ועדת המשנה לספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 3, 2023-12-18 00:00

סימון דוידסון: בוקר טוב לכולם

סימון דוידסון:  תודה רבה שהגעתם

סימון דוידסון:  אני מזכיר לכולם שאנחנו בשידור ישיר גם בערוץ הכנסת ובערוץ הספורט

סימון דוידסון:  שידור ישיר

סימון דוידסון:  וכל מה שאתם אומרים גם מוקלט וגם שומעים אתכם

סימון דוידסון:  ואני אדבר לאט כי מתרגמים אותי לספרדית, שישמעו גם ההורים של הרנן

סימון דוידסון:       ראשית, אני רוצה לפתוח בשליחת תנחומים למשפחות ההרוגים גם בלילה הארור הזה, בלחימה מול המחבלים

סימון דוידסון:  ולשלוח החלמה לכל הפצועים, החיילים היקרים שלנו

סימון דוידסון:  אנחנו מקיימים את הדיון הזה, ובעיניים שלי הדיון הזה הוא מאוד-מאוד חשוב

סימון דוידסון:  כאזרח, כחבר כנסת

סימון דוידסון:  ואני רוצה להגיד תודה גדולה להרנן פלר שהגיע לארץ

סימון דוידסון:  ותכף אנחנו נסביר לכולם מה הרנן עשה עבור חטופים, עבור מדינת ישראל, עבור היהודים בעולם

סימון דוידסון:  לפעמים יש לבן-אדם כוח להשפיע, והכוח של הספורט הוא לפעמים הרבה-הרבה-הרבה יותר גדול גם מהכוח שלנו כחברי כנסת

סימון דוידסון:       בעולם הכדורגל צופים מיליוני אנשים

סימון דוידסון:  וכששדר בסדר הגודל של הרנן משדר את המשחקים הכי בולטים וחשובים בכדורגל הדרום-אמריקאי, צריך להבין שמיליונים צופים במשחק ושומעים את הדברים שהוא אומר

סימון דוידסון:  התשוקה של הרנן בהעברת המסר מול אותם מיליונים ברחבי העולם, ובמיוחד בדרום אמריקה, השפיעה על תפיסת העולם שלהם

סימון דוידסון:  אני יודע שעשית את זה עבור הדודה שלך, אופליה, שלשמחתנו היא חזרה למדינה, חזרה לארץ

סימון דוידסון:  ואנחנו בדיון הזה נדבר על שני דברים

סימון דוידסון:  אנחנו נתחיל בנושא של איך אנחנו מדבררים באמצעות הספורט את הסבל הגדול שאנחנו כאזרחים במדינת ישראל עברנו ועוברים, איך אנחנו מדבררים את היושר שלנו כמדינה במלחמה הזאת, ואיך אנחנו מדבררים את 130 החטופים שעדיין נמצאים בעזה במנהרות, בחושך, אוכלים רבע פיתה עם קצת אורז יבש

סימון דוידסון:  הם עוברים סבל שאי אפשר לתאר אותו

סימון דוידסון:       העולם צריך לדעת ולספורט יש כוח להעביר את זה

סימון דוידסון:  הרנן, אני אספר לך שאני בן לניצולי שואה

סימון דוידסון:  כל המשפחה של אמא שלי נרצחה בליטא

סימון דוידסון:  כשאני ראיתי אותך פעם ראשונה אני בכיתי

סימון דוידסון:  בכיתי כי אני הרגשתי בשבועות האחרונים שאין לנו קול

סימון דוידסון:  אנחנו רואים מה קורה בעולם, אנחנו רואים את ההפגנות, אנחנו רואים מה קורה באוניברסיטאות בארצות הברית, ואנחנו מיום ליום יותר חלשים מול השקפת העולם של אנשים כלפינו, כישראליים וכיהודים

סימון דוידסון:  והקול שלך מחזק את היהודים

סימון דוידסון:  ואני רוצה להגיד לך תודה בשם מדינת ישראל וכנסת ישראל

סימון דוידסון:  יש לנו הרבה מאוד בעיות לספורט הישראלי היום

סימון דוידסון:  אני מזכיר לכולם שבקיץ הקרוב יש את המשחקים האולימפיים

סימון דוידסון:  יש הרבה מאוד איגודים וספורטאים שלא יכולים להתחרות בחו"ל

סימון דוידסון:  ספורטאים שלא יכולים לעשות את הקריטריון האולימפי

סימון דוידסון:  ספורטאים שלא יכולים לצאת לתחרויות בגלל שהם יהודים וישראלים

סימון דוידסון:  וגם על זה אנחנו צריכים לשים את הדין

סימון דוידסון:  וצריכים לדאוג לזה שכל ספורטאי ישראלי יוכל לייצג את עצמו ואת מדינת ישראל בכל תחרות שמתרחשת בעולם

סימון דוידסון:       ומפה אני קורא לוועד האולימפי, להתאחדויות הכדורגל, הכדורסל וכל האיגודים – קודם כל לצאת בהצהרה נגד המחבלים, נגד החמאס, ולדאוג לזה שכל ספורטאי ישראלי יוכל להגיע ולהתחרות בכל מקום בעולם

סימון דוידסון:  כבר בחודשים הקרובים, אני אתן לכם דוגמא, אליפות העולם בשחייה – השחיינים שלנו לא יכולים לצאת לאליפות העולם

סימון דוידסון:  קבוצות הכדור-מים לא יכולות לצאת להתחרות

סימון דוידסון:  זה לא ספורט

סימון דוידסון:  הספורט הוא נטול פוליטיקה

סימון דוידסון:  ועל ראשי האיגודים לדאוג לזה שספורטאי ישראל יכולים להתחרות

סימון דוידסון:  וזה לא קורה היום

סימון דוידסון:  ואני לא רואה שזה יקרה

סימון דוידסון:       בהמשך אנחנו נעניק לך תשורה מאוד מיוחדת

סימון דוידסון:  ואני רוצה להגיד תודה לכל חברי הכנסת

סימון דוידסון:  מרבית חברי הכנסת במשכן הזה חתמו על כדורגל, אתה תראה אותו בהמשך

סימון דוידסון:  יושבים פה ולדימיר וירון, שהם שניים מהחתומים על זה

סימון דוידסון:  שרים וחברי הכנסת מאופוזיציה והקואליציה רוצים להגיד לך תודה, חתמו על כדורגל שיישאר אצלך תמיד

סימון דוידסון:  זה אמנם לא נבחרת ארגנטינה, אבל זה חברי הכנסת מהמשכן הזה

סימון דוידסון:  ואני רוצה שנתחיל

סימון דוידסון:  יושבים פה הרבה אנשים מאוד חשובים שבאמת עשו ועושים הרבה מאוד - וזה החלק השני של הדיון – למען המפונים

סימון דוידסון:  ואני אסביר לכם למה אני מתכוון

סימון דוידסון:  אני יום-יום בכנסת, וחברי הכנסת יודעים את זה, אומר שהספורט הוא הכלי החשוב ביותר, במיוחד בתקופות הקשות שאנחנו עוברים, למען הילדים והנוער שפונו מהקיבוצים ומהבתים שלנם

סימון דוידסון:  ואנחנו, כמובילים של הספורט, כנציגי הספורט, מגיעים, ויגיעו הרבה יותר, אל המפונים, כדי שאותם ילדים ונוער יהיו עסוקים בספורט ולא יגיעו לסמים ולא לאלכוהול ולא לפשע, וקצת נעלה חיוך על השפתיים שלהם

סימון דוידסון:      כשפיני בלילי מגיע, והוא נמצא פה, ואני רוצה להגיד לך תודה

סימון דוידסון:  הוא מגיע יום-יום למפונים

סימון דוידסון:  פיני היה שחקן נבחרת ישראל, שחקן בינלאומי, למי שלא יודע

סימון דוידסון:  הוא מגיע למפונים, נותן להם כדור ומשחק איתם, ומביא איתו עוד שחקנים בולטים במדינת ישראל

סימון דוידסון:  זה דבר אדיר עבור הילדים

סימון דוידסון:  ואני רואה את זה וכולם מדברים על זה

סימון דוידסון:  ויש פה נציגי "מכבי" וה"פועל" וההתאחדות לבתי-הספר, ומשרד הספורט כמובן, המנכ"ל יושב פה, כפיר

סימון דוידסון:  ו"מאמנט" עם עפרה שנמצאת פה

סימון דוידסון:  ועוד-ועוד נציגים שיספרו על הפעילות שלהם

סימון דוידסון:  אני רוצה להגיד לכם תודה

סימון דוידסון:       אני פועל מאחורי הקלעים ודואג גם לתקציבים, יחד עם חברי הטוב שנמצא בוועדת הכספים, ולדימיר בליאק

סימון דוידסון:  ולפעמים צועקים עליי שאנחנו מעבירים כסף לספורט

סימון דוידסון:  זה קרה השבוע עם גפני

סימון דוידסון:  אבל אני יודע כמה זה חשוב

סימון דוידסון:  הספורט צריך לקבל הרבה יותר משאבים, הרבה יותר כסף

סימון דוידסון:  לא רק בזמן מלחמה – בכלל באופן רגיל

סימון דוידסון:  כי לספורט יש כוח חינוכי הרבה יותר מבתי-הספר היום

סימון דוידסון:  זה המצב

סימון דוידסון:  וזה לא קורה מספיק במדינת ישראל, אבל אני מבטיח לכם שזה יקרה

סימון דוידסון:       אנחנו נתחיל קודם כול עם נציגים של משפחת החטופים

סימון דוידסון:  הם ביקשו לדבר, ואני שמח שאתם נמצאים פה

סימון דוידסון:  תודה רבה לכם שהגעתם

סימון דוידסון:  ולאחר מכן אנחנו נעבור לסרטון של הרנן

סימון דוידסון:  בבקשה

יזהר שי: בוקר טוב, תודה לכולם

יזהר שי:  קודם כול, ממש מרגש, כי אתם עוסקים במפונים, בחטופים

יזהר שי:  אני מקיבוץ ניר עוז, נולדתי בניר עוז, ושני הג'ינג'ים האלה של ביבס שעומדים מאחוריך

סימון דוידסון: גם אופליה מניר עוז

יזהר שי: גם אופליה, כן, והקטור, ופאבלוב, וכל החברים

יזהר שי:  מה שאני מנסה רגע להגיד זה שזה באמת מרגש

יזהר שי:  אנחנו בדרך כלל נכנסים ואיפשהו קצת מפריעים, ואנשים מקשיבים לנו כי אנחנו מהחטופים, ופה זה ממש בפרונט

יזהר שי:  אז קודם כול, תודה רבה

סימון דוידסון: תודה לך

יזהר שי: אנחנו, משפחת החטופים, נמצאת כרגע בלחץ מאוד גדול

יזהר שי:  כולם יודעים

יזהר שי:  הדיבורים על עסקה מתחילים להגיע, והדיבורים על מחיר של עסקה גם מתחילים להגיע

יזהר שי:  ואנחנו שומעים שהמחיר לא יהיה נשים וילדים, זה הולך להיות מחיר כבד מבחינתנו

יזהר שי:  זאת אומרת, מי שרוצה להילחם, להכריע, יצטרך לשלם מחיר כבד כדי להחזיר חטופים, יצטרך לשלם מחיר שלכולנו יהיה קשה

יזהר שי:  אנחנו פה באים להגיד שאנחנו ב"מאני-טיים"

יזהר שי:  כמו שהמוסד יוצא לביקורים, ואנחנו כבר מכירים את הסיבוב מהפעם הקודמת

יזהר שי:  ברור לנו שלא ישחררו לנו את כולם תמורת כולם, אבל ברור לנו שאפשר להגיע לעסקה שתחזיר לנו עוד חטופים כרגע

יזהר שי:  ואנחנו פונים ללבבות של כולם שצפו במה שקרה לחטופים בשבועות האחרונים

יזהר שי:  חלק מתו

יזהר שי:  חלק מתו מזקנה, חלק מתו מרצח של החמאס, וחלק נהרגו כתוצאה מכך שחיילי צה"ל הרגו אותם

יזהר שי:  אבל בשורה התחתונה מתים לנו הרבה חטופים

יזהר שי:  נפגעים לנו גם הרבה חיילים שצריכים להתחשב בחטופים

יזהר שי:      אנחנו באנו לזעוק את זה שלנו נגמר הזמן ואנחנו רוצים את החטופים עכשיו

יזהר שי:  וכל מי שיצטרך להצביע בשבילנו, כי יצטרכו להעביר את זה גם בכנסת, אנחנו מבקשים שרגע שלפני שהוא לוחץ על הכפתור שאולי מתאים יותר למחנה שלו – שילחץ על הכפתור האישי

יזהר שי:  שיראה את שני הג'ינג'ים האלה, שיראה את החיילים שעכשיו מעונים ואנחנו לא יודעים מה מצבם, שיראה את הנשים והילדים והזקנים, ופשוט יזכור אותנו ברגע זה, כי אנחנו קצת נשכחים

סימון דוידסון: אנחנו לא שוכחים לרגע, מבטיח לך

יזהר שי: אף אחד לא שוכח לרגע, אבל שטף האירועים הוא כזה שכשיש לנו כל כך הרבה חיילים, שמשפחת החטופים היא גם הורים לחיילים שנלחמים בפנים, ושטף האירועים הוא כזה שגם בקבינט אנחנו שומעים קולות שהם קצת פוליטיים

יזהר שי:  ואני לא מביע ביקורת, אלא רק על הקטע שאני מרגיש שהקשב והחדות של המסר שהחטופים קודם קצת נדחק לנו

יזהר שי:  ואנחנו מביעים את הזעקה שלנו

יזהר שי:  עסקה עכשיו

יזהר שי:  ולאשר את המחיר שיוצע

יזהר שי:  ואנחנו מבקשים מכולם לזכור שדיברנו אותו דבר לפני שבוע ושבועיים ותראו איזה פחת של חטופים וחיילים

יזהר שי:  החיילים שירו בחטופים הם הפכו לאנשים מסכנים לכל החיילים

יזהר שי:  זאת אומרת, אם מישהו חושב שזה רק אנחנו מול צה"ל או משהו כזה – ממש לא

יזהר שי:  ליבי כרגע עם אותם חיילים שבהתלהבות לביצוע המשימה בעצם ירו בחטופים, והם מבולבלים מהפקודות ומהמצב הבלתי-נסבל שהם נמצאים בו, וגם אנחנו

