוצאים עכשיו בסקר של המשרד לביטחון לאומי שישאל לראשונה שאלות על חשיפה לתכנים קשים בתקופת המלחמה

נאוה כהן אביגדור:  חלק מהשאלות בסקר יהיו האם נחשפת תכנים קשים בתקופת המלחמה, האם דיווחת? בהחלט יש לזה מודעות

נאוה כהן אביגדור:      אני אסיים במשהו שאולי נוכל למנף גם דרך הוועדה הזאת: הכרזנו על חודש פברואר כחודש לאומי להגנה על ילדים ברשת

נאוה כהן אביגדור:  לאורך חודש שלם אנחנו עושים שיתופי פעולה ויש מאות ואלפי פעילויות עם גורמים שונים להגנה על ילדים ברשת

נאוה כהן אביגדור:  חודש פברואר השנה יהיה שונה, יהיה יוצא דופן אבל אנחנו פועלים ועושים הכול כדי שנוכל להציף את המדינה בעושר של פעילויות להגנה על ילדים ברשת עם קשר לתקופה הזאת

נאוה כהן אביגדור:  אני מזמינה את כל הגופים שרוצים לשתף פעולה לפנות ל-105 ונשמח לשתף פעולה עם כולם כדי להגן על ילדי ישראל ברשת

יוסף טייב: נאוה, איזה סוגי שיתופי פעולה אתם עושים החודש? עם משרדי ממשלה אחרים, עם החברה האזרחית?      

נאוה כהן אביגדור: בחודש פברואר עם כולם: עם משרדי ממשלה, עם השלטון המקומי, עם עמותות, גם גופים אזרחיים

נאוה כהן אביגדור:  הדבר הראשון שלמדנו הוא שלאף אחד אין כל הידע ואין לו כל היכולת, ורק שיתוף פעולה של חברה אזרחית וגורמים ממשלתיים יכולה וצריכה להוביל לשינוי

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אסנת אייל, מרכז השלטון האזורי, בבקשה

אסנת אייל: תודה, אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מציעה בנתונים שהוצגו לנו לפלח את הנוער ואת הצעירים של המפונים היום כדי לראות מה מידת החשיפה שלהם ואיך צריך לטפל בהם

אסנת אייל:  זה לא דומה, בעיניי, בין מי שחווה את הטראומה לבין מי שלא והחשיפה

אסנת אייל:       דבר שני – אני רוצה להגיד שכולם עושים הרבה מאוד

אסנת אייל:  בסופו של יום מי שפוגש את הילד או את הנער כל יום הרבה שעות זה המורה שלו והמדריך שלו בתנועת הנוער

אסנת אייל:  לכן, לדעתי, צריך להשקיע כמה דברים בחינוך הפורמלי ובחינוך הבלתי פורמלי: א', הכשרה של המורים הצעירים בתוך המכללות טרם הגעתם לבית הספר

אסנת אייל:  אנחנו היום נמצאים במציאות אחרת, וזה לא צריך להיות בדמות מספר שעות

אסנת אייל:  ההכשרה במכללה צריכה להיות ארוכה ומשמעותית, כזאת שהמורה יבין שהוא עובד על שינוי התנהגות אצל הילד

אסנת אייל:  אני מאוד מסכימה למה שנאמר – שינוי טכנולוגי, בוודאי

אסנת אייל:  זה רחוק מלהיות הסוף

אסנת אייל:  אז בהחלטה להכניס להצעה שמורים ייצאו מורים רק לאחר שהם עברו קורס משמעותי בדבר הזה

אסנת אייל:       הדבר שני – היועצות הן נשים נפלאות אבל לא יוכלו להתמודד עם הכול

אסנת אייל:  לכן צריכה להיות הכשרה משמעותית למחנכים ולמורים מקצועיים, אלה שפוגשים את התלמידים

