ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 238, 2023-11-07 00:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים

משה גפני:  ישבנו אתמול בלילה כדי להגיע למקסימום הסכמות עם האוצר, והיועצת המשפטית של הוועדה הכינה את התיקונים שיש

משה גפני:  יש דברים שעדיין יש לגביהם ויכוח, תגידי מהם ונדבר על כל אחד

משה גפני:  הנושא של ראשי המועצות שכאן, הנושא לא עולה היום – עולה רק אחרי שיגיעו התקנות

משה גפני:  אמרו לי הבוקר שזה אמור להגיע או היום או מחר, ואחרי שיגיעו התקנות נצטרך לקיים דיון עליהן

משה גפני:  היועצת המשפטית תצטרך לעבור עליו ואז יתקיים דיון לגבי הרשויות

משה גפני:  אני מקווה שלפחות בחלק שסיכמנו הם יעמדו, אבל זה לא בחוק הזה

משה גפני:  זה יהיה בתוך התקנות ואנו מקווים שנגמור את זה מהר

אליהו דלל: אדוני היו"ר, בוועדת הכלכלה דובר שבאותן מועצות אזוריות לא להבדיל בין ישובים

משה גפני: אני לא מדבר על זה עכשיו

משה גפני:  זה יהיה בתקנות

משה גפני:  יש לי מספיק פה מה לדבר

משה גפני:      שלומית, אני מבקש, מה שלא מתקיים דיון, שלא יתקיים דיון

משה גפני:  אם זה תיקוני נוסח – תיקוני נוסח

משה גפני:  נמשיך הלאה

משה גפני:  כבר יותר מדי הרבה זמן אנו דנים בחוק הזה, ולא את אשמה

משה גפני:  אני אשם

משה גפני:  בבקשה

קריאה: אדוני, רק לגבי ענף הבנייה

קריאה:  זה חשוב

משה גפני: לא מדברים על משהו ספציפי

משה גפני:  נגיע לענף הבנייה ונדבר

אליהו דלל: הנושא של ענף הבנייה לא נמצא במתווה, וזה לא בסדר

אליהו דלל:  צריך לומר לאוצר, זה לא יעבור לא המתווה של ענף הבנייה

דבורה ביטון: שזה ענף שמעסיק לא מעט עובדים

רועי כהן: למעלה מ-200,000 עצמאיים ועסקים קטנים תקועים

רועי כהן:  זה גם לא יעבור

רועי כהן:  זה בושה וחרפה מה שהולך פה

רועי כהן:  כל ההסכמות שהגיעו איתך, אדוני היושב-ראש, הכול התפוצץ

רועי כהן:  עושים חוכא ואיתלולא  מכולם

רועי כהן:  בושה

רועי כהן:  שיורידו להם 6,000 שקל

רועי כהן:  נראה אותם

רועי כהן:  שקל לא הורידו להם

משה גפני: נגיע לסעיף הזה של הבנייה, תעלו את העניין הזה ונחליט

אחמד טיבי: אתמול העלינו

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אנו מדברים על ענף הבנייה יותר משבוע ועדיין לא ראינו

משה גפני: למה הדיבורים האלה עכשיו? אתם רוצים – נגיע לשם, נצביע בעד

משה גפני:  זה הכול

משה גפני:  זה המצב

משה גפני:  הם אמרו אתמול שבתוך שבוע הם מביאים מתווה שמתאים לעניין הבנייה

דבורה ביטון: כבר אומרים חודש

משה גפני: אנחנו נחליט לא כך - נחליט שאנו מצביעים

משה גפני:  שלומית, בבקשה

שולמית אלוני: אנו דנים מההתחלה בנוסח שנמצא לפניכם, יש ההערות מסומנות בעקוב אחר שינויים

שולמית אלוני:  אעבור על ההערות אחת-אחת

שולמית אלוני:  בסעיף 1 ברישא זה תיקון נוסחי

שולמית אלוני:  בפסקה (1) זה הסעיף שמדבר על הגנות המענק מפני העברה שיעבוד העיקול

שולמית אלוני:  במקור הופיע שזכות של יחיד לפיצוי למקדמה אינה ניתנת להעברה, לשעבוד או עיקול

שולמית אלוני:  בעקבות הדיון בוועדה הורדנו את ההתייחסות ליחיד כלומר זה יחול גם לגבי יחיד וגם לגבי תאגיד

שולמית אלוני:  זכות של יחיד לפיצוי ולמקדמה בשל נזק מלחמה שנגרם לו בתקופה הקובעת כהגדרתה בסעיף 38ג, אינה ניתנת להעברה, לשעבוד או לעיקול בכל דרך שהיא, אלא לשם תשלום מזונות המגיעים מהיחיד הזכאי לפיצוי ולמקדמה לפי פסק דין של בית משפט או של בית דין מוסמך

שולמית אלוני:       בסעיף קטן (ב) החלפנו את המילה תאגיד בנקאי בבנק

שולמית אלוני:  זה עניין ניסוחי ולא מהותי

שולמית אלוני:  זה יחול על אותם בנקים

שולמית אלוני:  רק התאמנו לחוק שעבר לא מזמן ביחס להגנות על החלטות ממשלה

שולמית אלוני:      בפסקה (2) ברישא זה תיקון ניסוחי

שולמית אלוני:  כשדיברנו אתמול על הפיצויים, במהלך הדיון בוועדה דובר על הוספת תנאי שלפיו המעסיק יצטרך לשלם לעובדים את המשכורת

שולמית אלוני:  אתם רוצים להתייחס?     

משה גפני: לא

משה גפני:  רק תיקון נוסחי

שולמית אלוני: זה לא נוסחי

שולמית אלוני:  בדוחות מס הכנסה וביטוח לאומי

ישי פרלמן: יש אנשים שאין להם דוחות 102 חודשיים למס הכנסה

ישי פרלמן:  במקרה כזה אמיר אמר לפרוטוקול שנקבל גם דוחות שהוגשו לביטוח לאומי, שהם דוחות חודשיים כתחליף

שולמית אלוני: חלק מהדיון העלה חבר הכנסת דלל, אני חושבת, את הנושא של למצוא פתרון ביחס לעובדים שעתיים

שולמית אלוני:  זה משהו שנשאר פתוח

שולמית אלוני:  האוצר אמר שיחזור עם תשובות גם לגבי עובד שעתי וגם לגבי חברות כוח אדם

משה גפני: בבקשה, האוצר

כפיר בטט: כפי שאמרנו גם בדיון הקודם, הסיפור של עובדים שעתיים הוא בדיוק כמו של עובדים אחרים, כלומר יהיו זכאים לאותם 75%, המעסיקים שלהם, יש שיפוי בגין הירידה בהכנסות ויהיו זכאים לחל"ת בגין השכר הממוצע שלהם בחודשים אחורה בדיוק כמו העובדים הרגילים

כפיר בטט:  אין הבחנה אצלנו בין עובדים שעתיים ללא שעתיים

משה גפני: זה הולך להיות שיטתי אצלכם – כל מה שתצטרכו להשיב, תגידו שמה שאתם עושים זה בסדר? תגידו מראש אז נדע

משה גפני:  נצביע עכשיו

משה גפני:  ביקשנו שתבדקו את זה, האם לעובדים שעתיים יש התייחסות מיוחדת

משה גפני:  התשובה לא

קריאה: החל"ת הוא לא פתרון

כפיר בטט: אני חושב שכפי שהיינו פה בשיח רב על הרבה מאוד נושאים - השתנו גם העמדות שלנו

כפיר בטט:  בדבר הזה- -     

משה גפני: טוב, הלאה

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הוועדה, הגיעה לפה שושנה סיון

נעמה לזימי:  היא עובדת ניקיון שעתית

נעמה לזימי:  אם היא תוכל לומר מילה על איך זה השפיע עליה, אודה לך

משה גפני: אני לא נותן לאף אחד לדבר עכשיו

משה גפני:  את רוצה להעמיד אותי במבוכה?     

נעמה לזימי: למה מבוכה? ביקשתי 30 שניות עבורה

נעמה לזימי:  רק להסביר

נעמה לזימי:  הם אומרים שזה לא משפיע

נעמה לזימי:  יש פה האנשים- -      

משה גפני: אני מבקש ממך להפסיק

משה גפני:  קורא לך לסדר פעם ראשנה

משה גפני:  בבקשה

ינון אזולאי: יש פה בנושא הזה גם שכר ממוצע שביקשת מהם לבדוק את הגובה של שכר ממוצע

חמד עמאר: לא קיבלנו פתרון של השעתי

נעמה לזימי: וגם לא מוכנים לשמוע את מי שנפגעים, זו גם בעיה

נעמה לזימי:  האוצר אמר אז האוצר יודע, אבל אם נשמע רגע את הקולות

משה גפני: לגבי השכר הממוצע

כפיר בטט: כפי שהשבנו פה בדיון, העניין של שכר ממוצע, קודם כל, עובדים הרבה יותר מאשר מה שהיה אקוויוולנטי בדמי אבטלה

כפיר בטט:  העניין של הסבסוד שקבענו שכר ממוצע, כדי באמת שלא נגיע למצב שאנו מסבסדים שכר – לא רוצה שננקוב בשמות מקצוע אבל זה לא משנה לך, של 40,000, 30,000, 20,000 ₪, שהמדינה משפה את המעסיק בגין השכר של האנשים האלה

כפיר בטט:  אנו מסתכלים על ירידה בהכנסות ובהתאם לזה נותנים את ה-75% של השכר

כפיר בטט:  אנו חשבנו שנכון לקבוע תקרה לזה שגם היא מוכפלת ב-1

כפיר בטט: 25, והוא הרבה יותר מאשר דמי אבטלה לאותו בן אדם

כפיר בטט:  המקסימום דמי אבטלה זה 11,000 ₪ למי שמרוויח את השכר הכי גבוה

ינון אזולאי: מה השכר הממוצע היום?     

כפיר בטט: 12,800

ולדימיר בליאק: 11,870

ינון אזולאי: לא ביקשתי 40,000 שקל

ירון גינדי: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה זה 12,880 וזה מה ששמעתי ממך לאורך כל הדרך

ירון גינדי:  לפי החוק הזה, זה ביטוח לאומי וזה 11,870

ולדימיר בליאק: אז למה שלא נלך לפי הגבוה?     

משה גפני: הולכים לפי הגבוה

כפיר בטט: תפסת אותי על טעותי פה על פליטת פה של ה-12,800

כפיר בטט:  אנחנו הולכים כמו תמיד לפי חוק הביטוח הלאומי

כפיר בטט:  טעיתי במספרים של הלמ"ס וזה

ירון גינדי: הוא טעה ואני הטעיתי את כולם

ולדימיר בליאק: אבל יש בסיס מאחורי הסכום הזה

ולדימיר בליאק:  זה לא סכום שהמצאת אותו עכשיו

כפיר בטט: נכון

כפיר בטט:  במספרים אנחנו הולכים תמיד לפי החוק של הביטוח הלאומי

משה גפני: הלאה

שולמית אלוני: אנחנו עדיין בהגדרה של הוצאות השכר בתקופת הזכאות

שולמית אלוני:  נעבור לפסקה (1ב) שם נשמטה במקור ההתייחסות לכך שזה צריך להיות כשהתוצאה המתקבלת מוכפלת ב-1

שולמית אלוני: 25

משה גפני: נעמה, הדיון עכשיו הוא לא דיון שאנו עכשיו מדברים על נושאים

משה גפני:  סיימנו את הדיונים

משה גפני:  אנו נמצאים כאן באולם הזה ולא בחדר הישיבות של הוועדה כי הרבה אנשים ביקשו לבוא

משה גפני:  אנו עוברים על סעיפי החוק

משה גפני:  אנחנו לא מביאים עכשיו אורחים שיאמרו דברים

נעמה לזימי: אני לא הבאתי

נעמה לזימי:  הם באו וביקשו

נעמה לזימי:  כשאני מביאה, אני רושמת מסודר

משה גפני: אמרתי את דעתי

משה גפני:  אמרתי - אני לא נותן לאורחים

נעמה לזימי: רק אומר משהו אחד על מה שאמרת

נעמה לזימי:  עם אמפתיה לא הולכים למכולת

נעמה לזימי:  יש פה דיון אחרי דיון שאמרו: יהיה מענה, יהיה מענה

נעמה לזימי:  הגענו עד הולם כי הם באותה תשובה מהפעם הראשונה

נעמה לזימי:  אנו מתווי המדיניות פה

משה גפני: אפשר להצביע נגד

נעמה לזימי: זה לא הגון לומר את זה כי אנו רוצים להצביע בעד

חמד עמאר: גפני, דיברנו על זה מההתחלה

חמד עמאר:  קואליציה אופוזיציה

חמד עמאר:  לא רוצים להצביע נגד

חמד עמאר:  אתה לא- - - לעובד שעתי, אדוני היו"ר?     

ינון אזולאי: אנו יודעים על עובדים שעתיים

ינון אזולאי:  זה מונח לנו על השולחן

ינון אזולאי:  מנסים לראות על מה הם אומרים לא

אורן בוטא: תשאל את כולם

שולמית אלוני: בפסקה (2א) אני בעמ' 3 למעלה, אנחנו עדיין בהגדרת הוצאת השכר ותקופת הזכאות

שולמית אלוני:  היא פתחה ב: "תוצאת המכפלה האמורה בפסקה (1)(א) להגדרה זו", כיוון שתוצאת המכפלה ב-(1א) מביאה בחשבון את ה-1

שולמית אלוני: 25 ופה ההכפלה צריכה להיות ב-1

שולמית אלוני: 325, תיקנו כך שזה יהיה 75% משכר העבודה ששולם לעובדים בעד התקופה המזכה לעניין השכר, כפי שדווח לפקיד השומה בטופס 102 לפי תקנות ניכוי ממשכורת משכר עבודה, כשהתוצאה המתקבלת מוכפלת בשיעור המתקבל מחלוקת סכום ההכנסה כפי שדווחה בדוח שהוגש לפי 131 שאינה הכנסה מתמיכות ותרומות בסכום הכנסתו בשנת הבסיס כפי שדווחה כאמור הכולל תמיכות ותרומות, ותוצאת המכפלה המתקבלת מוכפלת ב-1

שולמית אלוני: 325

משה גפני: הייתה הסכמה על זה?     

שולמית אלוני: כן

שולמית אלוני:  בסעיף קטן (ב) הכנסנו בהתאמה את ההכפלה ב-1

שולמית אלוני: 25

שולמית אלוני:       בפסקה (3) בהתאמה בסעיף קטן (א) הכנסנו את ההכפלה ב-1

שולמית אלוני: 25 וגם בסעיף קטן (ב) את ההכפלה ב-1

שולמית אלוני: 25

שולמית אלוני:      בהמשך דובר בוועדה – אנו בעמ' 4 – האוצר התבקש לבחון את החלת המתווה גם על ניזוק שמחזור העסקאות שלו עולה על 400 מיליון שקלים חדשים

שולמית אלוני:  פסקה (3) מתייחסת לזה שמחזור העסקאות אינו עולה על 400 מיליון שקלים

שולמית אלוני:  פה עלה לראשונה הנושא של החלת המתווה גם על ניזוק שמחזור עסקאותיו עולה על 400 מיליון שקלים תוך תחימה בתנאי סף קשיחים יותר

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, הדוגמה שאתמול נתן אמיר דהן לפי החוק הזה כאן לא מתקיימת

ירון גינדי:  אמיר דהן נתן דוגמה שאם יש לי עסק של 450 מיליון ונניח שבעוטף או ב-0 עד 40 יש לו סניף של 60 מיליון, אז הסניף של ה-60 מיליון יקבל כסף, והחברה בתל אביב שכביכול יורדת ל-390 מיליון גם תקבל כסף

ירון גינדי:  הדוגמה הזו לפי החוק הזה לא יכולה להתקיים

ירון גינדי:  הדוגמה שאמיר דהן אמר שהיא אפשרית, לפרוטוקול, לפי החוק הקיים כפי שמנוסח לא יכולה להתקיים

כפיר בטט: אומר לך מה הבעיה, אדוני היושב-ראש – אמיר דהן עכשיו בוועדת הכלכלה כי נתת לביטן לטפל בתיירות והחקלאות, אז הוא קרא לו לשם

ינון אזולאי: לגבי החקלאות, מזלכם שזה שם

ינון אזולאי:  עכשיו הייתי שם ולא עומדים במילה

ינון אזולאי:  הם כנראה לא מסונכרנים עם המילים שהיו פה, על הסיפור של החקלאים

ינון אזולאי:  מזל שזה שם

ינון אזולאי:  מעל 40 מה שהגענו להבנות אתמול

ינון אזולאי:  שהיושב-ראש ישמע את זה שנותנים לוועדה אחרת על החקלאות ואנחנו לא מסונכרנים שם

ינון אזולאי:  אין לי בעיה שנתת לביטן

ינון אזולאי:  הבעיה ששם מוכרים להם סיפורים אחרים שלא היו הבנות

ינון אזולאי:  כשאני הייתי בהבנות עם צביקה

משה גפני: הכול פה

משה גפני:  ההצבעה היא כאן

משה גפני:  נחזור לזה

משה גפני:  הלאה

שולמית אלוני: אנו בעמ' 5

שולמית אלוני:  רשות המיסים התבקשה לחזור עם תשובה- -      

חמד עמאר: לא קיבלנו תשובה על מעל 400 מיליון מהאוצר

משה גפני: חוזרים לזה

משה גפני:  הוא לא פה

משה גפני:  הוא תכף יגיע

שולמית אלוני: עמ' 5, רשות המיסים התבקשה לחזור – במהלך הדיון העלינו, בפסקה (2) כתוב שלעניין ניזוק של מוסד ציבורי זכאי זה סך כל ההוצאות הקשורות למכירת שירותים או מוצרים המסופקים באופן שוטף ובמהלך רוב חודשי השנה

שולמית אלוני:  לשאלתי למה נדרשת ההתייחסות למהלך רוב חודשי השנה ולמה היא מתייחסת, אמיר ביקש לבחון ולחזור אלינו עם תשובה

ישי פרלמן: בדקנו וזה צריך להיות

ישי פרלמן:  זה אומר שההוצאות שנלקחות בחשבון הן אלה שקשורות להכנסות השוטפות ולא הכנסה חד פעמית

ישי פרלמן:  זה מקביל למה שכתוב בהכנסות

ישי פרלמן:  בהכנסות כתוב, ההכנסות שנלקחות בחשבון הן ממכירת שירותים או מוצרים המסופקים באופן שוטף במהלך רוב חודשי השנה ושלומית שאלה אם גם בהוצאות

ישי פרלמן:  בדקנו וזה צריך להיות גם בהוצאות, שתהיה הקבלה

ישי פרלמן:  זה היה בקורונה בשתי החקיקות

ירון גינדי: מה זה אומר לרוב?     

ישי פרלמן: יש פרקטיקה כבר שנים

משה גפני: מה היה בקורונה?     

ישי פרלמן: יש פרקטיקה

ישי פרלמן:  בגדול, זה מה שקורה באופן שוטף

אורית פרקש הכהן: זה נשמע הגיוני, ירון

אורית פרקש הכהן:  גם יש פה הפרדה – הוצאות שקשורות למכירת שירותים, שם אין הדרישה לרוב חודשי השנה, או מוצרים רוב חודשי השנה

אורית פרקש הכהן:  זה בסדר

שולמית אלוני: אנחנו עוברים לנושא מוסד ציבורי זכאי עם כל הנושא של המלכ"רים

תמיר עידאן: אני רוצה לומר משפט אחד – אנחנו צריכים לוחות זמנים, מתי זה יקרה

משה גפני: לא יודע, אני לא הממשלה

תמיר עידאן: משפט אחד ואני הולך

תמיר עידאן:  מחר אבוא שוב

תמיר עידאן:  - - - מושב יושיבי אצלי

תמיר עידאן:  הוא לא בתוך ה-7 ומתפרקים

תמיר עידאן:  כל יום כזה אנחנו מפרקים אותם

תמיר עידאן:  הם ליד התותחים

תמיר עידאן:  שהמדינה תעביר את התותחים פנימה או תיתן להם פתרון

תמיר עידאן:  אנחנו כל לילה איתם, עוברים בית-בית

תמיר עידאן:  אנשים בוכים

תמיר עידאן:  רחמנות

תמיר עידאן:  תגידו לנו מה לעשות

תמיר עידאן:  נבוא מחר, נבוא בלילה, הם רוצים לבוא להפגין בבוקר

תמיר עידאן:  בשביל מה זה טוב? שנראה לחמאס שהם חלשים? תנו לנו לוחות זמנים

משה גפני: דיברתי אתמול עם שר האוצר

תמיר עידאן: אבל הוא לא מדבר אתנו, והאנשים האלה בוכים ממש, קוראים את הבגדים שלהם

תמיר עידאן:  זה לא פייר

תמיר עידאן:  אנחנו לא יכולים להוציא את האנשים האלה החוצה

תמיר עידאן:  מחכים לשר שיקרא לנו

משה גפני: תודה

מיכל שיר סגמן: אפשר להוסיף תקציב לרשויות המקומיות כדי שיוכלו לקבל החלטות לבד לגבי תושבים שאולי ייפלו בין הכיסאות

גלעד קריב: כבר נפלו

מיכל שיר סגמן: לכן צריך לתת לרשויות המקומיות את התקציב

משה גפני: מה זה הדבר הזה עכשיו

משה גפני:  את לא קיבלת רשות דיבור

משה גפני:  באמת

משה גפני:  למה זה? בבקשה, הלאה

מיכל שיר סגמן: אף אחד לא מבין טוב יותר מראש רשות הרי

מיכל שיר סגמן:  דיברנו על זה בקורונה ויש לזה משנה תוקף עכשיו

מיכל שיר סגמן:  משפחה פצועה, שלא יכולה לחזור לעבודה, לפי הממשלה, היא צריכה לחזור לעבודה ולא זכאית לכלום, אבל ראש הרשות רואה אותה

מיכל שיר סגמן:  הם רואים שהם לא יכולים לחזור לעבודה אז הוא יידע לשפות

משה גפני: את רוצה לדבר מה שאת רוצה? אנחנו עכשיו בדיון אחר

משה גפני:  שלומית, אפשר להתקדם?     

שולמית אלוני: בעצם אנו עוברים לעמ' 5 למטה, המושג של מוסד ציבורי זכאי

שולמית אלוני:  דובר בוועדה על הייחודיות של המלכ"רים

שולמית אלוני:  האוצר התבקש לבחון מתווה ייחודי לגבי מלכ"רים שהם לא בעלי אופי עסקי

שולמית אלוני:  כחלק מזה, ממה שאני מבינה, מתבקש תיקון של פסקאות (1) ו-(2) כך שבמקום שליש, 25% לפחות מהכנסתו בשנת 2022 של מוסד ציבורי זכאי כפי שדווחה בדוח שהגיש לא הייתה מתמיכות ותרומות

משה גפני: זה רק בהגדרה?     

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, אני רוצה פה הערה

ולדימיר בליאק:  במקום 33%  - 25%

גלעד קריב: במה יש כאן פתרון, אדוני היושב-ראש?     

ולדימיר בליאק: רגע, אני רוצה להתייחס לזה

ולדימיר בליאק:  קודם כל, זה שינוי מבורך, אבל מעבר לזה, דיברנו על מתווה ייחודי למלכ"רם ואני רוצה להתעקש פה על לוח הזמנים

ולדימיר בליאק:  רוצה לקבל לוח הזמנים למתווה ייחודי למלכ"רים

משה סולומון: אני מצטרף לאמירה, ומעבר לזה- - -     

ולדימיר בליאק: אני רוצה אמירה ברורה מאגף התקציבים, מתי נקבל את המתווה היחיד הזה

חמד עמאר: אף אחד לא שומע אותך

חמד עמאר:  אני לא מבין איך מתנהל הדיון פה

משה סולומון: אדוני היושב-ראש, למה שבליאק אמר ואני מצטרף לזה, שצריך להגביל זה ולומר שהמתווה הזה יגיע בהקדם כי גם שם קורסים, גם כאן סגרנו אתמול – היה דיבור על זה שמורידים את הסיפור של התרומות אבל כן נשאיר את התמיכות, וכרגע אני רואה שגם התרומות וגם התמיכות לעמותות – ירד

משה סולומון:  צריך לראות איך נותנים לזה מענה

ולדימיר בליאק: הפוך

ולדימיר בליאק:  מיטיב

ולדימיר בליאק:  יותר עמותות ייכנסו למסגרת

משה גפני: דקת דומייה

משה גפני:  נא לשבת

משה סולומון: אתמול דיברנו

משה סולומון:  החמצן, ההכנסה של העמותות זה מתמיכות ותרומות

משה סולומון:  אני מבין את הסיפור של התרומות, כי בסוף זה משהו חיצוני אבל התמיכות זה תמיכות שהמדינה הבטיחה להם, והם כבר ביצעו את זה

ולדימיר בליאק: זה היה אמור לבוא במתווה נפרד

ולדימיר בליאק:  אני לא רוצה להגיע למצב שאנחנו נחכה עכשיו

משה סולומון: אני מבין את זה אבל חושב שעד שיבוא מתווה – יכול להיות שהמתווה ייתר את זה, אבל בסעיף כאן אני מבקש להוריד את המילה תרומות – אני מבין את זה, אבל את התמיכות להשאיר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: צריך לחשב את התרומות כהכנסה לכל דבר

ולדימיר בליאק: ביקשתי 25%

משה סולומון: גם אני

ולדימיר בליאק: בנוסף, ביקשתי מתווה ייחודי למלכ"רים, הבטיחו לי

ולדימיר בליאק:  אני רק רוצה לוח זמנים

משה גפני: מתי זה יתבצע?     

נעמה לזימי: אמרו לנו תוך יומיים

מוריאל שליסל: אנחנו מבינים שמתווה הנוכחי מיועד יותר לעסקים

מוריאל שליסל:  במקביל, יחד עם אגף התקציבים, עם החברה האזרחית, מכינים מתווה שייתן מענה בדומה לקורונה, מענה משלים לעמותות

מוריאל שליסל:  אנו מקווים להביאו לאישור הגורמים הרלוונטיים במשרד האוצר השבוע ולאחר מכן לפרסם אותו

שולמית אלוני: מה זה בדומה לקורונה? מה יכלול המתווה? יודעים לומר בקווים כלליים?     

מוריאל שליסל: בקווים כלליים, אנו רוצים לתת מענה לפגיעה בעמותות שלא ייכנסו למתווה הנוכחי, שיש להן ירידה בהכנסות ופגיעה בהוצאות

מוריאל שליסל:  המטרה היא כן לתת להם את האפשרות לשמר את הפעילות הקיימת שלהם גם לאחר כך כמו למשל לגבי עובדים

מוריאל שליסל:  זה פחות או יותר הכיוון

נעמה לזימי: יהיו תוספות תמיכות למלכ"רים חיוניים?     

מוריאל שליסל: לגבי תוספות תמיכות, כבר היום משרדי הממשלה והשרים הרלוונטיים בתחומים השונים כבר הוסיפו תמיכות בתחומים שונים לתמיכות שחיוניות למצב החירום כמו בביטחון, חקלאות

מוריאל שליסל:  זה כבר קיים

משה סולומון: אדוני היושב-ראש, אל"ף, אנו צריכים זמן – עד מתי זה יהיה מוכן

משה סולומון:  כי זה גם חמצן

משה סולומון:  בי"ת, אני מבקש גם במתווה הנוכחי – למרות שזה לעסקים - אני מבין שזה לא כולל את כל העמותות, אני מבקש שגם פה יישאר תמיכות, יורד התרומות אבל כן להשאיר תמיכות כי זה ההכנסה של העמותות

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, לגבי הנושא של העמותות, שתי הערות

גלעד קריב:  אל"ף, צריך להוריד, כפי שאמר חבר הכנסת סולומון, את עניין התרומות

גלעד קריב:  ההגדרה צריכה להיות שיש 25% שהם לא מתמיכות

גלעד קריב:  רק תמיכות מדינות

גלעד קריב:  תוציאו מפה את התרומות כי זה לא- -      

ינון אזולאי: הוציאו את התרומות

גלעד קריב: לא

משה סולומון: כרגע הוציאו גם תמיכות וגם תרומות

משה סולומון:  אני אומר להוציא תרומות ולהשאיר תמיכות

גלעד קריב: צודק

גלעד קריב:  דבר שני, שחייבים להבין, שבסופו של דבר כולם מדברים פה על תמיכות המדינה

גלעד קריב:  כל מי שמנהל עמותה יודע שבחלק גדול מהעמותות – לא בכולן - התמיכות מגיעות בעיכוב דרמטי

גלעד קריב:  יש פה איום תזרימי גדול מאוד על עמותות

גלעד קריב:  עמותות הרווחה והבריאות מקבלות כל חודש העברה ממשרד הרווחה והבריאות אבל כל העמותות שמגישות בקשות לפי תקנות תמיכה, אתם יודעים את זה

משה סולומון: הם מקבלים בדצמבר על מה שעשו כל השנה

גלעד קריב: מבקשים שתורידו את עניין התרומות

משה גפני: הבנתי

משה גפני:  תוכלי לומר לפרוטוקול תוך כמה זמן – ביקשו חברי הכנסת בליאק וסלומון, מתי מגיע המתווה של הנושא של הגופים הציבוריים?     

מוריאל שליסל: נעביר את המתווה לאישור הגורמים המוסמכים במשרד האוצר עד סוף השבוע הקרוב ולאחר מכן נפרסם

משה גפני: מה זה לאחר מכן?     