יזהר שי:  אז אני מבקש מכולם להבין את גודל השעה ולעזור לנו להחזיר חטופים

יזהר שי:  להצביע נכון כשזה יגיע לפה

יזהר שי:  תודה רבה

סימון דוידסון: תודה רבה לך

דקל ליפשיץ: רק לחזק

דקל ליפשיץ:  אני דקל ליפשיץ, הנכד של עודד ליפשיץ, הבן של יזהר

דקל ליפשיץ:  אני רק אחזק ואגיד שאנחנו נמצאים ב"מאני-טיים", אפשר להגיד

דקל ליפשיץ:  אנחנו ממש לקראת הצעה של עסקה, אני מקווה

דקל ליפשיץ:  זה לפחות מה שאנחנו מקווים ומקבלים

דקל ליפשיץ:  ואנחנו ממש-ממש-ממש מבקשים את אותה בקשה שאנחנו מבקשים מתחילת המלחמה הזאת, והיא שתהיו איתנו ותתנו לנו את האור הירוק גם לעסקה הזאת

דקל ליפשיץ:  וכמו שאמרת, לא שכחתם, אבל גם אל תשכחו ברגע הזה

דקל ליפשיץ:  ותודה רבה לכם

סימון דוידסון: תודה לך

יזהר שי: רק להוסיף תודה גם להרנן על הסיפור, ואופליה בהחלט שוחררה, וזה סיפור מדהים לקיבוץ

יזהר שי:  ומדהים גם איך שהתייחסו ואיך שזה קיבל את הפומביות, זה לא מובן מאליו בימים אלה

יזהר שי:  וגם ממשפחת החטופים כולה, תודה רבה לך על מה שעשית

סימון דוידסון: אני רוצה, לפני שאנחנו מקרינים את הסרטון של הרנן, להגיד תודה לסילביו, סילביו חוסקוביץ', יושב-ראש המחלקה למפעלים ציוניים בהסתדרות הציונית העולמית

סימון דוידסון:  אתה אחראי על הביקור הזה

סימון דוידסון:  וזה באמת אחד הדברים שאני אומר שההסתדרות הציונית שמה את הדברים הכי חשובים על השולחן

סימון דוידסון:  זה דבר שהוא חשוב למדינת ישראל, ואני רוצה להגיד לך תודה על כל המהלך הזה של להביא את הרנן למדינת ישראל

סימון דוידסון:  נמצא פה גם גיל סגל, מנכ"ל ההסתדרות הציונית

סימון דוידסון:  תודה רבה גיל

Silvio Gabriel Joskowicz: אני רוצה רק להוסיף עוד מילה לגבי התודות, כי זה לא רק להסתדרות הציונית העולמית

Silvio Gabriel Joskowicz:  אנחנו אכן שותפים, יש גופים מקומיים; "FACCMA", שזה ארגון הגג של מועדוני הספורט בארגנטינה, יחד עם "Limud", שזה ארגון של יהדות אלטרנטיבית

Silvio Gabriel Joskowicz:  וגם הפדרציה הציונית בארגנטינה

Silvio Gabriel Joskowicz:  שלושתם נרתמו למשימה ונציגיהם גם נמצאים כאן

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  בבקשה

סימון דוידסון:      [סרטון מתנגן]     

סימון דוידסון: כן, הרנן

Hernan Feler: בוקר טוב לכולם

Hernan Feler:       (נושא דברים בשפה הספרדית, להלן תרגום חופשי על ידי מתורגמן)     כבוד גדול להיות כאן בכנסת

Hernan Feler:  אני מודה לכם על ההזמנה ועל המכתב ששלחת על תודות שקיבלתי אישית ממך

Hernan Feler:  אני מתרגש וגם שמח להיות כאן בישראל אחרי 26 שנה שלא הייתי כאן

Hernan Feler:  ולמרות שמזמן לא הגעתי לישראל, כפי שאמרתי במוצאי שבת על הבמה בהפגנה בעד שחרור החטופים, אמרתי את זה על הבמה, אני מרגיש שזה הבית שלי

Hernan Feler:       אני שמח וגם נרגע על זה שדודתי אופליה חזרה הביתה

Hernan Feler:  אבל אנחנו נשמח לגמרי ביום שיחזרו כל החטופים

Hernan Feler:  המחויבות שלי היא כפי שהייתה ביום הראשון, זה שדודתי חזרה זה לא אומר שהעבודה שלי הסתיימה

Hernan Feler:  אני אמשיך לעבוד עד האחרון שיחזור

Hernan Feler:       אני מודה לכם על ההזמנה ועל הכבוד להיות כאן יחד עם ההורים שלי, עם אמא ועם אבא שלי, ושתהיה פה האחיינית שלי, נטלי, הבת של אופליה

Hernan Feler:  אני רוצה גם להודות ל-"FACCMA", להסתדרות הציונית העולמית ול-"Limud" על זה שאפשרו לנו להגיע לכאן לישראל

Hernan Feler:  ולבסוף, בואו נמשיך כאן, בארגנטינה ובכל העולם להרים את קולנו כדי שיחזרו כולם בחזרה לישראל

Hernan Feler:  תודה רבה

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  לפני שאני מעביר לחברי הכנסת זכות דיבור, אני רוצה לשאול אותך שאלה

סימון דוידסון:  האם הרגשת איזשהו חשש, האם הרגשת איזשהו איום כשבאמת הבעת את הקול של ישראל, את הקול של היהודים?     

Hernan Feler: (נושא דברים בשפה הספרדית, להלן תרגום חופשי על ידי מתורגמן)     היה לי פחד, אבל הוא לא שיתק אותי

Hernan Feler:  הרבה פעמים חזרתי בחזרה הביתה, והסתכלתי על הקירות לראות אם יש צלבי קרס על הקיר

Hernan Feler:  אשתי והילדים, ייתכן מאוד שהם פחדו יותר ממני

Hernan Feler:  כשאני רבתי ברשתות החברתיות כאילו שאני שמעון ויזנטל, ונלחם, אשתי אמרה לי "בוא תעצור, אל תריב"

Hernan Feler:  ואני אמרתי לה "אנחנו ראינו ביחד סרטים רבים על השואה ואת אמרת לי 'אני לא מאמינה שהם ידעו שהולכים להרוג אותם והם לא עשו שום דבר'", ואז אני אמרתי לה "אם יהרגו אותי, שיהרגו אותי על זה שאני עושה משהו ולא על זה שאני שותק ולא עושה כלום"

סימון דוידסון: כל הכבוד

סימון דוידסון:  הלוואי שיהיו עוד כאלו

סימון דוידסון:  חבר הכנסת, ולדימיר בליאק, בבקשה

ולדימיר בליאק: תודה רבה

ולדימיר בליאק:  תודה רבה סימון ותודה רבה על הדיון הזה

ולדימיר בליאק:  אני, קודם כול, רוצה שוב לציין שלמלחמה הזאת יש מספר מטרות, אבל מבחינתנו, ואני חושב שזה מבחינת הרוב המוחלט של הכנסת, יש מטרה אחת עיקרית הראשונה במעלה, והיא השבה של כל החטופים, עד האחרון

ולדימיר בליאק:  היום אנחנו ב-18 בדצמבר 2023, זה יום מיוחד עבורי, כי ביום הזה לפני 11 שנה לראשונה הפכתי לאבא

ולדימיר בליאק:  אבל זה יום מיוחד גם לארגנטינה

ולדימיר בליאק:  מדוע? כי לפני שנה בדיוק בחרת ארגנטינה זכתה באליפות עולם, ושמחנו בשמחתכם באותו יום, יחד עם לאו וכל החבר'ה

ולדימיר בליאק:  ואני מאוד שמח שהיום אתה, אתם, איתנו

ולדימיר בליאק:  אנחנו עוברים שבועות מאוד קשים כמדינה, כעם

ולדימיר בליאק:  כל אחד ואחד מאיתנו

ולדימיר בליאק:  השבוע האחרון היה קשה במיוחד

ולדימיר בליאק:  והתמיכה שלכם, והתמיכה שלך והקול שלך, מאוד-מאוד חשובים לנו

ולדימיר בליאק:       ואני רוצה גם להודות בהזדמנות הזאת גם לך, סימון, שוב, על הדיון הזה ועל כל מה שאתה עושה למען הספורט בישראל

ולדימיר בליאק:  ולמשרד התרבות והספורט

ולדימיר בליאק:  ולכל הארגונים, ולגיל סגל ולהסתדרות הציונית העולמית

ולדימיר בליאק:  אופליה חזרה, יוכבד חזרה, ועודד יחזור, ואנחנו נחזיר את כולם

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

סימון דוידסון: תודה ולדימיר

סימון דוידסון:  יש לנו פה הרבה מאוד ארגונים, ואני רוצה להכניס עכשיו לדיון את הנושא הזה של המפונים

סימון דוידסון:  ולפני שאנחנו נדבר, יושבת לידי חברת הכנסת דבי ביטון, שהסיפור שלה הוא שונה משלנו

סימון דוידסון:  היא היחידה בכנסת הזאת שהיא מפונה

סימון דוידסון:  היא תושבת שדרות

סימון דוידסון:  ואני זוכר, דבי, את הבוקר הזה ששלחת לנו בקבוצה של חברי הכנסת את הוידאו ואת התמונות הנוראיים

סימון דוידסון:  הבית של דבי זה ממש מול המשטרה בשדרות, וכולנו מכירים מה היה במקום הזה

סימון דוידסון:  וזה היה לפני ששידרו את זה בטלוויזיה, קיבלנו את זה מדבי בשידור חי

סימון דוידסון:  ועוד – הבת של דבי היא תושבת כפר עזה, אז תבינו את הקשר המפחיד הזה של דבי

סימון דוידסון:  זכות הדיבור שלך, בבקשה, דבי

דבורה ביטון: תודה כבוד יושב-הראש על דיון מאוד-מאוד חשוב

דבורה ביטון:  תודה לכולם, משפחות החטופים והחטופות שחקוקים בליבנו

דבורה ביטון:  רק שתדעו שאנחנו חלק בלתי נפרד מכם

דבורה ביטון:  אנחנו לפחות, חברי כאן אמר, שבאמת היעד של ממשלת ישראל או לפחות שלנו, זה קודם כול החטופים, חזרה הביתה

דבורה ביטון:  ואין יותר מאושרים מאיתנו על כל חטוף וחטופה שמגיעים הביתה

דבורה ביטון:  ואנחנו רוצים שכולכם תהיו חלק

דבורה ביטון:  תודה, הרנן, על המאמץ, על העשייה שלך

דבורה ביטון:  כל קול בעולם מחזק ובהחלט מסייע

דבורה ביטון:  מדינת ישראל עברה תקופה מאוד-מאוד קשה

דבורה ביטון:  לדאבוני אני הייתי חלק מהאירוע בזמן אמת

דבורה ביטון:  אירוע מאוד-מאוד קשה, כפי שסימון אמר

דבורה ביטון:  אני תושבת ששדרות מיום לידתי

דבורה ביטון:  באותו בוקר נורא המחבלים היו אחרי הבית שלי

דבורה ביטון:  הם בעצם ירדו שם אחרי הבית, ומשם הם המשיכו לתחנת המשטרה, שזה 100 מטר מהבית שלי

דבורה ביטון:  והיו לי צלפים מול הבית, וכל מה שאפשר לדמיין

דבורה ביטון:  אני לא מבינה איך אני יושבת כאן

דבורה ביטון:      אבל מה שהעסיק אותי נורא זה הבת שלי, הנכדים שלי בכפר עזה, שעברו שם שעות מטלטלות, קשות, עם מראות וסמסים נוראיים שחברים שלהם נרצחו, שהמדריכה נרצחה, משפחת קוץ היקרה

דבורה ביטון:  חברים נחטפו

דבורה ביטון:  ואני חושבת שכל מדינת ישראל, וזה לא הסיפור האישי שלי, שאף אחד מאיתנו לא היה יכול להכיל את השואה מספר 2

דבורה ביטון:  אנחנו לא יכולים להכיל אותה גם היום

דבורה ביטון:  ולכן, כל מי שמגיע ומחזק ותומך במדינה שלנו, ויוצא למלחמה הצודקת שקודם כול החטופים יחזרו הבייתה

דבורה ביטון:  השבוע עברנו טרגדיה כפולה

דבורה ביטון:  טרגדיה של חטופים

דבורה ביטון:  אני מכירה את שמריז אלון, מכירה את דקלה

דבורה ביטון:  דקלה הייתה הגננת של בתי נועם שהיום היא חיילת

דבורה ביטון:  דקלה חינכה דורות של ילדים בגנים

דבורה ביטון:       והאירוני, לסיום, שמספר שבועות אחרי האירוע פגשתי אותה בשפיים, חיבקתי אותה בשאלה שלא נשאלת – "מה שלומך?" – אבל זה היה מוזר, היא חייכה והיא אמרה "את יודעת? אלון לא נעדר, הוא נחטף"

דבורה ביטון:  ואז אמרתי לה "ואי, תראי איזו הזיה

דבורה ביטון:  איזה חיוך יש לך שהוא נחטף ולא נעדר"

דבורה ביטון:  והיה קשה לקלוט את הסיטואציה

דבורה ביטון:  אבל עכשיו אנחנו יודעים שנחטפים חוזרים הביתה

דבורה ביטון:  שזה היה האור, התקווה שלה, ולצערי אצלה זה הסתיים בטרגדיה

דבורה ביטון:  אז אני מאחלת באמת מכל הלב, מתפללת יומם וליל, נמצאת אתכם בכל תהלוכה שאתם עושים

דבורה ביטון:  חיה אתכם כאילו זה הילדים שלי, זה אבא שלי, זה סבא שלי

דבורה ביטון:  ואנחנו נתפלל לשלומם בראש ובראשונה

דבורה ביטון:  שיחזרו הביתה בשלום ועל כל חיילי צה"ל, אמן ואמן

דבורה ביטון:  ואנחנו ננצח, אנחנו נקום

דבורה ביטון:  תהיה תקומה

דבורה ביטון:  והדרום, כולם, יהפכו להיות פנינת מדינת ישראל

דבורה ביטון:  אל תשכחו

דבורה ביטון:  יש לנו את הכוח

סימון דוידסון: תודה רבה, דבי

סימון דוידסון:  הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת יסמין פרידמן, וחברת הכנסת מיכל וולדיגר