אסנת אייל:  כמה יועצת יכולה לעשות? בסוף היא אחת בשתי שכבות

אסנת אייל:  לכן ההכשרה צריכה להיות הרבה יותר משמעותית, לדעתי, למורים בכלל

אסנת אייל:      הדבר השלישי – מעורבות הורים

אסנת אייל:  צריך ללמד הורים איך להתמודד עם זה שהילד בן השש - -     

לענייני צעירים): אני מצטערת שאני קוטעת אותך

לענייני צעירים):  בגלל שאני יוצאת עכשיו להלוויה אני אצא מהדיון אבל יוסי יסכם וימשיך

לענייני צעירים):  אני מתנצלת

יוסף טייב: הסיכום מתואם בינינו

אסנת אייל: משפט סיום: חינוך במכללות, הכשרה של עובדי הוראה ועובדי חינוך בלתי פורמלי וכמובן שעה קבועה לא אחת, אלא אולי אפילו יותר במהלך כל השנה על שינוי ההתנהגות הזה

אסנת אייל:  תודה

יוסף טייב: תודה

יוסף טייב:  עידן רינג, איגוד האינטרנט הישראלי

הדר להב: אני אדבר, ברשותך

הדר להב:  אני מאיגוד האינטרנט

הדר להב:  אני אשמח להתחיל ממסגור שמייצג את העמדה שלנו באיגוד האינטרנט

הדר להב:  היו ניסיונות להשוות את הרשת החברתית לתופעה בודדת

הדר להב:  זאת לא תופעה בודדת אלא המשך של המרחב הפיזי, הווה אומר – כל מה שקיים במרחב הפיזי עובר גם לרשת

הדר להב:  זאת אומרת כל התופעות והבעיות במרחב הפיזי עוברות גם לשם

הדר להב:  מהסיבה הזאת נוצר פה מאפיין של הבעיה הזאת שזה טשטוש של הגבולות הפיזיים והמנטליים

הדר להב:  כל התלמידים שנוכחים בצורה כל כך משמעותית והעבירו את מרבית האינטרקציות החברתיות שלהם לרשת החברתית, למעשה, חווים את הרשת החברתית כהמשך של המציאות שלהם

הדר להב:  השיחה שניהלתי בבית הספר ממשיכה גם בערב ולכן גם החשיפה לתכנים הקשים בין תכנים של סרטונים שהופצו מכל מה שעלה כאן ובין זה משהו שמישהו שלח לי במכוון

הדר להב:  החשיפה, גם אם היא דרך המסך היא חשיפה עוצמתית, והמשמעות שלה על החוויה שלי היא מטורפת

הדר להב:  זה אומר שזה מייצר להם מציאות מרובה באלימות שמנרמלת את כל נושא האלימות בחיים שלנו

הדר להב:       אני אציין שבאיגוד אנחנו מפעילים קו סיוע שנחשף לכל סוגי הפניות האלה ובעקבות כל הפניות שאנחנו מקבלים בנושא אלימות ושל תכנים מאוד קשים אנחנו לומדים את הקושי בהקשר הזה ומגלים את זה

הדר להב:  הדבר העיקרי בהיבט הזה הוא שאנחנו צריכים להתייחס לעניין ההתנהלות ברשת כמשהו שאנחנו חייבים להכווין כשינוי תרבות מעבר למשהו נקודתי

הדר להב:  אנחנו צריכים להבין שהמרחבים האלה הם מרחבים חדשים והצעירים הם אלה שפוסעים בהם ראשונים, למעשה

הדר להב:  אנחנו לא היינו שם ולא יודעים להדגים להם את זה

הדר להב:  לכן ההכוונה שלנו כמבוגרים והניסיון שלנו בחיים חייב להיות נוכח

הדר להב:       הפתרון שלנו למשרד החינוך הוא בשלוש רמות: תלמידים, צוותי חינוך והורים

הדר להב:  זה הוזכר כאן אבל אני אנסה לסגור את זה

הדר להב:  אנחנו מציעים תכנית מסודרת, משהו שנתי ברמה של שיעור שבועי שיהיה חובה בכל בתי הספר מיסודי ועד תיכון כי זה משהו עצום הרבה יותר מתופעה בודדת

יוסף טייב: זה לא קיים היום במסגרת כישורי חיים? קרן, זה קיים?      