מוריאל שליסל: ביום ראשון

מוריאל שליסל:  נביא לאישור הגורמים המוסמכים

מוריאל שליסל:  אנו צריכים לעבור את החשכ"ל, את שר האוצר ונפרסם אותו מקווה בשבוע הבא – כמובן בשיח עם העמותות

מוריאל שליסל:  היום אנחנו נפגשים איתם

מוריאל שליסל:  נפגשנו איתם כל השבועות האחרונים

מוריאל שליסל:  מבחינתנו המתווה ייתן מענה גם לעמותות נתמכות וגם לכאלה שהן לא נתמכות

מוריאל שליסל:  לגבי שאלתו של חבר הכנסת, אנו  מסכימים להוריד את נושא התמיכות

מוריאל שליסל:  כלומר שיישאר רק תרומות, כלומר שבהכנסות העצמיות לא ייכללו תרומות אך תמיכות ייכללו

משה גפני: תודה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה לגבי מעונות יום שחלקם מלכ"רים וחלקם עסק? צריכים התייחסות נפרדת

מוריאל שליסל: כל אחד יוכל להגיש בהתאם לעניין שלו

גלעד קריב: כולל פיצול, על התחום של העסקי של העמותות להגיש?     

מוריאל שליסל: נבחן את זה ונדע לתת תשובה

מוריאל שליסל:  בגדול, מבחינתנו- -      

משה גפני: מה הולך להיות אצל החשכ"ל? מה אתם הולכים להגיד לו?     

מוריאל שליסל: אנחנו עובדים עם החברה האזרחית על מתווה

מוריאל שליסל:  כמובן כמה שיותר לשמור על ליבת העמותות הרלוונטית, שיהיה מבחינת כוח אדם, מבחינת הפעילות עצמה, כשנצא ממצב החירום - בעזרת השם בקרוב- - -     

ולדימיר בליאק: אנו לא רוצים שזה יימשך לשבוע הבא ולשבוע לאחר מכן

ולדימיר בליאק:  רוצים את זה לשבוע הזה

מוריאל שליסל: משרד החינוך השבוע וגם קבענו להיום עם החברה האזרחית

מוריאל שליסל:  אתמול ישבנו

אורית פרקש הכהן: מה זה תמיכות?     

משה גפני: שנייה

משה גפני:  לפי התוכנית אתם ביום ראשון מגיעים לפה עם המתווה

מוריאל שליסל: בהתאם לאישורו של שר האוצר

משה גפני: בסדר

משה גפני:  בהתאם לאישורו

משה גפני:  אם לא יהיה אישורו, גם לא יהיו פה אישורים על הדברים שאתם מבקשים

משה גפני:  זה הכיוון

משה גפני:  אחרת אנחנו עוצרים

משה גפני:  אתם מורידים את עניין התמיכות, משאירים את התרומות

מוריאל שליסל: נכון

אורית פרקש הכהן: ואני מבקשת שתסבירי מה המשמעות כשאתם אומרים- -      

מירב כהן: זה נוהל שונה מהחקיקה שיש פה

מירב כהן:  זה בעצם תמיכה נוספת בעמותות

מירב כהן:  העמותות מקבלות משהו נוסף

מירב כהן:  מהנוסח פה זה נשאר אותו דבר

אורית פרקש הכהן: אז מה המשמעות שהיא אומרת: אני מוציאה תמיכות?     

מירב כהן: יש מתווה אחר

מירב כהן:  יש מתווה נוסף לעמותות

אורית פרקש הכהן: הבנתי, אבל מה המשמעות שאת אומרת שעכשיו את מוחקת את המילה תמיכות ממה שלא ייחשב כבסיס, כלומר – מה זה נקרא תרומות?     

גלעד קריב: אתם צריכים להוריד את המילה תרומות בסעיף קטן (1)

משה סולומון: הפוך כי כתוב: לא ייכלל

משה סולומון:  זה בשלילי

משה סולומון:  לכן התמיכות מוריד, תרומות – משאיר

אורית פרקש הכהן: שאלתי שאלה

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה להבין מה זה תמיכות

אורית פרקש הכהן:  אני לא רוצה עכשיו להבין על התרומות

אורית פרקש הכהן:  אמרת שתמחקו את המילה תמיכות, כלומר שכן ייכללו בבסיס החישוב

אורית פרקש הכהן:  זה מה שהיא אמרה

ישי פרלמן: שנייה

ישי פרלמן:  מאיפה תמחקי את המילה תמיכות?     

מוריאל שליסל: אתייחס

מוריאל שליסל:  מדברים פה על שני דברים שונים

מוריאל שליסל:  אחד, לגבי החקיקה הנוכחית, מבחינת מוסדות הציבור שיוכלו להיכנס תוך ההגדרה של רשות המיסים, הורידו להבנתי, אתמול את הרף, ל-25% הכנסות עצמיות

מוריאל שליסל:  כשאנו מחשבים הכנסות עצמיות נכון ללפני כמה דקות, נחשבו גם תמיכות וגם תרומות

מוריאל שליסל:  יצאו מהחישוב על הכנסות עצמיות

מוריאל שליסל:  תמיכות – הממשלה תומכת מדי שנה ב-4,000 מוסדות ציבור בסדר גודל של 4 מיליארד שקלים

מוריאל שליסל:  זה הממשלתיות

מוריאל שליסל:  לכן יכלו להכניס את זה

מוריאל שליסל:  מה שאני התייחסי קודם, שאנו עושים מתווה מקביל לחקיקה, לא בחקיקה, שייתן מענה לעמותות שלא נכללות במתווה

מוריאל שליסל:  גם שם ניתן התייחסות לעניין התרומות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל כל ענף זה שונה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  צריך להסתכל כל ענף

ינון אזולאי: לגבי המתווה, קודם כל על החוק, אמרת – מוציאים, מורידים ל-25%

מוריאל שליסל: מוציאים את נושא התמיכות

ינון אזולאי: כן

ינון אזולאי:  לגבי המתווה, בקורונה כשעבר מתווה, בחוק כתבנו שיהיה מתווה של 100 מיליון ₪ עבור עמותות שלא יהיו כלולות בפיצויים האלה

ינון אזולאי:  כמה כסף עכשיו אתם שמים עבור אותן עמותות?     

מוריאל שליסל: אבקש מדניאל להתייחס

דניאל פרידמן: אנו יושבים כעת על המתווה

דניאל פרידמן:  יושבים עם העמותות היום, אתמול וגם היום נשב איתם אחרי הדיון כדי לראות מה התמיכה שהם צריכים ואז נעשה את החישוב ונבין מה סדרי הגודל התקציביים

ינון אזולאי: אבל אז אתה יודע מה יקרה – איתם לא תגיע להבנות, כי אנו יודעים

ינון אזולאי:  הרי גם בפעם שעברה ביקשתם לא לשים את זה, ותוך כדי הדיונים התווכחנו ובסופו של דבר חזרתם, נקטנו בסכום ואמרנו: לא יפחת מזה

ינון אזולאי:  גם פעם שעבר רצו לתת

ינון אזולאי:  לכן גם הפעם אנו דורשם שיהיה כתוב: לא יפחת מ-

ינון אזולאי:  אתם רוצים ממיליארד, מ-2 מיליארד, כמה שאתם רוצים

משה גפני: כמה היה בפעם הקודמת?     

שולמית אלוני: 100 מיליון שקלים

מוריאל שליסל: היו שתי קרנות

משה גפני: נכניס בחוק שלא יפחת מ-140 מיליון

משה סולומון: הרב גפני, הם יבחנו ויהיה מעל

דניאל פרידמן: נדבר איתם, נדע את הצרכים ואז נדע להתייחס

שולמית אלוני: מה שמבקש חבר הכנסת גפני - להכניס סעיף דומה למה שהיה בקורונה ולומר שיוקצה תקציב שלא יפחת מ-140 מיליון שקלים לחלוקה לפי הוראות סעיף 3א לחוק יסודות התקציב

דניאל פרידמן: נבדוק גם מול הצרכים

דניאל פרידמן:  אנו יושבים היום עם העמותות

דניאל פרידמן:  נבין מה הצרכים ואז נדע להתייחס

משה גפני: תכניסי: לא יפחת מ-140 מיליון

גלעד קריב: אני מתייחס לא למתווה הנוסף אלא לחוק

גלעד קריב:  לא ברור לי – אם אפשר להבין מרשות המיסים - מדוע בסעיף קטן (1) מדובר גם על תמיכות וגם על תרומות

גלעד קריב:  התרומות של העמותות זה החלף לנושא מכירת שירותים

גלעד קריב:  אני מבין את העניין שרבע זה לא ממקורות המדינה לפחות

גלעד קריב:  לא צריך לשנות אם זה תרומות, אם זה מכירת שירותים

גלעד קריב:  מה שעוד שהכנסתם את סעיף קטן (2)

מירב כהן: תרומה תפגע בהם

מירב כהן:  לא תהיה להם ירידת מחזורים

גלעד קריב: ינון, הם לא משנים את החוק

גלעד קריב:  משה אמר שהם מוכנים, אבל הם לא מוכנים

גלעד קריב:  צריך לומר, שרבע לפחות מההכנסות הם לא מתמיכות מדינה

מירב כהן: תמיכות ותרומות, כי אם תכניס את התרומות, הם לא יהיו זכאים לפיצוי

גלעד קריב: תראו מה כתוב פה בשני הסעיפים

משה גפני: דיברנו על זה

משה גפני:  זה יפגע בעמותות

גלעד קריב: מה שמשה אמר לא מקובל על רשות המיסים

גלעד קריב:  כרגע הם משאירים גם תמיכות ותרומות

גלעד קריב:  הרציונל של התמיכות מובן

גלעד קריב:  אתם אומרים: כדי שעמותה תקבל מענק, לא יכול להיות ש-100% מהכנסותיה זה מה שהמדינה נותנת לה, כי המדינה תמשיך לתת

ירון גינדי: כבוד הרב, אם אתה רוצה שמה שיקרה זה מה שהתכוונת, התמיכות צריכות לרדת מהמכנה

ירון גינדי:  רק אם התמיכות יירדו הנוסחה מהמכנה, יקרה מה שביקשת

משה סולומון: מוריה, זה לא מה שאמרת קודם?     

כפיר בטט: אם מדברים על החוק – מוריה לא קשורה לחוק

כפיר בטט:  דברו פה עם אמיר

משה גפני: בבקשה

משה סולומון: ביקשנו אתמול

משה סולומון:  גם שוחחנו אתמול

משה סולומון:  הרב גפני, ביקשנו אתמול

משה סולומון:  אנחנו מבינים את ההתנגדות לתרומות והבנו אתמול ולכן אמרנו שזה יורד

משה סולומון:  התמיכות הן ההכנסה של העמותות

משה סולומון:  הן לא עסק

משה סולומון:  לכן ביקשנו שאת התמיכות לא נגביל

משה סולומון:  הן יהיו הבסיס לחישוב

מירב כהן: נסביר

מירב כהן:  תמיכת ותרומות כעת לא נמצאים בנוסחה, מסיבה אחת – כי לו ייכנסו בנוסחה, לא תהיה להם ירידת מחזורים

מירב כהן:  אמשיך

מירב כהן:  לגבי תמיכות, יש שני סוגים: אחד, כלליות – עמותה מקבלת סכום כללי – תתנהלו עם הסכום

מירב כהן:  יש תמיכות שהן פר ילד שאותה עמותה מטפלת בו

מירב כהן:  זה לא תמיכה אלא זה מתן שירות

מירב כהן:  בסוף מכל מה שקשור לתמיכות ותרומות, יש פה חוק עסקי

מירב כהן:  אם כל עמותה מתרומות, אנו לא יודעים לטפל בה

מירב כהן:  לכן יש המתווה המשלים שיודע לטפל בעסקים האלה

מירב כהן:  אנו לא יודעים לטפל במי שהוא רק תרומות

מירב כהן:  אין לנו ידע כזה ברשות המיסים, וכל החקיקה הזו עסקית אז בסופו של דבר הסכמנו להוריד מ-33% ל-25% את רף הכניסה כדי שיותר עמותות ייכנסו אבל בסוף אנו יכולים לטפל רק ב-25%, באחוז שהוא לא מתמיכות ותרומות, כי זו הכנסה אמיתית

מירב כהן:  לכן כמו בקורונה, נעשה מתווה נוסף, משלים, על ידי החשב הכללי, שנותן את הפתרון הכולל

מירב כהן:  בסוף זה יצור קצת שונה ממה שאנו מכירים כעסק רגיל

משה גפני: בבקשה

קרן ברק: תודה רבה

קרן ברק:  אנחנו נמצאים פה יומיים

קרן ברק:  אני ממנהיגות אזרחית – ארגון הגג של העמותות

קרן ברק:  אני רוצה לתקן – אל"ף, עמותה יכולה להתקשר עם המדינה בשתי צורות – במכרזים כנותנת שירותים, ובתמיכות, ואם אני עכשיו מטפל בילד עם מוגבלות, בדרך כלל אעשה זאת במכרז התקשרות ולא באמצעות תמיכות, וזה לא קשור לעניין זה

קרן ברק:  תמיכות מרכיב מרכזי בהכנסות של ארגונים ללא כוונות רווח שונים

קרן ברק:  גם תרומות

קרן ברק:  הבנו את התקדימיות בנושא התרומות ולכן ויתרנו אבל עדיין בחישוב ההכנסות העצמיות לעמותה לא משנה אם המדריך ממומן – אנו מדברים פה על המשכיות המשקית, העסקית וכו'

קרן ברק:  לעמותה לא משנה אם המדריך הזה משולם על ידי כספי התמיכה של משרד החינוך או משולם על ידי תרומה

קרן ברק:  לכן – ולגבי הוויכוח, מה שחבר הכנסת סולומון אומר – למחוק את המילה תמיכות, זה לא יהיה מתרומות אבל יוכל להיחשב, הכנסות עצמיות- --     

משה גפני: אבל יש המתווה ומביאים את זה בשבוע הבא

קרן ברק: גופים נתמכים, יש 15,000 עמותות בעלות ניהול תקין, 20,000 עמותות פעילות, יש כ-3,500 עד 4,000 ארגונים נתמכים וזה רלוונטי לגביהם אבל יש עוד 12,000 עמותות שחלקן עובדות בדיוק עכשיו בתוך החירום

קרן ברק:  אין סיבה שהמענה לא ייתן את זה

קרן ברק:  יהיה מתווה נוסף אבל התמיכות הן בהחלט- - -     

גלעד קריב: היושב-ראש, אני מבקש להצביע הצעה לגבי החוק

גלעד קריב:  לא המתווה

גלעד קריב:  אמיר, איני מדבר על המחזור אלא אנו מדברים על תנאי הסף

גלעד קריב:  בשני התנאים הללו יש רגע להוציא את עניין התרומות

גלעד קריב:  הרבע הזה, שהוא תנאי הכניסה הראשון, הרבע הזה צריך להיות שונה רק מתמיכות

גלעד קריב:  לא קשור בתרומות

גלעד קריב:  זה לא משנה, יש עמותה שמוכרת שירותים ויש עמותה שלא מוכרת שירותים בכסף אלא מקבלת תרומות עבור השירותים האלה

גלעד קריב:  לא משנה

גלעד קריב:  למשל, יד שרה לא מוכרת שירות

גלעד קריב:  אין לה הכנסות עצמיות ממכירת שירותים

גלעד קריב:  היא עובדת על זה שאנשים תורמים ואז משאירים את הפיקדון

גלעד קריב:  לכן אני מבין את הרעיון שכדי להיכנס – אני מבין שאתם רוצים שלפחות רבע מהפעילות של העמותה לא יישב על כספי המדינה, שהם יחסית מובטחים

גלעד קריב:  העמותה תמשיך לקבל אותם, אבל הרבע הזה לא צריך לעניין אתכם אם זה מכירה בפועל או זה קבלת תרומה כי עמותות עובדות בכל מיני שיטות

גלעד קריב:  מספיק שיש התנאי השני שאומר שלפחות רבע מהרבע הוא באמת מכירת שירותים

גלעד קריב:  הרי זה התנאי השני

גלעד קריב:  לכן אני חוזר: תורידו את המילה תרומות, התנאי הראשון

משה גפני: ינון, מה היה הסיכום אתמול בלילה?     

ינון אזולאי: להוריד את התרומות, זה היה הסיכום

ירון גינדי: לא להוריד את התרומות אלא את התמיכות

ירון גינדי:  כבוד הרב, איני מביע דעה

ינון אזולאי: ירון, כשאתה אומר – אנו רוצים שהתרומות ייחשבו כהכנסה

ינון אזולאי:  אחרת אף אחד לא מרוויח מזה, ברווח

ינון אזולאי:  הרי העמותות האלה נכנסו תחת האלונקה במקום שהמדינה תשלם את זה

ינון אזולאי:  זה הסיפור

ינון אזולאי:  לכן אמרנו וזה מה שהוא אומר – זה לא אמור להיחשב לי

ירון גינדי: כל מה שאני אומר, שאם אתם רוצים שהסיכום שהגעתם, וזו הכוונה שלכם, תצא לפועל, בסעיף 2 צריך להיות כתוב 25% לפחות מההכנסות ללא התמיכות

ירון גינדי:  ואז זה מביא לידי ביטוי את מה שאתם ביקשתם

ירון גינדי:  כל דבר אחר שתעשו – אתם עושים הפוך

משה גפני: תודה

משה גפני:  נמשיך

משה גפני:  הוחלט מה שאמר עכשיו

גלעד קריב: זה אותו דבר

גלעד קריב:  רק עניין של ניסוח

גלעד קריב:  שלומית תסגור

גלעד קריב:  הרבע שהוא תנאי הכניסה, הוא לא מתמיכות מדינה

גלעד קריב:  תמצאו את הניסוח

גלעד קריב:  הרבע הזה, לא משנה אם הוא תרומות או מכירת שירותים

גלעד קריב:  הוא לא תמיכות מדינה

ירון גינדי: הם נגעו במונה ואני - במכנה

ירון גינדי:  מה שאתה רוצה נמצא במונה ולא במכנה

מירב כהן: אתם מבקשים למחוק מהסעיף הראשון את המילה תמיכות

גלעד קריב: אתם רוצים לומר, תנאי הכניסה הוא שרבע מהכנסות העמותה לא – ואנו אומרים שמזה צריך להוציא את התרומות כי לכם לא צריך לשנות אם העמותה מוכרת את השירות או מקבלת

מירב כהן: זה הפוך, מה שאתה אומר

מירב כהן:  אני מתנצל

מירב כהן:  המשפט הוא בצורה שלילית

מירב כהן:  הניסוח יותר קשה

מירב כהן:  אם תעשה מה שאתה אמר, תפגע בהם

ירון גינדי: שוב אני אומר: מאחר שאני מבין את כוונת המחוקק, צריך בסעיף 2 – 25% לפחות מההכנסות ללא תמיכות בשנת המס 22'

ירון גינדי:  זה אומר, שאני לוקח את כל ההכנסות שלי, מוריד את התמיכות ומהתוצאה עושה 25% מהתוצאה הזו, ואני בפנים

ירון גינדי:  זה מה שאתם מתכוונים

גלעד קריב: זה תנאי מס' 2

מירב כהן: אסביר

מירב כהן:  אם מחליטים להוריד משהו, צריך להיות משני הסעיפים

מירב כהן:  לא רק מסעיף אחד

מירב כהן:  ירון טועה בזה

מירב כהן:  כרגע כשאנו בודקים את העסק ואומרים לו: 25% מההכנסות שלך, זה תמיכות

מירב כהן:  אתם מבקשים להוריד את המילה תמיכות

מירב כהן:  שהתמיכות יהיו הכנסה עצמית, ואז יהיו זכאים לקבל עליה

מירב כהן:  זה יכניס אותו לרף

מירב כהן:  זה מה שאתם מבקשים לעשות

מירב כהן:  שני הסעיפים זהים

מירב כהן:  רק אחד אומר מתמיכות ותרומות והשני אומר שהשירות הוא במהלך רוב חודשי השנה

מירב כהן:  זה אותו סעיף

מירב כהן:  אתם מבקשים להוריד את המילה תמיכות, כדי שהתמיכה תיחשב כשירות, גם אם זה תמיכה כללית

מירב כהן:  כהכנסה

ישי פרלמן: הרעיון הוא לאפיין עמותות שיש להן עסק

מירב כהן: יש בזה עיוות

מירב כהן:  אם יש עמותה עם 100% תמיכות היא תיכנס לתוך החקיקה

גלעד קריב: תקשיבו שנייה למה שאני אומר

גלעד קריב:  הרציונל שלכם היה שעמותות שמקבלות את הכסף שלהן בעיקרו מהמדינה, צריכות פחות תמיכה

ישי פרלמן: לא, זו לא המטרה

ישי פרלמן:  הרציונל הוא שהחוק הזה מתייחס לעסקים ולא לגופים אחרים, ולכן עמותות שיש להן פעילות עסקית משמעותית, כשאמרנו 50% ואז ירד ל-33% ואז ירד ל-25%, יהיו בפנים, ועמותות שאין להן פעילות עסקית לא יהיו בפנים

גלעד קריב: מה שאני אומר לך, שבעמותות להבדיל מעסקים, חלק מהפעילות העסקית באה לידי ביטוי בקבלת התרומה בגין הפעולה

גלעד קריב:  מה קורה כשיש עמותה שיש לה 60% תמיכות מהמדינה, ויש לה עוד 40% לא של הכנסות עצמיות במכירת שירותים אלא בתרומות בגין אותם שירותים – היא לא תיכנס כאן אז זה לא הגיוני

גלעד קריב:  יד שרה למשל, ואתם מכירים את יד שרה, לא מוכרת שירותים

גלעד קריב:  היא נותנת שירות, ומקבלת בגינו תרומה

גלעד קריב:  מה יקרה - שיד שרה שיש לה 50% הכנסות מדינה ו-50%  מקבלת תרומות בעבור השירותים לא תקבל פה תמיכה

ירון גינדי: אתן לכם דוגמה מספרית

ירון גינדי:  נניח שאני עמותה, יש לי 50 שקלים ממכירת שירותים, 100 שקלים מתרומות ו-100 שקלים מתמיכות

ירון גינדי:  50 מתוך 250, שזה השירותים מתוך סך ההכנסות שלי, זה 20%, אני בחוץ

ירון גינדי:  מה שביקשתי, אם אני מוריד את התמיכות מהמכנה, אני לא מחלק 50 ב-250 כי הורדתי את התמיכות

ירון גינדי:  אני מחלק 50 ב-150

ירון גינדי:  זה 30%, אני בפנים

ירון גינדי:  זה מה שאתם ביקשתם

ינון אזולאי: אבל אם מכירת השירותים יותר גבוהה מה-50? אין לך בעיה בכל מקרה

גלעד קריב: אם אתה מבצע פעילות שוטפת- -     

ירון גינדי: לכן מה שאמרתי, זה הדוגמה

ירון גינדי:  אתם צריכים רק להחליט מה אתם רוצים

גלעד קריב: אבל אם אתה עמותה שיש לה רק תמיכות ותרומות

מוריאל שליסל: אשמח להתייחס

מוריאל שליסל:  אם יש עמותה שהיא רק בתמיכות, יהיה לה מתווה חלופי

מירב כהן: זה בדיוק הרעיון של המתווה הנוסף

שרן השכל: עד שתגישו גם ייקח חודש

שרן השכל:  העמותות האלה בינתיים עלולות לקרוס

מוריאל שליסל: התחייבנו עד יום חמישי

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפשר בינתיים להקפיא מס שכר שלהם? כמענה זמני לפחות?       

מוריאל שליסל: זה לא בתחום שלנו

מוריאל שליסל:  רשות המיסים

שרן השכל: גפני, הם לא יביאו מתווה

שרן השכל:  בצלאל היה פה, אמר: תוך 48 שעות יש לנו מתווה - לקח חודש שלם

שרן השכל:  עכשיו אתה אומר יום חמישי יהיה להם מתווה, ייקח להם חודשיים

שרן השכל:  העמותות האלה הולכות לקרוס ומדובר בעמותות שנותנות גם מענה רפואי, מענה פסיכולוגי

משה סולומון: היה מתווה תוך שבוע, של האוצר, והיו שם כל העיכובים

משה סולומון:  היה בסיס טוב לשינויים

משה סולומון:  רק השינויים לוקחים זמן

מירב כהן: אני חייב לומר, שתבין את העיוות שנוצר בנוסחה, לבקשתך

מירב כהן:  אתה אומר: בתנאי סף תכניס אותם אבל בירידת המחזורים תתעלם בתקופת הזכאות מהתמיכות והתרומות התמיכות והתרומות כי יכול להיות שעלו בתקופת הזכאות ולא תהיה להם ירידת מחזורים

מירב כהן:  אתה יוצר בתוך נוסחה אחת, מצד אחד זכאות – אני מוריד את זה אבל ירידת מחזורים – אתה יוצר עיוות לשני הכיוונים

מירב כהן:  זה לא הגיוני

מירב כהן:  הבנתי מה שאתה מתכוון כדי שייכנסו מתחת ל-25% אבל אחרי זה בירידה לא תהיה להם ירידה אם אצטרך להכניס את אותן תמיכות לתקופת הזכאות ואת אותן תרומות לתקופת הזכאות אז לא תהיה להם ירידה

מירב כהן:  זה יוצר עיוות בחוק, בלתי אפשרי

מירב כהן:  צריך מתווה נוסף שאמור לתת את הפתרון הזה

משה סולומון: אז תכניס רק אחד מהם, את התמיכות ולא את התרומות ואז יהיה לך יותר קל בחלק השני

מירב כהן: אבל גם אם באוקטובר אותה עמותה קיבלה תמיכה יותר גדולה מהמדינה לא תהיה לה ירידת מחזורים אז היא נכנסה לחוק

משה סולומון: מי שקיבל, אני מבין אותך

משה סולומון:  אני רוצה את אלה שלא קיבלו

משה סולומון:  אלה שעבדו שנה שלמה ולא קיבלו את הכסף הזה

משה גפני: חבר הכנסת סולומון, מי מייצג את העמותות? נמשיך

משה גפני:  מתחיל להיות פה תסבוכת

משה גפני:  כולנו רצים לעזור למגזר השלישי ולעמותות, ואנחנו עוד עלולים לגרום נזק

ולדימיר בליאק: סגרנו לגבי לוח הזמנים של המתווה המשלים, נכון?     

משה גפני: ולדימיר, המתווה ברור לחלוטין

משה גפני:  מה שנאמר, היום יושבים, ועד סוף השבוע זה צריך להסתיים ולהגיע לכאן תחילת שבוע הבא

משה גפני:  אני מעריך שהמתווה הוא הפתרון

משה גפני:  בכל מקרה אני מבקש אחרי שאנו מסיימים, תשבו להכניס את זה גם בחוק אבל לא לגרום נזק

משה גפני:  לשבת יחד עם נציגי הארגונים

משה גפני:  להגיע להסכמות

ולדימיר בליאק: עם ארגוני החברה האזרחית כי הם נכנסו לכל מקום שהמדינה לא הייתה בחודש האחרון

ולדימיר בליאק:  לא נעזוב את זה

משה סולומון: אז לא חותמים את החוק עד שיהיה הסעיף הזה

משה סולומון:  אז הרב גפני, אתה אומר: את הסעיף הזה אנו משאירים כדי שנדון בזה אחר כך?     

שולמית אלוני: הוא אומר שני דברים: אחת, לגבי הנוסח של פסקאות (1) ו-(2), לצאת החוצה, לעשות חשיבה, להבין אם יש פה פגיעה אם נכניס את התיקון

קרן ברק: לוודא מבחינת ייצוג העמותות, מה שהציע גינדי במובן הזה שזה נכנס למכנה – זה כן שינוי

קרן ברק:  לא יודע לאיזה עיוות אמיר התכוון

משה גפני: ידברו על זה, בסדר

שולמית אלוני: בנוסף, לגבי הסכום, המשמעות שנצטרך להכניס תיקון – תקשיבו, אגף תקציבים – בחקיקה; גם ישי, שאומר שיוקצה תקציב שלא יפחת מ-140 מיליון שקלים לחלוקה לפי הוראות סעיף 3א לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1085 לצורך תמיכה במוסד ציבור כהגדרתו באותו סעיף שהכנסותיו לרבות מתרומות פחתו בשל – נגדיר את מצב הלחימה – לא יראו בקבלת תמיכה כאמור משום כפל תמיכה ובלבד שסך התמיכות במוסד הציבור בשנת 2023 לא יעלה על 90% מכלל עלות הפעולות של אותו מוסד ב-2023

שולמית אלוני:       (ב) משרד האוצר יפרסם מבחנים לחלוקת הסכום כאמור בסעיף קטן (א) לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב בתוך 30 ימים מיום תחילתו של חוק זה

שולמית אלוני:  (ג) שר האוצר או מי מטעמו ידווח לוועדת הכספים של הכנסת על יישום הוראות סעיף זה בתוך 60 ימים מיום תחילתו של חוק זה

שולמית אלוני:      זה סעיף חדש

אורית פרקש הכהן: את מכניסה לבסיס את התרומות?     