סימון דוידסון:  את הראשונה שחתמת על הכדור של הרנן

סימון דוידסון:       אני רוצה לעבור קצת לספורט הישראלי

סימון דוידסון:  ולפני שאני עובר, אני רוצה להגיד שני משפטים

סימון דוידסון:  לספורט הישראלי יש כוח אדיר, שלא רואים אותו בסוף בתקציב המדינה

סימון דוידסון:  ואני אחזור על זה עוד 2,000 פעמים

סימון דוידסון:  נותנים לספורט הישראלי כמה פרוטות

סימון דוידסון:  זה אחד המשרדים היותר עניים שיש במשרדי הממשלה

סימון דוידסון:  ואנחנו רואים פעם אחרי פעם שהספורט, דווקא בתקופות כל כך קשות, ואני מדבר איתכם על משפחות, עשרות אלפי ילדים, נוער, מבוגרים, שלא נמצאים בבית שלהם היום, נמצאים בבתי מלון סגורים בחדרים

סימון דוידסון:  יש ילדים שלא יוצאים מהחדרים והדבר היחידי שמוציא אותם וגורם להם לחיוך קטן, לתנועה, לשכוח קצת – זה הספורט

סימון דוידסון:  ואני ראיתי את זה

סימון דוידסון:  ואנחנו ביקרנו במאות מקומות של מפונים

סימון דוידסון:       לספורט בתקופה הזאת יש כוח אדיר

סימון דוידסון:  ואני גאה בכל העמותות

סימון דוידסון:  וחלק מהן ידברו פה היום

סימון דוידסון:  ובמשרד הספורט, ובהתאחדות בתי-הספר

סימון דוידסון:  ובעוד ועוד ארגונים שפשוט קפצו למען הילדים ועושים את זה יום-יום

סימון דוידסון:  והצלחנו לגייס עוד מיליון פה ועוד שניים פה, באמת לקושש כספים כדי שיהיה עוד ועוד לילדים

סימון דוידסון:  אז אנחנו נדבר על הנושא הזה, הרנן, זה נושא חשוב שבאמת דואג לילדים

סימון דוידסון:  אני אתחיל עם מנכ"ל משרד התרבות והספורט, מר כפיר כהן

סימון דוידסון:  בבקשה

כפיר כהן: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב הרנן

כפיר כהן:  האמת לא תכננתי, אבל כל שבת אני עומד עם שתי הילדות הקטנות שלי, מיה וגלי, ואני מברך אותן בברכת כוהנים

כפיר כהן:  אני כהן

כפיר כהן:  ומבחינתי, ברכת כוהנים זה הדבר אולי הכי חשוב בכל התפילה, זה הרגע הכי מרגש

כפיר כהן:  ולברכה הזאת הצטרפו מה-7 באוקטובר כל החטופים שלנו והחטופות

כפיר כהן:  וכל שבת שאני מתכסה בטלית, אני מתרגש, אני ממש מנסה לחשוב ולדמיין את האנשים האלו ואיפה שהם נמצאים

כפיר כהן:  והתפילה האישית שלי שלוחה אליכם

כפיר כהן:  אבל בהזדמנות הזאת, אני חושב שכולנו מוקירים תודה להרנן על מה שהוא עושה

כפיר כהן:  ואני רוצה לברך אותך, הרנן, והברכה הזאת היא בעיני הדבר הכי חשוב שיש בתפילה היהודית

כפיר כהן:  וכל מי שמתגייס לטובת משפחות החטופים, מדינת ישראל, בעיני, הוא דרגה של צדיק ומעלה

כפיר כהן:  ולכן, הרנן, אני מברך אותך: "יְבָרֶכְךָ ה' וְיִשְׁמְרֶךָ

כפיר כהן:  יָאֵר ה' פָּנָיו אֵלֶיךָ וִיחֻנֶּךָּ

כפיר כהן:  יִשָּׂא ה' פָּנָיו אֵלֶיךָ וְיָשֵׂם לְךָ שָׁלוֹם

כפיר כהן: "     

קריאה: אמן

סימון דוידסון: תודה רבה, כפיר

סימון דוידסון:  מרגש מאוד

סימון דוידסון:       יש לנו פה הרבה נציגים של עמותות

סימון דוידסון:  חברי כנסת שירצו לדבר שרק ירימו את היד כדי שאני אראה אותם ואדע לפנות אליהם

סימון דוידסון:  אני רוצה להתחיל עם נאור גלילי, ואני אגיד לכם למה

סימון דוידסון:  נאור גידל אותי גם בספורט, הייתי יושב ראש איגוד השחייה ומאמן נבחרות ישראל, ואני מכיר אותו הרבה מאוד שנים

סימון דוידסון:  ואני הגעתי לכפר המכבייה שבוע אחרי ה-7 באוקטובר

סימון דוידסון:  נפגשתי עם אנשים מדהימים של מרכז מכבי שם, ראיתי מה אתם עושים עבור הילדים

סימון דוידסון:  באותו יום שהייתי גם הגיעה "מכבי תל אביב" בכדורסל

סימון דוידסון:  אני אומר לכם, זו הייתה התרגשות

סימון דוידסון:  הייתם צריכים את הילדים, וגם את ההורים, איך הם התרגשו לקבל כדור ממכבי תל אביב, חולצה

סימון דוידסון:  מה זה עשה להם

סימון דוידסון:  ואני זוכר שאמיר פלד סיפר לי שהוא רוצה עוד לעשות

סימון דוידסון:  "אני רוצה מרכז פה ואני רוצה להפעיל פה, ואין לי כסף, ואני לא יודע איך לעשות את זה"

סימון דוידסון:  והוא לקח תרומות, באמת השיג תרומות כדי להפעיל את הילדים

סימון דוידסון:  ואני יודע כמה אתם עושים ואתם תמשיכו לעשות, אז קודם כול תודה

סימון דוידסון:  ורשות הדיבור לך

נאור גלילי: בוקר טוב לכולם

נאור גלילי:  קודם כול ליבנו עם החטופים בתקווה ובתפילה שיחזרו בשלום

נאור גלילי:  ליבנו עם הנרצחים, חיילי צבא ההגנה לישראל וכל העוסקים במלאכה

נאור גלילי:  תראו, אני אנסה לעשות את זה קצר

נאור גלילי:  אני אגע בפעילויות שעשינו לטובת המפונים, לטובת פצועי צה"ל, ואז אני אספר לכם את הסיפור האישי שלי שנחשף בכל העולם

נאור גלילי:  הסיפור של פיב"א, שיש לו משמעות ואמירה מאוד-מאוד גדולה לכל נציגי ישראל שנמצאים בוועדות או בארגונים הבינלאומיים

נאור גלילי:  אבל קודם כול, אני רוצה לדעת במה שאנחנו עכשיו נמצאים, כל הפעילויות

נאור גלילי:  אז אני רוצה שתדעו שמכבי ישראל / מכבי עולמי, עשינו פעילויות נרחבות, כמו שציינת

נאור גלילי:  הבאנו קבוצות ספורט מכל ענפי הספורט גם לכפר המכבייה וגם לשפיים, וגם למקומות, לבתי מלון באילת ובים המלח, ובדן אכדיה

נאור גלילי:  וכל מיני פעילויות

נאור גלילי:      אנחנו הקמנו את איגוד ה"גיימינג" בישראל

נאור גלילי:  לקחנו את כל אלופי ישראל בגיימינג, הלכנו לפצועי צה"ל באיכילוב, הבאנו אותם למפונים בכפר המכבייה

נאור גלילי:  פעילות מאוד ענפה

נאור גלילי:  השגנו תורמים באמצעות אריק בנדו, מי שמכיר, כוכב מכבי חיפה בעבר

נאור גלילי:  קפטן נבחרת ישראל גם

נאור גלילי:  תורם שתרם טאבלטים וניידים לקבוצות הספורט שלנו, לילדים בשדרות, למפונים משדרות ששייכים לאגודות הספורט, ומאשקלון

נאור גלילי:  יש לנו סיירת ותיקים ברשות בן אדם צדיק ביותר, איש שכל כולו חסד וטובה לכל המפונים ולחיילי צה"ל, פיני בלילי

סימון דוידסון: פיני כל הכבוד על מה שאתה עושה, באמת

סימון דוידסון:  הוא גם מאמן נבחרת הכנסת, רק שתדע

נאור גלילי: אני יודע, זה פחות חשוב כרגע כי לא יצא כלום משחקני הכנסת

נאור גלילי:  פיני באמת צדיק גדול בכל מה שקשור לפעילות שלו

נאור גלילי:  הוא מהבוקר עד הערב כל כולו לפעילות הזו

נאור גלילי:  אנחנו יחד עם אמיר שלח, אריק בנדו ועוד שחקני עבר עוברים בסיסים של צה"ל

נאור גלילי:  יש מקומות שאנחנו לא יכולים לציין איפה שהיינו כי ביקשנו מאיתנו לא לציין

נאור גלילי:  עשינו ביחד עם אדיב שרעבי את הפרויקט של עמית מן, משחק הנצחה של ותיקי נבחרת ישראל

נאור גלילי:  מכבי ישראל נטלה חלק בפעילות הזאת

נאור גלילי:  כי הפעילויות הן פעילויות של מכבי ישראל

נאור גלילי:  פעילות עם המפונים באילת

נאור גלילי:  ירדנו לשם

נאור גלילי:  אופיר פינס, יושב-הראש שלנו, ביחד עם הצוות שלנו, ירדו לאילת

נאור גלילי:  עם כל המפונים, עם האגודה המקומית ברשות תמיר נופי

נאור גלילי:  בכלל, כל הפעילות עם החטופים, עם הילה מרון שצמודה לרונן צור, בטח אתם מכירים

נאור גלילי:  כל הפעילות הזאת

נאור גלילי:  גם מה שאתם רואים בכדורסל, מכבי תל אביב, במשחקים שלה

נאור גלילי:  גם של הקבוצות שלנו

נאור גלילי:      אבל אני רוצה מפה לגלוש למסר החשוב

נאור גלילי:  אז קודם כול, אני חושב לגבי הרנן, האורח שלנו, כבוד גדול

נאור גלילי:  המעשים שלך הם דברים שלא כל אחד יכול לעשות

נאור גלילי:  אני מניח שעברו לך חששות שיבואו אליך ברשת בטלוויזיה ויגידו לך "או שאתה מפסיק לדבר ולהגיד את זה ולתמוך בישראל או שאנחנו מפטרים אותך"

נאור גלילי:  גם המחשבות הללו עברו

נאור גלילי:  והחוכמה והאומץ והגבורה שלך לעמוד כל פעם ולהגיד את זה בבמה המרכזית, וכדורגל בארגנטינה זה במה מרכזית, ראויים לכבוד

נאור גלילי:  עכשיו אני אספר לכם את הסיפור של פיב"א בקצרה כדי להשליך ממנו לשאר ארגוני הספורט ונציגי הספורט

סימון דוידסון: תסביר מה זה פיב"א

נאור גלילי: יש פיב"א ברמה העולמית ויש פיב"א אירופה

נאור גלילי:  הארגונים הגדולים, "FIFA", ואפילו הוועד האולימפי העולמי מבחינתי, הם נתונים להשפעות הכלכליות של מדינות כמו קטאר וכולי, וקשה להם מאוד-מאוד לצאת בפומבי נגד מה שקרה פה ב-7 באוקטובר

נאור גלילי:  חווינו שואה

נאור גלילי:  לא פחות מהשואה שחווינו

נאור גלילי:  שואה

נאור גלילי:  כי זה היה בבית שלנו

נאור גלילי:  וב-7 באוקטובר קם ארגון הטרור הרצחני חמאס-דאעש ובא ועשה פה את הדברים הנוראיים ביותר שיכולה האנושות לחשוב ולסבול

נאור גלילי:  וכל הרעיון והבקשה שלי לפחות הייתה שיהיה גינוי מהארגונים הבינלאומיים, מראשי הארגונים הבינלאומיים, לא מפקידים כאלה ואחרים וגם לא מאחורי הקלעים

נאור גלילי:  לא "אני תומך בך ומחבק אותך מאחורי הקלעים" – הצהרתית

נאור גלילי:  שיהיה גינוי כזה

נאור גלילי:  מיד אחרי, ארבעה ימים אחרי האירוע המזעזע הזה פניתי במכתב לפיב"א אירופה, ליושב-ראש פיב"א אירופה, חורחה גרבאחוסה, שחקן כדורסל גדול, לכל מי שמכיר, ולקמיל נובאק, המנכ"ל

נאור גלילי:  פניתי אליהם במכתב וביקשתי לגנות את מעשי הזוועה, את הטרור של חמאס-דאעש, ולתמוך בישראל

נאור גלילי:      תבינו, אמרתי להם "אל תיכנסו לקונפליקט הפלסטינאי-ישראלי

נאור גלילי:  אל תיכנסו לזה

נאור גלילי:  אני מבקש גינוי

נאור גלילי:  היה פה טבח, היה פה מעשה טרור שאי אפשר לדמיין"

נאור גלילי:  ולצערי הרב לא נעניתי

נאור גלילי:  לא ענו לי

נאור גלילי:  חודש לאחר מכן הוזמנתי לוועדת הכספים של פיב"א, אני חבר ועדת כספים פיב"א אירופה

נאור גלילי:  הגעתי לישיבה, ערב לפני יש ארוחה מקדימה שעושים כל פעם לפני ישיבה, ולא הלכתי כי לא רציתי שיבואו וילטפו אותי וינסו לרכך אותי

נאור גלילי:  הגעתי למחרת לישיבה, ושם אנחנו מציגים, זו הייתה הישיבה הראשונה בקדנציה השנייה, ושם היו גם חברים חדשים שהציגו את עצמם, וביקשתי את רשות הדיבור

נאור גלילי:  קראתי להם מונולוג שהתחיל בגרון חנוק, בדמעות

נאור גלילי:  פניתי אליהם כספורטאי לשעבר, ככדורגלן לשעבר, פניתי אליהם כאדם, כאבא

נאור גלילי:  משם המשכתי ותיארתי את הזוועות שחווינו

נאור גלילי:  את כל הזוועות, שאת חלקן לא ראוי עדיין אז

נאור גלילי:  הסרטון המזעזע של דובר צה"ל

נאור גלילי:  ברגעים האלה ממש נחנקתי

נאור גלילי:       ולאחר מכן, כשסיימתי לתאר את הזוועות, פתאום חדרה בי איזושהי נחישות וזעם, וממש פניתי אליהם בנוקשות ואמרתי להם "לא יכול להיות שאתם לא מגנים"