קרן רוט איטח: כן

קרן רוט איטח:  אני ציינתי שיש לנו תכנית מערכתית שמכוונת לפעילות בשלושה מועדים: תחילת שנה סביב הסיפור של התנהלות ברשת, חוזה, כללים והתנהלות; שבוע לאומי לגלישה בטוחה שבו אנחנו נותנים פוש לדבר הזה; ופעם אחת לפני היציאה לחופשה כשאנחנו יודעים שהילדים הולכים להיות עם הרבה זמן פנוי

יוסף טייב: זה כלל הרצף?      

קרן רוט איטח: זה כלל הרצף

קרן רוט איטח:  התכניות שלנו מותאמות גיל ומותאמות תרבות

יוסף טייב: מאיזה גיל זה מתחיל?      

קרן רוט איטח: מ-א'

קרן רוט איטח:  זה גם מותאם לתרבות – לחברה החרדית, לחברה הדתית ולחברה הערבית ולממלכתי

הדר להב: אני רק אשמח להגיד שהחשיבות כאן היא לא משהו שמנהל יכול לבחור מה, מתי ואיך וגם לא סביב אירועי שיא גם אם זה שלושה אירועי שיא בשנה

הדר להב:  זה משהו שחייב להיות מושתת כחלק מהמערכת בצורה קבועה

יוסף טייב: זה נמצא - - -     

הדר להב: לא, לא, זה לא משהו קבוע

יוסף טייב: זה בסל בחירה, קרן, או זה מחויב?      

קרן רוט איטח: כישורי חיים זה מחויב

קרן רוט איטח:  יש שיעור כישורי חיים

קרן רוט איטח:  בתוך כישורי חיים יש תכנית ליבה של התנהלות ברשת וזה נושא חובה

יוסף טייב: זה נושא חובה לכלל השכבות

קרן רוט איטח: לכל השכבות

הדר להב: אבל זה נושא מתוך תחום שלם של כישורי חיים

הדר להב:  אנחנו מדברים על כישורי חיים ברשת

הדר להב:  זאת אומרת תחום שחייב להיות מעוגן כחלק מהתכנית

הדר להב:  זה לא יכול להיות רק כשיעור ייעודי לרשת, אלא חייב להיות חלק מהמיומנויות החברתית

יוסף טייב: ברור

הדר להב: זאת אומרת אותה רוח חינוך עוברת הלאה

הדר להב:  זה גם חייב להגיע דרך הכשרות מורים

הדר להב:       בשורה התחתונה – אנחנו נמצאים בראשיתו של עידן הרשת והמרחבים הדיגיטליים

הדר להב:  אנחנו רק בהתחלה של העולם הזה אף על פי שאנחנו מרגישים שאנחנו כבר שטים בו

הדר להב:  הילדים של היום הם אלה שמתווים את הדרך ואנחנו חייבים להיות שם כדי להכווין אותם ולעזור להם בדבר העצום הזה

עידן רינג: אני סמנכ"ל קהילה וחברה באיגוד האינטרנט

עידן רינג:  הדר דיברה על מערכת החינוך

עידן רינג:  זה נכון שמערכת החינוך ייצרה תכניות, וזה קיים שם, אבל לתחושתנו זה לא מגיע בפועל למספיק תלמידים בהיקף הנדרש

עידן רינג:  בצד הטכנולוגי דיברו על אפשרויות שונות, ולדעתי קיימות אפשרויות אבל אין מספיק מודעות לאפשרויות האלה ואין מספיק הטמעה שלהן

עידן רינג:  זה גם מחקר שאנחנו בקרוב נפרסם; ההיבט השלישי שחסר מאוד – רגולציה – לדרוש מהפלטפורמות לתת מענה, לייצר שקיפות