ינון אזולאי: היא נתנה סעיף של סכום שיהיה במתווה החדש

ינון אזולאי:  לא יפחת מ-

ינון אזולאי:  זה לא בא פה

אורית פרקש הכהן: זה ההצעה שלך למה שיגיע ביום ראשון, שלנו? אוקיי

אורית פרקש הכהן:  אבל זה לא הסעיף שאנו עכשיו מצביעים עליו

משה גפני: מצביעים עליו

גלעד קריב: היא רוצה לסנדל את האוצר

משה גפני: היה בשנה שעברה 140 מיליון

משה גפני:  הרי היא אמרה שהם אמורים לשבת עם החשב הכללי

משה גפני:  אנו מבקשים דבר אחד בסיסי – שלא יפחת ממה שהיה בשנה שעברה

אורית פרקש הכהן: תכתוב את זה בחקיקה?     

משה גפני: כן

אורית פרקש הכהן: את בונה להם את שיקול הדעת במה שיביאו לך ביום ראשון

גלעד קריב: מקצים את התקציב

אורית פרקש הכהן: מה לגבי "לרבות תרומות בבסיס"? אני פוחדת מזה

משה גפני: אני פוחד מזה כי אני חושב שהתכוונו לטובה ויעשו נזק

משה גפני:  זה שני דברים שונים

דניאל פרידמן: אנו צריכים לבחון את הסכומים, אדוני היושב-ראש

משה גפני: אבל אנו לא שואלים אתכם

משה גפני:  אנו מצביעים

דניאל פרידמן: יש גם קושי עם הסכומים שהצגתם

משה גפני: אתן לכם גמ"ח

אלמוג כהן: תהיו חזקים חבר'ה

אלמוג כהן:  אני לא מבין מה זה

אלמוג כהן:  גם לנו קיים קושי

אלמוג כהן:  לכולם קיים קושי

דניאל פרידמן: בקורונה הסכום התייחס לתקופה של מעל שנה וחצי

דניאל פרידמן:  פה מדובר בתקופה אחרת

ינון אזולאי: בקורונה מה שהוציאו בשנה וחצי, פה הארגונים הוציאו בשבוע

ינון אזולאי:  אתה יודע מה היה עם הארגונים?     

משה גפני: אבל אם יתברר שאנו מדברים על פחות חודשים – לעומת יותר חודשים - זה יהיה לפי זה

משה גפני:  לא יפחת

משה סולומון: העניין הוא שהארגונים המשיכו לעבוד כרגיל, בשונה מהקורונה

משה גפני: הלאה

משה גפני:  מחזור עסקאות

שולמית אלוני: עצרנו בעמ' 6 בהגדרה מחזור עסקאות

דניאל פרידמן: נבקש שבנוסח יופיע: לא יפחת מהחלק היחסי, החודשי

ינון אזולאי: אני מתנגד

ינון אזולאי:  לא יהיה

אלמוג כהן: ברור שלא יהיה

אלמוג כהן:  הם עדיין ב-6 בחודש

אלמוג כהן:  יעבור להם

גלעד קריב: ממש לא

גלעד קריב:  בוא נכמת את אלימות המדינה בתקופת הקורונה למול החודש הזה

דבורה ביטון: זה בכלל בר השוואה? באמת

דבורה ביטון:  עם כל הכבוד

דבורה ביטון:  אירוע אחר

דבורה ביטון:  צריך להתייחס אליו אחרת

רועי כהן: כשנוח להם, משווים לקורונה

רועי כהן:  כשלא נוח להם, לא משווים לקורונה

רועי כהן:  עוסק פטור בקורונה קיבל 10,500 שקל

רועי כהן:  עכשיו רוצים לתת לו 3,300

רועי כהן:  היה עד 7,500 ₪ ועוד 3,000 הוצאות קבועות

אורן בוטא: אדוני היושב-ראש הרב גפני, להם זה באמת הלחם והחלב

אורן בוטא:  מתוך 10,000 שקל שהם הרוויחו יקבלו 3,300? בושה וחרפה

גלעד קריב: הסיפור של העוסקים הפטורים הוא בלתי אפשרי

גלעד קריב:  זה אני חושב שכולנו מבינים

אלמוג כהן: אדוני היושב-ראש הרב גפני, אם יש אחד שאני פוחד ממנו בכנסת זה אתה

אלמוג כהן:  אבל תן לי 15 שניות

אלמוג כהן:  אדוני היושב-ראש, נושא שמפריע לי – הנושא של המתווה של ה-3,300 שקלים עוסק פטור

משה גפני: עוד לא הגענו לזה

אלמוג כהן: אני אומר – לא רוצה להפריע אבל אני כבר מבין לאן הלך הרוח

אלמוג כהן:  הגיע העת למנהיגות אמיתית, שתאמר לאותם אנשים, שלא מבינים כנראה את הסיטואציה שאנו במצב קטטוני

אלמוג כהן:  אם כדור השלג הזה יתחיל להתגלגל, רק אלוקים יצליח לעצור אותו, ושיתעוררו על החיים שלהם כבר או שיעברו לגור בעוטף – זה גם אופציה

דבורה ביטון: שהאוצר יתעורר על החיים שלו

דבורה ביטון:  לדעתי כולנו כאן ערים

אלמוג כהן: כמובן אני מברך את שר האוצר ואותך על מה שאתם עושים אבל זה הגרוש לירה

אלמוג כהן:  תכניסו את היד לכיס עמוק

אלמוג כהן:  יש הרבה דברים

אלמוג כהן:  אני רואה גם את הטוב

גלעד קריב: מה זה לברך את שר האוצר? ברכה לבטלה זה אסור

קריאות: - - -     

אלמוג כהן: אני רואה גם את הטוב, שבאר שבע ואשדוד נכנסו

נעמה לזימי: אנחנו לא עושים פוליטיקה

נעמה לזימי:  אנחנו יושבים פה על הסעיפים

קריאות: - - -     

ולדימיר בליאק: אנחנו יושבים פה חודש

ולדימיר בליאק:  בא לברך את שר האוצר

קריאות: - - -     

אורן בוטא: יש דברים טובים במתווה

אורן בוטא:  זה מתווה טוב והוא ישתפר

אורן בוטא:  אתה היית מרכז הקואליציה

אורן בוטא:  תתבייש לך

אורן בוטא:  על אפך ועל חמתך

אורן בוטא:  תתבייש לך

אורן בוטא:  אל תעשה פוליטיקה

משה סולומון: המתווה שנמצא פה הוא בסיס מצוין

משה סולומון:  אנו מנסים לתקן אותו

גלעד קריב: הוא עושה פוליטיקה?     

משה סולומון: אל תעשו פוליטיקה על זה

קריאות: - - -     

ולדימיר בליאק: הליכודניקים שולחים פה שליחים

ולדימיר בליאק:  הוא לא בא לוועדת כספים לדיונים

ולדימיר בליאק:  רק לטיקטוק

נעמה לזימי: אמר שני משפטים ולצאת

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, הערה לגבי עמותות כמו עמותת אוטי שמטפלת בילדים האוטיסטים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הפעילות שלהם מחולקת לענפים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  יש מכמה ענפים, ענף אחד כן נפגע, ולפי המתווה הכללי שמחשב 25% לפי המחזור הכללי, הם לא יקבלו את הפיצוי לענף הטיפולי לילדים אז איך אפשר להתייחס אליהם בגישה דיפרנציאלית? לפי מחזור כללי לא מגיע להם אבל הענף נפגע והם לא יצליחו להתאושש

משה גפני: מה הפתרון? שאלה חברת הכנסת טטיאנה, אם יש פעילות של עמותה שמחולקת לענפים

משה גפני:  אחד הענפים נניח הוא בטיפול בילדים אוטיסטיים

משה גפני:  אם לוקחים את החלק הזה, הם לא זכאים

משה גפני:  מה עושים במקרה הזה?     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפי המחזור הכללי

משה גפני: היא הבינה

דבורה ביטון: היא הבינה והסוגיה הזאת לא על השולחן, והילדים המיוחדים האלה והצעירים והמבוגרים, הכי חשובים

משה גפני: למה את מתערבת עכשיו?     

דבורה ביטון: אני מתערבת כי אני מטפלת בכל הנושא של זכויות של אנשים עם צרכים מיוחדים ועצוב לי שזה לא כאן

מוריאל שליסל: הבוקר ישבנו עם העמותה לאחר פנייה אלינו, ואנו בוחנים את הנושא

מוריאל שליסל:  העמותה הספציפית אוטי ששאלתם, פנו אלינו מכמה עמותות כאלה, הביאו לנו את ההערות שלהם למתווה ונבחן גם אותן

מוריאל שליסל:  כפי שציינו, עד יום חמישי נעביר את המתווה לאישור הגורמים המוסמכים במשרד האוצר ונציגו בתחילת שבוע הבא

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  הלאה

שולמית אלוני: אנחנו בעמ' 6 למטה בהגדרת מחזור עסקאות

שולמית אלוני:  בפסקה (1) צריך להיתוסף גם מכירות הוניות כך שבמחזור עסקאות לא ייכללו מכירות הוניות כפי שדובר בוועדה

שולמית אלוני:  בפסקה (2) תיקון נוסחי

שולמית אלוני:  עמ' 7 באמצע, ביחס להגדרה מחזור עסקאות בשנת הבסיס, פה עלה הנושא של איחוד עוסקים

שולמית אלוני:  דובר בוועדה על כך – האוצר התבקש לבחון, לאפשר באיחוד עוסקים לכל אחד מהעסקים לעמוד ברף של 400 מיליון שקלים

שולמית אלוני:  התבקשה גם התייחסות לשנת שמיטה, לחגי תשרי ולעצמאיות בחופשת לידה

גל ברנס: לחופשת לידה ולמילואים יהיה פתרון

גל ברנס:  כפי שהיה בקורונה, יהיה להם בסיס מותאם

נעמה לזימי: למה לא לשים פה תקופת זכאות אחרת?      

משה גפני: אנחנו לפני הצבעות

משה גפני:  אל תגיד שיש פתרון

משה גפני:  תגיד מה הפתרון

גל ברנס: יש לנושא הזה, גם היה בקורונה התאמה פרטנית לתקופה שקדמה לחופשת הלידה, הלידה או לחל"ת, לעצמאיות, לבדוק להן את המחזור בתקופה שעבדו ולהשוות אליו

נעמה לזימי: אפשר שזה יהיה כתוב בתקנה – תקופת זכאות אחרת לחופשת הלידה?     

פנינה תמנו: השוואה לתקופה שעבדו רציף

גל ברנס: כתבנו את זה

נעמה לזימי: אז היו מלא בעיות גם לשכירות

גל ברנס: לא היו

גל ברנס:  במערכת הזו של ההוצאות הקבועות לא היו בעיות

גל ברנס:  היו בעיות במערכות אחרות – לא רלוונטיות

נעמה לזימי: אז למה לא לשים את זה גם כתוב – תקופת זכאות אחרת?     

גל ברנס: כי יהיו המון התאמות פרטניות

פנינה תמנו: אני מצטרפת לחברת הכנסת לזימי

פנינה תמנו:  זה צריך להיות מאוד ברור

פנינה תמנו:  גם צריך להיות לתקופה שבאמת עבדו באופן מלא ושלא יפחיתו

נעמה לזימי: גם ככה נשים עצמאיות כרוך בהסדרים לא קלים כי אין להן כל המעטפת הסוציאלית

פנינה תמנו: אני רוצה שישמעו אתכם

פנינה תמנו:  זה נושא לא פחות חשוב

רועי כהן: זה בחוק

רועי כהן:  תיקנו את דמי לידה לעצמאיות שזה מאפשר שנה קודמת להשוות לפי שנה רציפה

רועי כהן:  זה צריך להיות כתוב פה בהתאם לחוק

רועי כהן:  קיים בכנסת חוק דמי לידה לעצמאיות, מסודר, שנתן שנה קודם או שלושה חודשים - הגבוה מביניהם

ולדימיר בליאק: בדיוק באותו מנגנון

רועי כהן: אם היא באוקטובר שנה שעברה הייתה בחופשת לידה, ברור שצריך ללכת לפי 21'

פנינה תמנו: ברור למי?     

גל ברנס: יש הרבה התאמות פרטניות שיעשו אחר כך

פנינה תמנו: כשמדובר בנשים פתאום זה התאמות פרטניות

גל ברנס: הכוונה המלאה שזה היה בקורונה מתחילת הדרך במערכת הזו היא מערכות אחרות שהיו בהן בעיות ונכתבו בתקנות

גל ברנס:  יש מקרים שיצטרכו לתת מענה פרטני – אחד המקרים האלה זה חופשות לידה, גם המילואים עלה פה

גל ברנס:  גם לזה ייתנו מענה פרטני

גל ברנס:  הדבר הזה ניתן לקורונה

גל ברנס:  אי אפשר להגדיר בחוק את כל תקופות הבסיס לכל אחד

שולמית אלוני: מה שמבקשים אם אני מבינה נכון, להביא את זה בתקנות כי אומרים: יש פה עוד כל מיני קבוצות

גלעד קריב: אי אפשר את הפירוט בתקנות?     

משה גפני: לא רוצה לשמוע

גלעד קריב: אבל אני חבר כנסת אז אשמיע הערת ביניים

משה גפני: אני יכול להוציא אותך

משה גפני:  אני באמצע הדיבור

גלעד קריב: לא התפרצתי כשהיית בדיבור

גלעד קריב:  אתה יכול לצעוק כמה שאתה רוצה וגם להוציא אותי

משה גפני: אני רוצה לדעת, האם מה שאמרתם זה שכל הפרטים האלה יהיו בתקנות ואתם מתחייבים להביא את זה בתקנות?     

ישי פרלמן: מה שנעשה גם בתקופת הקורונה, זה נעשה באמצעות הוראות של רשות המיסים, חוזר והחלטות פרטניות, הוראת ביצוע, אבל גם אם לא יתאפשר יש פה סמכות להתקנת תקנות בדיוק למקרים שאם משהו לא יתאפשר

שולמית אלוני: כלומר אתם מבקשים להביא את זה בהוראות ביצוע כדי להכניס גם את הקבוצות הנוספות שיצטרכו לתת להם מענה, ובנוסף מבחינתכם, אם אתם לא מכניסים את זה להוראות הביצוע, יבוא לפה בתקנות?     

ישי פרלמן: כן, ואנו מתחייבים שיהיה פתרון לנשים- - -      

נעמה לזימי: לא אתעקש כי זה נאמר לפרוטוקול

שולמית אלוני: אפשר להכניס את זה בחקיקה

שולמית אלוני:  הם אומרים שיש פה עוד כל מיני- -      

גלעד קריב: יש פה מקרים פרטניים של אותו עיקרון לגבי איך אתה מחשב את תקופת הזכאות

גלעד קריב:  האם אפשר למצוא ניסוח שאת העיקרון הכללי, שתקופת הזכאות מחושבת לפי חודשי העבודה בפועל, האם אפשר למצוא ניסוח שקובע עיקרון בחקיקה ראשית, ואז הם מחויבים?     

גל ברנס: אין עיקרון אחד לכולם

גל ברנס:  כל מקרה לגופו

גל ברנס:  יש עיקרון כמו שמילואים צריכים משהו אחד, לידה – משהו אחר, מי שנשרף לו עסק לפני שנה – משהו אחר, מי שזה שיפוץ – משהו אחר

פנינה תמנו: היועצת המשפטית, אפשר להכניס את זה או לא?     

שולמית אלוני: אפשר לנסח בחקיקה אבל הניסוח לא יהיה מלא

שולמית אלוני:  הוא לא יכלול את כל הקבוצות

שולמית אלוני:  הוא גם ייצור פערים ביחס לקבוצות אחרות שאולי היה מוטב שנכניס

שולמית אלוני:  קשה לנסח פה כלל אחר

פנינה תמנו: לא על הגב של נשים ועל כן לא-לא נכניס לתוך החוק, כי יש עוד קבוצות

פנינה תמנו:  שימצאו סעיף סל שאפשר לנסח אותו

נעמה לזימי: אני רוצה להתייחס לעיקרון של גלעד על העיקרון הכללי שעוטף את הקבוצות

נעמה לזימי:  גם אם יהיה ניסוח שלא שם באופן קטגורי בסל את הכול, הוא בהכרח מחייב את התקנות שאנו יודעים שצריך

נעמה לזימי:  אם יש סעיף כזה שהוא סעיף רחב, שמכליל קבוצות החריגות שלא נכללות בתקופת הזכאות, ואז התקנות ישימו את הסקטורים, עדיף שיהיה כרוך בחוק

נעמה לזימי:  זה הדבר הכי הומני לעשות והכי סוציאלי לעשות

נעמה לזימי:  במקום לשלוח את המוחלשים להתחנן שיסתכלו על הסקטור שלהם

גל ברנס: אותו סעיף סל קיים כבר בחוק

גל ברנס:  זה הסמכה לשר לעשות את זה בתקנות

גל ברנס:  אנחנו חושבים שאפילו אפשר בלי תקנות, בצורה יותר פשוטה

גל ברנס:  אם לא נוכל, כמו שאמר ישי, נעשה זאת בתקנות

גל ברנס:  אבל זה יקרה

גל ברנס:  אנחנו אומרים לפרוטוקול

גלעד קריב: יש לכם רשימה של כל אותם מקרים שדורשים את התאמות תקופה?     

גל ברנס: יש קבוצות גדולות ויש קטנות קטנות

גל ברנס:  למשל, מי שנשרף לו העסק

אליהו דלל: לא מדברים על זה

אליהו דלל:  מדברים על נשים עצמאיות בחופשת לידה

אליהו דלל:  מה הפתרון? זה מה שרוצים לדעת

גלעד קריב: נשים בהיריון זה סוגיה שנוגעת ל-50% מהאוכלוסייה

גלעד קריב:  נשים בהיריון – בכל זאת תופעה קצת יותר נרחבת ממי שנשרף לו העסק וביתר המקרים תעשו סעיפים פרטניים

גלעד קריב:  ואגב, לא נורא אם יהיה סעיף אחד על נשים בהיריון, סעיף אחד על חיילים במילואים, וכל היתר בתקנות

גלעד קריב:  יש היגיון בהתייחסות לשתי הקבוצות האלה

דבורה ביטון: יש תחושה שמגדרים מסוימים לא מטופלים כמו שצריך, ואם רוצים להעלות פה משהו מסודר, אסור לנו להתעלם מאף אחד, ונשים הן חלק מהסיפור, בטח אם הן בהיריון ואם הן בחופשת לידה

דבורה ביטון:  לכן תמצאו את הנוסח

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אני מקבל את ההצעה הזו, שהם מתחייבים לעשות את זה בהוראות ביצוע, או בתקנות, כמובן

משה גפני:  כמה זמן אתם צריכים להוראות ביצוע?     

מירב כהן: יחד עם המערכת

נעמה לזימי: יו"ר הוועדה, בעמ' 25 יש אפשרות לשנות מילה אחת

משה גפני: אל תפריעי לי

נעמה לזימי: אתה לא נותן להשחיל מילה ואז צועק עלינו כל הזמן

נעמה לזימי:  זה לא הגיוני

נעמה לזימי:  תקשיבו רגע

נעמה לזימי:  יש פה הצעות

משה גפני: לא רוצה להקשיב

נעמה לזימי: אני חברת כנסת

נעמה לזימי:  תתמודד

משה גפני: אני מתמודד

נעמה לזימי: יודעים מה הבעיה איתך

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזק את דבריה של חברת הכנסת נעמה לזימי

נעמה לזימי: אנשים נטבחו

נעמה לזימי:  היה פה רצח

פנינה תמנו: עמ' 25, אני מסבה תשומת ליבך לפני שאתה מחליט

פנינה תמנו:  אין רשאי

פנינה תמנו:  לא לעשות טובות לנשים

פנינה תמנו:  לעשות חייב

פנינה תמנו:  במפורש

ולדימיר בליאק: הערה חשובה

נעמה לזימי: לא מסכים לדבר אז אני צריכה לבקש ממישהו שיגיד את ההערה שלי

משה גפני: מציע שמשרד האוצר יעשה את הוראות הביצוע ו/או תקנות

משה גפני:  אנו נקיים דיון בפרק זמן שתגידו מתי אתם עושים את הוראות הביצוע

משה גפני:  נקיים על זה דיון

משה גפני:  אם אנו רואים שהנושא הזה מתמהמה, אנו- -      

נעמה לזימי: הוצאתם את הנשים מהחקיקה

פנינה תמנו: אתם מפקירים את הנשים

פנינה תמנו:  אף אחד פה לא עושה לנו טובה

פנינה תמנו:  תפסיקו עם זה

פנינה תמנו:  למעלה מ-50% מהאוכלוסייה

פנינה תמנו:  תתביישו

פנינה תמנו:  לא נוותר על זה

פנינה תמנו:  היושב-ראש, שר האוצר, לא נסתמך על טוב ליבו או טוב ליבם של שרים

פנינה תמנו:  יהיו חייבים פה לקבוע תקנות לעניין נשים עצמאיות בחופשת לידה

פנינה תמנו:  שיהיה כתוב חייב

פנינה תמנו:  מה זה? זה פשוט מבזה

פנינה תמנו:  ויתרנו שזה לא יהיה בנוסח, אבל זה לא הגיוני

נעמה לזימי: הוא צורח עליי כל שנייה

נעמה לזימי:  באמת

נעמה לזימי:  סעיף 8יז

ירון גינדי: יש פתרון פשוט שלדעתי אמיר דהן יסכים לו

ירון גינדי:  מספיק שנכניס אותם לתקופת הבסיס ולא נכניס אותם לתקופת הזכאות, ובהוראת הביצוע יהיה כתוב שאם אשה שנמצאת בתקופת הזכאות ומקבלת ביטוח לאומי – זה מה שהם יכתבו – לא תקבל כפול אבל בכל מקרה תקופת הבסיס שלה תשתנה, ואז הגנו על הנשים ורק על דרך השלילה, ורק אם ירצו להוציא מישהי- - -     

שולמית אלוני: מה עם יתר הקבוצות?     

פנינה תמנו: אי אפשר לומר יתר הקבוצות על אוכלוסייה שהיא מעל 50%

פנינה תמנו:  לא מקובל

ירון גינדי: לעניין המילואים, יושב פה עומר

ירון גינדי:  שר האוצר התייעץ אתנו גם לעניין המילואים

ירון גינדי:  ניסחנו לו הצעת חוק שפותרת את נושא המילואים ספציפית כי שם זה יותר מהותי, עצמאים שיוצאים למילואים כי הרווח השנתי שלהם נפגע כתוצאה מזה שהיו חודשיים במילואים, ואז מה שיקרה - ביטוח לאומי יבקש מהם כסף חזרה

ירון גינדי:  השר שאל אותי, הגשתי לו הצעת חוק עם דביר הסבר – מניח שיביאו את זה מתישהו, לגבי חיילי המילואים

רועי כהן: ייקחו מהם כסף חזרה

ירון גינדי: את זה אפשר לפתור

רועי כהן: ההכנסה היא לפי שנה קודמת

רועי כהן:  אמרנו את זה גם בדיון

גלעד קריב: אדוני, יש לי הצעה שאמרתי בהערת ביניים

גלעד קריב:  ברור שיש פה הרבה מאוד קבוצות שעניינן בתקנות ובהוראות ביצוע, אבל יש שתי קבוצות שגם ציבורית נכון להכניס בחקיקה ראשית כי אפשר

גלעד קריב:  אחד זה ציבור הנשים

גלעד קריב:  ההצעה שלי היא ששתי קבוצות תקבלנה מענה בחקיקה הראשית – הנשים בהיריון וחיילי המילואים, וחוץ מזה יהיה סעיף מסמיך בתקנות ועניין הוראות הביצוע לכל יתר הקבוצות

גלעד קריב:  כי ציבורית לא כל הקבוצות באותו גודל

ולדימיר בליאק: מסכים עם גלעד

נעמה לזימי: בדיוק

נעמה לזימי:  גם במילואים יש המון לקונות

ירון גינדי: לגבי חיילי המילואים זה שורה אחת

רועי כהן: שורה אחת – שלא ייפגעו חיילי המילואים העצמאיים, שלא ייקחו להם לפי שנה קודמת

רועי כהן:  שלא ייקחו מהם כסף חזרה

רועי כהן:  שורה אחת להכניס אבל מתנגדים כי אולי מישהו יעשה קומבינה

רועי כהן:  איזה משהו

גלעד קריב: החבר'ה באוצר, לפעמים מה שלכם נראה יותר מסובך, ציבורית יותר נכון

משה גפני: חבר הכנסת קריב, יש בעיה

משה גפני:  היועצת המשפטית עמדתה שונה

משה גפני:  נחליט על העניין הזה

פנינה תמנו: היועצת המשפטית אומרת שאפשר

משה גפני: בטח שאפשר אבל החוק נדחה

נעמה לזימי: למה? שתי קטגוריות – עצמאים במילואים, עצמאיות נשים

משה גפני: לא הוחלט

משה גפני:  נחזור לזה

ינון אזולאי: יש מספר דברים שהם עוד לא התייחסו – מאתמול דיברנו עליהם - חגי תשרי בסעיף הזה לא קיבלנו עדיין תשובה

ינון אזולאי:  לגבי השמיטה

ינון אזולאי:  אני רוצה שזה יהיה

ולדימיר בליאק: מדברים על מחזור בסיס?     

ינון אזולאי: כן

ינון אזולאי:  תסתכל, עמ' 7

גל ברנס: על השמיטה אני חושב שאמיר התייחס בדיון הקודם, שיפתור פרטני למי שיציג לו את האישור

גל ברנס:  לגבי חגי תשרי, אמרנו – תמיד ההשוואה הכי טובה שתיתן מענה להכי הרבה עסקים

ינון אזולאי: אמרתם גם אתמול ואמרנו לבדוק אולי להוריד אולי 20%

גל ברנס: אנו לא חושבים שצריך להוריד אחוזים

גל ברנס:  מראש אנו באחוז- -      

ינון אזולאי: הרב גפני, שיגידו מה שהם מוכנים ממה שאנחנו אמרנו - זה לוקח להם דקה אולי

ינון אזולאי:  גם אתמול אמרתי במפורש שאני לא מוכן לזה

ינון אזולאי:  אני חושב צריך להוריד את זה ל-20% מהתקופה הזו וגם דיברנו על איחוד עוסקים, וגם סיפור של אדם שיש לו מקום לצורך העניין בתוך ה-40 ויש לו מקום בתל אביב או בחיפה

כפיר בטט: לגבי חגי תשרי, אמרנו – כפי שגם דובר קודם, אפשר לכתוב איזו תקופה שרוצים

כפיר בטט:  אתם רוצים לקבוע – תקבעו ספטמבר אוקטובר לכולם

כפיר בטט:  אני לא נותן חלופות כי רשות המיסים צריכה לבצע ולהכניס את הכסף לחשבון

רועי כהן: פה הייתה הסכמה מלאה להוריד את זה ל-20%

כפיר בטט: מינימום הרף של הפגיעה זה 25%

רועי כהן: לא אמרתם

רועי כהן: אמרנו שנקבע תקופה אחת קובעת, אם רוצים כיוון כלשהו, או מפה או מפה לשטח משהו, אפשר לקבוע

ינון אזולאי: אבל יש דברים חריגים

ינון אזולאי:  מה נעשה?     

כפיר בטט: גם לטובה וגם לרעה

כפיר בטט:  הרי אם היה הפוך לא היינו אומרים: צריך לעשות פה 30%

ינון אזולאי: רוצה שאראה לך שהיה הפוך וזה לא נכון? שאמרת משהו וחזרת עם משהו אחר?     

כפיר בטט: לא חושב שהפרנו את המילה שלנו

ינון אזולאי: 0-50

ינון אזולאי:  עשינו 18 ומעלה

רועי כהן: אחרי זה אמרתם 12 ועדיין משאירים 18

ינון אזולאי: 18 עשיתם לנו

ינון אזולאי:  בטבלה אני אראה לך את ה-0

ינון אזולאי:  זה לא היה בסיכום

ינון אזולאי:  אתה רוצה לפתוח – אפתח איתך

ינון אזולאי:  אם אני אומר שיש דברים חריגים, וכשאתה אומר: טעיתי, אני מוכן לקבל טעות שקורית, גם אם אתה אומר שהיה משהו בהסכמה, יכול להיות שלפעמים אני טועה

כפיר בטט: אם רוצים לשטח את זה, אפשר לבחור תקופה יותר רחבה

ינון אזולאי: זה לא אני – כולם, אפשר לעשות פה משהו

ינון אזולאי:  הצענו לך משהו אחר באחוזים

ינון אזולאי:  לעשות עוד מסלול

גל ברנס: הדו חודשי זה ספטמבר אוקטובר ואין להם בעיות עם החגים

גל ברנס:  אם רוצים לעשות לחד חודשי ספטמבר אוקטובר, אנו גם מוכנים ואז לא יהיו לך שום פערים

אליהו (אלי) רביבו: אני הצעתי ממוצע

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מבקש שאנשים שניזוקו יקבלו יותר ממה שניזוקו כי אנו לא בעת שיכולים לשחרר כסף שאין אותו בקופת המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  יחד עם זאת אני מבקש לשוות תקופה אקוויוולנטיות בממוצע, הואיל ומדובר בימים שבהם מחזור הפעילות השתנה ויש השפעה על כך באחוזים

ולדימיר בליאק: יש אותו בקופת המדינה, במשרדים המיוחדים או בכספים הקואליציוניים

אליהו (אלי) רביבו: להזכיר לך שאני הצעתי לפתוח את התקציב מחדש?     

אורית פרקש הכהן: למה לא? הוא צודק, מעל מיליארד שקלים של העברות תקציביות שלא עולות פה לדיון

אליהו (אלי) רביבו: איך אתם מצליחים לסחוף כל דיון לשיקול פוליטי צר? למה?     