נאור גלילי:  פיב"א ישראל, אין פלסטין בפיב"א אירופה

נאור גלילי:  אין חמאס בפיב"א אירופה

נאור גלילי:  אנחנו בשנת 2023 אירחנו חמש אליפויות אירופה במדינת ישראל שעלו למשלם המיסים עשרה מיליון שקלים, שאיגוד הכדורסל נכנס לגירעון הזה – את זה לא ציינתי אבל לכם אני אומר

נאור גלילי:  "ולא יכול להיות שאתם תבואו ותהנו מהחופים בתל אביב, ואתם תבואו ותהנו מבתי-המלון ותהנו מכל מה שיש, ולא תתמכו ולא תגנו את המעשה המזעזע הזה"

נאור גלילי:       כשסיימתי לדבר חיכיתי לתגובה שלהם, ואז מנכ"ל פיב"א בא ואמר "אנחנו לא מתערבים בסכסוכים פוליטיים"

נאור גלילי:  ברגע זה, מה שנקרא, הדם עלה לי לראש, קמתי ואמרתי לו "תתבייש לך

נאור גלילי:  זה בושה וחרפה שאני יושב עם אנשים כמוך באותו חדר"

נאור גלילי:  לא עניין אותי

נאור גלילי:  אמרו לי "מה, ידיחו אותך"

נאור גלילי:  אמרתי להם "זה לא מעניין אותי

נאור גלילי:  זה בושה וחרפה שאנחנו יושבים בשולחן כזה

נאור גלילי:  אנחנו משפחה

נאור גלילי:  אנחנו אמורים להיות קבוצה אחת, ואתם לא מגנים ולא כלום"

נאור גלילי:      יצאתי, אני רוצה לומר לכם שמחרת זה פורסם ב"בילד" הגרמני עם עשרות מיליונים של קוראים

נאור גלילי:  בשער של ה"בילד" הגרמני

נאור גלילי:  אני קיבלתי תגובות מכל מקום בעולם

נאור גלילי:  וזה עשה הד וזה גם זעזע אותם

נאור גלילי:  אבל המסר שאני רוצה להוציא מהסיפור הזה, זה לא מעשה גבורה, וזה לא גבורה אפילו לעומת מה שהחיילים שלנו עוברים, את המעשה שעשיתי – המסר הזה זה לא לכל נציגי ישראל שיושבי בארגונים

נאור גלילי:  זה נחמד לשלוח מכתבים, זה נחמד לפנות למאן דהוא, אבל לא יכול להיות שאנחנו לא נתקוף את זה בצורה חזיתית מול העיניים, בבמות המרכזיות של כל מקום ומקום, ונבוא ונגיד "די, היה פה מעשה טרור"

נאור גלילי:  תראו את הנבזה, את הבן-אדם המנוול ג'יבריל רג'וב, איפה היה לו אומץ בעולם, אם תומאס באך היה קם ביום הראשון או בשבוע אחרי, תומאס באך זה יושב-ראש הוועד האולימפי העולמי, והיה מגנה פומבית, לא מחבק את הנציגים

סימון דוידסון: לא עשה

סימון דוידסון:  מילה הוא לא אמר

נאור גלילי: והיה מגנה פומבית

נאור גלילי:  האם ג'יבריל רג'וב היה לפני שבועיים יוצא אחרי זה בכותרות ואומר ומצדיק את הטרור ומצדיק את כל מה שקרה? הוא לא היה מעז לדבר

נאור גלילי:  אז פנינו עכשיו ל"סולידריטי", אפילו לא לתומאס באך

נאור גלילי:  פנינו לכל מיני גורמים כדי להדיח אותו – לא יקרה כלום חברים

נאור גלילי:  אנחנו צריכים לעמוד בכל במה מרכזית בעולם ולזעוק את הזעקה שלנו

נאור גלילי:  אני רוצה בהזדמנות הזו, ולא נגעתי בכל הדברים, באמת, אנחנו מוציאים מסרים והמסרים האלה צריכים לצאת החוצה

נאור גלילי:  אנחנו מוציאים עכשיו משלחת לארגנטינה, הרנן, למכבייה שמתקיימת בעוד שבועיים, תגיע משלחת מישראל שמורכבת מספורטאים מהעוטף, וזה לא משנה מכבי והפועל

נאור גלילי:  יהיו שם ספורטאים בעיקר של הפועל, ואנחנו לוקחים ומלווים את הנסיעה הזאת

נאור גלילי:       ואני רוצה גם לומר לכבוד יושב-הראש, סימון דוידסון, הוא אומר שגידלתי אותו, הוא יותר מבוגר ממני אז לא יכול להיות שגידלתי אותו אבל לא משנה, אבל אני רוצה לומר לחבר הכנסת סימון דוידסון תודה רבה על כל הפעילות הענפה שאתה עושה לטובת הספורט בישראל

נאור גלילי:  על האמונה הגדולה שלך בספורט

נאור גלילי:  גם על היום הזה, על מה שאתה עושה

נאור גלילי:  וכמובן למשרד הספורט, לשר מיקי זוהר, שתומך ועמד בהרבה הבטחות שהוא נתן, ולמנכ"ל, כפיר כהן, ולראשת מינהל הספורט חמוטל

נאור גלילי:  באמת תודה רבה לכם

נאור גלילי:  אנחנו לא סיימנו את המלחמה, תרתי משמע, ואנחנו צריכים באמצעות הספורט להעביר את המסרים החדים שלנו לכל העולם

נאור גלילי:  תודה רבה

סימון דוידסון: תודה רבה נאור

סימון דוידסון:  נמצאים איתנו גם השחיין האולימפי הכי גדול שהיה אי פעם, יעקב טומרקין, ואירה דולפין, גורו של הספורט במדינת ישראל

סימון דוידסון:  אני שמח שהגעת, אירה, זכות הדיבור שלך

אריה דולצ'ין: קודם כול, אני שמחה מאוד להגיע לפה

אריה דולצ'ין:  אני כמובן אגיד כמה מילים להרנן פלר באנגלית

אריה דולצ'ין:      (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     אז קודם כול, זה כבוד גדול לפגוש אותך

אריה דולצ'ין:  בימים אלה, כשאנחנו נאבקים על החופש שלנו ועל חיינו, אפשר לומר, זה חשוב לראות את הלוחם האמיץ הזה שמסכן את הקריירה שלו, את חייו, את משפחתו, שעושה דבר כזה חשוב לא רק עבור דודתו אלא עבור כל האנושות, עבור כל העולם

אריה דולצ'ין:  כי כל העולם צריך לדעת

אריה דולצ'ין:  ובמיוחד לנו, ספורטאים, שיכולים להשתמש בבמה הגדולה הזאת בשביל לעשות כזה דבר טוב

אריה דולצ'ין:  ואנחנו גם יכולים לראות שלקרב הזה יש הרבה קשרים ותוצאות, ולרוב אנשים לא רוצים לראות דברים כל כך קשים כמו חטיפה של אנשים, רצח, והם חייבים לראות את זה, עם כמה שזה קשה

אריה דולצ'ין:  אז זה הדבר הנכון והאנושי לעשות

אריה דולצ'ין:  אז תודה רבה לך על זה שאתה כאן, שאתה עומד לצידנו, כמובן

אריה דולצ'ין:  ואנחנו שמחים לראות שכל ארגנטינה בצד שלנו

אריה דולצ'ין:  זה מאוד חשוב ותודה רבה לך

אריה דולצ'ין:      (חוזרת לשאת דברים בעברית)     וכמה מילים על כל עולם הכושר והספורט, וכמה זה חשוב בעצם לדברר את החוצה, במיוחד בימים כאלה

אריה דולצ'ין:  בהתחלה, אני יכולה לספר על עצמי שהייתי בשוק, הייתי בהלם

אריה דולצ'ין:  אמרתי "מה קורה עכשיו? מה הולך להיות?", ואחרי שבועיים של שוק טוטאלי הבנתי שאין לנו ברירה

אריה דולצ'ין:  אנחנו בעצם חזית אחת מאוחדת, וכמו שיש אנשים בחזית שנלחמים, המלחמה שלנו בעורף היא לא פחות חשובה

אריה דולצ'ין:  ובעצם אנחנו בתור השגרירים של הספורט והכושר, אם אנחנו לא נשנה את הנרטיב הלאומי, התודעתי, של מה שקורה במדינה ונוכל לדברר את זה החוצה כמו כל משחקי הספורט; הענידה של הסרטים הצהובים, המלחמה על החטופים דרך הספורט, דרך הכושר, בתוך השגרירים, אז לא תהיה לנו זכות קיום

אריה דולצ'ין:  לא לנו, לא לספורט ולא לכושר, ואנחנו, מה לעשות? אנשי הספורט בעצם תמיד מציגים את הערכים ההוגנים, האנושיים

אריה דולצ'ין:  כמו בספורט, כשאנחנו נלחמים בעצם בקרב הוגן, ולדעתי גם ככה אמור להיות במלחמה למרות שעם האויב שלנו אין לנו קרב הוגן

אריה דולצ'ין:  אז חשוב דרך הספורט להעביר את זה

אריה דולצ'ין:      ואנחנו רואים את זה

אריה דולצ'ין:  אנחנו רואים את זה קורה באמת במשחקים, כמו שמכובדי לפני ציין שמראים את זה דרך השחקנים, דרך ההתאחדות, דרך המשחקים הבינלאומיים

אריה דולצ'ין:  עוד מעט אולימפיאדה

אריה דולצ'ין:  אנחנו שבעה-שמונה חודשים מזה שהשגרירים הבינלאומיים שלנו יעמדו על המשטחים, על המגרשים וייצגו אותנו

אריה דולצ'ין:  כדי שזה באמת יקרה אנחנו חייבים להילחם עבורם

אריה דולצ'ין:  אז אני רואה פה אנשים מאוד חשובים שדרך התחום שלי באו לתרום

אריה דולצ'ין:  אני יודעת שזה מה שאני עושה מתחילת המלחמה, אם זה בקשר של חיילים ספורטאים, להעביר להם את המסרים האלה

אריה דולצ'ין:  ואנחנו חייבים להמשיך בשביל כל האנשים שנותרו עדיין בשבי, בשביל הלוחמים, בשביל החיילים, בשביל כוחות הביטחון

אריה דולצ'ין:  ושוב, תודה להרנן ולכולם

סימון דוידסון: תודה, אירה

סימון דוידסון:  באמת תודה על כל מה שאת עושה

סימון דוידסון:  אני יודע, אני עוקב אחרייך, אני שומע

סימון דוידסון:  את נשמה גדולה

סימון דוידסון:  זה מעבר לכלכלי, זה באמת בשביל אנשים

סימון דוידסון:  באמת, תודה, תודה, תודה

סימון דוידסון:  הרנן, רצית לומר משהו, בבקשה

Hernan Feler: (נושא דברים בשפה הספרדית, להלן תרגום חופשי על ידי מתורגמן)     רציתי להוסיף משהו בקשר למה שאמר נאור

Hernan Feler:  היינו עצובים, מאוכזבים, באי-ודאות, בתקוות

Hernan Feler:  אנחנו, יחד עם קבוצת חברים, רצינו להפוך את כל הרגשות האלה למעשה

Hernan Feler:  הקמנו קרן עם שישה חברים כדי לסייע פה בישראל

Hernan Feler:  והעמותה הזאת נקראת "יחד למען ישראל"

Hernan Feler:  והדבר הראשון שעשינו היה להביא 12 בנות עם 2 אימהות והמאמנים שלהן שיבואו לשחק ב"פאן-אמריקנו" בארגנטינה

Hernan Feler:  ואנחנו נמשיך לסייע לכל אחד שזקוק לכך

קריאה: כל הכבוד

סימון דוידסון: חבר הכנסת, ירון לוי, בבקשה

ירון לוי: תודה רבה, כבוד יושב הראש

ירון לוי:  בהמשך לדברים שאמרת, הרנן, עלה לי משפט של איינשטיין שהעולם הוא מקום מסוכן לחיות בו לא בגלל האנשים שעושים רע אלא בגלל האנשים שעומדים מן הצד ולא עושים שום דבר

ירון לוי:  ואתה אמרת שהפחד לא שיתק אותך כי אתה לוחם

ירון לוי:  לוחמים – הפחד מניע אותם לפעולה

ירון לוי:  ותודה לך בשם חברי הכנסת ומדינת ישראל

ירון לוי:  משפחות החטופים, לא יכולתי לדבר בהתחלה כי קשה להסתכל בעיניים שלכם

ירון לוי:  אין מה לומר מלבד לעשות את כל מה שצריך כדי שכולם יחזרו וכמה שיותר מהר

ירון לוי:  ולגבי הספורט, כבוד יושב-הראש, עד לפני שהגעתי לכאן ב-1 באוגוסט הייתי סגן ראש עיריית בת-ים, מחזיק תיק הספורט, ובתקופה הזאת אתה זוכר כמה דיברנו וכמה תרמת לפעילות שלנו בעיר בת-ים ולמה שאתה עושה כאן בכנסת

ירון לוי:      ואחד הדברים החשובים, שצריך לשים עליהם את החשיבות עם כל האנשים שיושבים כאן, לגבי הספורט, אחד הדברים שרצו לגרום לנו אותם מחבלים ארורים, מפלצות, ב-7 באוקטובר, זה למחוק את הזהות שלנו ואת התרבות שלנו ואת השייכות שלנו לקהילתיות

ירון לוי:  והאפשרות שלנו ליצור קהילתיות דרך ספורט זה הכלי הכי חזק שיכול להיות

ירון לוי:  נמצא כאן פיני בלילי, וברגע שהוא נמצא עם התלבושת של הנבחרת אז יש שם קהילה

ירון לוי:  ברגע שאני מגיע לקבוצה של הג'ודו עם החלוק הלבן ומתאמן עם החברים אני מרגיש חלק מקהילה

ירון לוי:  והיכולת שלנו ליצור מחדש את הקהילתיות, את השייכות ואת מה שלקחו מאיתנו, ואני מתחבר לדברים שלך, סימון, זה דרך הספורט

ירון לוי:  וצריך להשקיע

ירון לוי:  ואני שמח שאתה כאן, ואנחנו ביחד כולנו ומקדמים את הספורט ואת הדברים החשובים