עידן רינג:  היום ילדים מתחת גיל 13 משתמשים בהרבה מאוד פלטפורמות חברתיות למרות שהפלטפורמות עצמן מצהירות שזה אסור; והן לא עושות מספיק כדי לוודא שזה לא יקרה ולא עושות מספיק כדי לסמן, לטשטש ולחסום תכנים פוגעניים

עידן רינג:  אנחנו כמדינה ואתם בכנסת לא דורשים מהם לתת לזה מענה ופתרון

עידן רינג:  הן כרגע פועלות בוואקום

עידן רינג:  באירופה ובאנגליה זה לא ככה – רק בישראל בהשוואה לאירופה הפלטפורמות עושות מה שבא להן; וכמו שאמר פה מישהו בדיון אחר –זה כמו מערב פרוע, במיוחד בשביל ילדים

עידן רינג:  נכון שזה מגיע אליהם באופן לא וולונטרי הרבה פעמים אבל זה לא אומר שאם נחסום להם גישה הבעיה תיפתר

עידן רינג:  צריך ללכת למקור הבעיה ולדרוש מהפלטפורמות להתנהל בצורה אחראית ובטוחה יותר

יוסף טייב: תודה רבה

עדי נעמת: אני אשמח לומר גם דברים

עדי נעמת:  אני מהמועצה לשלום הילד

עדי נעמת:  עלו פה כל מיני הצעות קונקרטיות

עדי נעמת:  ויש באמת המלצות – יודעים מה צריך לעשות

עדי נעמת:  גם אנחנו הוצאנו דוח מפורט בעניין הזה בשנה שעברה, וגם בכנסת הקודמת הייתה ועדה להתאמת המשפט לאתגרי הטכנולוגיה

עדי נעמת:  מתחילת המלחמה באותה שבת שחורה אנחנו במועצה לשלום הילד, כחלק מפעילות שאנחנו מקיימים אותה כבר שנים, התחלנו בהליך של שיתוף של נוער; לשמוע מנוער ישירות, לדבר איתם – מה עובר עליהם בימים האלה, מה האתגרים שלהם, מה הצרכים שלהם – גם נציגי פרלמנט הנוער של המועצה ויחד עם מועצת התלמידים

עדי נעמת:  מעבר לדברים שעלו פה שסיפרו גם על השעות המרובות, על הלילות בלי שינה ועל המצב הרגשי הקשה, עוד נקודה שלא הוזכרה פה היא שלחלק היה מאוד חשוב להשתתף בעשייה החברתית

עדי נעמת:  רבים מהם שנמצאים בזירה המקוונת לקחו על עצמם מסיבת הסברה והתחילו להעלות הרבה תכנים לרשתות; מהצד השני זה נעשה בלי תיווך ובלי סיוע, והם היו חשופים להרבה תגובות אלימות בקנה מידה בינלאומי

עדי נעמת:      עלה פה עניין משרד החינוך ומה בתי הספר עושים

עדי נעמת:  אנחנו שמענו מהם גם בתקופה הזאת תחושה לא פשוטה שבתי הספר מיקדו הרבה יותר את הפן הלימודי ופחות נתנו תמיכה רגשית וחברתית

עדי נעמת:  הם אמרו שאפילו בימים הקשים של תחילת המלחמה אם לא נכנסו לשיעור אז במקום שזה יהיה שיורד ציון, תשאלו אותם מה הם צריכים, למה הם לא נכנסים לשיעור – האם יש אבא במילואים? האם יש עוד אחים בבית? זה משהו שעלה וחזר בשיחות שלנו איתם

עדי נעמת:  כל זה קורה בתקופה ארוכה מידי כבר עשור שבו הרשתות החברתיות פועלות באופן כמעט אוטונומי

עדי נעמת:       בהקשר הזה אני רוצה לומר שזה מעבר לסינון תכנים ומעבר רק לחשיפה לתכנים קשים