אורית פרקש הכהן: שיקול פוליטי? כסף למפונים? כסף לבתי מלון? כסף למינהלת תקומה? זה שיקול פוליטי?     

ינון אזולאי: כמה עצמאיים הם שייכים למגזר שלי? זה מעניין אותי בכלל? על מי אני נלחם פה? אני עובד בשביל הציבור, אם הוא מהקיבוץ, אם הוא דתי, אם הוא ערבי, זה לא מעניין אותי

ינון אזולאי:  תפסיקו עם זה

ינון אזולאי:  המצביעים שלי נמצאים שם? למי אני עובד? בשביל הציבור 100%

רועי כהן: נתת הצעה שעל אוקטובר מול אוקטובר ייתנו מקדם

ינון אזולאי: פעם אחת לא אמרתי לכם פה שהמורים שלנו לא מקבלים משכורת

רועי כהן: תצביעו ותמשיכו הלאה

רועי כהן:  כל פעם זורקים כספים קואליציוניים

אורית פרקש הכהן: ינון, זה לא הנושא

אליהו (אלי) רביבו: זה בדיוק הנושא

נעמה לזימי: על מה אתה מדבר? שקל אחד לא עבר

נעמה לזימי:  אנחנו חודש ימים מהאסון

נעמה לזימי:  תתביישו

אליהו (אלי) רביבו: שימו לב, תראו מה אתם עושים

ינון אזולאי: אורית, נעמה, מהמלחמה אני נמצא 100% בשביל האנשים האלה, שיקום אחד שחיפש אותי ב-2 בלילה ולא עניתי לו

נעמה לזימי: מה זה קשור לכסף שלא עבר למפונים? אנשים עקורים מהבתים שלהם

אליהו (אלי) רביבו: נעמה, אני ביקשתי סך הכול לאפשר ממוצע תלת חודשי

ינון אזולאי: בואו נעשה משהו מקצועי

פנינה תמנו: אדוני יושב-ראש ועדת האתיקה, בואו ננסה להוריד ככה את להבות הדיון

ינון אזולאי: לא מכובד

רועי כהן: ינון, הצעת 1

רועי כהן: 2

רועי כהן:  תגיד מי בעד? מי נגד? נגמר האירוע

רועי כהן:  אני ניהלתי ישיבות של הרבה יותר

רועי כהן:  הם לא יכולים לעשות שום דבר

רועי כהן:  מי זה האנשים האלה? את מי מייצגים בכלל? מי הוא? בחיים שלו שקל לא הוריד מהמשכורת שלו

רועי כהן:  מי הוא בכלל? מי זה האדם הזה בכלל? מה הוא שווה בכלל? הוא יודע מה זה להוריד שקל מהמשכורת שלו? מי זה הבן אדם הזה? לך מפה

רועי כהן:  לך

ינון אזולאי: רועי, אל תפגע בעובדים

ינון אזולאי:  אם יש לך בעיה עם חברי כנסת – תצעק עליהם

ינון אזולאי:  העובדים מחוץ למשחק

פנינה תמנו: ינון, אם שר האוצר בכבודו ובעצמו לא מגיע

רועי כהן: הוא רוסה בעצמאיים אפסים

רועי כהן:  הוא נציג שר האוצר

רועי כהן:  הוא לא עובד

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, בוא נשמור על תרבות הדיון

רועי כהן: לך מפה

משה גפני: רועי, אי אפשר להתקדם

אורית פרקש הכהן: רועי, אתה מגזים

אורית פרקש הכהן:  הצעקות על הפקידים עברו את גבול הטעם הטוב

אורית פרקש הכהן:  אל תצעק

אורית פרקש הכהן:  יש פה אנשים שלילות כימים לא ישנים

רועי כהן: הוא אומר: לא מעניין אותי עצמאיים

רועי כהן:  לא מעניין אותי שום דבר

רועי כהן:  בפנים הוא אמר לי

משה גפני: אנחנו מחליטים ומבקש להפסיק

אורית פרקש הכהן: הרב גפני, לא מבינה את הצרחות האלה על עובדי המדינה

אורית פרקש הכהן:  זה לא מכובד ולא מתאים

אורית פרקש הכהן:  הם עושים מעל ומעבר ותפסיק לצרוח עליהם

אורית פרקש הכהן:  מה זה? כל חמש דקות צועק עליהם

רועי כהן: שמענו אותך

רועי כהן:  תוציאי הודעה שאת תומכת בהם

אורית פרקש הכהן: הסיפור של חגי תשרי, עם כל הכבוד, אני מצפה שיהיו פה עוד חקיקות

אורית פרקש הכהן:  בסוף צריך עוד כסף כדי לתמוך בהעברת עובדים למקצועות ולענפים שמשוועים לידיים עובדות

אורית פרקש הכהן:  בסוף זה כסף הציבור, המיסים של כולנו, ואנו כן צריכים לעשות את האיזון הזה בין מה שמשלמים למה ששומרים

אורית פרקש הכהן:  וחגי תשרי, גם אתמול בחדר ולנו הבנו שכל הברדק הזה לא שווה את הצרחות האלה אז בואו נתקדם לנושא הבא בלי צרחות

אורית פרקש הכהן:  בחרו אותו כחודש הכי, אז אי אפשר גם וגם

אורית פרקש הכהן:  כולנו בצד הנכון אבל חלאס עם הפופוליזם הזה

אורית פרקש הכהן:  מספיק עם זה

ינון אזולאי: למי את אומרת פופוליזם כשמדובר בחגי תשרי? אפשר להתווכח ואפשר להגיד שזה יהיה מכובד

אורית פרקש הכהן: עוד מעט כשתרצה להביא חקיקה- -      

נעמה לזימי: ינון, אף אחד לא אמר את השם שלך או עליך

ינון אזולאי: באנו לעשות עניינית

נעמה לזימי: תביאו את הכסף עניינית

משה גפני: אורית, קורא אותך לסדר פעם ראשונה

משה גפני: בבקשה

אליהו (אלי) רביבו: הדיון הפך להיות לא ענייני, כוחני, דורסני וכזה שנדמה שאנשים מגיעים לכאן לצרוח בשביל לקבל כותרות

אליהו (אלי) רביבו:  לא חושד באף אחד אבל הפך להיות לא נעים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מחזק את מה שדיברה כרגע אורית

אליהו (אלי) רביבו:  בסופו של יום אנו נבחרי ציבור

אליהו (אלי) רביבו:  כפי שאני אומר חזור ואמור - הוועדה הזו היא לא ועדת קישוט

אליהו (אלי) רביבו:  מוטלת עלינו אחריות מוסרית, ציבורית וכלכלית

אליהו (אלי) רביבו:  הכסף הוא לא בלתי נדלה

אליהו (אלי) רביבו:  המקורות מאוד-מאוד מוגבלים

אליהו (אלי) רביבו:  תפסיקו כל פעם שאני אומר זאת, לומר: אז תדבר גם על הכספים האלה והאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מדבר על כל מה שמאמין שצריך לפתוח

נעמה לזימי: אתה אומר כסף- -      

אליהו (אלי) רביבו: תירגעי רגע

נעמה לזימי: תירגע אתה

משה גפני: אני קורא לך לסדר פעם שנייה

אליהו (אלי) רביבו: מה שאני אומר, אם באמת הגדרת חגי תשרי פוגעת בגלל ימי ההעסקה, אני מציע כבר כמה ימים, ואומר: בואו נשים את היד על הלב

אליהו (אלי) רביבו:  פוגע בממוצע - ניקח ממוצע תלת חודשי

אליהו (אלי) רביבו:  ניקח הערכה לפי זה

אליהו (אלי) רביבו:  ישווה אינדיקציה הכי קרובה לאמת ונצא עם זה לדרך

אליהו (אלי) רביבו:  כל רגע לצרוח חגי תשרי - הפכה להיות מילת גנאי

אליהו (אלי) רביבו:  מי שבאמת נפגע בגלל היקף ימי הפעילות במשק, שיחלק את זה לשלושה חודשים

אליהו (אלי) רביבו:       נושא שני – ואני מתנצל שאני קופץ ל-179, כי צריך לפתוח אצלי סדרי הדיון בוועדה – הוא עוסק בעניין גמלת דמי אבטלה

אליהו (אלי) רביבו:  דיברתי איתך על זה בבוקר

אליהו (אלי) רביבו:  מבקש לבטא את זה כי לא אהיה כשתגיעו לשם

אליהו (אלי) רביבו:  אהיה בדיון אצלי

אליהו (אלי) רביבו:  מתנצל

אליהו (אלי) רביבו:  קיבלתי ממך הסכמה לכך

משה גפני: הסכמה להעלות את זה שזה עולה

אליהו (אלי) רביבו: אבל לא אהיה פה, אז נוותר על זה? עוד כמה מאות מיליונים נבזבז סתם ככה בלי הצדקה? אני רוצה לבטא את מה שאני מאמין בו

אליהו (אלי) רביבו:  תודה

אליהו (אלי) רביבו:  הייתה הבנה חד משמעת שקבוצת המובטלים הזכאים לדמי אבטלה מחולקת לשתי קטגוריות: אחת, בקרב הקבוצות המפונות, והשנייה משאר חלקי הארץ

אליהו (אלי) רביבו:  אין ספק שבקרב הקבוצות המפונות לא תיבחן הצדקת המשך ההכרה לגמלה והם יקבלו אוטומטית ללא שום מבחן והצעת עבודה

אליהו (אלי) רביבו:  יחד עם זאת, אין שום היגיון, שאוכלוסיות במרכז הארץ שהיו מובטלות והיו זכאיות לפני המלחמה, והיום לא זכאיות יקבלו אוטומטית בלי מבחן

אליהו (אלי) רביבו:  אנו גם מבזבזים מאות מיליונים באופן ישיר מהקופה המידלדלת שלנו, וגם אנו מעכבים את חזרת המשק לצמיחה

אליהו (אלי) רביבו:  זה המינימום הנדרש מאתנו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לבטא את זה, אני סומך על חבריי, אלה שדיברתי איתם ואלה שעדיין לא, שינקטו באופן אחראי וישמיעו קולם ולא יצביעו בעד ההתאמה הבלתי סבירה הזו בעליל

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ינון, העלית כמה נושאים

משה גפני:  אני רוצה לדבר איתך על העניין הזה, גם אדבר איתם

משה גפני:  נראה מה אנו עושים עם זה

משה גפני:  אני מבקש להמשיך

ירון גינדי: יש עוד נושאים שלא נדונו במה שאמרה

ירון גינדי:  אמיר דהן אמר משהו כאן- -      

ינון אזולאי: זה אחת מהטעויות שהם טעו

שולמית אלוני: לגבי איחוד עוסקים

ירון גינדי: לא רק לגבי איחוד עוסקים

ירון גינדי:  איחוד עוסקים שיש לו סניף ב-0 40

משה גפני: דיברנו על זה אתמול

ירון גינדי: אמיר דהן נתן דוגמה, ועכשיו הם אומרים שהיא לא יכולה להיות חקיקה

שולמית אלוני: אתה מדבר על מה שהעלית בתחילת הדיון

מירב כהן: אסביר

מירב כהן:  אתמול שאלו אותי שאלה וטעיתי

מירב כהן:  יש איחוד עוסקים, שיש לו שתי חברות – אחת 350 מיליון, שנייה 100 מיליון

מירב כהן:  על פניו בחקיקה הזאת היא לא זכאית – מעל 400 מיליון

מירב כהן:  יחד עם זאת, ואתמול נתתי דוגמה לא על איחוד עוסקים אלא על עסק רגיל

מירב כהן:  יחד עם זאת, יש להם סניף בשדרות, אז בשדרות יוכלו לקבל על החברה למרות שהם מוחרגים מהחקיקה הכללית, ויוכלו לקבל על החברה הזו את המענק

מירב כהן:  זה בסדר

מירב כהן:  אמרתי כאן, שבמידה כזו אפשר לראות את הייחוד, פחות מ-400 מיליון, לנטרל את הסניף בשדרות

מירב כהן:  יש עם זה טעות וזה יפגע בעסקים אחרים, כי אין היגיון שחברה בתל אביב שיש לה שני סניפים והם במרכז והם 450 מיליון, ההטבה שנוצרה מהחקיקה הנוספת של האדום, שלפחות סניף אחד שלהם יהיה זכאי

מירב כהן:  העסק בתל אביב לא יהיה זכאי על אף אחד אז אם נעשה את ההטבה הנוספת שאמרתי אתמול, ניצור פה חוסר שוויון גדול מאוד, והוא לא הגיוני

מירב כהן:  אני חוזר בי מהאמירה הזו כי יש פה בעיה של חוסר שוויון עם עסקים אחרים

כפיר בטט: אם יש עסק שנפגע בשדרות הוא יקבל, גם אם תחת המחזור של חברת האם שהיא 400 מיליון

מירב כהן: אבל העסק בתל אביב – מסתכלים על המחזור של שתי החברות ביחד

מירב כהן:  שוב, יש עסק אחד, אפילו לא איחוד עוסקים, עם 450 מיליון ויש לו מפעל אחד בשדרות

מירב כהן:  המפעל הזה יקבל

מירב כהן:  החברה הכללית בתל אביב לא תוכל להיכנס כי מעל 450 מיליון, למתווה הזה

מירב כהן:  בכל מקרה, יש פה הטבה

משה גפני: נחזור לזה

משה גפני:  אני רוצה לדבר איתך על העניין הזה

משה גפני:  לא סוגרים כי יש פה הרבה דברים

אורית פרקש הכהן: למה? אין הרבה דברים

אורית פרקש הכהן:  סגרנו כמעט הכול

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה להבין, הוא פתח פה משהו שלא הבנתי

משה גפני: נחזור לזה

משה גפני:  הלאה

משה גפני:  אמיר, אתם תצטרכו לחזור לזה, קחו בחשבון

אורית פרקש הכהן: אתמול זה לא מה שאמרתם

אורית פרקש הכהן:  אמרתם שלעניין גם במחזור וגם זה, שאפשר לפצל את זה

משה גפני: הלאה

שולמית אלוני: נמשיך לעמ' 8

שולמית אלוני:  כשדיברנו על פסקה (2), עלה הנושא של מה קורה ביחס לעסק חדש שנפתח במהלך חודש ספטמבר

שולמית אלוני:  בפסקה הזו ההתייחסות לעסק שנפתח עד 31

שולמית אלוני: 8

שולמית אלוני: 23

שולמית אלוני:  רשות המיסים אמרה שתחזור עם תשובה

משה גפני: מה התשובה על זה? אמיר

מירב כהן: אתמול ביקשתם שנבדוק על עסקים שפתחו בספטמבר

מירב כהן:  לדו חודשי אין בעיה – הם בפנים

מירב כהן:  אנו לא מסוגלים לבוא לחד חודשי שנפתח בספטמבר, ולעשות את הדרישה שמתבקשת פה

מירב כהן:  זה אומר בדיקה ידנית, זה אומר שאני צריך לקבל את כל החשבוניות ואת העסקאות של אותו חודש מיום שפתח, לעשות ממוצע לפי מספר הימים

מירב כהן:  נכנסו פה כה הרבה דברים ידניים שתפעולית לא נצליח לעשת את זה

מירב כהן:  יש לזכור שזו הטבה מהקורונה

מירב כהן:  שלושה חודשים לפני הקורונה לא פתחת את העסק - לא קיבלת

מירב כהן:  פה אנו מגיעים עד הקצה האחרון, החודש האחרון

מירב כהן:  אנו לא מסוגלים לעשות מעבר לזה על החודש האחרון

מירב כהן:  לא הגיוני

מירב כהן:  הדו חודשי אין לו בעיה עם זה כי ספטמבר אוקטובר

כפיר בטט: גם צריך לחדד שהדו חודשי זה כל מי שעד מיליון וחצי מחזור, כלומר אנו מדברים על עסקים חדשים שבחודש הראשון שלהם- -      

קריאה: 	לא נכון

משה גפני: די כבר

משה גפני:  הלאה

שולמית אלוני: עמ' 9 – תיקונים ניסוחים בלבד

שולמית אלוני:      עמ' 10, היתוספה פסקה (3) לעניין היהלומנים: לגבי ניזוק שבשנות המס 2022 ו-2023 חל עליו הפטור לפי סעיף 33 לחוק מס ערך נוסף השיעור כאמור בסיפא של אותן פסקאות משנה לפי העניין הוכפל ב-0

שולמית אלוני: 19

שולמית אלוני:      תסבירו למה 0

שולמית אלוני: 19

מירב כהן: יש לזכור, שגם בקורונה המקדם של היהלומנים היה 0

מירב כהן: 40

משה גפני: היהלומנים, אתם מרוצים מזה? מה שאמרתם לי אתמול, כי פה דברים משתנים מהלילה ליום

משה גפני:  הסבר למה זה 0

משה גפני: 19

משה גפני:  כל הכבוד לרשות המיסים שהגעתם איתם להסכמה

משה גפני:  למה 0

משה גפני: 19?     

דובי אמיתי: מרוצים

מירב כהן: כי זה עסקים שההוצאות שלהם כמעט כמו ההכנסות, וזה הוצאות גדולות

מירב כהן:  היחס בין ההוצאות הקבועות למשתנות מאוד גדול

מירב כהן:  לכן אנו צריכים לצמצם את העיוות שנוצר ב-22%

משה גפני: טוב שהגעתם איתם להסכמה

שולמית אלוני: עוד תיקון, עמ' 10

שולמית אלוני:  בסעיף קטן (ג)

ולדימיר בליאק: זה מה שביקשנו לעגל את זה כלפי מעלה

ולדימיר בליאק:  אנו מודים לאגף התקציבים על המאמץ

כפיר בטט: אמרנו שאנו מבקשים שלא תודו לנו – זה לא כסף שלנו

שולמית אלוני: עוברים לעמ' 11

משה גפני: עיגלנו את זה ל-15

משה גפני:  יפה

ירון גינדי: כבוד הרב, לגבי העסק של ספטמבר, אמרת שנחזור לזה?     

משה גפני: חד חודשי – לא

משה גפני:  דו חודשי – כן

שולמית אלוני: עמ' 11

שולמית אלוני:  נתבקש מרשות המיסים להוריד את ההתייחסות לאופן חריג

שולמית אלוני:  חושבת שהייתה הערה של גינדי

שולמית אלוני:  מחקנו את זה, אבל יש לשים לב שהמשמעות כשקוראים את הסעיף אין פה הבניה לגבי שיקול הדעת

שולמית אלוני:  מדובר במקדם בשיעור אחר שקבע המנהל לגבי ניזוק מסוים שהוא ניזוק כאמור בפסקה (1) להגדרה זו אם שוכנע כי ההוצאות הקבועות של העסק במקרה אי הפעלתו גבוהות או נמוכות

שולמית אלוני:      לא ברור, גבוהות או נמוכות – ממה?     

מירב כהן: מה המטרה הייתה בחריג, ואסביר את הסעיף

מירב כהן:  הסעיף הזה מקנה לעסק שהנוסחה, נאמר בירידה של מעל 80%, ומקבל מקדם של%225 ויש לו הוצאות קבועות יותר, זה לא מספיק לו, אז הסעיף אומר שלמנהל יש סמכות להגדיל או להקטין כי יש עסקים שאין להם הוצאות קבועות ב-1

מירב כהן: 5 נוספים עד 33%

מירב כהן:  אנו חשבנו שצריך להיות פה מקרה חריג כי למשל, מישהו מקבל 100,000 שקל ויש לו הוצאות קבועות ב-105,000

מירב כהן:  אנו לא מסוגלים להתעסק בכל אחד שפונה אלינו

מירב כהן:  רצינו לומר שתבואו למנהל במקרים חריגים, לא בכל מקרה, גם שאנחנו לא נצטרך להתערב בכל מקרה קטן, כדי שמקרה קטן זה ירוץ בנורמטיבי

מירב כהן:  ביקשתם להוריד

מירב כהן:  אנו חושבים שזה פחות נכון, אבל קיבלנו

משה גפני: לא נורא

משה גפני:  גם אתם עושים דברים פחות נכונים

שולמית אלוני: כשתבחנו את זה עכשיו, תבחנו גבוהות או נמוכות ביחס למה?     

מירב כהן: למה שיוצא בנוסחה ולהוצאות בפועל

מירב כהן:  גם גבוהות וגם נמוכות

שולמית אלוני: עמ' 12

שולמית אלוני:  פה יורדת פסקה (7) לענף היהלומנים

שולמית אלוני:  פסקות (8) ו-(9) מתייחסות לענף הבנייה

שולמית אלוני:  זה נשאר פתוח

ניר ינושבסקי: מבקשים לא להחריג את ענף הבניין

ניר ינושבסקי:  אין הסכם כרגע, וההחרגה הזו אומרת, שמחר לא נהיה ענף בנייה

ניר ינושבסקי:  אני גם יזם וגם קבלן

ניר ינושבסקי:  מייצג את התאחדות הקבלנים

ניר ינושבסקי:  רוצה שתעשו מה שצריך כדי שנחיה

ניר ינושבסקי:  בבקשה להוסיף אותנו כמו כל עם ישראל – משלמים מיסים, מבקשים להוריד

משה גפני: אני כל היום ישן, חולם על הקבלנים

משה גפני:  הלאה

משה גפני:  בסדר

שולמית אלוני: אנו עוברים לעמ' 13

שולמית אלוני:  הוכנסה הגדרה של עוסק המדווח על בסיס מזומן

שולמית אלוני:  עוסק שמתקיימים בו כל אלה: (1) הוא מתחייב במס ערך מוסף לפי פרק ו- - -     

משה גפני: למה באת? חוץ מהקבלנים אני גם חולם על נהריה

משה גפני:  אמרו לך שנהריה לא בפנים?     

רונן מרלי: כבוד הרב, אני לא בפנים

רונן מרלי:  נשיא המדינה הגיע לנהריה, ואני פעם ראשונה הסכמתי לצאת מנהריה לפה, ונשיא המדינה לבד, למה – כי אומרים לי – משרד האוצר אומרים לי – אני בשוק, תראה למה באתי: אני קו עימות, אני 09

רונן מרלי:  אמרו לי שאני לא בתוך המתווה

משה גפני: אתה בתוך

רונן מרלי: אומר לי שלא

רונן מרלי:  תראה איך משרד האוצר מפרש

רונן מרלי:  קודם כל, אסור לי ללמוד

רונן מרלי:  מותר לי רק במרחבים מוגנים

רונן מרלי:  אין לי מרחבים מוגנים ואני לא יכול להביא 35 ילדים לגן כשאפשר 8 ילדים בתוך גן, מי ישלח? ההורים לא שולחים את הילדים – נשארים בבית לשמור על הילדים

משה גפני: אבל לא זה הדיון

רונן מרלי: אני יודע

רונן מרלי:  אגיד לך

רונן מרלי:  כבוד הרב, כולכם אמרתם לי: אתה בפנים

ולדימיר בליאק: זה מה שנאמר לנו

רונן מרלי: אתמול בלילה אמרו לי:  אתה בחוץ

משה גפני: מי?     

רונן מרלי: משרד האוצר

חנוך דב מילביצקי: הרב גפני, נראה לי שאני מבין את העניין

חנוך דב מילביצקי:  יכול להסביר? נהריה מוגדרת ישוב ספר, ומהבחינה הזו היא בפנים, אבל מה העניין – כרגע לפי הנחיות פיקוד העורף היא מוגדרת צהוב

חנוך דב מילביצקי:  מי שמוגדר צהוב לא זכאי לשום דבר, אבל מה הבעיה בנהריה – שאסור להם לפעול, הבעיה בנהריה שיש שם טנקים, שיש שם 10,000 חיילים שמסתובבים בעיר, וזו לא עיר שאפשר לקיים בה פעילות רגילה ולכן ויש התעלמות כרגע מהמצב המיוחד שקיים בנהריה

רונן מרלי: כבוד הרב, הוא רוצה עזרה

רונן מרלי:  כתוב בהגבלות של נהריה – מקומות עבודה

רונן מרלי:  עזוב לימודים

רונן מרלי:  אין לימודים בנהריה, העיר משותקת לחלוטין

רונן מרלי:  כתוב במקומות עבודה, וזה למה הוא לא יכול לתת לי – כתוב: ניתן לפעול במבנה או במקום שאפשר להגיע ממנו למרחב מוגן תקני בזמן התגוננות – כלומר במבנה או במקום שיש לך 15 שניות להגיע לממ"ד

רונן מרלי:  איך הוא קורא את זה – ניתן לפעול במבנה, נקודה

רונן מרלי:  איך אפעל במבנה אם אין לי ממ"ד? אתה מסכים איתי שזה מה שאמרתם?     

חמד עמאר: זו אותה תשובה שקיבלתם על קיס רסמיה אתמול

קריאה: ואיך נשמור על מוסדות החינוך? הם לא פועלים אבל ההורים שילמו

קריאה:  100% פיצוי כמו אשקלון, כמו באר שבע, כמו ישובי העוטף

קריאה:  גם אנחנו כאן

קריאה:  קריאה ראשונה, שנייה ושלישית אבל אנחנו בחוץ

קריאה:  אני איתך, באה לשבת לידך

ששון גואטה: אין להם רגשות

ששון גואטה:  הם מסתכלים על מפות

ששון גואטה:  נהריה זה מחנה צבאי

ששון גואטה:  איך היא יחידה ככה? תפסיקו להסתכל על מפה

רונן מרלי: באתי רק לקבל תשובה

רונן מרלי:  רגב, משרד האוצר אומר: תעזור לי: כתוב: ניתן לפעול במבנה או במקום שיש בו מרחב מוגן – 15 שניות

רונן מרלי:  הוא אומר: אם תגידו אתם חברי הוועדה, נקרא את המשפט ברצף: ניתן לפעול במבנה או – כלומר אם אין ממ"ד, אי אפשר לפעול

רונן מרלי:  הוא מתקן את זה

רונן מרלי:  באתי כי אמרו לי שאני בפנים

רונן מרלי:  בלילה הודיעו לי שאני בחוץ

משה גפני: אדוני ראש העיר, אמרתי פומבית שאתה בפנים

משה גפני:  יכול משרד האוצר להגיד שאני לא רציני וזה סתם שטויות

משה גפני:  אתם בפנים

משה גפני:  נביא לכאן מחר כנראה גם את שי אהרונוביץ וגם את הנושא של פיקוד העורף

משה גפני:  יצטרכו לומר את הדברים

משה גפני:  המרחק לא מהווה גורם יותר אתה בפנים

ולדימיר בליאק: זה גם נאמר לנו במפורש בדיונים המוקדמים

משה גפני: יכולים לבוא עם כל מיני פרשנויות

ששון גואטה: הרב, אתה אומר בפנים על 100% פיצוי בפנים

ששון גואטה:  לא על מסלולים- -      

ינון אזולאי: אבסורד שיש בפיקוד העורף - קח את עוטף עזה

ינון אזולאי:  זה בתוך 7 ק"מ

ינון אזולאי:  פיקוד העורף אמר לך לא לצאת ללימודים, אבל יש שם מצב של מפקד האוגדה שאמר לא לצאת מהבית

רונן מרלי: אני אותו דבר

רונן מרלי:  אני יכול לנסוע לנהריה? אני בפנים? במתווה מלא? תודה רבה

ששון גואטה: על המסלול של ה-100% פיצוי אנחנו בפנים? הרב, הוא בפיצוי על ה-100%?     

משה גפני: מבחינתי נהריה בפנים

משה גפני:  זה הכול

משה גפני:  נהריה בפנים

משה גפני:  מסתובבים טנקים ברחובות

פנינה תמנו: אז למה מבלבלים אותם וצריכים לבוא מנהריה עד פה?     

משה סולומון: הרב גפני, אם אנו מדברים על נהריה, אבל גם בעוטף יש אותו רעיון

משה סולומון:  צריך לשים לב שגם זה

משה גפני: אבל זה לא הדיון עכשיו

משה גפני:  נתתי לראש העיר

משה גפני:  נמשיך

נעמה לזימי: מסלול אדום? ינון, מסלול אדום?     

משה גפני: אני לא מדבר על זה עכשיו

משה גפני:  יהיה דיון על זה, נדבר כשיגיעו התקנות

שולמית אלוני: עוסק שמדווח על בסיס מזומן – עוסק שמתקיימים בו כל אלה: (1) הוא מתחייב במס ערך מוסף לפי פרק ו לחוק מס ערך מוסף- - - קבלת תמורה ועל הסכום שהתקבל (2) העוסק מקבל את עיקר התקבולים השוטפים לעסקאות למעלה מ-30 ימים מיום ביצוע העסקה (3) שיעור הירידה במחזור העסקאות שלו בתקופת הדיווח שבה כלולה חודש אוקטובר 2023 הייתה נוכה מאחת מאלה לפי העניין

שולמית אלוני:  (א) אם היה העוסק מדווח בשיטת דיווח חד חודשית – 40%, אם היה העוסק מדווח בשיטת דיווח דו חודשית – 20%

ירון גינדי: אני רוצה להעיר על זה

ירון גינדי:  לעניין הסעיף הזה הכול נכון חוץ ממשפט אחד – למעלה מ-30 יום

ירון גינדי:  את זה צריך למחוק

ירון גינדי:  זה לא מה שסיכמנו אתמול

ירון גינדי:  זה לא צריך להיות למעלה מ-30 יום

ירון גינדי:  יכול להיות, שעשיתי עבודה ב-25

ירון גינדי: 9, וקיבלתי את הכסף ב-1

ירון גינדי: 10

ירון גינדי:  למה אתה סופר לי 30 יום?     