ירון לוי:  ודבר אחרון, לגיל סגל – תודה רבה לך על הדברים שאתה עושה

ירון לוי:  הדברים היפים שאתה עושה עם ההסתדרות הציונית

ירון לוי:  תודה

סימון דוידסון: תודה רבה, ירון

סימון דוידסון:  נמצאת איתנו עפרה

סימון דוידסון:  עפרה הקימה את ארגון "מאמנט"

סימון דוידסון:  כמה יש שם? 8,000? 10,000? 20,000 כבר? אני לא עוקב, זה עולה

סימון דוידסון:  אני רוצה שתגידי כמה מילים על הפעילות שלכם למפונים בזמן הלחימה

עפרה אברמוביץ: טוב, שלום

עפרה אברמוביץ:  קודם כול, תודה לך, חה"כ סימון דוידסון, על האירוע החשוב הזה דווקא בימים כאלה קשים

עפרה אברמוביץ:  הרנן, אני מודה לך כי אתה גורם לי להרגיש הרבה יותר גאה כישראלית וכיהודייה

עפרה אברמוביץ:  אז תודה לך בדבר הזה

עפרה אברמוביץ:  אני רוצה להגיד, בדיוק ירון לוי דיבר על קהילה, אז אנחנו ליגה של אימהות ואנחנו נמצאות בכל הארץ ואנחנו בונות קהילות דרך המגרש הספורטיבי

עפרה אברמוביץ:  חשוב לי להגיד דווקא שני דברים חשובים על ספורט

עפרה אברמוביץ:  אחד הוא שבעצם בספורט, בניגוד לדברים אחרים, אנחנו גם מוציאים אותם מהמקום שבו הם נמצאים, גם בבתי המלון, גם באבל שלהם, בכל המקומות שהם נמצאים אנחנו מוציאים אותם ומביאים אותם למגרש אחר

עפרה אברמוביץ:  וכשנמצאים בסביבה אחרת ובמגרש אחר זה הרבה יותר מוציא אותם מכל הלחץ והאימה שהם נמצאים בה

עפרה אברמוביץ:      והדבר השני הוא שלספורט יש נראות, ומאוד-מאוד חשוב שיש נראות

עפרה אברמוביץ:  כשרואים את זה אחרים זה מדבק ומביא גם אחרים למגרש

עפרה אברמוביץ:  אנחנו עוסקות היום כאימהות, שהן באמת היום עמוד התווך כשהבעלים בצבא ובאמת כולם נלחמים וכולי, האימהות הן עמוד התווך במשפחה וכשהן הולכות ועושות ספורט, וכשהן מודעות לזה ולכמה הספורט מוסיף להן ונותן להן הרגשה מצוינת וחוסן גופני, פיזי ונפשי, אז זה עובר גם לילדים

עפרה אברמוביץ:  הקמנו עכשיו ליגת נערות בשביל באמת להוציא אותן מהמקומות שהן נמצאות בהם, גם מהאיפון, גם מחוסר הידיעה והתודעה של מה שהן עושות, וכן לארגן להן ולתת להן מענה ספורטיבי

עפרה אברמוביץ:  אנחנו כקהילה שומרות ובונות קהילות דרך המגרש הספורטיבי, ועכשיו אנחנו בכל יישובי העוטף בונות קהילות של אימהות שמשחקות ונמצאות במשפחה אחת גדולה

עפרה אברמוביץ:  כי לא משנה אם הן נמצאות בשפיים או בנחשולים או באילת או בים המלח, היא ב"מאמנט" אז היא יודעת איפה היא נמצאת ואיפה היא משחקת

עפרה אברמוביץ:  אז זו החשיבות שלנו בספורט הישראלי – לחזק את הספורט העממי ואת הקהילה

עפרה אברמוביץ:  תודה

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  נמצאת איתנו מנהלת מחלקת הספורט של מועצת שער הנגב, דפנה

סימון דוידסון:  בעצם אין שם אף אחד היום, ממה שאני מבין

סימון דוידסון:  אז בבקשה, זכות הדיבור היא שלך, דפנה

דפנה סיבוני ששון: יש שני יישובים

דפנה סיבוני ששון:  אתם רוצים רגע לראות את הסרטון על הטורניר? העברתי למיקי

סימון דוידסון: אין לנו אותו

דפנה סיבוני ששון: טוב, אז אני בעצם באתי קודם כול להודות לכולם

דפנה סיבוני ששון:  להודות לכל הגופים פה שנרתמים; התאחדות הספורט לבתי-הספר ומרכז הפועל שעוזר לנו המון, ומשרד הספורט, וגם ההתאחדות הציונית

דפנה סיבוני ששון:  שלחתי סרטון שמראה למעשה את טורניר הכדורגל שעשינו שהיה באמת משהו מיוחד - - -     

סימון דוידסון: בכפר סבא? מה שהיה בכפר סבא?     

דפנה סיבוני ששון: כן, כן

דפנה סיבוני ששון:  וזה בעצם ככה לבוא ולהראות את החשיבות של הספורט עבורנו, המפונים

דפנה סיבוני ששון:  את איך שזה באמת, כמו שכולם אמרו פה, משהו שמצליח להוציא מאיתנו משהו טוב

דפנה סיבוני ששון:       אני יכולה להגיד לכם שעבור כולנו הרגעים האלה שאנחנו עושים ספורט זה השפיות שלנו

דפנה סיבוני ששון:  גם עבורי אישית, אחרי שבועיים של בכי בלתי נפסק, אז באמת השעה הזאת ביום שאני מוצאת לעצמי לספורט זו השעה הכי שפויה שלי

דפנה סיבוני ששון:  עבור הילדים במיוחד

דפנה סיבוני ששון:  עשינו לפני שבוע טורניר

דפנה סיבוני ששון:  ילדים שההורים שלהם נרצחו, ילד חטוף שחזר, וראינו אותו שם

דפנה סיבוני ששון:  ראינו את האושר

דפנה סיבוני ששון:  ראינו מה זה עושה להם להיפגש ביחד

דפנה סיבוני ששון:  ולמעשה, באמצעות הספורט גם הצלחנו לייצר את המפגש הראשוני של כל המועצה

דפנה סיבוני ששון:  כולם מפוזרים בכל הארץ

דפנה סיבוני ששון:  לטורניר בכפר סבא הגיעו 1,200 איש מכל הארץ

דפנה סיבוני ששון:  שזה בעצם יותר מ-10% מאוכלוסיית המועצה

דפנה סיבוני ששון:       משפחות שכולות, משפחות חטופים, כמובן שחשוב היה לנו מאוד באמצעות האירוע הזה להעלות את המודעות לנושא החטופים

דפנה סיבוני ששון:  בעצם זה היה המפגש הקהילתי הראשון שבו הצלחנו להיפגש

דפנה סיבוני ששון:  והכל בזכות הספורט

דפנה סיבוני ששון:  מנסים בתרבות, והספורט הוא זה שהצליח להביא, מעבר לעשיית הספורט ולחשיבות שלה, גם למפגש הקהילתי

דפנה סיבוני ששון:  וזהו, אני רוצה באמת להודות שוב לכולם

דפנה סיבוני ששון:  וגם לפיני בלילי, שמגיע כל שבוע כמעט לטורנירים שאצלנו במועצה

דפנה סיבוני ששון:  ואני ראיתי אותו בחודשיים האחרונים לפחות ארבע פעמים במקומות שונים, אם זה בשפיים, אם זה אצלי במלון בתל אביב ובכל מיני מקומות

דפנה סיבוני ששון:  זה לא מובן מאליו, ותמשיכו להשקיע בזה

דפנה סיבוני ששון:  אתם לא מבינים, זה יותר חשוב מפסיכולוג, באמת

דפנה סיבוני ששון:  הספורט יותר חשוב מפסיכולוג

סימון דוידסון: זה המשפט שרציתי לשמוע

דפנה סיבוני ששון: זה הפסיכולוג שלנו

סימון דוידסון: נכון

דפנה סיבוני ששון: לראות את הילדים, לראות את הניצוץ שלהם בעיניים כשהם מצליחים

דפנה סיבוני ששון:  ועוד משהו חשוב – חשוב לנו באמת גם, אנחנו מנסים כשאנחנו עושים את הפעילויות בכל מקומות הפינוי, להביא את המאמנים שלהם מלפני, מהחיים האחרים

דפנה סיבוני ששון:  למעשה, החיים שלנו השתנו לגמרי

דפנה סיבוני ששון:  אז להביא את המאמנים שלהם שהם מכירים

דפנה סיבוני ששון:  אותו ילד שההורים שלו נרצחו והמאמן שלו משער הנגב מגיע לשחק איתו כדורגל יומיים אחרי שהוא יצא משם והתחבא בארון כל כך הרבה שעות – זה מה שעשה לילד הזה טוב

דפנה סיבוני ששון:  שהוא פתאום ראה את הדמות שלו מלפני

דפנה סיבוני ששון:  ובאמת תודה, תודה לכולם

סימון דוידסון:  תודה רבה

סימון דוידסון:  אנחנו נעבור לשחיין מדהים, הגדול ביותר שגדל במדינת ישראל, שעושה המון

סימון דוידסון:  בפרט היום בתקופה הזו של המלחמה

סימון דוידסון:  יעקב טומרקין, בבקשה

יעקב מרגי: שלום לכולם, בוקר טוב

יעקב מרגי:  אז פה בכובע של הוועד האולימפי יחד עם ירדן הר לב, ראש מערך החינוך של הוועד האולימפי, וגם בתור ספורטאי פעיל בדרך לפריז, וגם בוועד הספורטאים האולימפיים של ישראלי, שבעצם מאגד את כל הספורטאים האולימפיים, ובאמת מה-7 באוקטובר אנחנו ספורטאים פעילים ואנחנו שגרירים של המדינה בארץ ובעולם ומנסים לעשות כמה שיותר טוב ובעצם לייצג אותנו, את הדגל, כמה שיותר גבוה, ובעצם להראות שספורט מחבר

יעקב מרגי:       וכמו שאמרת, ספורט זה יותר טוב מפסיכולוג

יעקב מרגי:  אנחנו בעצם רוצים לקחת לשנייה, אסקפיזם, לצאת מהמציאות שאנחנו נמצאים בה ובעצם לעשות ספורט

יעקב מרגי:  גם לבריאות וגם לנפש

יעקב מרגי:  וזה לא רק לילדים, גם להורים, גם למבוגרים

יעקב מרגי:  אז זה בא לידי ביטוי בהמון דברים

יעקב מרגי:  אנחנו בסוף הוועד האולימפי, אנחנו עושים את הכל בהתנדבות, וכמו שסימון אמר, גם התקציב של משרד הספורט, אז התקציב של הוועד האולימפי על אחת כמה וכמה לא מזהיר ולא דומה לשום דבר במקומות אחרים בעולם

יעקב מרגי:       אבל הצלחנו לעשות המון טוב ולשמח המון לבבות, אם זה בימים הראשונים שהצלחנו לגייס כספים ולקנות לחיילים ציוד, אוכל וכל מה שהם צריכים

יעקב מרגי:  הקמנו בווינגייט מקום איסוף בהתחלה בשבועות הראשונים, וכל הספורטאים, כל הפעילים, וינגייט זה המרכז הגדול בישראל לכל הענפים מג'ודו, כדורגל, כדורעף, טניס, שחייה

יעקב מרגי:  ממש כל הענפים האולימפיים ההישגיים

יעקב מרגי:  וזה היה ממש יפה לראות את ההירתמות ואת כמה הספורטאים רוצים

סימון דוידסון: גם צריך לציין שהשחיינים של שער הנגב, למשל, התאמנו בווינגייט

יעקב מרגי: נכון

סימון דוידסון: עד היום כמדומני שהם מתאמנים שם

יעקב מרגי: עד היום פיש והחבר'ה שלו מתאמנים בווינגייט, וזה בא לידי ביטוי במערך קבוע של ימי ראשון, שלישי וחמישי שספורטאים אולימפיים משובצים בעצם לפעילות עם המפונים, אם זה בתל אביב, בנתניה, בשפיים, בבתי-המלון, בהרצליה עם מפלסים ופיש וכל החבר'ה שבאים

יעקב מרגי:  גם אני ועוד ספורטאים אחרים; לינוי אשרם, פיטר פלצ'ק, מוקי, ארטיום, כל הטופ של הספורט הישראלי ההישגי

יעקב מרגי:  אנחנו באים לפעילות ספורט, וכמו שאמרתי, לא רק לילדים, אנחנו גם צריכים לחשוב על ההורים כי גם הם חווים את התופת הזאת וגם הם נמצאים באותה סירה

יעקב מרגי:  אז אנחנו עושים להם את הפעילות, אנחנו היינו בבתי-חולים ספורטאים, ביקור פצועים

יעקב מרגי:  תרומות, כמו שאמרתי, אוכל למפונים

יעקב מרגי:  קטיף, הלכנו, אנחנו כולנו יודעים שמצב החקלאות בארץ הוא לא טוב בגלל העובדים וכל הסיטואציה היא נורא בעייתית, אז יש לנו משהו שהוא לא חד פעמי

יעקב מרגי:  לא באנו פעם אחת, הצטלמנו והלכנו, אלא פעם בשבוע בימי חמישי אנחנו עושים שיתוף פעולה עם קיבוץ חצור שאנחנו באים, נותנים יד ועוזרים

יעקב מרגי:       בסוף, אנחנו בשנה אולימפית

יעקב מרגי:  אנחנו חצי שנה לפני האולימפיאדה ואנחנו באים

יעקב מרגי:  יש כאלה שמפסידים את אימון הבוקר או מעבירים את אימון הבוקר ועדיין באים ונותנים יד ועוזרים, ואנחנו רואים את הפנים וכמה זה משמח אותם וכמה זה נותן להם

יעקב מרגי:  וכמובן, יוזמות פרטיות של הספורטאים ברשתות החברתיות

יעקב מרגי:  כמה שיותר חשיפה, כמה שיותר סרטונים והסברה באנגלית ובעברית, כי יש הרבה פייק

יעקב מרגי:       גם אצלנו בעולם השחייה, סימון גם יודע, יש שחיינים שאני לא אומר שהם אנשים רעים אבל הם גדלו עם איזה רעל שהם גדלו איתו במדינה שלהם, מספר מדינות שהן מהמזרח התיכון, והם לומדים בארצות הברית והם פתאום מפרסמים דברים לא נכונים על ישראל, לא נכונים על חמאס