עדי נעמת:  עצם השימוש היום כפי שהוא מעוצב כיום על-ידי הרשתות החברתיות, אפילו הכפתורים של כמה ראו וסימנו ואהבו את התמונה שהעליתי או לא – כבר זה הוכח והראה במחקרים כמשפיע על הבריאות הנפשית של ילדים ונוער וכגורם לירידה בערך העצמי ובדימוי גוף

עדי נעמת:  לכן במציאות הזאת יחד עם הדברים שנאמרו פה זה גם ההכשרות וגם מודעות, חינוך ושילוב בבתי הספר – אלה דברים שאנחנו שומעים מהנוער, ואין תחליף לקשר אנושי בתוך בתי הספר, וזה לצד שינוי הכרחי של עיצוב ארכיטקטוני חדש של הרשת; כי יש צורך להגביל את הכוחות האלה כפי שעושים באירופה וגם בחקיקה שיצאה בשנה האחרונה

עדי נעמת:      לסיכום - -     

יוסף טייב: עדי, אני אתן לך אבל אני מחלק את הזמן שלי לפי הדוברים שנרשמו ואת לא נרשמת בכניסה

עדי נעמת: הבנתי שנרשמתי

עדי נעמת:  תודה בכל מקרה

עדי נעמת:       גם בתחום הזה של הגנה בדיגיטל כשאין הגנה טובה בשגרה, כשיש מצב קיצוני כמו מלחמה אנחנו רואים את ההשלכות, והדחיפות הרבה יותר גדולה

עדי נעמת:  אנחנו נשמח להעביר לכם את ההמלצות שהוצאנו וכתבנו

עדי נעמת:  הנושא הזה ידוע

עדי נעמת:  בישראל צריך לקחת אותו ולעשות אותו

עדי נעמת:  תודה

יוסף טייב: תודה

יוסף טייב:  ישראל זרי, משנה לראש עיריית רמת-גן, בבקשה

ישראל גורי: שלום, מה שלומכם? אני אתחיל מהבעיה הגדולה יותר – שחרור החטופים

ישראל גורי:  אני רואה את זה גם פה מולי

ישראל גורי:  כל שיחה צריכה להתחיל בתפילה ובקריאה אז אני מחזק את המשפחות ושנראה אותם במהרה

ישראל גורי:       אני מדבר בשני כובעים; גם ברמת גן אני מגיע מתחום הנוער אבל גם במקצועי אני מגיע מתחום התקשורת וזה מתקשר לזה כי הייתי גם דובר תנועת הצופים בעברי

ישראל גורי:  אז לדעתי יש משמעות מאוד גדולה לוועדה החשובה הזאת

ישראל גורי:       נציג מועצת התלמידים והנוער אמר לנו את זה די בפירוש: אנחנו צריכים כלים

ישראל גורי:  כשזה מגיע מהנוער זה מדהים וזה רק מראה עד כמה הדלת הזאת פתוחה ואנחנו רק צריכים להיכנס אליה

ישראל גורי:  לדעתי, חשוב בדיון הזה לעשות הפרדה שזה משהו שהרבה פעמים קל לנו ליפול בו כשאנחנו אומרים "נוער"

ישראל גורי:  אבל יש הבדל גדול מאוד בין ילד בן 8 לבין ילד בן 12 לנער בן 16 – אלה תקופות גיל מאוד שונות, והיחס צריך להיות שונה

ישראל גורי:  צפו פה דברים כמו סינונים שיכולים להיות רלוונטיים מאוד לגיל 8, אבל אני לא חושב שבגיל 16 זה בהכרח באותו קשב ורלוונטיות