מירב כהן: העסק מקבל את עיקר התקבולים

ירון גינדי: בל למה למעלה מ-30 יום?     

מירב כהן: כי אז הוא לא שוטף פלוס

ירון גינדי: עשיתי עבודה ב-25

ירון גינדי: 9

ירון גינדי:  קיבלתי את הכסף ב-10

ירון גינדי: 10

ירון גינדי:  כל מה שכתבנו פה נכון חוץ מלמעלה מ-30 יום

מירב כהן: אדוני, זה הסיכום שהיה איתם, זה המסמך ששלחנו להם

מירב כהן:  אחרת מה ההיגיון בשוטף פלוס אם אתה אומר לי שמקבל את הכסף אחרי שבוע?     

ירון גינדי: הסברתי

ירון גינדי:  עשיתי עבודה בספטמבר, היא קשורה למלחמה

גל ברנס: אם עשית עבודה בספטמבר שקשורה למלחמה, עד 7

גל ברנס: 10 לא הייתה מלחמה וכל מי שעבד מאז 1

גל ברנס: 10 ויקבלו ב-8

גל ברנס: 10, הוא בסדר

ירון גינדי: לא נכון

ירון גינדי:  נבין - כולם פה מסכימים איתי, שאם עשיתי עבודה בספטמבר, וקיבלתי את הכסף באוקטובר, בתקופת המלחמה, לא צריך לפגוע בי? זה לא קשור לירידת המחזורים שלי? אז זה לא צריך להיות למעלה מ-30 יום

מירב כהן: שוטף פלוס נבע מזה שזה עסקים שעושים את כל התגמולים באוקטובר - עבור חודשים קודמים

מירב כהן:  רשמנו: עיקר התגמולים

מירב כהן:  אם המקרה הבודד הזה נכנס פנימה, אם עיקר התקבולים שלו מעל 30 יום הוא נכנס, אבל אם זה המקרה הבודד של כולם, זה לא הגיוני

יצחק פינדרוס: אומר לכם מה ההתלבטות של חברי הוועדה בוויכוח ביניכם

יצחק פינדרוס:  הדיון פה, האם השורש עיקר הוא מלשון לעקר את הסעיף או משורש אחר העיקר

גל ברנס: הוא משורש מהות, שוטף פלוס 30, שעובד שוטף פלוס 30

גל ברנס:  הסעיף עוסק במי שעובד- -      

ירון גינדי: הסעיף עוסק במי שלא צריך להיפגע מזה שהיו לו הכנסות בתקופת טרום המלחמה

ירון גינדי:  אתה לא יכול לומר לי: עבדת בספטמבר, קיבלת כסף באוקטובר, לא ירד לך המחזורים באוקטובר על כסף שקיבלת בספטמבר

רועי כהן: קודם שהמדינה תשלם שוטף פלוס 30

רועי כהן:  היא משלמת שוטף פלוס 120

מירב כהן: זה בפנים

מירב כהן:  זה היה ככה בקורונה

מירב כהן:  זה הוסכם על ידי ירון גינדי

ירון גינדי: יש לי מייל תגובה – אני לא קורא מיילים

ירון גינדי:  עקרונית, אתה רוצה על כסף שקיבלתי בספטמבר להוריד לי?     

גל ברנס: זה לא כסף

גל ברנס:  זה דוגמה

גל ברנס:  אם עיקר התקבולים זה שוטף פלוס 30- - -     

מירב כהן: זה אומר שמסעדה שמדפיסה בקופה- -      

פנינה תמנו: למה יש נבחרי ציבור? צריך לדעת לחתוך עניינים

פנינה תמנו:  אנשים יושבים בבית, הכספים תקועים, אני יושבת פה ומשתגעת

פנינה תמנו:  אנשים מפונים, אין להם בית

פנינה תמנו:  פליטים בארצם

פנינה תמנו:  די, אדוני היושב-ראש

פנינה תמנו:  תתקדם

ינון אזולאי: ירון צודק

ירון גינדי: יסלחו לי בעלי המסעדות שנמצאים כאן - מסעדה לא באירוע

ירון גינדי:  מסעדה דופקת בקופה – היא לא באירוע

ניר ינושבסקי: אדוני, עיריות משלמות 150 שוטף לקבלנים

ניר ינושבסקי:  אתם עשיתם את זה

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, צריך להתקדם

פנינה תמנו:  תלמדו לחתוך עניינים

פנינה תמנו:  ולדימיר, עם כל הכבוד

פנינה תמנו:  די כבר

פנינה תמנו:  די עם לשלוף את הקואליציה

פנינה תמנו:  אנשים בבית מחכים

חמד עמאר: מי שאמור לנהל את הישיבה זה היושב-ראש, לא אנחנו

פנינה תמנו: אז תעזרו, תתקדמו

פנינה תמנו:  אזרחי ישראל מחכים

ולדימיר בליאק: לא עוזר לניהול הישיבה

שולמית אלוני: עמ' 14, בהגדרה של ירידה במחזור העסקאות – דיברנו על זה אתמול – היתה טעות בהפניה להגדרה

שולמית אלוני:  צריך להיות מחזור העסקאות הקובע לעניין תקופת הבסיס

שולמית אלוני:      עמ' 15, התקופה הקובעת, הוספנו את השנה - התשפ"ד

שולמית אלוני:  תקופת הזכאות – אחת מאלה לפי העניין

שולמית אלוני:  (1) לעניין ניזוק שאינו עוסק המדווח על בסיס מזומן, בהתחשב בהגדרה שעליה דיברנו עכשיו – המדווח בשיטה חד חודשית, עוסק פטור ומוסד ציבורי זכאי, כל אחד מאלה: (א) חודש אוקטובר 23' (ב) חודש נובמבר 23'

שולמית אלוני:  (2) לעניין ניזוק שאינו עוסק המדווח על בסיס מזומן המדווח בשיטה דו חודשית – כל אחד מאלה: (א) חודשים ספטמבר ואוקטובר 2023; (ב) חודשים נובמבר ודצמבר 2023; (39 לעניין עוסק המדווח על בסיס מזומן המדווח בשיטה חד חודשית – כל אחד מאלה: (א) חודש נובמבר 2023 (ב9 חודש דצמבר 2023 (4) לעניין עוסק המדווח על בסיס מזומן המדווח בשיטה דו חודשית – (א) חודשים נובמבר ודצמבר 2023 (ב) חודשים נובמבר ודצמבר 2023

משה גפני: הלאה

משה גפני:  דיברנו על זה

גיורא ואלה: את הכסף הם רואים באוקטובר, ועבדו בספטמבר

גיורא ואלה:  אפשר להתייחס בקצרה לעוסק על בסיס מזומן? אני מנכ"ל איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה

גיורא ואלה:  אנחנו בדיוק עוסק שמדווח על בסיס מזומן

גיורא ואלה:  אם עבדתי באוקטובר, אני מקבל את התמורה על העבודה באוקטובר בתחילת חודש דצמבר, וכן הלאה

גיורא ואלה:  תמיד דיליי של חודשיים

גיורא ואלה:  נוצרת פה אנומליה בחסות החוק

גיורא ואלה:  נראה כאילו יש לנו עבודה והכנסה בחודשי הזכאות, אבל למעשה – אנחנו לא עובדים, אוקטובר, נובמבר, דצמבר

גיורא ואלה:  את היעדר העבודה ואת היעדר ההכנסה נראה בדצמבר, ינואר, פברואר

גיורא ואלה:  צריך לתקן את זה

גיורא ואלה:  זו אנומליה טכנית

גיורא ואלה:  אנשים לא עובדים, אין להם פרנסה

גיורא ואלה:  יראו וידווחו על זה רק בעתיד

משה גפני: יש לכם פתרון לזה?     

גל ברנס: בקורונה היה הסדר אחר לשוטף פלוס שלקח ארבעה חודשים, מספטמבר עד דצמבר, אם רוצים לעשות אותו במקום זה

גיורא ואלה: זה לא רלוונטי

משה סולומון: אם לא תכניס את זה כסעיף נפרד, זה לא יעזור לך

גל ברנס: כרגע עשינו סעיף נפרד של חודש מול חודש

גיורא ואלה: גם זה לא רלוונטי, חודש מול חודש

גיורא ואלה:  אני לא מדבר על ההשוואה של ירידת המחזורים, אלא על זה שהתקופה שבה לא עבדנו, נדע עליה בדיליי של חודשיים

גל ברנס: אני אומר שכרגע הסעיף הזה נותן מענה לדיליי של חודש

גל ברנס:  בקורונה מצאנו מענה שעבד לדיליי של חודש, חודשיים או שלושה חודשים – הדרך הייתה לעשות מחזור של ארבעה חודשים, לקחת את החודשים מספטמבר עד דצמבר, להכניס את כולם יחד ולעשות השוואה

גל ברנס:  אם הירידה תיראה בעתיד, יבדקו את החודשים של העתיד

גלעד קריב: מה הבעיה לקבוע שלעסקים מסוג זה, החישוב ייעשה או על בסיס הירידה שמשתקפת על בסיס זה או על בסיס הירידה שמשתקפת בנובמבר-דצמבר?     

גל ברנס: אי אפשר

גל ברנס:  אפשר להחליט על מה משווים

גל ברנס:  אי אפשר לעשות אין סוף השוואות

מירב כהן: במתווה הזה שהצענו כאן לעסקים בדו חודשי, אמה שהצענו כאן, במקום לקחת את ספטמבר-אוקטובר, לוקחים את נובמבר-דצמבר מול נובמבר-דצמבר בשנה הקודמת

מירב כהן:  זה מתאים לכל סוגי העסקים של שוטף פלוס 30

מירב כהן:  דיברתי איתון בחוץ

מירב כהן:  הבנתי את הבעיה שלהם

מירב כהן:  יש להם בעיה שנובמבר דצמבר ייתן להם חצי מהפתרון

מירב כהן:  דצמבר אכן תהיה להם ירידה אבל הם אומרים שהירידה שלהם הכי גדולה הם יראו אותה רק בינואר פברואר

מירב כהן:  כרגע המתווה למעט הסעיף שיש דיווח מירון, זה מה שנסגר עם הלשכות על נובמבר דצמבר

ינון אזולאי: טעו, אז תמצא להם פתרון

מירב כהן: בדיוק מה שישי אמר קודם – קודם כל, נזכור שבעיות תזרימיות לא נוצרו להם עכשיו, בשונה ממסעדה, שכרגע לא מדפיסה בקופה כי הם מקבלים

מירב כהן:  הוא מסכים

מירב כהן:  בחקיקה כתבנו שאפשר להביא אחרי זה תקנות רק לתקופות זכאות ובסיס נוספות בהוראת שעה ולא בחקיקה הראשית

מירב כהן:  אנו צריכים לשבת איתם כדי להבין את זה, ואם נצליח להבין את זה, אפשר להביא תקנות רק לענף הספציפי הזה, שמטפל בזה

מירב כהן:  לכן הכנסנו את הסעיף בחוק

מירב כהן:  כרגע זה נותן פתרון לרוב השוטף פלוס

משה סולומון: מי אמר שזה רק הענף הזה? אם אתה קובע הוראת שעה רק לענף הזה? ואם יש עוד ענפים שהם אותו דבר? מי שלא צועק כאן, לא יהיה לו?     

משה גפני: חבר הכנסת סולומון, לא יהיו תקנות על המקרה הספציפי הזה

משה גפני:  כל מה שדומה לו

גיורא ואלה: אני רק מבקש, אמיר, שזה ייעשה בהקדם האפשרי

משה סולומון: עד יום ראשון

מירב כהן: כתבנו הבוקר

שולמית אלוני: הגדרת תשומות שוטפות

שולמית אלוני:  סך כל התשומות שנוכה בשלהן מס תשומות בהתאם לחוק מס ערך מוסף, כפי שדווח לרשות המיסים בישראל באמצעות דוח תקופתי לפי סעיפים 67 או 67א לחוק מס ערך מוסף, לפי העניין

שולמית אלוני:      פה הוספנו את התשומות החייבות בשיעור מס ערך מע"מ 0 שהוגש עד יום כ"א בתשרי התשפ"ד, 6

שולמית אלוני: 10

שולמית אלוני: 23 למעט אלה

שולמית אלוני:  זה עמ' 16

שולמית אלוני:       עמ' 17

שולמית אלוני:  פה הממשלה התבקשה לבחון החלת הלוואות בערבות המדינה על עסקים גדולים, מעל 400 מיליון שקלים

ולדימיר בליאק: אני רוצה שזה ייאמר לפרוטוקול

גל ברנס: הקרן תגדל מ-500 מיליון מחזור למיליארד מחזור

ולדימיר בליאק: ולגבי התנאים נדבר בדיון

ינון אזולאי: כמה עסקים מעל 400 מיליון יש? נתנאל היימן

נתנאל היימן: מע"מ 0, אם זה לא מופיע בדוח תשומות, איך אתה מתחשב בזה?     

מירב כהן: זה לא מופיע בדוח של מע"מ – יצטרכו להכניס את זה בנפרד

מירב כהן:  תהיה רובריקה

דבורה ביטון: רציתי לגביו, האם יש התייחסות לאימהות שנאלצו להישאר לטפל בילדים עם צרכים מיוחדים, בהנחה שהמעונות שלהם בגלל המציאות, פנימיות, נסגרו עד גיל 21

דבורה ביטון:  האם יש תשובה? נכנסתי עכשיו ולא שמעתי מה היה פה

מירב כהן: בחוק הזה זה השתתפות בשכר כללית על כל העובדים שהגיעו לעבודה או ששולם להם שכר

מירב כהן:  בתקנות הוראת שעה שאמורים להביא, יש התייחסות לדברים האלה

מירב כהן:  שם יש התייחסות ספציפית להורים עם ילדים עם מוגבלויות

ינון אזולאי: בתקנות נדבר

שולמית אלוני: אנו עוברים לעמ' 17, פסקה (6)

שולמית אלוני:  לא מתקיימים אף אחד מאלה

שולמית אלוני:  בעמ' 18 – א

שולמית אלוני:  הוא היה חייב ניהול פנקסים

שולמית אלוני:      פה הוועדה ביקשה להוריד את שנת המס 2022 כך שיהיה רק 2023, ולא ניהלם

שולמית אלוני:       (ב) – פנקסם לשנת המס - שוב, הורדנו את שנת 2022

שולמית אלוני:  רק ביחס ל-2023 – נקבעו כבלתי קבילים בקביעה שאינה ניתנת לערר או לערעור

שולמית אלוני:      עדיין בעמ' 18, ביחס לסעיף קטן (ב), האוצר התבקש לבחון את הורדת רף מחזור העסקאות מ-18,000 ש"ח ל-12,000 ₪

גל ברנס: בדקנו

גל ברנס:  יש שם כ-30,000 עסקים

גל ברנס:  זה לא עסקים עם הכנסה קבועה

גל ברנס:  זה עסקים שבדרך כלל אתה עושה הרצאה או משהו עם הכנסה גבוהה וזה לא ההכנסה החודשית הרגילה שלהם

גל ברנס:  זה מכניס סכום- - - של עסקים

גל ברנס:  בקורונה זה לא היה

רועי כהן: אתה הורדת משלך? אז למה אתה אומר על - - - שהם כלום?     

חמד עמאר: אבל החלטנו בישיבה הקודמת שיורד ל-12,000, והם הסכימו ואנחנו הסכמנו

גל ברנס: יש שם כ-30,000 עסקים

גל ברנס:  אנחנו לא יודעים שהפגיעה היא רלוונטית כי זה לא מישהו עם הכנסה שוטפת

גל ברנס:  רובם זה מישהו שכיר ויש לו הכנסה חד פעמית פה, שם

גל ברנס:  המענק לכתחילה יותר גבוה מכל ההכנסה שלו

ינון אזולאי: דיברתי איתך גם אתמול ובדקתי גם אני

ינון אזולאי:  אתה טועה, כי יש כאלה שזו הכנסה שלהם של חד חודשית של אלף שקל תוספת

ינון אזולאי:  גם אם הוא מרצה, זה לא הרצאה של 12,000 או 15,000 שקל להרצאה

ינון אזולאי:  זה מרצים שגם באלף שקל

קריאה: זה לא מחייב

ינון אזולאי: ואם הוא מרוויח מאיזו קצבה או מרוויח אלפיים שקל בחודש

ינון אזולאי:  יודע מה? רוצה לדאוג דווקא לאלה

ינון אזולאי:  אם פתח את העוסק פטור הזה, סימן שהוא צריך

נעמה לזימי: יותר מזה, אנשים כדי להתקיים עושים את זה

נעמה לזימי:  כי הם צריכים להתקיים

חמד עמאר: ינון, החלטנו אתמול והם הסכימו 12,000

חמד עמאר:  אני לא רוצה לפתוח את זה מחדש

ינון אזולאי: ואם אתה מדבר על משהו שפותחים - בטבלה הידועה, שאנו כל הזמן חוזרים אליה, היה מ-0 עד 50 ופתאום העליתם את זה ל-18

כפיר בטט: בוא נבהיר

כפיר בטט:  בחוק תמיד גם בקורונה זה היה תנאי סף להראות שזה עסק שהיה פעיל, בגלל הסיבות שאמרתם שלא רוצים סתם לחלק

כפיר בטט:  ה-1,750 שקל, ה-6,000 שקל פער, מדברים על מישהו שלכאורה היה לו ממוצע חודשי של אלף שקל והוא מקבל 1,750 שקל בחודש

ולדימיר בליאק: אז יש לי פתרון לזה

ולדימיר בליאק:  קודם כל, אני מציע ליצור פה מדרגה נוספת, מ-12 עד 18, להוריד את זה לאלף שקל

ולדימיר בליאק:  אני עדיין חושב שבמדרגה של 3,750 זה נמוך מדי

ולדימיר בליאק:  אני מוריד את זה לאלף שקל, ותעלה לי את זה פה ל-4,100, 4,200

רועי כהן: זה לא מה שאנו מסכימים

ולדימיר בליאק: אתה לא מסכים למשהו אחר

רועי כהן: קודם כל, אני מדבר בשם למעלה מ-200,000 עצמאים עוסקים פטורים שצופים בנו ברגע זה, בהם שחקנים, מורי דרך, צלמים, מטפלים שביום-יום ההכנסה הזו היא זכות הקיום שלהם

רועי כהן:  שלחתם אותו שחקן בסל תרבות לג'הנאם להופיע בדרום ובצפון בשביל 300 שקל ליום

רועי כהן:  זה ההכנסה שלו

רועי כהן:  עכשיו הוא לא יכול לקבל גם את זה אפילו

רועי כהן:  כל מה שהם מבקשים, מירידה של 9,000 שקל אתה מציע להם 3,300 שקל

רועי כהן:  אני לא ראיתי עובד ציבור אחד שוויתר על שקל מהמשכורת שלו אבל מאותו מורה דרך, צלם, שחקן, מטפל, איש קליניקה, אתם אומרים: תורידו 70% מההכנסה שלכם

רועי כהן:  למה? כי הם לא מאמינים לכם

רועי כהן:  הינה אני הולך לתת בשבועה אני הולך לתת את מה שהם אמרו לי שהם לא מאמינים לאנשים בעוסקים פטורים, בשבועה אתן זאת בבית המשפט

רועי כהן:  אמרו לי: רועי, זה אנשים שאנחנו לא יודעים להאמין להם, האם הדיווח שלהם אמיתי או לא

רועי כהן:      הצעתי גם מה שסוכם גם, אמר לי גפני: תלך תכין מתווה

רועי כהן:  אמרתי: על בסיס הצהרה הם ילכו לבדוק את זה בסוף השנה

רועי כהן:  סיכמנו גם את זה עם אמיר

רועי כהן:  אמר לי: תכין מתווה לפי ירידה 25, 40

רועי כהן:  אמרתי, עדיין לפני התיקון של ה-12

רועי כהן:  לירידה של 25 עד 40 - 1,150, לירידה של 40% ל-60 – 1,750

רועי כהן:  לירידה של 69 ו-80 -, 2,450

רועי כהן:  לירידה של 80 עד 100 – 3,120

רועי כהן:  לאלה שבין 50,000 ל-107 – 2,145

רועי כהן:  לירידה של 25 עד 40 - 3,300 ל-40 עד 60, 60 יד 80 4,620, ו-80 עד 100 – 5,940, שכל זה מביא אותו לכדי קיום שיש לו ירידה של למעלה מ-40% מההכנסה שלו

רועי כהן:  אמרו לי שאנו עדיין לא מאמינים

רועי כהן:  אמרתי: אז נלך למה שאתם אמרתם

רועי כהן:  עדיין היה לפי 18 ל-50, תן להם 1,750, מה שאתם הצעתם

רועי כהן:  מוכן ללכת אתכם עם זה

רועי כהן:  50 עד 80 – תנו 4,000 שקל, שאדם שיש לו הכנסה של 7,000 וירד ל-4,000 – בסדר

רועי כהן:  40% פחות אני מוכן

רועי כהן:  גם לא

רועי כהן:  נותנים לו 3,000 שקל

רועי כהן:  אחרי זה 80 עד 107 רוצים לתת לו 3,300 שקל

רועי כהן:  אני רוצה 6,000 שקל כי הוא ירד מ-9,000 ל-6,000

רועי כהן:  תנו לאנשים האלה זכות קיום

רועי כהן:  מספיק כבר

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  בבקשה

נעמה לזימי: הם גם הורידו את הסכום

נעמה לזימי:  3,150

רועי כהן: בקורונה נלחמנו – אני על סף התקף לב

רועי כהן:  בקורונה דאגתי שיהיה 7,500 שקל ועוד 3,000 הוצאות

רועי כהן:  אני נלחמתי איתו כדי להביא את ה-7,500 והוא שמע אותי ב-2 בלילה עם הילד שלי בבית חולים

רועי כהן:  הוא היה בהלם

רועי כהן:  אמרתי: תן להם 7,500, תן להן 3,000 שקל הוצאות קבועות

רועי כהן:  מה זה? שוברים פה את העם

רועי כהן:  הם לא יודעים כלום

רועי כהן:  לא נותנים כלום

יסמין מזרחי: צריכים להתבייש פה

יסמין מזרחי:  אתם מרוויחים משכורת

יסמין מזרחי:  אני עובדת במאבק הקנאביס הרפואית בהתנדבות, למען החולים

יסמין מזרחי:  שלוש שנים לא יצא כלום

יסמין מזרחי:  הרסתם גם את התחום הזה

יסמין מזרחי:  עכשיו אתם רוצים להרוס את העצמאיים

יסמין מזרחי:  אנחנו לא ניתן לכם

יסמין מזרחי:  לא ניתן לכם

גלעד קריב: בקצרה, אני לא זועק כפי רועי כי הוא מדבר מדם ליבו ומייצג את הציבור

גלעד קריב:  הסיפור, ופה אני אומר לאנשי האוצר - הסיפור של העוסקים פטורים הוא בלתי מתקבל על הדעת

גלעד קריב:  מדובר לא רק בקבוצה שיש לה חשיבות אדירה לשגרה הכלכלית של מדינת ישראל; מדובר באחת הקבוצות המוחלשות ביותר של עובדים במדינת ישראל מבחינת גם היקף פרנסתם, גם היציבות התעסוקתית, גם הרגישות של המקצועות שלהם למה שקורה כרגע, על היכולת שלהם להשתקם אחרי סיום תקופת החירום וגם ברשת ההגנה הסוציאלית שהמדינה נותנת להם

גלעד קריב:       אמרנו פה, חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה, שרמות הפיצוי שאתם מציעים לסקטור הזה הן בלתי מתקבלות על הדעת

גלעד קריב:  גם כשעושים בסופו של דבר את החישוב הכולל של הסכום של הנטל על קופת המדינה, קשה להבין, קשה להבין את ההתעקשות שלכם וזה חוזר שוב לתחושה שההצעה הנמוכה מדי לפיצוי נשענת על מחשבה שלכם שכולם יעבדו עליכם

רועי כהן: חד משמעית

גלעד קריב: הסיבה בסופו של דבר להצעה המאוד לא נדיבה הזאת לעסקים הקטנים שהכי צריכים את הנדיבות של המדינה כרגע נשענת על תחושה עמוקה שכולם יעבדו עליכם, ואנחנו כחברי כנסת מסרבים לאשר חקיקה שמתבססת על התפיסה הזאת

גלעד קריב:  לא ייתכן – אתם בעצמכם הלכתם למצב שבו מעביד שיש לו עובדים, יכול לקבל מכם שיפוי על השכר שמשלם לעובדים – על עלות השכר, לא רק על השכר ברוטו, בהיקף של 74%

גלעד קריב:  זה הסיכום

גלעד קריב:  אתם מוכנים לתת 75%- -      

ניר ינושבסקי: ממגבלת שכר

גלעד קריב: הכול בסדר

גלעד קריב:  אני מתייחס כרגע לסקטור מסוים

גלעד קריב:  אחרי זה צריך להתייחס למה שאתה אומר

גלעד קריב:  כבר אמרנו רוב חברי הכנסת שההגבלה הזאת עד השכר הממוצע ולא עד כפל השכר הממוצע

גלעד קריב:  180% היא גם לא הגיונית

גלעד קריב:  עכשיו אנחנו מדברים על קבוצה מאוד מוחלשת

גלעד קריב:  אם מעביד יכול לקבל 75% מעלות ההעסקה של עובד עד שכר ממוצע, והרוב העסקים הפטורים שאנו מדברים עליהם לא מגיעים לשכר הממוצע ובטח לא לעלות של השכר בממוצע בהגדרה – אחרת הם לא עסק פטור – איך להם אתם לא מציעים 75%? יש לכם בעיית דיווח – תפתרו אותה, אבל נקודת המוצא צריכה להיות, שאם מעביד יכול לקבל 75% שיפוי מהמדינה על עלות השכר עד שכר ממוצע, ועוסק פטור בהגדרה ההכנסה החודשית שלו היא פחות מהשכר הממוצע – אחרת לא היה פטור – אי אפשר להסתפק בפחות מ-75%

גלעד קריב:  לא יכול להיות

רועי כהן: לא רק זה

רועי כהן:  עוסק מורשה עד 107,000 ₪ שמדווח הם לא מוכנים כי טוענים שאין להם כוח אדם

רועי כהן:  עוסק מורשה שמדווח

רועי כהן:  לא רוצים לתת לו

משה גפני: רועי, אם אתה ממשיך, אני מוציא אותך

משה גפני:  אני לא מסכים לזה

רועי כהן: תוציא את כל העסקים בישראל

משה גפני: אתה רוצה שננהל ישיבה? מספיק

רוני מרחבי: קיבלתי מנועה את רשות הדיבור אחרי גלעד

רוני מרחבי:  שלום, אני יו"ר שח"ם, איגוד השחקנים והשחקניות

רוני מרחבי:  אני רוצה להמשיך את מה שאמר רועי ולומר לך כפיר כנציג האוצר שיושב פה, שאם הבעיה היא אמון, אני רוצה להפוך את זה

רוני מרחבי:  זה לא שלכם אין אמון בנו

רוני מרחבי:  לנו אין אמון בכם

רוני מרחבי:  זו המשוואה שאתם לא מבינים

רוני מרחבי:  לא אנחנו פה מנסים לעבוד פה על אף אחד בשביל עוד אלף שקל וגם לא בשביל אלפיים

רוני מרחבי:  בפעם הקודמת אמרתי שאני לא רוצה להתעסק בפוליטיקה אבל אני כן רוצה להזכיר לכל חברי הכנסת שיושבים פה, גם משמאל וגם מימין – עוסקים פטורים יש

רוני מרחבי:  דתיים וחילוניים וימניים ושמאלניים, ואני מבקשת מכם לזכור שאתם מייצגים את כולם; שאתם צריכים לעמוד לצדנו כל חברי הכנסת שנמצאים פה ולא לתת יד לדבר הזה שמשרד האוצר מנסה לעשות לנו ואם אתם לא תעמדו לידינו, אני אומרת לכם ש-200,000 עצמאיים זה לא מעט מנדטים ואנחנו נזכור כל אחד מכם שלא עזר לנו

רוני מרחבי:  נזכור את זה

משה סולומון: אנחנו עוסקים לגופו של עניין

משה סולומון:  לא קשור לפוליטיקה

משה סולומון:  מה ההצעה שלך?      

רועי כהן: מה שאני הקראתי זה ההצעה של כל העצמאיים בישראל

רוני מרחבי: אני לא צריכה לתת פתרונות

רוני מרחבי:  יש פתרונות ממי שאחראי עליהם

רוני מרחבי:  אני מבקשת אחרי שדיברתי אתכם- - -      

משה סולומון: דיברתי איתך

רונן מרלי: נכון, דיברתי אתכם, וגם ינון

רונן מרלי:  מבקשת לא לשכוח אותנו

רונן מרלי:  אתם מפלגת ש"ס, אתם המפלגה החברתית היחידה, ינון

רונן מרלי:  תיתן לזה יד כמפלגה חברתית? לא תיתן לזה יד

משה גפני: מספיק

משה גפני:  עם כל הכבוד, אוציא אותך

משה גפני:  נחליט מה עושים

שרן השכל: אבקש שלושים שניות, לא דיברתי מתחילת הדיון ואני לא מתפרצת אבל זה עניין קריטי

שרן השכל:  אנו לא יכולים להתקדם עם המתווה הזה בלי שיש משהו לעצמאיים

שרן השכל:  אנו חייבים להגיע למשהו מוסכם

שרן השכל:  אי אפשר להעביר את זה בלי זה

שרן השכל:  העיניים נשואות אלינו

שרן השכל:  יש פה מאות אלפי אנשים, מאות אלפי משפחות שנמצאות פה, אנשים שנמצאים בחזית של מילואים

שרן השכל:  חייבים להגיע לפתרון מוסכם

משה גפני:  מה את מציעה?     