יעקב מרגי:  ואנחנו מנסים בכוח שיש לנו בעזרת יושבי-ראש של האיגודים, בעזרת הוועד האולימפי או בעזרת הספורטאים, אפילו מייל או הודעה באינסטגרם או בוואטסאפ – "זאת האמת, אתם מנותקים, תראו מה באמת קורה

יעקב מרגי:  יכול להיות שככה אמרו לכם בבית וככה גדלתם", וזה פסול אבל אי אפשר להאשים אותם, אבל בואו, אלה אנשים גדולים, וספורטאים אמורים להוות דוגמה, מודל לחיקוי

יעקב מרגי:      אנחנו אמורים לחנך את הדור הבא ולהציג את האמת, וזה מה שיפה בספורט, זה אמור להיות נקי וטוב

יעקב מרגי:  ואנחנו יודעים שהמלחמה הזאת היא לצערנו לא נגמרת היום ולא מחר, והמערך של הוועד האולימפי עם הספורטאים הוא לתקופה ארוכה

יעקב מרגי:  אנחנו ממש מכינים את זה כמה שיותר ארוך ועד כמה שזה ייקח

יעקב מרגי:  ואנחנו נרתמים במלוא המרץ ובמלוא הכוח, ובתקווה שזה ייגמר ונוכל לחזור לעשות ספורט ואולי אפילו לקיים תחרויות שחייה בעוטף ובדרום, ושכמה שיותר ילדים יעשו ספורט וינסו לחיות חיים בריאים ולשכוח מהמלחמה

יעקב מרגי:  תודה רבה

סימון דוידסון: תודה רבה יעקב

סימון דוידסון:  אנחנו עושים רגע הפסקה קטנה

סימון דוידסון:  אני רוצה להעניק משהו מאוד מיוחד להרנן

סימון דוידסון:  זה יהיה דקה

סימון דוידסון:  הרנן עכשיו מפה יוצא לבית הנשיא, נפגש עם נשיא המדינה

סימון דוידסון:  אני אספר לכם משהו על הכדור הזה

סימון דוידסון:  על הכדור הזה חתומים 80 חברי כנסת ושרים מהקואליציה ומהאופוזיציה

סימון דוידסון:  זה לא משנה מאיזה צד

סימון דוידסון:  הראשון שחתם זה יאיר לפיד, ראש המפלגה שלי, וכל חברי הכנסת רצו אחריי בכנסת

סימון דוידסון:  פיני, רצו אחריי

סימון דוידסון:  "אני רוצה לחתום, אני רוצה לחתום"

סימון דוידסון:  זה היה פשוט בדיחה הדבר הזה, אבל זה היה נורא יפה

סימון דוידסון:  גם החברה הערבית, גם החברה היהודית, חרדים, דתיים, חילוניים

סימון דוידסון:  כולם רוצים להגיד לך תודה

סימון דוידסון:  תשמור את זה

סימון דוידסון:  אמנם אין פה את מסי, ואין פה את רונאלדו, ואין פה את עודד מכנס – שחקן במכבי נתניה; אבל יש פה את כל חברי הכנסת

סימון דוידסון:  כל האנשים בבניין הזה רוצים להגיד תודה להרנן על כל מה שעשית ואתה עושה למען מדינת ישראל והעם היהודי

סימון דוידסון:  תודה רבה

סימון דוידסון:       וכדי שתאמין לי שלא הבנות שלי חתמו על זה צילמתי כל אחד

סימון דוידסון:  וכל אחד שחתם מצולם פה, אף אחד לא ברח מזה

סימון דוידסון:  ואז תוכל לספר לכולם שמי שחתום פה מצולם פה

קריאה: ראש הממשלה חתם על זה?     

סימון דוידסון: זה פחות חשוב לי, אבל כל חברי הכנסת חתמו

סימון דוידסון:  איפה תעודת ההוקרה? יש לי כמה דברים בשבילו

סימון דוידסון:       (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     "למר הרנן פלר, עבור הפעילות והתמיכה המסורות שלך להארת אור על החטופים הישראליים המוחזקים על ידי חמאס, ועבור ההתבטאויות האמיצות שלך

סימון דוידסון:  דצמבר 2023, הכנסת, סימון דוידסון"

סימון דוידסון:  זה בשבילך, בבקשה

סימון דוידסון:      [יו"ר הוועדה מעניק את הכדור ותעודת ההוקרה למר הרנן פלר]     (נושא דברים בעברית)     כפיים להרנן

סימון דוידסון:  רק הוא רוצה להגיד משהו

סימון דוידסון:  הצטרף אלינו גם חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה לשעבר, שהוא גם חתום

Hernan Feler: (נושא דברים בשפה הספרדית, להלן תרגום חופשי על ידי מר סילביו חוסקוביץ')     אני מתרגש ממש ואני מודה לכם

Hernan Feler:  אני חוזר ואומר, ומה שאני אומר כבר זמן מה, אנחנו נמשיך לדרוש ולבקש עד שאחרון החטופים יחזור ארצה

Hernan Feler:  אני שמח על חזרתה של דודתי אופליה, אבל אני מרגיש קרוב משפחה לכל החטופים כולם

Hernan Feler:  תודה

Hernan Feler:  ולמרות שיש לי אוסף של כדורים ונתנו לי לא מעט מתנות של כדורים, זה הכדור הכי חשוב שקיבלתי בחיי

סימון דוידסון: מאיר, לפני שהוא עוזב לבית הנשיא, אתה רוצה להגיד לו מילה?     

מאיר כהן: שלום לכולם

מאיר כהן:  אנחנו בכינו ביחד איתך

מאיר כהן:  ראינו את הבכי הכל-כך אמיתי והדאגה לדודה שלך, מעבר לסיפור הלאומי, נוגעת ללב

מאיר כהן:  סיפור אישי יוצא מן הכלל

מאיר כהן:  אנחנו מודים לך

מאיר כהן:  בימים האלה לא כל הקולות שאנחנו שומעים מבינים את הסיטואציה שבה אנחנו נמצאים כעם, כמדינה

מאיר כהן:  אתה אחד הקולות שנטעו בנו הרבה תקווה שכן, הסיפור שלנו, של המדינה הזאת, זה סיפור שחייב לספר אותו בכל מקום

מאיר כהן:  שכולם יבינו את הטרגדיה הנוראה שהתחילה ב-7 באוקטובר ומלווה אותנו עד היום

מאיר כהן:  אנחנו מצטרפים לתפילה שלך כולנו

מאיר כהן:  יום-יום אנחנו מתפללים שכל החטופים יחזרו הבייתה

מאיר כהן:  וכל חיילי וחיילות צה"ל, שכל אחד שיושב כאן יש לו בסביבה הקרובה או הרחוקה חייל או חיילת שנמצאים שם, יחזרו הביתה בשלום

מאיר כהן:  סע לשלום, אנחנו אוהבים אותך מאוד

מאיר כהן:  וכשתרצה לעשות עלייה תלמד עברית

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  רק לפני שאתה הולך, הרנן, חברת הכנסת יסמין פרידמן, אם את רוצה להגיד משהו, כי אנחנו עוברים להמשך הדיון על המפונים

יסמין פרידמן: תשחרר אותו, אני רוצה להתייחס אליך

סימון דוידסון: אליי, אוקיי

סימון דוידסון:  חבר הכנסת קינלי הצטרף אלינו, סגן-אלוף במילואים

סימון דוידסון:  בא מעזה, מגבול עזה

סימון דוידסון:  בבקשה

מאיר כהן: סימון, לא אמרנו שאתה אלוף האלופים

סימון דוידסון: תודה רבה

מאיר כהן: אלוף האלופים

מאיר כהן:  כל הכבוד

סימון דוידסון: תודה

אבי גיסברג: אני אבי גיסברג, ראש רשות הספורט של העיר המדהימה כרמיאל וחבר הנהלה באיגוד מנהלי הספורט

אבי גיסברג:  רציתי להגיד להרנן משהו מזווית טיפה שונה

אבי גיסברג:  אני דרום-אמריקאי, יליד אורוגוואי, ואתם לא מבינים מה זה היה בשבילי לקום בשתיים בלילה לראות משחק אורוגוואי-ארגנטינה ולשמוע אותו מדבר

אבי גיסברג:  ואתה לא יודע, סימון, כמה קשה לאורוגוואי לפרגן לארגנטינה

אבי גיסברג:  ואני אומר לך, אתה היית הראשון שנתן לי להרגיש שאנחנו לא לבד בעולם

אבי גיסברג:  אתה נתת לי להרגיש שדודה שלך, אופליה, היא גם דודה שלי

אבי גיסברג:  ומה שאתה עשית, באמת, תודה רבה על כל מה שעשית

סימון דוידסון: נטלי, תודה רבה שהגעת, הבת של אופליה

סימון דוידסון:  תאחלי לאמא שלך בריאות

סימון דוידסון:  אנחנו אוהבים אותה

סימון דוידסון:  זה היה מרגש

סימון דוידסון:       אני רוצה לעבור לאבי בנבנישתי, סמנכ"ל משרד התרבות והספורט

סימון דוידסון:  ואני אגיד לכם לפני שאבי ידבר, יסמין, אני אספר לך

סימון דוידסון:  הגעתי לים המלח והלכתי לבקר מפונים גם במלון דוד את מפוני בארי, והלכנו לעוד מקומות וראינו את החמ"ל, ושם הבנתי דבר מאוד-מאוד פשוט – אנחנו צריכים לייצר מתחם ספורט לילדים שנמצאים בים המלח

סימון דוידסון:  אמרתי לאבי "איך עושים את זה? איך", הוא אומר לי "בוא נעשה את זה

סימון דוידסון:  רק צריך קצת כסף"

סימון דוידסון:  ואני רוצה לפרגן, לא תאמיני למי אני מפרגן – לקיש, לשר החינוך

סימון דוידסון:  מפרגן לו, שאחרי שנדנדתי לו הצלחנו להביא עוד קצת כסף ממקומות אחרים, ואבי עשה שם עבודה גדולה והקמנו שם מרכז ספורט

סימון דוידסון:  ויש שם פעילות מדהימה לילדי המפונים בים המלח

סימון דוידסון:  וזכות הדיבור שלך, בבקשה

אבי בנבנישתי: תודה רבה ידידי, יושב-ראש הוועדה, תודה רבה לכל החברים, לחברי מאיר

אבי בנבנישתי:  בהחלט אני חושב שהשיח הזה כאן מעיד כמה הספורט הוא מחבר וכמה הוא מגשר בין תרבויות, בין מגזרים, בין רבדים שונים

אבי בנבנישתי:  ואנחנו רואים, כפי שסיירנו ביחד בים המלח וכפי שאנחנו מסיירים גם באילת ובמקומות נוספים, בטבריה, במצפה רמון, אנחנו רואים עד כמה משפחת הספורט רחבה

אבי בנבנישתי:  בין אם זה המרכזים – מכבי והפועל – בין אם זה איגודי הספורט שאתה רואה – איגוד האופניים, איגוד הכדור-מים, איגוד השחייה, כפי שציינו כאן, ה"מאמנט", איגוד הכדורשת שנתבשרנו לפני כמה ימים שזכה להכרה

אבי בנבנישתי:  כל גופי הספורט נרתמים על מנת לסייע לכל אותם מפונים

אבי בנבנישתי:       בשעה זאת שאנחנו יושבים כאן, אדוני יושב-הראש, יש משאיות של ציוד ספורט שעושות את דרכן לעיר אילת כדי לצייד את אותם בתי הספר ששר החינוך פתח והקים, כדי לצייד אותם בציוד ספורט כדי שהמורים לחינוך גופני ימשיכו לעשות פעילות ספורט

אבי בנבנישתי:  ואותו ציוד ספורט יבוא אחר כל וישמש את אותם ילדים שייכנסו למערכת החוגים של התאחדות בתי-הספר שמפעילה אותם ביחד עם אותם מורים לחינוך גופני

אבי בנבנישתי:  אני חושב שמשרד התרבות והספורט, ביחד עם אותו תקציב שאתה הבאת ושר התרבות והספורט מיקי זוהר, שמו הרבה מאוד כסף

אבי בנבנישתי:  אתה יודע, אף פעם זה לא מספיק אבל על מנת לקדם ולשמור על שגרת הספורט גם לטובת המפונים וגם לטובת אותם בני נוער ומשפחות שנמצאות

אבי בנבנישתי:  ואנחנו מזהים לא מעט קושי לבני הנוער בפעילות שהם שוהים בבתי מלון, וזה לא פשוט להחזיק את בני הנוער חודשים רבים בבתי המלון

אבי בנבנישתי:       ויש לנו תוכנית ארוכה, וכבר התחלנו להריץ פיילוט ביחד עם זיו ישראלי, מנכ"ל התאחדות בתי הספר, כדי לאפשר לבני הנוער לעשות פעילות גופנית בשעות הערב, כדי שלא ישתמשו בדברים שאנחנו חוששים מהם

אבי בנבנישתי:  ואני רוצה להגיד לך גם תודה

אבי בנבנישתי:  אתה מלווה המון את הפעילות של הספורט, והיינו ביחד באירוע חשוב שמאוד קרוב לליבי וגם לליבך, של "special Olympics" בהוד השרון

אבי בנבנישתי:  וראינו את ארגון "special Olympics" ואיך הוא מחבק את ילדי ה-"special Olympics" ביישובי העוטף

אבי בנבנישתי:  את אותה פעילות הפנינג שהם עשו באולם הספורט בעיר הוד השרון

אבי בנבנישתי:  ועל כך באמת יבורכו כל העוסקים במלאכה

אבי בנבנישתי:  אני רוצה לסיים ולומר שכאבא לשני חיילים שמשרתים במילואים ולחיילת שנמצאת בסדיר, אני רוצה לאחל בשם משפחת הספורט, בשמי, חזרה מהירה של כל החטופים וחזרה מהירה של כל חיילנו, ושהדבר הזה יסתיים כמה שיותר מהר

אבי בנבנישתי:  תודה

סימון דוידסון: תודה רבה אבי

סימון דוידסון:  תודה רבה על כל מה שאתה עושה, אני באמת יודע כמה פועל בנושא הזה וזה נפלא

סימון דוידסון:  אני רוצה לתת זכות דיבור לזיו ישראלי, מנכ"ל התאחדות בתי-הספר

סימון דוידסון:  בבקשה, זיו

זיו ישראלי: שלום לכולם

זיו ישראלי:  באמת גם אני מתרגש כמו כולם במעמד הזה, שמשפחת הספורט מחבקת את משפחות החטופים ושמה את כל כולה לטובת מה שקורה היום במדינה

זיו ישראלי:  כפי שאבי ציין, אנחנו, החל מה-8 באוקטובר, התגייסנו באופן מיידי כדי לתת מענה בתוכנית חירום לטובת הספורט הישראלי

זיו ישראלי:  לטובת ילדי ישראלי, לטובת ילדי המפונים

זיו ישראלי:  נתנו בשבועות הראשונים מענה חירום מיידי בצורה של ציוד והפעלות, ובמדיה הדיגיטלית, לכל ילדי המפונים ולכל ילדי ישראל בכלל

זיו ישראלי:  הפעולה השנייה שביצענו זה הקמת יחידות ספורט במרכזי המפונים הגדולים – אילת, ים המלח וטבריה – שכל הכוונה היא לייצר פעילות לאותם ילדים וילדות, בני נוער

זיו ישראלי:  אבל לא צריך לשכוח, גם המבוגרים, גם האוכלוסייה המבוגרת צריכה איזושהי ונטילציה כדי להשתחרר מהמצב הנורא שאנחנו נמצאים בו

זיו ישראלי:  וגם יש פעילויות לאנשים מבוגרים

זיו ישראלי:  את כל הפעילויות האלה - - -     

מאיר כהן: אפשר? איך הולכת הפעילות לאנשים מבוגרים?     