ישראל גורי:  הרבה פעמים ככל שההגבלה עולה גם היצר הופך להיות גדול יותר

ישראל גורי:  זה משהו שצריך להבין שיש בו הבדל

ישראל גורי:  המכנה המשותף לכל הגילים האלה זה ההורים

ישראל גורי:  פה אני מכניס גם אותנו – חינוך, רווחה והמון תחומים

ישראל גורי:  אבל, לדעתי, אנחנו לא צריכים להתפקס על הפלטפורמות

ישראל גורי:  שמעתי פה כל מיני שמות של רשתות חברתיות, ולדעתי, אם נפעיל את כל הכוחות שלנו נגד פלטפורמה תיפתח פלטפורמה אחרת

ישראל גורי:  זאת אומרת יש פה בעיה הרבה יותר רחבה ואנחנו נכנסים לפתרון שצריך להיות הוליסטי

ישראל גורי:  אני לא מגזים כשאני מדבר על משהו שצריך להיות ברמת פתרון בינלאומי כי אני בטוח שהוועדה כזאת יושבת בעוד מדינות רבות ושוברת את הראש על אותם דברים כי בסופו של דבר זאת בעיה אנושית

ישראל גורי:  בעצם מה שקורה במציאות קורה ברשת, ומה שקורה ברשת פשוט צריך אכיפה

ישראל גורי:  מה שיש לנו בבית משפט צריך להיות גם, כנראה, ברשת וכולי

ישראל גורי:  זה משהו שצריך ליצור וזאת ההמלצה שלי לוועדה – ליצור מערכת בינלאומית שמטפלת בדבר הזה

ישראל גורי:       אישית אני יכול להגיד שההיכרות שלנו עם הפלטפורמות חשובה כי, לצורך העניין, לדעתי טיק-טוק היא בעיה תעמולתית

ישראל גורי:  אני לא יודע עד כמה היא בעיה פרובוקטיבית כי מתוך היכרות עם הפלטפורמות היא דווקא פחות ברוטלית, וטלגרם לעומת זאת היא מאוד קיצונית

ישראל גורי:  יש מאפיינים שונים בין פלטפורמה לפלטפורמה

ישראל גורי:  אני מציע שכדאי לשלב את תנועות הנוער בדבר הזה

ישראל גורי:  אני מדבר על הכול – גם על תכניות טלוויזיה, כוכבי רשת

ישראל גורי:  אנחנו נוכל להילחם בזה דרך הסברה, רגולציה וגם בדרך של יצירת תוכן נגדי

ישראל גורי:  זה מאוד פרקטי

ישראל גורי:  אני יכול לתת דוגמה את הקמפיין על הפייק ניוז שהוא קמפיין מעולה ומצוין

ישראל גורי:  ככל שאנחנו נצליח לפצח את זה תקשורתית זה יעזור

ישראל גורי:  זה, כמובן, לא ימנע את זה שבני הנוער נחשפים לתוכן קשה, אבל זה צריך להיות פתרון הוליסטי מאוד רחב

ישראל גורי:  תודה רבה על הישיבה הזאת

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אוהד, בבקשה

אוהד עזרן: בגילים מאוד צעירים אפשר לבקש מהאפליקציות עצמן לבצע סינון

אוהד עזרן:  לדעתי, זה אפילו פורסם במוקד 105

אוהד עזרן:  שווה להנגיש את זה

אוהד עזרן:  זאת אומרת אתה יכול לבקש ביוטיוב או במנועי החיפוש אבל גם בשאר הרשתות בכמה קליקים, והורים יכולים להגן בגילים הצעירים

עידן רינג: הורים לא מכירים את הגדרות הפרטיות בחשבונות שלהם

יוסף טייב: זה גם נכון

יוסף טייב:  אבל האם משרד החינוך בשקל במסגרת שליחת מסרונים שאתם שולחים שאני מקבל לא מעט, גם להעביר איזושהי סדנה כדי שהורים יידעו איך לנהל את החשבון הפרטי שלהם אבל גם את החשבון של הילדים שלהם