שרן השכל: קודם כל, מי שמראה אובדן הכנסה של מעל 50%, צריך לקבל יותר מ-1,750, יותר מ-3,000 ₪

שרן השכל:  אי אפשר

שרן השכל:  אנשים לא יוכלו לחיות ככה

שרן השכל:  לא יוכלו להחזיק משפחות ככה

שרן השכל:  ננסה למצוא מתווה שמתייחס גם לאובדן ההכנסה הבסיסית שלהם, משהו שיוכל להחזיק משפחה

שרן השכל:  הבעל מחזיק איזה עסק ונמצא במילואים – אנחנו לא יכולים להפקיר את כל המשפחה שלו

דובי אמיתי: חברי הכנסת, אם תסכימו, אבקש מכבוד הרב למנות את חבר הכנסת ינון אזולאי

דובי אמיתי:  יחד עם האוצר ורועי, תשבו ותסגרו את הפרשה הזאת

דובי אמיתי:  גם עם ולדימיר – אוהב את זה

דובי אמיתי:  צאו חמש דקות, תסגרו את זה

דובי אמיתי:  די

דובי אמיתי:  נלחמים חיילים בחוץ, נהרגים

ולדימיר בליאק: אבל יש לזה משמעות

ולדימיר בליאק:  אנחנו לא סתם מתווכחים

דובי אמיתי: בוא נצא החוצה עם חברי הכנסת

דובי אמיתי:  כדי לסגור את האירוע

כפיר בטט: הרב גפני, אני יושב פה שלושה ימים

כפיר בטט:  זה בסדר גמור שמדברים על פקידי האוצר והשכר שלנו

חמד עמאר: אף חבר כנסת לא דיבר על השכר שלכם

דבורה ביטון: הגיע הזמן לצאת מהקופסה שנקראת פקידי האוצר

דבורה ביטון:  צריך לראות את הציבור והאנשים

כפיר בטט: כשאתם כל הזמן אומרים: פקידי האוצר שהביאו ולא הביאו - אנחנו לקחנו העתק הדבק של הטבלה שהעצמאיים הבינו לנו, ושמנו אותם בחקיקה

כפיר בטט:  מה שאנשים שוכחים לפעמים, וכל פעם לוקחים את הקצה העליון של ה-9,000, שוכחים שיש גם ה-5,000 שמקבל 25% פגיעה 3,300, שוכחים עוד הרבה דברים בדרך, וכשהיינו אצל הרב גפני בדיון על עוסקים זעירים – עוד דבר ששוכחים פה להזכיר זה את ההוצאות שהעצמאיים דרשו שיהיו כסף הקבוע שיש לעוסקים הפטורים שאם לא טועה, קבענו את זה על 30% או 40% שהעצמאיים אמורים ואפילו יותר

כפיר בטט:  כל זה אנו בכלל לא מתחשבים בו

כפיר בטט:  אנו מסתכלים על המחזור ונותנים את הסכום

כפיר בטט:  אם היינו מסתכלים על ההכנסה החייבת של העצמאי, של אותו עוסק פטור, על ה-40%, זה כמובן היה יוצא הרבה-הרבה יותר גבוה כי אחוז מההכנסה שלו יותר גבוה- -      

רועי כהן: אז תן לו להצהיר

כפיר בטט: מה שעשינו בקורונה אגב, שהלכנו להכנסה לחייבת ואז עצמאיים גילו שעל סכום שבמחזור שלהם היה 10,000 שקל, קיבלו על 70% 700 שקל, שאלו איך זה ייתכן

כפיר בטט:  אז אפשר לומר: האוצר רשע, ופקידי האוצר הביאו

כפיר בטט:  קודם כל, זה המצווה שהעצמאיים הביאו, שמנו אותו אחד לאחד

כפיר בטט:  ניסינו לבוא על עוד תיקונים – עכשיו הבאנו עוד טבלה אבל אל תייצרו כאילו האוצר פה- -      

ינון אזולאי: הבאנו מ-0 ולא מ-18 ששם נמצאים העוסק הפטור

ינון אזולאי:  תגיד את כל התמונה

כפיר בטט: אתה צודק ינון

כפיר בטט:  אבל אתם מתעלמים פה לגמרי מהסיפור של ההוצאות של אותו עסק שאתם אצל גפני אמרתם שזה 40%, התעקשתם שזה 40% כשעשיתם את העוסק זעיר, אז אפשר לנסות לייצר פה לציבור שבחוץ כאילו הממשלה רק מנסה לדפוק אותו או גם חברי הבית הזה אין להם טיפת אחריות – אני לא בא בביקורת על חברי הכנסת כמובן, כדי להציג משהו

כפיר בטט:  הדברים אמיתיים בחוץ

כפיר בטט:  אז אפשר לעשות אלף הופעות פה ולהאשים את האוצר

רועי כהן: תסביר למה לא יכולים עוסקים מורשים לדווח

רועי כהן:  למה? תגיד מה שאמרת אתמול

רועי כהן:  תסביר

ינון אזולאי: הביא ולדימיר משהו שהוא הגיוני

ינון אזולאי:  דיברנו על תוספת מדרגה אחת

ינון אזולאי:  אני חושב שזה יכול לתת שכל

ינון אזולאי:  זה גם לא משהו גדול

ינון אזולאי:  זה עושה משהו

ינון אזולאי:  זה לא מה שרועי רוצה

ולדימיר בליאק: אני כאופוזיציה הכי קל ללכת הכי גבוה שאני יכול

ולדימיר בליאק:  אני מנסה להציע משהו הגיוני

רועי כהן: אתם לא בעד מס אמת? לא הבנתי

ולדימיר בליאק: אל תעשה עלי את הסיבוב הזה

ולדימיר בליאק:  אני לא מתרגש מזה

אורית פרקש הכהן: אז מה העמדה לגבי עוד דרגה, כפיר?     

כפיר בטט: שוב אומר, שמנו העתק הדבק של מה שהעצמאיים שמנו

כפיר בטט:  אתם רוצים שנדבר ושננסה להביא משהו נוסף? הרי כל מה שלא נביא ונגיד, נבוא אחר כך שוב ויצעקו אותם אנשים על אותם פקידי אוצר רשעים

אורית פרקש הכהן: זה לא נכון כי בסוף מסתובבים סביב 4,000 עד 10,000 כי יש פה נפילה

אורית פרקש הכהן:  צריך לסגור את זה ולהתקדם

אורית פרקש הכהן:  ינון, הוא רוצה לדעת, שמה שמסכמים פה עכשיו לא נפתח יותר בנושא הזה

אורית פרקש הכהן:  צריך להבטיח את זה

ינון אזולאי: אני לא פתחתי כלום

ינון אזולאי:  את אומרת שהיו דברים שפתחנו אותם? זה לא נכון כי אף אחד לא רוצה לפתוח מה שנסגר

ינון אזולאי:  אני לא חושב שפתחתי פה דבר אחד שנסגר

אורית פרקש הכהן: 4,000 עד 10,000, כל הזמן חוזרים לפער הזה בפגיעה של 60 ו-80

אורית פרקש הכהן:  אגף התקציבים לדעתי רוצה להבין שמה שאנו מסכמים איתם עכשיו לא ייפתח

חמד עמאר: גפני, גם אתה הורידו את זה ועכשיו החזירו את זה ל-18,000

משה גפני: אתם מערבבים מין בשאינו מינו

משה גפני:  אני הצעתי 12

משה גפני:  לא החלטנו כלום

משה גפני:  לא הבנתי מה אתם אומרים

משה גפני:       אני מקבל את ההצעה הזו

משה גפני:  ינון ו-וולדימיר יישבו יחד עם נציג האוצר

משה גפני:  אבקש שתבואו עם הצעה מוסכמת, שתהיה מוסכמת על כולם

משה גפני:  היועצת המשפטית בכל מקרה תהיה

שולמית אלוני: אקריא את התיקונים שלא הקראנו בסעיף קטן (ב)

שולמית אלוני:  אחרי פסקה (1) תבוא פסקה (2) חדשה לעניין ניזוק - עמ' 18 – שמחזור עסקאותיו בשנת הבסיס עולה על 50,000 ₪ אך אינו עולה על 90,000 ₪, סכום של 3,150 ש"ח

שולמית אלוני:  לעניין ניזוק שמחזור עסקאותיו בשנת הבסיס עולה על 90,000 ₪ אך אינו עולה על 107,000 ₪, סכום של 3,750 ש"ח

שולמית אלוני:  בפסקה (4) לעניין ניזוק שמחזור עסקאותיו בשנת הבסיס עולה על במקום 120 – 107,000 ₪, אך אינו עולה על 150,000 ₪-  סכום של 2,650 ₪ מוכפל במקדם הנזק

שולמית אלוני:      ביתר הפסקאות אין תיקונים

שולמית אלוני:  נשארו אותו דבר

שולמית אלוני:      סעיף קטן (ג) בעמ' 19 זה תיקון ניסוחי

שולמית אלוני:      בסעיף קטן (ד) ההפניה להגדרה לא הייתה נכונה, צריך להיות: לעניין חישוב מחזור העסקאות הקובע לעניין תקופת הבסיס

שולמית אלוני:      עמ' 21, סעיף 38ז

שולמית אלוני:  קביעת הזכאות לפיצויים

שולמית אלוני:  בסעיף קטן (א) במקום בתוך 150 ימים – זה הסעיף שמתייחס לזה שאם עוסק – הגיש עוסק למנהל תביעה לפיצויים לפי הוראות סעיף 38ו, יקבע המנהל בהחלטה מנומקת את זכאותו של העוסק לפיצויים ואת סכום הפיצויים

שולמית אלוני:  במקום 150 ימים התבקשנו לתקן לשמונה חודשים, כשהרעיון היה שתהיה החלטה סופית שאחריה יראו את התביעה כאילו התקבלה, אז הסעיף יהיה: בתוך שמונה חודשים ממועד הגשת התביעה, ואם ביקש מהעוסק פרטים נוספים – רשאי הוא להאריך את התקופה האמורה בתקופות נוספות שלא יעלו יחד על 30 ימים

שולמית אלוני:  לו נתן המנהל את החלטתו במהלך התקופה האמורה לרבות תקופה שהוארכה – יראו את התביעה כאילו התקבלה

שולמית אלוני:      סעיף קטן (ב) המנהל רשאי ביוזמתו או לפי דרישת העוסק לתקן את תביעתו כאמור בסעיף קטן (א)

שולמית אלוני:  פה התבקשה סופיות, וסוכם על תקופה של ארבע שנים מיום שניתנה קביעת המנהל

שולמית אלוני:  ארבע שנים זו תקופה מאוד-מאוד ארוכה

אמיר קינן: אנחנו סיכמנו שיום הבקשה - אחרי שמונה חודשים, אם לא קיבלנו תשובה - הבקשה נתקבלה במלואה

אמיר קינן:  פה הוסיפו סעיף שאם המנהל מבקש נייר בדרך, יש לו עוד 30 יום

אמיר קינן:  לא מקובל עלינו

אמיר קינן:  צריך להיות שאם ביקש נייר, ולא נענינו אחרי 14 יום – אין בעיה, יש לו עוד 30 יום

אמיר קינן:  לא על כל דבר

אמיר קינן:  אנחנו ידעים איך זה עוד – בכל השגה מבקשים עוד נייר מאתנו

אמיר קינן:  אז אוטומטית נהיה 9 חודשים

מירב כהן: הדבר הזה היה בתזכיר החוק

מירב כהן:  ישבתם על כל ההערות שיש

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  הבנו

חגי נאור: גפני, שלום, אני ניהלתי את מאבק העסקים ב-2006

משה גפני: אנחנו לא שם עכשיו

חגי נאור: העברנו חוק ב-2006 שפתר את הבעיה בקלילות

חגי נאור:  אני מבקש

משה גפני: לא

משה גפני:  קבענו שאנשים יישבו על זה

משה גפני:  אני לא הולך עכשיו לקיים דיון נוסף

משה גפני:  לא רוצה להקשיב

משה גפני:  מיניתי אנשים – אני רוצה שהם יישבו על זה

משה גפני:  אם אחרי זה תהיה לך השגה – תגיד

משה גפני:  על מה אתה רוצה להתייחס?     

חגי נאור: על נושא הפיצויים

חגי נאור:  על החוק שעבר ב-2006 בזכות העבודה שעשיתי שהוא פשוט, קל, וכל הצפון קיבל פיצויים בקלות

חגי נאור:  תקשיבו לי לשתי דקות

חגי נאור:  ב-2006 כשהייתה המלחמה בצפון, עד סוף יולי ניתן פיצוי רק כנגד העובדים

חגי נאור:  באוגוסט בנינו דרך נורא פשוטה שבנויה על אחוזים ופותרת את הבעיה לכולם, כולל חל"ת, כולל עובדים, כולל הכול

חגי נאור:  היא חלה מ-45% כנגד מע"מ חודש בחודשו, חודש מקביל לשנתון עד 75% במצב הקטן

מירב כהן: זה התקנות שאנו מביאים מחר ל-40 ק"מ, ירידת מחזורים

חגי נאור: בבקשה תן לי לסיים כי גם נלחמת איתי באותם זמנים

משה גפני: זה לא עכשיו

משה גפני:  זה לא הדיון

חגי נאור: תן לי בבקשה

חגי נאור:  באתי במיוחד מרחוק

חגי נאור:  אני אזרח, אין לי גם עסקים פה

חגי נאור:  קחו משהו שקרה ועבד

חגי נאור:  עשינו את הדבר הכי פשוט – 45% עד 75% מחזור מול מחזור, וכללנו בפנים את כל בעיית העסקים

חגי נאור:  לא נכנסנו לרובריקות הקטנות

חגי נאור:  זה עבד מצוין

חגי נאור:  כל העסקים בצפון התרוממו, אף אחד לא פשט את הרגל אחר כך, והמדינה עבדה

חגי נאור:  אמנם המדינה יותר בעומס היום

חגי נאור:  אפשר להקטין את האחוזים, לפתור את הבעיה בלי ועדות ובלי הסתבכויות

חגי נאור:  בבקשה קחו לזה יחס

משה גפני: תודה

משה גפני:  ראש עיריית נהריה

משה גפני:  בבקשה, היות ששמתי נפשי בכפי והתחייבתי על זה, אני רוצה לדעת האם אני יכול לעמוד בזה

רונן מרלי: הרב, ישבנו עכשיו עם חבר'ה ממשרד האוצר

רונן מרלי:  מצאנו את הפתרון החוקי יחד עם הנחיות פיקוד העורף לנהריה במסלול מלא

רונן מרלי:  אין בעיה

מירב כהן: כן

מירב כהן:  גם דיברתי איתו עוד לפני שנכנס, הייתה לנו בדיקה עם פיקוד צפון לגבי ההנחיות ולגבי ההנחיות שיש להם

מירב כהן:  ברגע שאנו רואים שההנחיות מחייבות אותם לעבוד במרחבים ממוגנים, מבחינתנו זה מקיים את הפסקת הפעילות שקיימת בחוק

רונן מרלי: בקיצור נהריה נכנסת מלא על מלא

רונן מרלי:  תודה לך, תודה לחברי הוועדה ולמשרד האוצר

משה גפני: תודה

משה גפני:  שיהיה בהצלחה

משה גפני:  תמסור דרישת שלום

משה גפני:  אני נוגע בדבר – יש לי בת דודה בנהריה

שולמית אלוני: סעיף 38ח

שולמית אלוני:  נקבעה זכאותו של העוסק לפיצויים לפי הוראות 38ז(א), ישולמו לו הפיצויים בהקדם ולא יאוחר מתום – במקום 30 זה יהיה 14 ימים מיום קביעת הזכאות

שולמית אלוני:  (ב) לא הודיע המנהל לעוסק על החלטתו בתוך 21 ימים – ישלם לו מקדמה בשיעור של 60% מסכום הפיצויים במקום 50%

שולמית אלוני:  בסעיף קטן (ד), לא הודיע המנהל לעוסק על החלטתו לפי סעיף 38ז בתוך 150 ימים מיום הגשת התביעה – ישלם לעוסק מקדמה נוספת בשיעור של 10%

שולמית אלוני:       זה היה דיון בוועדה אם יהיה 10% או 20%

שולמית אלוני:  מסכום הפיצויים המגיע לעוסק להנחת דעתו של המנהל

שולמית אלוני:      פה צריך לראות, לגבי הסיפא, ויחולו לעניין מניין התקופות כאמור הוראות סעיפים 38ז(ג), צריך לוודא שזה הושמט

ישי פרלמן: לא צריך, כי אם הוא לא מביא מסמכים, התקופה לא עוברת

משה גפני: מה היה הסיכום?      

ירון גינדי: הסיכום היה 8 חודשים ועוד 8 חודשים, ואם לא שילמת את הכסף עד 150 יום באופן מוחלט – ביקשנו 20, החלטת 10

גל ברנס: אבל אם שמונה חודשים לא נתן פרטים?     

ישי פרלמן: לא נתן פרטים חצי שנה

ישי פרלמן:  המנהל מבקש פרטים - לא נותן פרטים חודשיים, שלושה

ישי פרלמן:  זה מה שזה אומר

מירב כהן: מה שאומרים פה, שאחרי 21 יום נשלם מקדמה של 60%

מירב כהן:  נלך לפרקטיקה

מירב כהן:  אפשר להוריד את זה

מירב כהן:  זה לא היה

מירב כהן:  ה-10% הנוספים צריך להיות בהחלטה, הזמנים

משה גפני: לא צריך ללכת פה על קוצו של יו"ד

משה גפני:  באמת

שולמית אלוני: אנו עדיין בעמ' 22, לגבי הסעיף של ההגנות מהעברה, שיעבוד ועיקול

שולמית אלוני:  38ט

שולמית אלוני:  רשות המיסים התבקשה לבחון את ההבחנה בין העסקים הקטנים והגדולים

שולמית אלוני:  בסעיף הזה יש התייחסות לעוסק שמחזור עסקאותיו אינו עולה על 300,000 שקלים

שולמית אלוני:  מעל 300,000 שקלים לא יהיה זכאי להגנות

ישי פרלמן: נשארנו עם הקורונה

ישי פרלמן:  זה עבד בקורונה, ואנו חושבים שיעבוד גם פה

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, זה אומר, שעסק שהמחזור שלו 25,000 שקל מוגן שמישהו אחר יעקל לו את הכספים, ועסק עם מחזור של 30,000 שקל לא מוגן

ירון גינדי:  מה ההבדל בין 30,000 ל-25,000?     

גל ברנס: לעסקים של 0 עד 300,000 אין להם הוצאות

גל ברנס:  אנו לא מחליפים פה הוצאות אלא הכנסות

גל ברנס:  לאלה שמעל 300,000, אנו מחליפים הוצאות

נעמה לזימי: שאלה

נעמה לזימי:  בסעיף 38י, למה לא להוריד את הריבית ולהשאיר רק הצמדה?      

מירב כהן: העוסק מקבל את זה גם עם ריבית וגם עם הצמדה

גל ברנס: זה עובד לשני הכיוונים

חמד עמאר: היה על זה דיון אתמול, שלשום

חמד עמאר:  בסדר

חמד עמאר:  גם הם מסכימים על זה

נעמה לזימי: טוב

נעמה לזימי:  זה מייצר לו ירידת הכנסות

נעמה לזימי:  כי גם ככה לא מקבל מלא

גל ברנס: אל מול זה הוספנו 38יא שאומר בדיוק הפוך

גל ברנס:  אם קיבל בחסר – מקבל עם ריבית והצמדה

שולמית אלוני: עמ' 23, תשלום בחסר, 38יא

שולמית אלוני:  שולם לניזוק פיצוי בסכום נמוך מהסכום שזכאי לו – ישולם ההפרש בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום הגשת התביעה

שולמית אלוני:      סעיף 38יב זה רק תיקון ניסוחי

שולמית אלוני:      עמ' 24, 38יד

שולמית אלוני:  (א1) הרואה עצמו נפגע מהחלטת המנהל בנוגע לפיצויים הניתנים לפי פרק זה לרבות בנוגע להטלת קנס בשל הגשת תביעה ביתר, רשאי להגיש השגה לעבוד רשות המיסים בישראל, שהמנהל הסמיכו לשם כך בתוך במקום 45 ימים – 60 ימים מיום קבלת ההחלטה

שולמית אלוני:  ההחלטה בהשגה תהיה מנומקת

שולמית אלוני:      פה הורדנו ותינתן בכתב בתוך 150 ימים

קריאה: תוך כמה זמן הם מחזירים תשובה?     

קריאה: 8 חודשים, מהסעיף הקודם

שולמית אלוני: פסקה (4) עובד המוסמך להחליט בהשגה ייתן למשיג את החלטתו המנומקת בכתב בתוך 8 חודשים מיום שנמסרה לו הודעת ההשגה או בתוך 30 ימים מיום שאישר כי המשיג המציא את כל המסמכים והפרטים שנדרש להמציאם לפי המאוחר

שולמית אלוני:  המנהל יהיה רשאי מטעמים מיוחדים להאריך את התקופה האמורה עד תום שנה מהיום שנמסרה לו הודעת ההשגה

שולמית אלוני:      (5) לא נתן העובד המוסמך להחליט- - -     

מירב כהן: זה אומר שהם הגיש מסמכים, תוך 30 יום צריך לתת החלטה?     

ישי פרלמן: לפי המאוחר

מירב כהן: לא ראיתי

מירב כהן:  טוב

שולמית אלוני: לא נתן העובד המוסמך להחליט בהשגה את החלטתו למשיג במהלך התקופה האמורה בפסקה (4) לרבות תקופה שהוארכה, יראו את ההשגה כאילו התקבלה

שולמית אלוני:      בסעיף קטן (ב) במקום 45 ימים – על החלטה בהשגה לפי סעיף קטן (א) ניתן לערור לפני ועדת ערר במקום בתוך 45 ימים, יהיה בתוך 60 ימים

שולמית אלוני:      בסעף 38טו - זו הערה ניסוחית אבל ההפניה היא לסעיף 21 לחוק – כדי להימנע מבלבול ההפניה צריכה להיות ל-38יג או 21

שולמית אלוני:      בסעיף התקנות, 38יז, אלה תיקונים ניסוחיים בלבד

שולמית אלוני:      בפסקה (2), עמ' 26, באמצע

יצחק ברמן: 	תהיה ועדת ערר?     

מירב כהן: בטח, ועדת ערר של הקורונה, במתווה הזה, זו שטיפלה בקורונה

שולמית אלוני: בפסקה (2) ההגדרה צריכה להיות מחזור העסקאות לא בתקופת הבסיס אלא מחזור העסקאות הקובע לעניין תקופת הבסיס

שולמית אלוני:       עד סעיף 5 הכול תיקוני נוסח

נעמה לזימי: לגבי הסעיף שלנו היא אומרת שאחר כך נעשה התאמות

נעמה לזימי:  זה בהמתנה

נעמה לזימי:  נראה שזה באמת יהיה

פנינה תמנו: יישר כוח, חברת הכנסת לזימי

פנינה תמנו:  מזל שעוד נשארו פה נשים בוועדה

פנינה תמנו:  צריך נשים

פנינה תמנו:  גם קרויזר נלחם על נשים

משה גפני: אני עושה הפסקה חצי שעה

משה גפני:  נמשיך בחדר הוועדה ב-14:03

משה גפני: אני מחדש את הישיבה

משה גפני:  אורית, ראיתי שהוצאת הודעה נגדי שאיני מביא לכאן העברות שנוגעות לעניין של המפונים ולעניין של התשלום על הנושאים המלחמתיים

משה גפני:  אז אני מבקש, היות שנמצא פה עוזר שר האוצר – אני מוכן להביא זאת מייד

משה גפני:  אמר לי שר האוצר, שהוא מבקש לא להביא את זה

משה גפני:  אני מבקש לדעת למה

משה גפני:  אני יכול להביא את זה היום

עומר רחמים: תודה, אדוני היושב-ראש

חמד עמאר: נתמוך בהעברות

עומר רחמים: ראשית, כידוע אנו בעולם של הפרדת רשויות

עומר רחמים:  שר האוצר לא מנחה את יושב-ראש ועדת הכספים

עומר רחמים:  לפחות אם הם לא מאותה מפלגה - היו פה גם ימים כאלה

חמד עמאר: למה אתה נכנס לזה? מה זה קשור?     

נעמה לזימי: חזרנו להפרדת רשויות? אני שמחה

נעמה לזימי:  זה אומר שתמה מגמה

עומר רחמים: לכן אדוני היושב-ראש, נראה לי פחות הנקודה

עומר רחמים:  אם נצליח לנהל את הדיון הזה בצורה עניינית, ובתקופה האחרונה לפחות עם מרכז האופוזיציה – אני מדבר בשיא הרצינות – אני מרגיש אנחנו יכולים לדבר בצורה עניינית – אני רוצה לדבר על זה בצורה עניינית

משה גפני: קודם כל תאשר או לא תאשר שהשר באמת אמר לי

עומר רחמים: אני מסביר באריכות

עומר רחמים:  זה עלה פה בכמה דיונים קודמים עוד לפני תחילת המלחמה, כל העולם שנקרא כסף קואליציוני

עומר רחמים:  הרבה זמן דיברנו על זה בוועדה, ואני זוכר שגם חבר הכנסת בליאק שאל – למה חלק מהדברים הולכים בקואליציוני וחלק מהם לא

עומר רחמים:  אני רוצה לומר אילו דברים קורים היום בניהול המלחמה שקורים מכסף קואליציוני, במירכאות כפולות ומכופלות

עומר רחמים:  חלק ניכר מהמענה החינוכי שיש במלונות המפונים קורה מכסף קואליציוני של השירות הלאומי

עומר רחמים:  הקמת השכונות הזמניות למפונים, שכולנו מחויבים לתת להם מענה כמה שיותר מהיר צריכים לקרות מכספי החטיבה להתיישבות שרובם המוחלט הוא כסף קואליציוני

עומר רחמים:  כולנו ראינו את הפעילות המופלאה של ארגון זק"א

עומר רחמים:  שר האוצר הנחה מייד בתחילת המלחמה להעביר תקציב לזק"א והתשובה הייתה: אין דרך להעביר כסף לזק"א

עומר רחמים:  צריך למצוא קריטריון, צריך למצוא דרך שוויונית

חמד עמאר: אמרנו באופן ברור: כל העברה שקשורה ללחימה אנו מוכנים להעביר

חמד עמאר:  אמרנו את זה פה בוועדה, אופוזיציה קואליציה

אורית פרקש הכהן: אבל הרב גפני שאל אותך שאלה פשוטה, עומר: האם שר האוצר נתן הנחיה ליו"ר ועדת הכספים שלא להעלות לאישור את ההעברות התקציביות האלה כן או לא? אני רוצה להבין את התשובה

עומר רחמים: חברת הכנסת פרקש הכהן, את רוצה לנהל דיון ענייני? אז תני לי לענות

משה גפני: אם אמר שלא נתן לי - מביא את זה לאישור

עומר רחמים: אני רק רוצה שנדון באירוע הזה בהקשר שלו, וההקשר פה הוא חשוב והוא ברור

עומר רחמים:  כבר היום חלק מסוים – אני לא יודע לומר באחוזים, אבל חלק מסוים מהדברים שקורים בעורף, קורים מתקציבים שמכונים תקציבים קואליציוניים ולכן בואו נזיז את הדיון הפופוליסטי על כסף קואליציוני כן או לא

עומר רחמים:  נזיז את זה

עומר רחמים:  יש כסף קואליציוני שעושה דברים מצוינים ומסייע לעורף בשעת המלחמה

עומר רחמים:  על זה אני מאוד מקווה שאין לנו מחלוקת, אני מאוד מקווה שאין לנו מחלוקת שיש להעביר כספים לאיחוד הצלה ולזק"א וגם למורים

ולדימיר בליאק: אנחנו נגיב

עומר רחמים: זה המצב

עומר רחמים:  מי שאומר שצריך להקפיא עכשיו את כל הכספים הקואליציוניים בעצם אומר לעצור את כל מה שהתייחסתי אליו

אורית פרקש הכהן: אבל למה דבר כרוך בדבר? המפונים ממתינים לכסף, המלונות ממתינים לכסף

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לשמוע אותו

יצחק פינדרוס:  אם לא נבין כשיסיים – נשאל

משה גפני: רק שתדע, היות שאני עומד בחזית הזאת – יש פה שתי טענות: אחת, יש לתת כסף למלונות, יש לתת כסף לנושאים שעומדים על סדר-היום ובינתיים לא נותנים, והדבר השני, למה אתה לא מעביר את ההעברה? האם שר האוצר אמר לי אחרת?     