זיו ישראלי: חוגי פילטיס בים המלח, חוגי הליכה שאנחנו יוזמים והרשויות המקומיות שיוזמות עבור האוכלוסייה הבוגרת

זיו ישראלי:  זה לא רק הילדים ובני הנוער שאנחנו - - -     

מאיר כהן: אני שואל בכוונה, כי במלונות שבהם הייתי ואני נמצא יש איזה משהו שהוא לא מושלם כי האוכלוסייה, אני נולדתי עם בר כוכבא בערך, אז אתה יודע, אני מבין לליבם שהם באים

מאיר כהן:  אני מגיע לשם אז לילדים יש פעילות, אבל הם הוצאו מהיישובים שלהם וראוי שתשימו דגש, וזאת הצעתי, על הגיל השלישי

מאיר כהן:  שמע, אנחנו עוד פה

זיו ישראלי: בוודאי

זיו ישראלי:  בוודאי ובוודאי זה נמצא

זיו ישראלי:  צריך לזכור שגם הרבה מאוד מהמפונים בשלב הראשון, גם היה קשה להם לבוא ולצאת החוצה ולפעול, אבל אנחנו רואים שזאת בעצם כרגע השגרה שאנחנו נמצאים בה

זיו ישראלי:  אנחנו בשגרה בצל המלחמה

זיו ישראלי:  אנחנו מנסים לתת את המענה לילדים, לבני הנוער וגם לגיל השלישי

זיו ישראלי:  מפרסמים מפעילויות

זיו ישראלי:  אנחנו מסתכלים גם על היום שאחרי

זיו ישראלי:  הכוונה היא לתת פעילות גם לילדים ובני הנוער באותם אזורים שהם נמצאים, לייצר להם פעילות מתוך ראייה מה יהיה ביום שאחרי שהם יחזרו חזרה ביום מן היום, מתוך תקווה שזה יהיה כמה שיותר מהר, למקום המגורים שלהם

זיו ישראלי:  והיום אנחנו מייצרים פעילות גם לאותם ילדים ובני נוער שתתן את המענה הזה לאותם יישובים ממרכזי המפונים

זיו ישראלי:  אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות גם שקולטות וגם של המפונים כדי לייצר את אותה תוכנית, כדי שתהיה פעילות כמה שיותר ממוקדת לאותם ילדים ובני נוער, שהם יחזרו חזרה הבייתה עם איזושהי פעילות גופנית שכבר ברקע קיבלו אותה

זיו ישראלי:      אנחנו יודעים שהמערכה הזאת לא תסתיים כל כך מהר

זיו ישראלי:  אנחנו מסתכלים קדימה כמה חודשים, וזאת התוכנית שאבי, סגן ראש מינהל הספורט, וזה המקום להודות למשרד התרבות והספורט ולכל העוסקים במלאכה על התמיכה וגם על שיתוף הפעולה שיש לנו עם הפיקוח על החינוך הגופני, שקמו עכשיו בתי הספר אנחנו יוצרים פעילות משותפת כדי לתת את המענה בחודשים הקרובים לאותם ילדים ובני נוער שנמצאים כל כך הרבה זמן מחוץ לבית וכמהים לפעילות ספורטיבית

מאיר כהן: אתה שייך למשרד?     

זיו ישראלי: אנחנו עמותה שנקראת התאחדות ספורט בתי-הספר

זיו ישראלי:  אנחנו עובדים עם משרד התרבות והספורט - - -     

משה טור פז: ועושים עבודה מדהימה, אני חייב לומר

אבי בנבנישתי: זה גוף שמשויך לשני משרדי הממשלה

אבי בנבנישתי:  אחד זה משרד החינוך והשני משרד הספורט, והם מפעילים את כל פעילויות בתי-הספר עד גיל 18

משה טור פז: עושים עבודה מדהימה ותודה רבה לכם על זה

יסמין פרידמן: אז קיבלתם תקצוב מיוחד לשעת חירום?     

אבי בנבנישתי: כן

זיו ישראלי: נכון

אבי בנבנישתי: אותו תקצוב שחבר הכנסת סימון דוידסון דיבר עליו, יחד בתוספת של משרד התרבות והספורט, עבר לגוף שנתמך על ידנו, והוא הגוף שמפעיל אותם

זיו ישראלי: אני מוכרח לציין שאנחנו לא לבד בתוך העניין הזה

זיו ישראלי:  אנחנו עובדים עם כל איגודי הספורט, עם מרכזי הספורט, הפועל, מכבי, עם הרשויות המקומיות

זיו ישראלי:  מבחינתנו אנחנו מתכללים את כל העניין הזה כדי לתת את המענה לילדים ולילדות בסופו של דבר

זיו ישראלי:  וגם תוך הסתכלות על הגיל השלישי, מנסים לתת את המענה הכי טוב שאנחנו יכולים

זיו ישראלי:  תודה רבה

זיו ישראלי:      [היו"ר משה טור פז]     

משה טור פז: תודה רבה

משה טור פז:  ואני חייב לומר שהדברים שאמר כאן חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה לשעבר, על החיבור לגיל השלישי, בעיני הם ראויים מאוד

משה טור פז:  יש כמה פרויקטים במערכת החינוך שעושים את החיבור הזה ואני חושב שאנחנו צריכים לחשוב כיצד אנחנו מרחיבים את זה גם בהקשר הזה

משה טור פז:  תודה רבה לכם מאוד, נציג מגן דוד אדום, בבקשה

מיכאל אורן: שלום לכולם, אני מיכאל דור ממגן דוד אדום

מיכאל אורן:  דבר ראשון, תודה רבה ליושב-הראש על ההזמנה לדבר בדיון

מיכאל אורן:  באנו לדבר על אירוע שקרה בשבוע שעבר, ב-12 בדצמבר

מיכאל אורן:  פנה אליי אדיב שרעבי היקר לקיים משחק קט-רגל לזכרם של נרצחי מד"א, ביניהם עמית מן, הפרמדיקית מקיבוץ בארי, שטיפלה בפצועים קשה שם לאורך כל היום

משה טור פז: כן, סיפור קשה מאוד

משה טור פז:  כן

מיכאל אורן: חברה טובה שלי, שנרצחה אחרי שבע שעות שטיפלה במרפאה, ולזכת אביה חצרוני ואהרון חיימוב שנרצח בתוך האמבולנס בזמן שהוא נסע לטפל בפצועים

מיכאל אורן:  האירוע התקיים ב-12 בדצמבר, בנר שישי של חנוכה, משחק קט-רגל ביבנה

מיכאל אורן:  האירוע התקיים בין נבחרת ישראל לוותיקים, שהתגייסו אליה שחקני עבר, והקמנו נבחרת למד"א שביניהם גם השתתפו מתנדבי ועובדי הארגון

מיכאל אורן:  ראש העיר יבנה הצטרף, גם הזמן אייל גולן שבו לחזק את הנבחרת

מיכאל אורן:  לאירוע נרתמו גם עיריית יבנה, התאחדות לכדורגל, מכבי ישראל

מיכאל אורן:  קדם למשחק הדלקת נרות חנוכה

מיכאל אורן:  גם אמא של עמית באה ודיברה שם, נאום מאוד-מאוד מרגש

מיכאל אורן:  המשחק באמת נתן כוח גם למתנדבי הארגון, גם לעובדים

מיכאל אורן:  היו שם את כל משפחת עמית שהגיע, בערך 150 אנשי משפחה

מיכאל אורן:  כל האירוע עצמו היה בערך 800 אנשים שהגיעו לכבד במעמד הזה

מיכאל אורן:  המשחק נגמר 5-4 לטובת נבחרת ישראל

משה טור פז: זה החלק הכי פחות חשוב

יסמין פרידמן: זה מכובד

משה טור פז: אבל מאוד מכובד, כן

מיכאל אורן: מכובד מאוד

מיכאל אורן:  הם נתנו שם פייט מאוד-מאוד גדול

מיכאל אורן:  את זה אני אומר מהמקום שלי

מיכאל אורן:  היה אירוע מאוד-מאוד מרגש לראות את המשפחה של עמית, אחרי תקופה מאוד-מאוד ארוכה שעולה להם טיפה חיוך על הפנים

מיכאל אורן:  ואתה רואה את האמא שמחבקים אותה

מיכאל אורן:  וזה משהו שאי אפשר להסביר אותו במילים, ואתה רואה אותו רק באותו המקום

מיכאל אורן:  העובדים והמתנדבים של הארגון, שאחרי תקופה מאוד-מאוד קשה שהם באמת עבדו במצבים נוראיים, וחברים שלנו שנרצחו, באו לשם וטיפה עלה להם חיוך

מיכאל אורן:  וזה נתן לנו את הכוחות להמשיך קדימה

מיכאל אורן:  אז באמת להגיד תודה לכל מי בדבר המדהים הזה

משה טור פז: תודה רבה

משה טור פז:  נשמע מדהים

משה טור פז:  אדיב שרעבי, בבקשה

אדיב שרעבי: שלום לכולם

אדיב שרעבי:  אני רק ארצה לחזק את מה שמיכאל, ידידי, אמר

אדיב שרעבי:  במחצית של המשחק חולקו תעודות הוקרה למתנדבי מד"א יבנה

אדיב שרעבי:  20 תעודות הוקרה על ידי סמנכ"ל מד"א, מר צביקה בנדיקט

אדיב שרעבי:  ואני רוצה להודות קודם כול לעיריית יבנה על זה שהיא אירחה את המשחק הזה, את הערה הזה שהוגדר כערב הצדעה למתנדבי מד"א, לזכרה של עמית מן, גיבורת ישראל

אדיב שרעבי:  ואני ממש מודה להתאחדות לכדורגל, ליושב-הראש שמעון זוארץ, ולמנהל האגף לאחריות חברתית, זיו סולומון, שבאו ואימצו את המשחק וסייעו לנו עם כל מה שצריך

אדיב שרעבי:  גם עם הנבחרת עצמה של שחקני עבר, שמות הכי גדולים, ממשה סיני, אלון חזן, יוסי בניון, אלון חרזי, אופיר חיים

אדיב שרעבי:  באמת השמות הכי גדולים שיכולים להיות

אדיב שרעבי:  גם אבי נימני וחיים רביבו הגיעו לכבד

אדיב שרעבי:  אני רוצה להודות למכבי ישראל, ליושב-הראש אופיר פינס, לנאור גלילי וללירון כהן שגם כן לקחו חסות על המשחק הזה

אדיב שרעבי:      ובעצם זו הייתה סוג של יוזמה אישית שהתפתחה ממשהו באמת קטן למשהו ממש גדול, שאני מודה לקדוש ברוך הוא על הזכות גם לשמח את מתנדבי מד"א, גם לשמח במעט את משפחת מן המדהימה

אדיב שרעבי:  ואני באמת קורא לכל מי שרוצה ויש לו את היכולת לבוא ולסייע במעט למפונים, לנרצחים, לנעדרים

אדיב שרעבי:  כל אחד יכול לעשות את חלקו באור קטן שיכול להפוך לאור גדול

אדיב שרעבי:  וזו הייתה בשבילי זכות גדולה ואני באמת מודה על כך

אדיב שרעבי:      [היו"ר סימון דוידסון]     

סימון דוידסון: תודה רבה

יסמין פרידמן: סימון, אני חייבת לצאת לוועדת כספים אבל חשוב לי להגיד ממש בקצרה

יסמין פרידמן:  הקשר ביני לבין ספורט הוא מקרי עד לא קיים

יסמין פרידמן:  אבל, אני חייבת לציין שבשנתיים וחצי האחרונות, בזכות התשוקה שלך והלהט והמחויבות והעקשנות שלך לנושא הזה, אתה גרמת לי ללמוד המון כמה הספורט חשוב לנוער, לנוער בסיכון, לבריאות הנפשית של בני-האדם, לא משנה באיזה גיל הם

יסמין פרידמן:  ולבריאות הגופנית, לא משנה בני כמה אנחנו

יסמין פרידמן:  אז ראשית, רציתי לומר לך תודה

יסמין פרידמן:  ובאתי לכאן כדי לשמוע וללמוד גם על החלק של הספורט לצד המלחמה

יסמין פרידמן:  אז אני כל כך מעריכה את העבודה של כולכם, ותודה רבה

יסמין פרידמן:  וכל דבר שאתם עושים הוא אור גדול בתוך באמת ימים בלתי נסבלים

יסמין פרידמן:  אז סימון, תודה על האירוע הזה

יסמין פרידמן:  אם היית הופך לטבעוני היית מושלם, אבל אני מקבלת אותך גם ככה

סימון דוידסון: אז אני רוצה להגיד לך, יסמין, שעכשיו אני אוכל יום בשר יום בשר

סימון דוידסון:  אבל אני מבטיח לך שאני אתחיל להפחית

סימון דוידסון:  אני לא אהיה טבעוני ולא אהיה צמחוני, אבל את יודעת, כמו שאת אומרת על הספורט אצלי, אצלך זה הנושא של בעלי החיים