עידן רינג: אנחנו נשמח לסייע למשרד החינוך לשתף פעולה

בני פרץ: כבודו, רק אם יזמינו את ההורים לכנסים ויספרו להם

יוסף טייב: מזמינים אבל לא מספיק

נאוה כהן אביגדור: יש פעילות רבה של העניין הזה של 105

יוסף טייב: אבל בדרך כלל מי שמגיע זה מי שכבר נמצא בעניין ומבין את חשיבות העניין

יוסף טייב:  מי שלא – ובדרך כלל זה אותם הורים מהפריפריה – אז הם לא

יוסף טייב:  דווקא שם אנחנו צריכים לשים את הדגש

נאוה כהן אביגדור: כשאנחנו עושים פעילות מקוונת אין פריפריה

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו פונים לכולם

נאוה כהן אביגדור:  אגב, עלה פה עניין של מכללות הוראה – זה כיוון נכון, ואנחנו עכשיו בפיילוט

נאוה כהן אביגדור:  כבר ישבנו עם סמינר לוינסקי

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו רוצים להיכנס ל-2024 לכל המכללות להוראה להסביר להם על 105 ועל מה שאנחנו עושים כדי שהמורים לעתיד ישמעו על זה כבר במכללה ולא דרך משרד החינוך כשהם נכנסים לתפקיד

יוסף טייב: בהחלט

יוסף טייב:       הוועדות מודות לכל המשתתפים בדיון

יוסף טייב:  הוועדות שולחות תנחומים למשפחות החללים ומקוות לשיבת כל החטופים והחיילים לשלום במהרה

יוסף טייב:       הוועדות קובעות בצער שהתלמידים חשופים לידע קשה ומסוכן ברשתות החברתיות וזה עוד לפני 7 באוקטובר

יוסף טייב:  זה התעצם מאז וצריך להגן עליהם ממידע פוגעני זה

יוסף טייב:       הוועדות מצאו שהמידע על צריכת התכנים ברשתות החברתיות נמצא אצל גורמים רבים ואין תכלול ביניהם

יוסף טייב:       הוועדות קוראות לכל הגופים לשתף פעולה, להעביר ביניהם מידע ולפעול יחד למיגור התופעה החמורה

יוסף טייב:       בישראל אין חקיקה להגבלת גיל לצריכת תכנים ברשתות חברתיות, דבר שקיים במדינות רבות אחרות

יוסף טייב:  יש רק יכולת של סינון תכנים למי שרוצה בכך, והוועדות מציעות לאמץ חקיקה זאת

יוסף טייב:  אנחנו, כלל חברי הכנסת, נפעל יחד בנושא

יוסף טייב:       הוועדות מציעות למשרד החינוך לשתף פעולה עם חברות טכנולוגיות חדשניות באקדמיה כדי ללמוד כיצד ניתן להשתמש בטכנולוגיות כדי להגן על התלמידים

יוסף טייב:  אני מציע שמשרד החינוך ישלח במסרונים גם את ההנחיות המפורטות להורים כדי לטפל ולהיות מודעים לעניין

יוסף טייב:       הוועדות מציעות למשרד החינוך לאמץ גישה אקטיבית יותר בנושא מיגון מכשירי הטלפון וההסברה

יוסף טייב:       הוועדות מבקשות ממשרד החינוך להעביר להם נתונים תוך שבועיים על ההכשרה שהמשרד עושה – הפניות לקו החירום בפילוח של גיל התלמידים, תוכן הפנייה ובעיקר מה המשרד עשה עם אותן פניות, כמובן בשיתוף פעולה עם המשרד לביטחון לאומי

יוסף טייב:        הוועדות מציעות להגביר את החינוך הבלתי פורמלי

יוסף טייב:  דבר זה ירחיק את הילדים מהסכנה ברשתות החברתיות

יוסף טייב:      הוועדות מבקשות ממשרד התקשורת לפעול לסינון תכנים פוגעניים במכשירי הסלולר של קטינים

יוסף טייב:      הוועדות מברכות את פעולות המשרד לביטחון לאומי וקורא לו להמשיך לשתף פעולה עם המשרדים האחרים

יוסף טייב:       ברשותכם, אני נועל את הדיון