עומר רחמים: אמשיך

עומר רחמים:  דיברתי עם שר האוצר על זה בצורה מפורשת לקראת הדיון כי הבנתי שזה יעלה

משה גפני: איך ידעת? אני התלבטתי

עומר רחמים: אני שומע שהח"כים מדברים על זה

ולדימיר בליאק: אני מברך על הדיון הזה

נעמה לזימי: ביקשנו את הדיון

עומר רחמים: אומר שר האוצר: אין בעיה של כסף לשום צורך, לא בחזית המלחמתית ולא בחזית האזרחית ובעורף, נקודה

עומר רחמים:  אין שום סוגיה שיהיה צריך בה כסף, אין שום צורך שלא יהיה לו מענה

עומר רחמים:  אני חוזר: אין צורך כזה

עומר רחמים:  יש תהליכים שלוקחים קצת זמן

עומר רחמים:  כולנו מכירים את גלגלי הבירוקרטיה

נעמה לזימי: אבל ההעברות מוכנות

נעמה לזימי: את רוצה שאענה? תני לי לענות

נעמה לזימי:  לא אתכתש איתך

נעמה לזימי:  עכשיו השאלה היא המקורות ומכאן אנו מגיעים לדיון על הפניות שמונחות בפני הוועדה

נעמה לזימי:  אני לא מתחמק מזה אבל תנו לי להבנת טיעון

נעמה לזימי:  שאלת המקורות

נעמה לזימי:  בתחילת המלחמה שר האוצר הנחה להקפיא את כל הכספים בין אם הם קואליציוניים ובין אם הם בבסיס התקציב כי לפי מה שהבנתי קודם לא רלוונטי אם זה קואליציוני או בסיס תקציב

נעמה לזימי:  אנו כרגע צרכים לפתוח את כל התקציב ולראות איזה כסף רלוונטי כרגע ויש להמשיך להפעילו – שכר וכל שאר הדברים שפועלים ואיזה תקציב פחות רלוונטי כרגע כי אין לנו צורך בו ועכשיו אנו עוסקים בדחוף במלחמה והכול זז הצידה

נעמה לזימי:  הנחה שר האוצר להקפיא ואנו סורקים במסרקות ברזל את כל התקציב, ובוחנים את המקורות כי אנו צריכים הרבה מקורות – גם לסוגיות הביטחוניות - לא נפרט בזה כרגע, זה לא המקום, וגם בסוגיות האזרחיות שעליהן אפשר להרחיב

נעמה לזימי:  יש כבר המון כסף שמוזרם פנימה

נעמה לזימי:  לדעתי רשות המיסים נתנה את הסכום לאורך הדיונים

נעמה לזימי:  מיליארדים רבים – לא רוצה ליפול בלשוני ביחס לסכום –דרך קרן מס רכוש ודרך עוד תהליכים, כבר עברו

נעמה לזימי:  לכן אמרתי – אי אפשר לנהל את הדיון הזה ממקום פופוליסטי

נעמה לזימי:  שר האוצר הנחה מפורשות שנמצא את כל המקורות ואז נבוא הנה לוועדה ונאשר תקציב, לא משנה איך יקראו לו ברמת הטכניקה, לכן אמרנו – נעביר סכום גדול שייתן מענה לכל הצרכים, גם בתקציב 23' וגם אם יהיה צריך לתקן את תקציב 24'

נעמה לזימי:  זו העבודה שנעשית כעת במשרד האוצר

ולדימיר בליאק: מה לוח הזמנים?     

עומר רחמים: אתייחס לכך עוד רגע

אורית פרקש הכהן: ולמה העבירו את ההעברות?     

עומר רחמים: אני לא מתחמק מכלום

עומר רחמים:  אנחנו נביא לכאן את המקורות כי בסוף כולנו צריכים להזיז מקורות

עומר רחמים:  יש המון דברים שלא עובדים כי הם לא יכולים לעבוד

עומר רחמים:  יש הרבה דברים שמיותר ולא כל החלומות של אף אחד מאתנו יקרו

מיכל שיר סגמן: אנחנו יותר מחודש מהאירוע

מיכל שיר סגמן:  חודש העורף גם תקצב את המדינה

מיכל שיר סגמן:  לא שבוע אחרי

מיכל שיר סגמן:  למה זה לא קורה?     

משה גפני: הוא עונה

עומר רחמים: אנו עוסקים במתווה פיצויים, מאשרים עכשיו מתווה פיצויים כחודש לאחר תחילת מלחמה

עומר רחמים:  אני מזכיר שבכל המערכות הקודמות עשו הכול בסוף

עומר רחמים:  אנו במענה מיידי

ולדימיר בליאק: כי אנחנו באירוע לא קצר

חמד עמאר: האירוע הזה לא היה מקום המדינה

מיכל שיר סגמן: זה לא מדויק

מיכל שיר סגמן:  בקורונה התחלנו מאפס

מיכל שיר סגמן:  לא פה מתחילים מאפס

משה גפני: הוא אמר שיש כסף לכול

ולדימיר בליאק: בסוף גם יגיע להעברות

עומר רחמים: אני רוצה לשים את הדברים כמו שהם

עומר רחמים:  טיפה מתארך אבל זה ענייני

עומר רחמים:  זו הייתה ההנחיה של שר האוצר

עומר רחמים:  אני מזכיר לנו - כשאנו מאשרים פה משהו בוועדת כספים, כל פנייה תקציבית מתחילה במילים: שר האוצר מבקש

עומר רחמים:  לצערנו, וזו האמת - הפניות האלה, שתי הפניות שלקחו כסף מאוד מסוים וביקשו להשתמש בהן לצורכי המלחמה, הן בדיוק הפוכות להנחיית השר, מסיבה פשוטה – אנחנו לא יכולים לתת מענה ב-7, 8 מיליון – לא זוכר את הסכום המדויק – למינהלת תקומה

עומר רחמים:  יש עוד הרבה מאוד צרכים

ולדימיר בליאק: 278 מיליון

עומר רחמים: יש המקור הספציפי שעליו אנו מדברים

עומר רחמים:  לכן אני חושב שאנו פשוט נכנסנו לדיון לא רלוונטי

אורית פרקש הכהן: הוא אומר: המקורות התקציביים שאגף התקציביים- - -     

יצחק פינדרוס: הוא אומר שהפנייה לא מטעם שר האוצר

אורית פרקש הכהן: לא מקובלת על שר האוצר

יצחק פינדרוס: מה זה לא מקובלת? כתוב ששר האוצר ביקש

משה גפני: שר האוצר דיבר איתי שמבקש ממני לא להביא את זה

עומר רחמים: כששר האוצר רוצה לייצר מערכה תקציבית חדשה שמתייחסת למה שקורה בעולם בחוץ, מחוץ לפלורוסנטים בירושלים – וגם אני באתי ממילואים

עומר רחמים:  כולנו נמצאים בשטח, ותודה לאשתי הגיבורה שמחזיקה את הבית לבד כבר חודש

עומר רחמים:  בסוף אנו רוצים להביא מענה אמיתי למשק

עומר רחמים:  פה אני אומר את האמת: שר האוצר לא מוכן ואמר זאת ציבורית – להשתמש בדבר בזה ברמה של סכסוך אוכלוסיות

עומר רחמים:  יש אנשים שיש להם שכר ואין שום עניין לפגוע, ולילד חרדי לא מגיע לקבל מורה פחות טוב כי אין לו משכורת עכשיו

עומר רחמים:  ולכן אמר שר האוצר ליושב-ראש הוועדה: אני הולך לבוא בפני הוועדה עם מענה תקציבי כולל חדש ונאשרו פה בוועדה ונאשר כאן גם את מקורות התקציב וגם את אופי השימוש בתקציב כי אנו באירוע חריג, ובאירוע חריג אנו לא יכולים לפתור בדרך פינצטה של לקחת כמה גרושים מתקציב מסוים

עומר רחמים:  אנו באירוע ענק של מיליארדים

אורית פרקש הכהן: איזה כספים קואליציוניים? בכספים של המשרד למשימות לאומיות היה אפשר לקצץ?     

עומר רחמים: חברת הכנסת פרקש, האם את רוצה שבנות השירות הלאומי בכסף הקואליציוני של המשימות הלאומיות - נפסיק את הכסף?     

אורית פרקש הכהן: אני שואלת במה אפשר לקצץ

עומר רחמים: הוא זה שנותן את המענה החינוכי עכשיו במלונות

עומר רחמים:  את רוצה להפסיק את הסכום הזה? אנחנו נבוא לפה, מקווה מאוד שבשבוע הבא בעז"ה

נעמה לזימי: אולי נסכים איתך, אבל יו"ר הוועדה – זה משימה מלחמתית

נעמה לזימי:  למה לכרוך את זה בשאר הזמנים?     

עומר רחמים: זה הפוך, חברת הכנסת לזימי

משה גפני: מה שבוע הבא? התחלת לומר

עומר רחמים: אני חושב שיש דיון הערב אצל שר האוצר על המקורות והשימושים שמתאימים את התקציב למצב שבו אנו נמצאים

אורית פרקש הכהן: האם הגדלה ב-70% של אברך יעמדו על תילם? אתה חושב שזה הזמן עכשיו, להסיט מיליארדים מכספי המדינה לזה?     

משה גפני: למה את נכנסת לזה?     

אורית פרקש הכהן: כי לא הצלחתי להבין איזה כספים קואליציוניים באמת יהיו

יצחק פינדרוס: איך תביני, אם לא יביאו את המפה ודיון?     

אורית פרקש הכהן: אנחנו לא בימים רגילים

מיכל שיר סגמן: אתה אומר שאנחנו באירוע חריג

מיכל שיר סגמן:  לעומת הקורונה אנחנו לא באירוע חריג

עומר רחמים: זה מה שאני מסביר רבע שעה

עומר רחמים:  אנחנו בזמן חריג מאוד, יותר חריג מהקורונה

מיכל שיר סגמן: כלכלית הקורונה היה הרבה יותר חריג

מיכל שיר סגמן:  בקורונה משק שלם עמד

עומר רחמים: אנחנו נבוא לוועדה עם כל השינויים, חברת הכנסת פרקש

עומר רחמים:  מקווה בעז"ה שבוע הבא

עומר רחמים:  נראה מה משתנה ומה נשאר

עומר רחמים:  ננהל את הדיון בצורה מקצועית, עניינית, רלוונטית

עומר רחמים:  אף אחד מאתנו לא רוצה – אנחנו צריכים לשנות את כל שיטת התקציב שלנו בגלל האירוע

אורית פרקש הכהן: לחזור אחורה לשפיות

עומר רחמים: וזה יאושר פה בוועדה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ולדימיר

משה גפני:  בקצרה

ולדימיר בליאק: הוא רוצה לתת מענה ענייני ומקצועי, ואני מברך על הדיון הזה ועל זה שעומר בא

ולדימיר בליאק:  הוא באמת ניסה להסביר

ולדימיר בליאק:  אני מזכיר שלפני שלושה שבועו פניתי גם לשר האוצר וגם ליו"ר הוועדה

ולדימיר בליאק:  ביקשתי לדעת מה סכום ההסכמים הקואליציוניים שנכון ל-7

ולדימיר בליאק: 10 טרם הוקצה וטרם מומש

ולדימיר בליאק:  עד כה לא קיבלתי מענה

ולדימיר בליאק:  זה הפך לסוד מדינה

ולדימיר בליאק:  אני אמרתי מתחילת האירוע – לא מספיק לעצור את ההסכמים הקואליציוניים ולא מספיק להקפיא אותם

ולדימיר בליאק:  צריך להפנות, לשחרר ולהפנות את ההסכמים הקואליציוניים לצורכי החזית ולצורכי העורף

ולדימיר בליאק:  זה גם המענה למה שאמרת

ולדימיר בליאק:  נפגשתי עם תנועות הנוער ואמרתי, הכי ברור: כל שקל הקואליציה משחררת לטובת החזית והעורף, אנחנו נאשר

ולדימיר בליאק:  כל שקל

ולדימיר בליאק:       אני רוצה להתייחס לשתי ההעברות התקציביות שהגיעו לכאן לדעתי ביום רביעי שבוע שעבר על מיליארד ו-352 מיליון שקל, שזה כולל 652 מיליון שקל לבעלי בתי מלון שמארחים היום את המפונים ולא פגשי עדיין בעל בית מלון אחד שקיבל שקל מהמדינה ו-250 מיליון שקל למענקים למפונים, ו-275 מיליון שקל למינהלת העוטף

ולדימיר בליאק:  התקומה

ולדימיר בליאק:  ואני אומר לכם, שהסיבה היחידה שההעברות האלה לא עולות לאישור, כי חלק מהמקורות, כ-450 מיליון שקל, באים מהכספים הקואליציוניים של המפלגות החרדית

ולדימיר בליאק:  זו הסיבה, ואין סיבה אחרת

ולדימיר בליאק:  אני אומר לכם הקואליציה, הכסף הזה היום חייב לעבור למפונים, למינהלת העוטף ולמנהלי בתי המלון כי אנו במלחמה, והגיע הזמן שייפול לכם האסימון

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

משה גפני: אורית

משה גפני:  בקצרה

אורית פרקש הכהן: קודם כל, עומר, אני שמחה שבראשונה אנו מקבלים תשובה לזה שבעצם עוד לא נעשתה עבודה על שינוי סדרי העדיפויות של הממשלה

אורית פרקש הכהן:  רק מדברים על זה

אורית פרקש הכהן:  אשמח מאוד שתיקח לתשומת ליבך לקראת הדיון בשבוע הבא כשתציגו אחרי שתעשו את העבודה החשובה הזו, שכרגע יש עוד סגן שר במשרד ראש הממשלה, יש שר נוסף במשרד החינוך

אורית פרקש הכהן:  סגן שר במשרד החקלאות, סגן שר התרבות

אורית פרקש הכהן:  שיש לנו מאות מיליוני שקלים שמתוקצבים לחיזוק הזהות היהודית, למשימות לאומיות, ולא – בדקתי - משרד החינוך הוא שעוסק בטיפול במפונים בבתי המלון ולא המשרד למשימות לאומיות בחינוך

עומר רחמים: אין בנות שירות בבתי המלון?     

אורית פרקש הכהן: הבקשה שלי - בתקציב של 972 מיליון שקלים?     

עומר רחמים: חניכי המכינות הקדם צבאיות של המשרד ניקו מקלטים או לא? אמרת שלא

עומר רחמים:  בדקת

עומר רחמים:  האם חניכי המכינות הקדם צבאיות הכשירו מקלטים בתושבי קו העימות?     

אורית פרקש הכהן: אל תיתמם

מיכל שיר סגמן: זה לא שווה 972 מיליון שקל

אורית פרקש הכהן: ההעברות שנמצאות כאן הן בסכום של למעלה ממיליארד שקלים

אורית פרקש הכהן:  אתם יודעים איפה הכסף נמצא

אורית פרקש הכהן:  תתחילו לזוז, תסגרו משרדים, תזיזו שרים כפולים ומיותרים, ועם כל הכבוד, את כל הרפורמות האלה של הגדלות הקצבאות לאברכים, זה לא הזמן ולא המקום

אורית פרקש הכהן:  אנו רוצים לראות בשבוע הבא דיון אמיתי של שינוי בסדרי עדיפויות

נעמה לזימי: אתה בכוונה עושה? אני רוצה לומר שני משפטים

נעמה לזימי:  הגשתי דיון על זה

נעמה לזימי:  הגשתי הצעת חוק

נעמה לזימי:  אני רוצה לומר משהו לעומר – לא יכול להיות שרבע שעה הוא יגיד לי: תדברי, ועכשיו לא

נעמה לזימי:  שלומית, חד משמעית אמר לי שאגיד

משה גפני: חמד עמאר

נעמה לזימי: העיקר שאני אגיד

נעמה לזימי:  אני אחרי חמד

משה גפני: עכשיו יתחיל המסע הזה של לדבר

משה גפני:  אני נגד כל הדיונים האלה

משה גפני:  יודע שידנו תהיה על התחתונה

משה גפני:  אני נמצא פה הרבה שנים

משה גפני:  אני יודע שאם היו עוצרים משכורת של מורה בשדרות- -      

ולדימיר בליאק: אתם עצרתם משכורת

ולדימיר בליאק:  הכסף הקואליציוני זה התוספת

ולדימיר בליאק:  זה לא המשכורת

ולדימיר בליאק:  אתם עצרתם משכורת

ינון אזולאי: זה לא נכון

ולדימיר בליאק: אין שום התחייבות של המדינה לאופק חדש

נעמה לזימי: הפריימריז

משה גפני: הייתי באמצע משפט

משה גפני:  גם את עם הפריימריז שלך

נעמה לזימי: לפחות אצלי נשים יכולות להתמודד

נעמה לזימי:  אצלך גם לא נספרות בדיונים, גם לא נספרות בחוקים וגם לא בשפה שלך

ינון אזולאי: נזכיר לך שרק לא מזמן ביקשת להיות במפלגה שלו

משה גפני: יש הסכם עם ארגון המורים העל יסודיים

משה גפני:  אני לא מדבר על ההסכם עם הסתדרות המורים

משה גפני:  אופק חדש נכנס לתוך המערכת

משה גפני:  זה משנה את השכר של המורים והמורות

משה גפני:  זה נכנס עכשיו בתקופה הזו, ההסכם הזה

משה גפני:  המורים החרדים עשו את אותו הסכם

משה גפני:  כלומר יש מורה בשדרות בחינוך העצמאי או במעיין החינוך התורני, ובגלל ההערה הזאת היא מקבלת משכורת יותר נמוכה

משה גפני:  אם זה היה קורה במקום אחר, הייתם שומעים את הצעקות על זה

משה גפני:  אני אמרתי לפינדרוס ולינון: אני מציע לא להעלות את זה כי לא רלוונטי מה שנאמר

משה גפני:  מייד אברכים

משה גפני:  לא מדבר על זה שמזמן לא משלמים

משה גפני:  מייד אברכים

משה גפני:  המורה בנתיבות שמקבלת עכשיו פחות כי החליטו שזה נקרא הסכם קואליציוני

ולדימיר בליאק: אתם החלטתם

ולדימיר בליאק:  הכסף הקואליציוני שלכם, לא שלי

משה גפני: דיברתי על אופק חדש

ולדימיר בליאק: אגב זה עמותות פרטיות ואין שום התחייבות של המדינה לשלם על זה

יצחק פינדרוס: גם ארגוני נוער זה עמותות פרטיות, שזה כסף קואליציוני

יצחק פינדרוס:  מה דעתך על זה?     

ולדימיר בליאק: לך אני לא מגיב

יצחק פינדרוס: ארגון נוער עובד וזה לא עובד

יצחק פינדרוס:  אין לך בושה

משה גפני: אני אמרתי לחברים שלי, אני לא רוצה להעלות את העניין הזה

משה גפני:  אני יודע שלא נקבל סעד

משה גפני:  הרי היה צריך להיות שמישהו אחר, לא אנחנו, נעלה את זה

משה גפני:  למה עוצרים למורים במשכורת?     

יצחק פינדרוס: כי הם חרדים

משה גפני: אני יותר ויותר משוכנע, שלא אקבל סעד ציבורי לזה

משה גפני:  מייד יזכירו כל מיני דברים

משה גפני:  אין פיקוח

משה גפני:  הרי כל אופק חדש הוא פיקוח

משה גפני:  לפני 10 שנים לא הסכמנו – היו רבנים שלא נתנו להיכנס לאופק חדש בגלל הפיקוח

משה גפני:  עכשיו הסכימו

משה גפני:  הרי הם חלק מהעניין

משה גפני:  לומדים שם ליבה, הכול

משה גפני:  איפה כל היושר שלכם, איפה הערכים שלכם? כשהמורה חוזרת הביתה פתאום מקצצים לה בשכר? חמד עמאר

משה גפני:  אני אמרתי תנאי? בבקשה, בקצרה

אליהו דלל: זה היה צריך להיות בבסיס התקציב

יצחק פינדרוס: למה זה לא?     

אליהו דלל: לא יודע

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אנשים רואים אותנו בשידור ואנו צועקים כאן, כאשר בתי מלון עוד לא קיבלו את הכסף

חמד עמאר:  עוזר שר האוצר, לא שכנעת אותי

חמד עמאר:  כשדיברת על ניקוי מקלטים, אם היית מביא את זה כחלק מהמאמץ המלחמתי, אף אחד לא היה אומר לך – לא מעבירים את הכסף

חמד עמאר:  כשהיית מביא את בנות השירות הלאומי, אף אחד לא היה אומר שלא מעבירים את הכסף הזה

חמד עמאר:  לו היית מביא את ארגוני הנוער ואומר שרוצה להעביר להם, לא היו מסרבים

חמד עמאר:  אם היית מביא לזק"א, אף אחד לא היה אומר לך שלא מעבירים

חמד עמאר:  למה אתה מביא את הדוגמאות שכאן אופוזיציה קואליציה יעבירו? ואף אחד לא יתנגד שזק"א תקבל את הכסף שמגיע לה עכשיו ואנו יודעים איזו עבודה קשה ומה ילווה את האנשים שפינו שם את הגופות ואת חלקי הגופות שם

חמד עמאר:  למה אתה מביא את הדוגמאות האלה? אבל אני לא רוצה שמשפחה שהתפנתה, שאמורה לקבל מענק, עכשיו לא תקבל את המענק כי אתה כנציג שר האוצר החלטת שאתה לא מביא את ההעברה הכספית הזו

משה גפני: לא הוא החליט

חמד עמאר: הוא מדבר בשם השר עכשיו, כי השר החליט

חמד עמאר:  אדוני היושב-ראש, אתה העברת תקציב כאן

חמד עמאר:  אתה הממשלה והחלטת שהכסף הזה יהיה כסף קואליציוני

חמד עמאר:  אתם החלטתם

חמד עמאר:  למה לא הכנסתם את זה לבסיס התקציב?     

משה גפני: צודק

משה גפני:  מסכים איתך

משה גפני:  לא יהיה יותר

חמד עמאר: אם אתה מדבר על מורה מנתיבות, משדרות – כולם רוצים לתת להם

חמד עמאר:  אבל יש דברים שאתה ואני יודעים- -      

משה גפני: אני אשם בזה?     

חמד עמאר: יש דברים בכספים הקואליציוניים שצריך להוריד

חמד עמאר:  על זה אנחנו מדברים – לא על הדברים החשובים שצריכים להיות

ינון אזולאי: רק שתדע שאופק חדש כן בבסיס

ינון אזולאי:  רק הם קוראים לזה

חמד עמאר: תסביר לי

חמד עמאר:  אני לא יודע

יצחק פינדרוס: הוא עושה מה בא לו

משה גפני: נעמה לזימי, רק אקדים ואומר את מה שהייתי צריך לומר לך בארבע עיניים

משה גפני:  אנחנו היינו שותפים למלחמות במניעת עוולות

נעמה לזימי: עדיין

נעמה לזימי:  מבחינתי כל מה שלטובת ציבור – עדיין

משה גפני: אני הייתי שותף איתך למניעת עוולות, למאבקים, כל מיני סוגים

משה גפני:  לא רצה לומר

משה גפני:  הייתי בטוח שבחלק הזה את לא תשאירי אותי ככה עם התקפות נגדי

משה גפני:  בכל אופן, מדובר בשכר של עובדים ושל עובדות

משה גפני:  אני חוטף ממך את ההתקפות האלה בתקשורת

משה גפני:  בסדר

משה גפני:  הרמתי ידיים

משה גפני:  בבקשה

משה גפני:  רשות הדיבור

משה גפני:  אל תתייחסי לזה

נעמה לזימי: אתה לא יכול לומר משהו לא בארבע עיניים מבלי שאגיב

נעמה לזימי:  קודם כל את שמך מעולם לא ציינתי בשום דבר תקשורתי

נעמה לזימי:  דיברתי על הכספים הקואליציוניים, על מה שמעבירים

נעמה לזימי:  לא על משהו שאתה עושה

משה גפני: דיברת עליי

נעמה לזימי: אתה זה שכל פעם מתנגח אישית ואני מגיבה לזה, ואם השיח יהיה מכבד, הכול יהיה אחרת, והדברים הם ענייניים

נעמה לזימי:  גם בהקשר של אופק חדש, יש לנו מחלוקת לא על הצורך של מורות לקבל שכר כי גם כתבתי מכתב נגד הלנת השכר שלהן ובוודאי שאני מסכימה עם זה

נעמה לזימי:  אני חושבת שכל סוגית הדיווח והשקיפות של המורה ומי מקבלות או לא צריך להיכנס, ושיהיו מוגנות

משה גפני: זה אופק חדש

נעמה לזימי: לא כמו שזה מובא, ואפשר לדבר על זה ולעשות את זה כמו שצריך

נעמה לזימי:  אבל כנראה שלא היה הוויכוח הגדול הזה ללא המצב החריג שהוא לא קשור רק לאופק חדש; הוא קשור לכל סוגית הכספים הקואליציוניים

נעמה לזימי:  אתם כל הזמן כורכים את הסוגיה הספציפית, ונתווכח עליה ונבודד אותה, אבל יש פה, לפי מה שאנו הבנו מאגף תקציבים, בין 7 ל-8 כספים קואליציוניים שאפשר להעביר למאמץ המלחמתי

נעמה לזימי:  נניח שיש יותר מזה שצריך לקחת

נעמה לזימי:  עומר, העברות התקציב כשמביאים ומצביעים מה לצורך לאומי נצביע כי אני הייתי חברת האופוזיציה היחידה שהצביעה בעד כל ההעברות התקציביות שהיו עם הוויכוחים שהיו

נעמה לזימי:  תקן אותי אם אני טועה

נעמה לזימי:  לפני שבועיים

משה גפני: את לא טועה

משה גפני:  את השתנית

נעמה לזימי: רוב האופוזיציה נמנעו ואני הצבעתי בעד הקואליציה עם ההעברות, בשבוע שעבר

משה גפני: פעם היית משהו אחר

נעמה לזימי: בשבוע שעבר, לא פעם

נעמה לזימי:  כי נימקתם את זה

נעמה לזימי:  הכול היה ענייני למאמץ המלחמתי ולא הייתי אופוזיציה

נעמה לזימי:  הצבעתי בעד

נעמה לזימי:  עומר, אני יודעת שתנועות הנוער, לא רק השירות הלאומי – גם השירות הלאומי, מחזיקים את סוגית המפונים כי המדינה לא התאפסה על הצורך העצום, והיה הכוח המדהים הזה שנכנס

נעמה לזימי:  ודאי הרי שאם תביא את זה – אנו עם כל הכבוד לשאר, כן מגיעים לשם כל הזמן, כן נוסעים לאילת ולים המלח ולמצפה רמון ולירושלים ולשפיים

נעמה לזימי:  אנו יודעים שהם שם ואנו נגיד לכם: עכשיו תעבירו להם

נעמה לזימי:  אין שום קשר בין זה לבין זה שלא עבר שקל למפונים

נעמה לזימי:  חלאס

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  הטענה הזו שחוזרת על עצמה כל הזמן – גם אני מקבל את התלונות האלה שלא הועבר עדיין כסף

משה גפני:  אתה אמרת קודם שיש כסף לכל צורך

עומר רחמים: אתייחס

עומר רחמים:  אומר ממש בקצרה ואנסה להתייחס לכולם יחד

עומר רחמים:  אני חושב שהשאלה המרכזית היא האם אנו רוצים שיהיה כסף למה שצריך שיהיה כסף

משה גפני: לו הייתי מדבר במקומך, הדבר הראשון שהייתי מדבר עליו זה הכסף שצריך להגיע למפונים, לבתי המלון, לכל המקומות

משה גפני:  זה מה שמעניין את כולנו

אורית פרקש הכהן: זה מה שמפריע לנו

אורית פרקש הכהן:  לכן אנו צועקים

עומר רחמים: זה בדיוק מה שבאתי לומר

אורית פרקש הכהן: אשרינו שיגיע לפה שר האוצר ונשמע אותו

אורית פרקש הכהן:  זה מספיק חשוב

אורית פרקש הכהן:  שיציג לנו את סדרי העדיפויות החדשים, אחרי שיטפל בהם

עומר רחמים: אין פעם אחת שהוועדה לא ביקשה משר האוצר להגיע לכאן ולא הגיע, ואם יושב-ראש הוועדה יבקש, השר יהיה פה

משה גפני: מעיד על זה

נעמה לזימי: ולא יקרה איתו כלום

נעמה לזימי:  כי שלחנו מכתב

עומר רחמים: תחזרי בך

משה גפני: אני לא כינסתי את הישיבה

משה גפני:  בבקשה

עומר רחמים: שוב, המטרה המשותפת שכולנו מסכימים עליה זה שיהיה כסף למה שצריך

עומר רחמים:  ברגע שנסיים את זה אצא, אעשה בדיקה לגבי המלונות

עומר רחמים:  איפה שיש בעיה, חברי הכנסת - גם אני אישית אענה לכם ואפתור בעיה עד האחרון שבה

עומר רחמים:  לא נשאיר אבן על אבן עד שכל הבעיות ייפתרו

עומר רחמים:  אין שום סיבה שלא ייפתר

עומר רחמים:  אני שם על עצמי להיות איש הקשר לשר האוצר

עומר רחמים:  אני אומר זאת לפרוטוקול

עומר רחמים:      השאלה אם יהיה כסף בעיניי היא החשובה

עומר רחמים:  מה מקור הכסף – מבקש שתשאירו לנו כקובעי המדיניות בדבר הזה

עומר רחמים:  על זה לא חושב שיש מחלוקת

עומר רחמים:  יהיה מקור תקציבי לכל דבר

עומר רחמים:  אם רוצים שמקור תקציבי יהיה זה או זה – תשאירו לשר האוצר

עומר רחמים:  זו האחריות שלו

משה גפני: תודה רבה

ינון אזולאי: שאלה קטנה בקצרה, הרב גפני

ינון אזולאי:  אפילו שחברי הכנסת לא יענו לי – רק שישפילו את העיניים בלי לענות

ינון אזולאי:  לו היינו מביאים בימים כתיקונם כסף קואליציוני, 5 מיליון לזק"א, היו תוקפים אותנו פה

ינון אזולאי:  אבל אחרי המלחמה נביא 300 מיליון – כולם יגידו כן

ינון אזולאי:  ושלא יענו על זה כי אנו יודעים את האמת

אורית פרקש הכהן: מה זה קשור לעיכוב עכשיו?     