משה טור פז: תביאו תחליפים איכותיים

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  את הולכת לכספים? תגידי להם שאני רוצה עוד כסף לספורט

יסמין פרידמן: תעמוד בתור

סימון דוידסון: דווקא השבוע קיבלתי מחמאה מגפני

סימון דוידסון:  היה דיון על הנושא של הכספים ואז הגיעו לספורט והוא אמר "אני לא רוצה לריב, דוידסון נמצא פה – אני מאשר"

סימון דוידסון:  אז אתם יודעים, בסוף, אבי, אני רוצה להגיד לך שכשאתה מדבר על זה אתה מדבר על זה

סימון דוידסון:  ואני לא סתם מספר סיפורים, אני יודע מה הספורט עושה לילדים

סימון דוידסון:  אתה מכיר את ההיסטוריה שלי

סימון דוידסון:  אני יכולתי להגיע למקומות אחרים

סימון דוידסון:  אני יודע מה הספורט עשה לי, מה הוא עשה לילדים שלי

סימון דוידסון:  עפרה, את יודעת מה זה עושה לאימהות ואיך האימהות משפיעות על הילדים? זה גלגל

סימון דוידסון:  אנחנו צריכים להמשיך ולהעלות את הדגל הזה של הספורט

סימון דוידסון:  יותר תקציבים, יותר משאבים, יותר מתקנים

סימון דוידסון:  להגיע יותר ויותר קרובים למה שקורה באירופה

סימון דוידסון:  יש פערים ענקיים, אבל עדיין צריך להמשיך את זה

סימון דוידסון:  חבר הכנסת קינלי, בבקשה

משה טור פז: כן ירבו כמוך במשכן הזה

משה טור פז:  חברי, חבר הכנסת דוידסון, אני אומר בקצרה באמת

משה טור פז:  קודם כול, גם מלא הוקרה לדרך, לתשוקה שבה אתה מביא את הספורט לכל מקום, וגם לאירוע הדרמטי הזה

משה טור פז:  אני חייב לומר שאתה רואה היום בקרב חיילי המילואים, שיש לי את הזכות להימנות עליהם, עד כמה כאשר מצליחים להביא להם כל דבר הכי קטן, כדור, אתה רואה חבר'ה בתוך עזה משחקים עם כדור

משה טור פז:  אמיתי

משה טור פז:  תמונות שקיבלתי

סימון דוידסון: למה פיני לא מגיע אליכם?     

משה טור פז: יאללה, פיני, אתה רוצה שנארגן לך שיירה?     

פיני בלילי: לא הזמינו אותי

משה טור פז: אז אני אומר שאנחנו באמת אסירי תודה על הדבר הזה

משה טור פז:  ואנחנו, יש לנו תהליך שיקום ארוך לעבור כעם, כמדינה, כחברה

משה טור פז:  אנשי המילואים בוודאי

משה טור פז:  ואני חושב שלספורט יש חלק משמעותי מאוד בדבר הזה

משה טור פז:  כי אדם שהוא בריא בגופו, זה משפיע גם על בריאות נפשו

משה טור פז:  ואנחנו מלאים בדוגמאות כאלה

משה טור פז:  אני עכשיו ככה מצליח גם מהשירות באוגדת עזה ללוות מרחוק חיילים שנפצעו ועוברים עכשיו את תהליך השיקום, ואתה רואה מה זה עושה להם

משה טור פז:  ברגע שהם פיזית עומדים על הרגליים, נעמדים, מצליחים לזוז, עושים פעילות, כמובן מקצועית ורפואית, הדבר הזה הוא חלק דרמטי מהחיים שלנו

משה טור פז:  ושוב, תודה לך על התשוקה שאתה מביא

משה טור פז:  וההירתמות שעולה מהספורט גם היא קריטית לטובת ההתרוממות שלנו כחברה

סימון דוידסון: קינלי, תודה רבה

סימון דוידסון:  אני אגיד לך רק משפט

סימון דוידסון:  אתה יודע, בנושא הספורט בדקתי הרבה וקראתי הרבה מחקרים והגעתי למשרד הביטחון

סימון דוידסון:  מתברר שאותם חיילים שמתגייסים לקרבים ומגיעים לא בכושר, זאת אומרת לא עשו פעילות ספורטיבית גבוהה, יש אחוזים גדולים מאוד של פציעות בחודש הראשון שהם בטירונות

סימון דוידסון:  הדבר הזה עולה מאות מיליונים למדינת ישראל בשיקום שלהם, וחלק מהם גם עם נכויות שהם צריכים לשלם

סימון דוידסון:  ואם המדינה, כמו שאני אומר על כל משרד, זה נוגע לבריאות, לרווחה, לחינוך, לכל דבר, הספורט

סימון דוידסון:  אם היו משקיעים יותר כסף בהכנה בשנתיים לפני עד שהם מתגייסים, היו חוסכים עשרות אם לא מאות מיליונים למדינת ישראל

משה טור פז: אתה כל כך צודק

משה טור פז:  אתה יודע, אני הייתי מ"מ בגדוד 101 של בני ישיבות

משה טור פז:  יום אחד קראו לי למשפט אצל מפקד החטיבה, ישראל זיו, למי שמכיר, רואים אותו עכשיו הרבה, אמרו לי "קינלי, המחלקה שלך מספר אחת בבא"ח בשברי מאמץ, אתה כנראה עושה משהו לא נכון"

משה טור פז:  עליתי למשפט, הגעתי, ועמדתי לפניו, והוא היה אדם די מפחיד גם אז, ואמרתי לו "תקשיב, מפקד החטיבה, זה נורא פשוט, החבר'ה האלה מלאים במוטיבציה אבל כל השנה לפני השירות הם ישבו ולמדו תודה במקום לעשות ספורט

משה טור פז:  אז אני לא אשם בזה שהם מנוונים

משה טור פז:  הם חיילים נהדרים, רק צריך להכין אותם טוב יותר"

משה טור פז:  אז הנה דוגמא

משה טור פז:  ואתה כל כך צודק, ואנחנו רואים את התוצאות

סימון דוידסון: בבקשה

סימון דוידסון:  עומר גורן, עמותת "אתגרים", בבקשה

עומר גורן: בוקר טוב

עומר גורן:  עמותת "אתגרים", בשגרה אנחנו עוסקים במעצימים באמצעות 12 ענפי ספורט אתגרי, ילדים, נוער ובוגרים עם מגבלה

עומר גורן:  כל סוגי המגבלות – פיזית, חושית, פוסט-טראומתיים, מתמודדי נפש

עומר גורן:  זה מה שאנחנו עושים בשגרה

עומר גורן:  כמה ימים אחרי ה-7 באוקטובר הבנו שאנחנו צריכים להיכנס לעשייה כמה שיותר מהר

עומר גורן:  ולאט-לאט חזרנו לשגרה עם הקבוצות שלנו, שמורכבות תמיד מאנשים בעלי מגבלה ולא מגבלה, מתנדבים, כי אנחנו מבינים שבתוך הטראומה, בתוך הסיטואציה הזאת הספורט והתנועה וההתמדה, זה מה שמאפשר לאנשים שפיות ולא לשקוע בתוך החרדות ולא לשקוע בתוך הדיכאונות, אלא לצאת ולעשות

עומר גורן:  כעבור עוד כמה ימים הבנו מה שקורה במדינה עם מרכזי המפונים, שהם בעצם מרכזי פליטים, ושאנחנו צריכים להיכנס לשם

עומר גורן:  החלטנו שאנחנו בונים מודל חדש ונכנסים, על אך שאנחנו בחוסר, רבע מכוח האדם שלנו במילואים, והחלטנו שאנחנו נכנסים למרכזי המפונים בכל הארץ

עומר גורן:  המרכז הכי גדול זה בים המלח

עומר גורן:       אנחנו באים לשם ומייצרים שם את הפעילות הקבועה שלנו

עומר גורן:  לא חד-פעמית

עומר גורן:  בנינו מודל של קבוצות חוגיות מותאמות גיל, מותאמות עם צוות קבוע, והתחלנו לעשות את הפעילות שלנו

עומר גורן:  יש לנו היום למשל פעילות קיאקים בים המלח, שטים בים עצמו, בבריכות המלח

עומר גורן:  יש לנו פעילויות מצוק שאנחנו עושים במצוקים בים המלח, לנוער

עומר גורן:  יש לנו פעילויות אופניים בים המלח

עומר גורן:  ים המלח זה המקום, אדוני יושב-הראש, היית שם וראית – אין שם כמעט מה לעשות, בטח לנוער

סימון דוידסון: ראיתי גם את האופניים שלכם

עומר גורן: בטח לנוער אין מה לעשות שם

סימון דוידסון: נכון, אבי? במלון שם בחמ"ל

עומר גורן: אלפי אנשים, ואין להם באמת מה לעשות, אז זה המקום של להוציא מים מן הסלע, מה שנקרא

עומר גורן:  ובמים המלח, אז כל הפעילויות האלה

עומר גורן:  אנחנו עושים פעילויות גובה, אנחנו עובדים גם עם חינוך מיוחד משדרות, שזו האוכלוסייה הרגילה שלנו, אבל בעצם אנחנו החלטנו שאנחנו פותחים את עצמנו לכל אוכלוסיית המפונים

עומר גורן:  ים המלח זה באמת המרכז הגדול, יש לנו עוד מרכזים בשאר הארץ

עומר גורן:  יצאנו לדרך בלי תקציב

עומר גורן:  תוך כדי התחלנו לגייס כספים מתרומות

עומר גורן:  יש קצת עזרה גם של גופים עסקיים

עומר גורן:  ובזה אנחנו עוסקים ללא הפסקה כרגע בעמותה

עומר גורן:  וזה מתוך הבנה באמת שמה שצריך כרגע בכל המדינה זה לחזק את החוסן

עומר גורן:  וזו הדרך, דרך הספורט, כמו שכולנו מבינים

עומר גורן:  ושם אנחנו נמצאים היום

סימון דוידסון: תודה רבה עומר

אבי גיסברג: אני רק רוצה, כולם יודעים שצריך לעשות הכל כדי לחזק את העוטף, לעטוף, את העוטף ולהשקיע שם הכל

אבי גיסברג:  אין פה יישוב בארץ שלא נפגע, אם זה בעקיפין או ישירות

אבי גיסברג:  אני רק רוצה שתדאגו גם לפריפריה, אלה שלא בעוטף

אבי גיסברג:  כי אנחנו צמאים לתקציבים, צמאים למתקנים

אבי גיסברג:  שלא יהיה מצב שבסיטואציה שנוצרה אנחנו נתייבש לגמרי

סימון דוידסון: אני מאוד-מאוד מסכים איתך

סימון דוידסון:  אני אסיים את הדיון הבאמת מיוחד הזה שהיה פה היום

סימון דוידסון:  מצד אחד עם הרנן, שאותי זה מאוד ריגש, ואני בתוך שאת כל יהודי שנמצא בעולם

סימון דוידסון:  ומצד שני, אני מאוד מתרגש ממה שאתם עושים

סימון דוידסון:  אתם ועוד רבים אחרים שלא נמצאים פה

סימון דוידסון:  לא נמצאים פה הרבה מאוד עמותות שבאמת פועלות למען המפונים

סימון דוידסון:       ולפני שאני אדבר על המפונים אני רוצה שזה יהיה גם רשום בפרוטוקול, ואני דורש תמיד שיהיה רשום בפרוטוקול – מדינת ישראל חייבת להכפיל את תקציב הספורט בתקציב הבא

סימון דוידסון:  התקציב של מדינת ישראל בספורט הוא בדיחה עצובה

סימון דוידסון:  ויש ספורט במדינת ישראל בגלל שיש אנשים מאוד מיוחדים שעושים את זה מהנשמה

סימון דוידסון:  ואני תמיד אומר שהמדליות האולימפיות של מדינת ישראל זה נס

סימון דוידסון:  זה לא בגלל שאנחנו משקיעים הרבה כסף – זה נס

סימון דוידסון:  ותארו לכם אם היינו משקיעים במתקנים, במאמנים, באגודות, בפריפריה, שמשם אפשר להצמיח את הספורטאים הכי טובים

סימון דוידסון:  אבל אנחנו לא עושים את זה

סימון דוידסון:  אנחנו משתפרים אבל לא מספיק

סימון דוידסון:       ולגבי הנושא של המפונים

סימון דוידסון:  אתם, הספורט הישראלי, אתם הכדור הכי טוב שפסיכיאטר או פסיכולוג יכול לתת

סימון דוידסון:  והוא כדור טבעי, הוא לא כימיקל

סימון דוידסון:  הפעילות שלכם עם הילדים מוציאה אותם מהמצב הנפשי הבלתי-סביר ובלתי אנושי שהם נמצאים בו

סימון דוידסון:  ובזכות הפעילות שלכם הילדים האלה גם מעלים חיוך, גם עושים פעילות גופנית, וגם, החשוב מכל, לא מגיעים לסמים, לא לאלכוהול ולא לפשע

סימון דוידסון:  כי אנחנו רואים עלייה מאוד חדה דווקא במקומות שהמפונים נמצאים בנושא הזה

סימון דוידסון:  ולכן, אני רוצה להגיד לכם תודה, לכל מי שנמצא פה

סימון דוידסון:  ואני מסתכל לכם בעיניים ואני באמת אומר לכם תודה על כל מה שאתם עושים

סימון דוידסון:  ואני רוצה להגיד תודה לכל האנשים שגם מסתכלים היום בערוץ הספורט

סימון דוידסון:  להגיד תודה ותמשיכו לעשות

סימון דוידסון:  ואנחנו נילחם פה שיהיו יותר תקציבים כדי שאתם תוכלו לעשות את זה יותר למען הילדים

סימון דוידסון:      ואני מסיים בזה שאני אגיד תודה

סימון דוידסון:  קודם כול, חברי הוועדה, ליוסי טייב, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט

סימון דוידסון:  ליהודית, לאתי, ולצוות המדהים של ניקול, בר ומיקי

סימון דוידסון:  הדברים לא קורים סתם מהשמיים

סימון דוידסון:  ולערוץ הספורט, לתומר המנכ"ל, לאירה הסמנכ"לית, על זה שהם אפשרו לכל מי שרוצה לראות את זה בערוץ הספורט

סימון דוידסון:  זה חשוב ונמשיך להילחם למען הספורט

סימון דוידסון:  תודה רבה, הישיבה נעולה