ינון אזולאי: זה נכון

ינון אזולאי:  לא הכרתם את זק"א לפני כן

מיכל שיר סגמן: זה לא נכון

מיכל שיר סגמן:  מה אתה מדבר?      

נעמה לזימי: אז אני אגיד לך על עוטף עזה

שרן השכל: זק"א תמיד עזרנו ותמכנו גם עם תרומות מחו"ל

שרן השכל:  אל תקשקש

שרן השכל:  מה, אנחנו לא ביקשו שילכו במקום לשירות מילואים – שילכו לזק"א להתנדב בשירות לאומי? אנחנו לא מכירים את זה? למה להפוך את זה לפוליטיקה של זהויות?     

נעמה לזימי: אף אחד לא הגיע לעוטף עזה כבר יותר מעשור

משה גפני: בבקשה

שולמית אלוני: עצרנו בדיון הקודם בסעיף 5 בעמ' 27

שולמית אלוני: יושבת-ראש הוועדה למעמד האשה חברת הכנסת פנינה תמנו ביקשה להכניס פה פסקה (3) כדי לתת פתרון לבנות זוג של משרתי מילואים

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, למה באתי לוועדת כספים? אתם לא זוכים הרבה לביקור שלי

פנינה תמנו:  בעניין הזה אנו שמים לב, שהמוקדים הרלוונטיים בכל הקשור לתעסוקה של נשות מילואים, אבל לא רק – יש להדגיש זאת – גם בני זוג למילואימניקיות – כמובן כשאנו רואים את הלוחמות במלוא ההדר לצערנו למרות הנסיבות הקשות, אנו מבינים שבתקופה הזו שיש לחימה רצופה ולחימה שמגייסת את מיטב בנינו ובנותינו להילחם בחזית, ודאי יש מי שנמצא בעורף, ואלה שנמצאים בעורף, 98% אימהות מצאו עצמן בחודש האחרון בבית

פנינה תמנו:  גם בגלל האתגור של העורף כתוצאה מהטילים, אך מעבר לכך כמובן המסגרות שהיו סגורות

פנינה תמנו:  יש להבין שהדבר הזה מתחלק לשנים: אחד, ההגנה מפני פיטורין שקיימת בחוק כשמדובר במסגרות לימודים שאינן פעילות – שם אין התייחסות למסגרות שפועלות באופן היברידי או חלקי

פנינה תמנו:  זה לא רלוונטי

פנינה תמנו:  כל נושא ההגנות אנו עושים זאת במסגרת אחרת ולא בוועדה פה

פנינה תמנו:      איפה בכל זאת אני חושבת שראוי שנעלה על נס ושנתייחס לקבוצה שהיא משמעותית וחשובה שזקוקה למעטפת שלנו כדי שאותם אנשים שמגויסים ונשים שמגויסות יעשו תפקידם בלב שקט, בלי להיות מוטרדים ובטח לא ישלמו מכיסם או ממשק ביתם למדינה? זה מה שיוצא בפועל כשאנו מצפים מנשים שלא מסוגלות או מאנשים שלא מסוגלים להגיע לעבודה בעקבות כך שבן זוגם בחזית, מצפים מהם להתייצב בעבודה

פנינה תמנו:  הם לא מצליחים

פנינה תמנו:  יש מעסיקים יותר מתחשבים, ויש מעסיקים שאינם מתחשבים

פנינה תמנו:  אז אומרים באוצר: אנחנו ניתן את האופציה של מעסיקים להוציא לחל"ת

פנינה תמנו:  אבל בוא נודה על האמת – לא מעט מהפניות אלינו – המעסיק לא מוכן לתת חל"ת, שבעבר היה הסדר

פנינה תמנו:  זה לא שאנו מייצרים פה תקדים, של חל"ת מוצדק

פנינה תמנו:  היה נוגע יותר לנשים אבל לא רק

פנינה תמנו:  אין לי רצון להחזיר את החל"ת המוצדק למרות הוויכוחים שיש לי עם האוצר אבל בוודאי יש לי רצון ואני חושבת שיסכימו איתי כל יושבי החדר הזה שהרצון הוא לתת מענה לאותן נשים וגברים שנמצאים בבית, שיוכלו לקבל שכר

פנינה תמנו:  וגם אחרי התיקון שאני מבקשת, הם לא הולכים לקבל את ה-100% ממה שיכלו בשגרת היום אם בן הזוג שלהם היה

פנינה תמנו:      אדוני היושב-ראש וגבירותיי היועצות המשפטיות שעזרו והכניסו את התיקון, וזה לא נותן מענה מלא, למה – כי אם אנו חושבים על זה, היום אין מענה לנשים גרושות

פנינה תמנו:  זו הורות מלאה

פנינה תמנו:  או גרוש

פנינה תמנו:  אם יש מי שנמצא בחזית – הילדים נמצא אצל ההורה שבעורף

פנינה תמנו:  לא הגענו לנוסח כאן

פנינה תמנו:  לא נתנו מענה למשל בניסוח הזה לנשים שעובדות באופן שעתי

פנינה תמנו:  אני מרגישה אפילו קצת מבייש אותי, שאני הייתי צריכה אתמול להגיע לטונים בשביל להעלות את הנושא הזה לסדר-היום, ובכלל שאנו צריכים להגיע למצב שמגיעים אליי פקידי האוצר, ובאים בלי תשובות ובלי פתרונות בכלל

פנינה תמנו:  אני רוצה לומר לכם, אל תזלזלו בנבחרי ציבור

פנינה תמנו:  אם שלח אתכם היושב-ראש לשבת איתי, יכול להיות שבטט, אתה לא מכיר אותי, אבל לא אומרים לי: אין לי פתרון כי אני לא מחפשת כיבודים שיבואו ללשכה שלי

פנינה תמנו:  כשאני רוצה להגיע להסכמות, אני מצפה מכם – וזה תפקידך ועל זה אתה משולם – יכול להוריד את העיניים שלך כמה שאתה רוצה ולשחק אותה כאילו אתה לא שומע

משה גפני: הוא יושב אתנו ימים שלמים

פנינה תמנו: לא יכול להיות מצב שהיושב-ראש מנחה להגיע להסכמה, ונכנסו אליי לחדר ואמרו: אין פתרון לנשים

פנינה תמנו:      יצא לי לדבר עם כולם, כל חברי הכנסת, כולם מסכימים על זה

פנינה תמנו:  אם האוצר לא ייתן את הכסף נעביר את זה בשפה העממית ביי הוק אנד ביי קוק

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  בבקשה

נועה שוקרון: אתייחס עניינית

נועה שוקרון:  אנו מדברים על כ-85,000 נשים שאנו לא חושבים שבהינתן המצב הנוכחי, מה שנכון לנו כמדינה לדחות את היציאה משוק העבודה

נועה שוקרון:  חושבים שהמענים הם אחרים

נועה שוקרון:  חברת הכנסת פנינה תמנו דיברה גם על סוגיה של הגנה מפיטורין שקיימת

נועה שוקרון:  יש המענק ששר האוצר עצמו-  -     

פנינה תמנו: היא לא קיימת

פנינה תמנו:  אמרנו שנעבוד על זה

נועה שוקרון: המענק ששר האוצר קידם בנוגע למענה התקציבי, אבל בסופו של דבר אנו לא רואים מקום, בטח לא במקום שבו מערכת החינוך הולכת ונפתחת

נועה שוקרון:  שר החינוך עצמו דיבר על 90% ממערכת החינוך שכיום פתוחה

ינון אזולאי: מה זה 90% ממערכת החינוך פתוחה? ברגע שאפשר בזום זה מערכת החינוך פתוחה

ינון אזולאי:  ילד בכיתה א', אימא שלו לא תשאיר אותו בזום ותצא מהבית

ינון אזולאי:  מבחינתי הילדים שלי לא בזום

ינון אזולאי:  הם הולכים ללמוד

ינון אזולאי:  מצאו להם מרחב מוגן

ינון אזולאי:  אבל יש ילדים בכיתה א' בזום והאימא שלהם לא תפקיר אותם בבית במצב של היום

ינון אזולאי:  גם כאלה חצי יום עושים להם, שעתיים, שלוש שעות

ינון אזולאי:  והמעונות סגורים

ינון אזולאי:  עוד נדבר על מתווה מיוחד למעונות אבל בסדר

נועה שוקרון: ברשותך, אין ספק שלא כל מערכת החינוך פתוחה

נועה שוקרון:  90% זה הצהרת שר החינוך

נועה שוקרון:  ברור שזה כולל גם את המענה ההיברידי, אבל במקביל, יש מוסדות שפתוחים, וכשאנו עושים הגדרה כה רחבה וכל כך חותכת, אנו מכניסים גם את בית הספר בחיפה שפתוח ואת בתי הספר בירושלים שפתוחים שלושה שבועות ואומרים לאנשים האלה, במקום שהמאמץ המלחמתי יהיה שכולם מתגייסים וכולם נכנסים לשוק העבודה אנו לוקחים מספר לא קטן של נשים בכלל, לרבות העלויות התקציביות של זה, ואומרים להן: שבו בבית

נועה שוקרון:  אנו חושבים שזה לא המענה- -      

ינון אזולאי: הם לא נמצאים במאמץ המלחמתי? הנשים האלה, הבעלים שלהם בקו

ינון אזולאי:  הן צריכות לטפל בילדים שלהן

ינון אזולאי:  גם שיהיה 80,000

ינון אזולאי:  על מי אנחנו מדברים? לשמור עליהם

פנינה תמנו: הם חושבים שהנשים האלה יישארו בבית וזה חשדנות במשפחות הכי פרודוקטיביות בחברה הישראלית

חמד עמאר: למה אתה אומר 80,000? בכל דבר שהם עושים, כאילו כולם רוצים לרמות, לשבת בבית

חמד עמאר:  מי שתצא לחל"ת זה באמת מי שצריכה לצאת לחל"ת

חמד עמאר:  לא כל אחת יוצאת לחל"ת

נועה שוקרון: אחדד את דבריי ומצטערת אם לא הובנתי נכון

נועה שוקרון:  הכוונה שאנו נותנים הגדרה שהיא חותכת ולא מתייחסת לשונות והדיפרנציאליות שוודאי קיימת במדינה, ויש קשר בין מידת הפתיחה של מערכת החינוך לפניות של בן או בת הזוג לשמור על הילדים למול לצאת לעבודה

נועה שוקרון:  לכן הפתרון הוא הגנה על העובדות האלה, הפתרון הוא מענק כספי

נועה שוקרון:  הוא לא יושב בחוק החל"ת

פנינה תמנו: המענק הכספי שלכם ששווה 3,000 שקל במקסימום - אלא אם כן אין לכם ילדים, יספיק אולי לבייביסיטר של שעה, שעתיים ביום משך שבועיים

פנינה תמנו:  לא על זה אנחנו מדברים

פנינה תמנו:  אנחנו מדברים על שעות הבוקר

פנינה תמנו:  אני אומרת לך, אין אימא בעולם שיכולה, גם אבא – אני לא מפלה את האבות - מי יכול להחזיק בחודש ב-3,000 ילדים? אני לא מבינה את זה

פנינה תמנו:  החרטוט הזה - יש גבול כמה אפשר לחשוד בנשים ובגברים שהם מילואימניקים

פנינה תמנו:  די

פנינה תמנו:  שיביאו פתרון

משה גפני: בבקשה

משה גפני:  המוסד לביטוח לאומי

חנן פורת: אנחנו מכירים את הבעיה

חנן פורת:  אין ספק שיש קושי

חנן פורת:  אבל הפתרון הוא לאו דווקא בפרק של אבטלה ואומר מה הקושי המשפטי

חנן פורת:  ראשית, יש עוד אוכלוסיות שגם אין ספק שנמצאות בבעיה כמו אימהות חד הוריות, כמו נשים של משרתי קבע, כמו נשים שהבן זוג משרת במילואים אבל לא בגלל צו 8 כרגע

חנן פורת:  כמובן יש לזכור שאנו מדברים על פרק ביטוח אבטלה כלומר צריכה להיות זמינות לעבודה

חנן פורת:  השאלה אם בסיטואציה הזו יש באמת זמינות לעבודה

פנינה תמנו: אם יש אישה שבוחרת להיכנס לחל"ת, לפחות הממ"מ יתקן אותי אם אני טועה – מדובר על 98,000 בני ובנות זוג של מילואימניקים למרות שאנו יודעים שזה סדר גודל של 300,000 עד 400,000 – אלה המספרים? ובתוך זה יש כ-5,000 גרושות וגרושים, שגם זו סוגיה

ינון אזולאי: אתה אומר שאתה רוצה להביא גם את האימהות היחידניות?     

חנן פורת: לא

חנן פורת:  אני לא בטוח שהאכסניה הזו היא המתאימה לפתרון

פנינה תמנו: אתה אומר: כיוון שיש עוד בעיות, לא כדאי לנו לפתור

נועה שוקרון: התייחסות האוצר - אין היום בדמי אבטלה בכלל החוק הזה, וזה חוק גדול וסבוך וחשוב מאין כמוהו, אין היום התייחסות דיפרנציאליות בגין האוכלוסיות

נועה שוקרון:  אני חושבת שלא נכון לעשות זאת

נועה שוקרון:  בסוף אדם הוא מובטל כתוצאה מהיכולת או אי היכולת שלו לעבוד

משה גפני: ביטוח לאומי

אוריאל כזום: קודם כל, כל מי שיבוא לחל"ת, נטפל, נאשר

אוריאל כזום:  אין לנו בעיה לעשות זאת אבל החל"ת הוא פתרון גרוע בהיבט של מי שמקבל חל"ת, זה הרבה פחות מ-75%

אוריאל כזום:  אין גמישות

אוריאל כזום:  מי שיכול לעבוד יומיים או שלושה בשבוע לא יכול לקבל חל"ת

אוריאל כזום:  החל"ת נשמע סוג של פתרון קסם – אתה יוצא לחל"ת ומקבל – אחרי זה אין דמי אבטלה

אוריאל כזום:  אני מרגיש שזה מימוש פוליסת ביטוח של אדם שאנו מוציאים אותו

אוריאל כזום:  גם כעת כשהוצאנו אנשים לחל"ת, ופה בוועדת כספים הולכים לשנות את ה-40 ק"מ, אני היום מוציא סמ"סים לכל מי שב-40 ק"מ לומר להם: יש מתווה חדש, אולי שווה לכם למשוך את התביעה

אוריאל כזום:  למרות שמבחינתי הכי קל לי לשלם

ינון אזולאי: באנו לאוצר בלי חל"ת

ינון אזולאי:  אמרנו להם: העסקה גמישה, חל"ת גמיש

ינון אזולאי:  זה היה יותר טוב

פנינה תמנו: אגב אני בעד, אם אפשר לעזוב את החל"ת וללכת לפיצוי – אם היא מרוויחה 10,000, שייתנו לה 10,000 פיצוי

אוריאל כזום: אין שאלה בכלל שיש בעיה

אוריאל כזום:  אבל החל"ת, יש טעות בתפיסת החל"ת כפתרון קסם, כי בסוף זה בא על חשבון אותו אדם, אותו אחד שיוצא לחל"ת מממש את פוליסת הביטוח

אוריאל כזום:  אחרי הקורונה ראינו אנשים שנהיו מובטלים שוב

אוריאל כזום:  אנו חושבים שהפתרון צריך להיות במתן מענה על אובדן ימי חופשה למשל

נועה שוקרון: גם מתווה פיצויים

פנינה תמנו: לא, מתווה פיצויים זה 3,000 שקל

אוריאל כזום: אם יוחלט חל"ת, זה מה שנעשה

אוריאל כזום:  אני חושב שצריך פתרון טוב יותר, שמאפשר, כמו שיש קרן של 70 מיליון שקלים שמשרד הביטחון פתח לטובת אנשי המילואים שיש להם כל מיני בעיות כמו אלה שהגיעו מחו"ל

פנינה תמנו: צוק איתן לא מימשו אותה

פנינה תמנו:  אתה יודע את זה?     

אוריאל כזום: הייתי באחת הוועדות לפני הרבה שנים

אוריאל כזום:  מלחמת לבנון השנייה, אם איני טועה, מימשו את זה

אוריאל כזום:  אני לא מוכן להתחייב שמה שתלוי בנו יממשו את זה

אוריאל כזום:  הסיפור הוא לתת מענה בדרך אחרת

אוריאל כזום:  אתמול הצעתי בדיונים לתת סכום, 10 מיליון שקלים או כמה שזה לא יהיה, לדברים האלה עם תבחין לנשות מילואים

אוריאל כזום:  אני לא אחראי לדברים האלה

אוריאל כזום:  רק רוצה שיבינו שהפתרון של חל"ת בעיניי לא מספיק טוב

גלעד קריב: הרי מסדירים עכשיו את נושא המענק למילואים, ויש מענק מילואים שמקבלים מילואימניקים, נוסף

גלעד קריב:  למה אתם מדברים תיאורטית? האוצר מסכים עם הטענה שהחל"ת – אז שהממשלה, לא האוצר, תביאו עכשיו הצעה על קומה נוספת במענק, שאם למילואימניק יש ילדים באזור שאין מערכת חינוך – לא 3,000 אלא 6,000

כפיר בטט: על הדבר הזה בדיוק נפתחה קרן של 70 מיליון שקל

כפיר בטט:  כתוב שם במפורש – למילואימניקים, פגיעה בהכנסה בעקבות המלחמה

גלעד קריב: יש רק בעיה אחת: אנו מחפשים פתרון שבסוף יתבטא בזה שאף חייל מילואים לא מגיש בקשה

גלעד קריב:  כשהוא מקבל את מענק המילואים- -      

כפיר בטט: יש דברים שרוצים ויש אילוצים

כפיר בטט:  למשל את הסיפור של הטיסות של המילואימניקים פתרנו כך

ינון אזולאי: ההסתדרות, בבקשה

אדם בלומנברג: קודם כל, אני מברך שהנושא הזה עולה על הפרק

אדם בלומנברג:  כן יש לומר, שבתקנות מס רכוש וקרן פיצויים שהולכות לעלות לגבי 0 עד 40 יש מענה להורים לילדים עובדים לרשות נשים, של מילואימניקיות, ששם יקבלו שכר מלא, וההבדל בין שכר מלא לדמי אבטלה זה פער משמעותי של 54% בנוסף לזכויות סוציאליות ושימוש רצף העסקה אז המסלול הזה קיים, פשוט תחום ל-0 עד 40, ולבקשתכם, ככל שאנו מכניסים אוכלוסיות נוספות, יש גם הורים לילדים עובדים שהם אימהות יחידניות ויש לנו גם הורים שהבעל נמצא במפעל חיוני

אדם בלומנברג:  יש אוכלוסיות נוספות, לכן זה אירוע ללא סיום ויש לו מעגלים רחבים ונגזרות רחבות, ואם אנו פותחים אוכלוסיות, אפשר לפתוח עוד הרבה

ינון אזולאי: בבקשה, חברת הכנסת מירב כהן

מירב כהן: להיבט הנשים אני כמובן מצטרפת

מירב כהן:  אבל יש עוד סעיפים שנוגעים לנשים שלא קיבלו ביטוי

מירב כהן:  להתייחס לזה בהמשך?     

ינון אזולאי: כן

ינון אזולאי:  בבקשה

פנינה תמנו: אני צריכה להתייחס לזה, במיוחד כי אני העליתי את הסעיף הזה בוועדה

ינון אזולאי: 30 שניות

פנינה תמנו: עשינו על זה דיון שלם בוועדת הכלכלה

פנינה תמנו:  הקרן הזו, הגיעו ארגוני המילואימניקים, הגיעו מילואימניקיות בעצמן

פנינה תמנו:  הקרן הזו לא שווה הרבה

פנינה תמנו:  תסתכלו אחורה מבחינת מידת המימוש שלה, הבירוקרטיה, הטופסולוגיה

פנינה תמנו:  לא מימשו אותה

פנינה תמנו:  הרי אני לא מכירה דבר כזה שנותנים לישראליים משהו לא לוקחים

פנינה תמנו:  אבל תראו - לא היה ניצול

פנינה תמנו:  אם רוצים שנלך לפתרון הזה, אני מוכנה ללכת עם ההצעה של אורי

פנינה תמנו:  ניקח את הקרן בלי סרבול, אם זה אפשרי

פנינה תמנו:  ניקח את הקרן, נעביר לביטוח לאומי והם יודעים לממש לפי אובדן ימי עבודה

פנינה תמנו:  אין בעיה

פנינה תמנו:  הם רצו שנשתמש בקרן

פנינה תמנו:  אבל לזרוק אותנו למשרד הביטחון – מה עשו באוצר – הרחיקו את הבעיה מהם, אומרים: לכו למשרד הביטחון

פנינה תמנו:  כאילו לא די כל הבעיות שיש במשרד הביטחון

פנינה תמנו:  אז את הנשים לא זורקים לביטחון

פנינה תמנו:  רוצים לפתור את זה? לא יודעת איך

פנינה תמנו:  תקרא לזה חל"ת, לא חל"ת

פנינה תמנו:  אף אחד מהמשפחה של מי שהתגייסו לא ישלמו שקל מכיסם לנו המדינה כל עוד לא בחרו בזה

פנינה תמנו:  אני רוצה לדעת שאותה אישה, יש לה אובדן ימי עבודה, היא מקבלת מהמדינה את הפיצוי, ואם לא מהמדינה למצוא את הדרך לעשות זאת

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  בבקשה

עילם שניר: שלום, אני ממשרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה

עילם שניר:  רציתי להשלים דברים שחנן מביטוח לאומי התייחס, לקבוצות נוספות

עילם שניר:  אני רוצה לומר לפרוטוקול, ושהוועדה תיתן על זה את הדעת – יש שתי קבוצות נוספות שהן רלוונטיות בעיניי שלא נזכרו – אחת זה של עובדים בצווי ריתוק לפי חוק עבודה בשעת חירום שגם עליהם נכפה להגיע למקום העבודה

עילם שניר:  יש לקחת גם זאת בחשבון

ינון אזולאי: כמה כאלה יש לנו?     

עילם שניר: משרד העבודה יכול להתייחס

עילם שניר:  מבין שזה לא המון

עילם שניר:  מדובר כרגע בנוסח שמדובר עליו, מדובר על בני זוג שנמצאים במילואים

עילם שניר:  יש גם תאי משפחה גרושים, שיש חלוקת משמרות, יש נשות קבע, הורים גרושים

פנינה תמנו: דיברנו על זה

נועה שוקרון: אפשר להוציא לחל"ת את כל המדינה

נועה שוקרון:  זה דבר שאפשרי לעשות, גם עשינו אותו בקורונה

ינון אזולאי: אני חייב לומר לך - חברי הכנסת שיושבים פה, כולם דואגים לקופת המדינה

ינון אזולאי:  עזבי את הוויכוחים

ינון אזולאי:  רק להכיר לך – מי שגורם בסוף שכולם ייצאו לחל"ת, זה האוצר כי לו הייתם מקיימים את החל"ת הגמיש פחות מ-50% היו יוצאים לחל"ת, במקרה הכי גרוע שיש

מיכל שיר סגמן: מי שיכול לצאת לעבוד, שיעבוד

ינון אזולאי: אני מסכים

ינון אזולאי:  אם היה חל"ת גמיש

פנינה תמנו: מה שהיא אומרת, כאילו לא מדובר באנשים שמשלמים מיסים

ינון אזולאי: משרד המשפטים, תודה

ינון אזולאי:  כלומר אם אני מתמצת את דבריך, אתה אומר בעד להכניס הכול לחוק

עילם שניר: לא אמרתי שאני בעד

עילם שניר:  ההסדר הזה הוא חריג כי מדבר על יוזמת העובד לצאת לחל"ת ולא לצורכי המעסיק

ינון אזולאי: זה לא בדיוק יוזמת העובד היום

ינון אזולאי:  בוא נגיד את האמת

עילם שניר: לא נכנס לדיון אם זה כדאי או לא

ינון אזולאי: אני מכיר עובדים ששלחו להם מכתב: תצאו לחל"ת – אחרת לא תקבלו את המשכורת

ינון אזולאי:  מה אתה רוצה שיעשו?     

פנינה תמנו: מה ההצעה שלך? אל תגידו מה המצב אלא מה הפתרונות שלכם

פנינה תמנו:  אתם מקבלים משכורת מהמדינה

פנינה תמנו:  מה הפתרונות שלך כדי לעזור לנשות המילואים?     

עילם שניר: לא אמרתי שיש לי פתרון

פנינה תמנו: אז מי שאין לו פתרון – מי שאומר שיש בעיה, שיביא פתרון ליד, ואם לא – אולי שיחסוך מאתנו

עילם שניר: ביקשתי להעלות שתי אוכלוסיות שמצבן דומה, וזה נאמר

ינון אזולאי: תודה רבה

רועי כהן: הוא הוסיף בעיות

פנינה תמנו: זה מדהים אותי

פנינה תמנו:  אנשים צריכים לייצר פתרונות ומייצרים בעיות

עילם שניר: לא חושב שהוספתי בעיות

עילם שניר:  ציינתי שתי אוכלוסיות

עילם שניר:  לא חושב שהורים גרושים צריכים להיפגע

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  צודק ב-100%

ינון אזולאי:  ננסה לפתור הכול

ינון אזולאי:  הלאה

שולמית אלוני: אנו עוברים להגדרת התקופה הקובעת

שולמית אלוני:  עדיין אומר 7

שולמית אלוני: 10 עד 30

שולמית אלוני: 11, אבל נפנה להגדרתה בסעיף 38ג לחוק מס רכוש וקרן פיצויים

שולמית אלוני:  כך נוכל גם להתייחס בהמשך להארכה אם שר האוצר באישור ועדת הכספים יחליט להאריך את התקופה

שולמית אלוני:  עמ' 28 למעלה

פנינה תמנו: אין הצבעה? משאירים עם הנוסח שהבאנו?     

ינון אזולאי: תחשבו בינתיים על פתרון עד ההצבעה

ינון אזולאי:  יש כמה דברים שצריך לסגור

ינון אזולאי:  זה חלק מהנושאים הפתוחים שייסגרו

ינון אזולאי:  שיחשבו על פתרון יצירתי

פנינה תמנו: אני חושבת או אתם נותנים להם אפשרות לצאת לחל"ת או- -     

ינון אזולאי: תכף היושב-ראש יבוא, הם יציגו בפניו עוד ניסיון לפתרון

נועה שוקרון: ההחלטה נתונה בידיכם

נועה שוקרון:  הבהרנו את המשמעויות הכלכליות של הסעיף

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  לא יודע אם יש משמעויות כלכליות בסעיף

ינון אזולאי:  לא בטוח שכולם ייצאו לחל"ת

מיכל שיר סגמן: אנשים ייקחו את זה

פנינה תמנו: 35,000 נשים

פנינה תמנו:  85,000 זה הכול, אבל לא לכולם יש ילדים מתחת לגיל 16

פנינה תמנו:  יש לך 98,000, מתוכן לא כולם עם ילדים מתחת לגיל 14

פנינה תמנו:  אנחנו בדקנו

פנינה תמנו:  מהבדיקה שלנו, 50%

שולמית אלוני: אנחנו עדיין בעמ' 28, סעיף 179יז

שולמית אלוני:  ביחס להוראת סעיף קטן (ב), שקובעת שהוראות סעיף 161(ג)(2) לעניין הכללת ימי שירות סדיר על פי חוק שירות ביטחון, בתקופת האכשרה, לא יחולו לעניין חישוב תקופת האכשרה

שולמית אלוני:  התקיים דיון

שולמית אלוני:  תראו בנוסח מחיקת סעיף (ב)

שולמית אלוני:  הממשלה התבקשה לבחון את מחיקת הסעיף שמשמעותו היא אי הכללת תקופת השירות הסדיר בתקופת ההכשרה

נועה שוקרון: אנו לא מעוניינים למחוק את הסעיף הזה וגם פה הרציונל זהה

נועה שוקרון:  נהוג במצב עולם רגיל לספור את תקופת השירות הסדיר כחצי שנה אחרונה בלבד לעניין הזכאות לאבטלה

נועה שוקרון:  מדובר באנשים צעירים שהשתחררו

נועה שוקרון:  אין שום סיבה לעשות להם הקלות לגבי יציאה לעבודה

נועה שוקרון:  אני מזכירה ששוק העבודה זקוק לידיים עובדות בענפים רבים, במיוחד אנשים צעירים, לכן אנו לא רואים הצדקה מקצועית בהקלה על ימי הזכאות לאבטלה לאנשים צעירים

ינון אזולאי: ולמה עד כה הם לא מצאו עבודה?     

נועה שוקרון: הם לא חייבים להיות מובטלים כעת

ינון אזולאי: אם את אומרת שצריכים את הידיים העובדות ומחפשים עבודה, מאמין שהלכו לחפש

ינון אזולאי:  לא מאמין שלא רוצים לעבוד

ינון אזולאי:  צריכים להביא מחיה

נועה שוקרון: ראשית, בחודש האחרון נוסף מספר רב של משרות המשק, במיוחד בענפי הבניין והחקלאות

ינון אזולאי: שאלו אותי עכשיו – איפה? בעוטף? בתוך ה-20? חסרים הרבה בבניין, נכון? בואי את ואני נצא, נראה אם אנחנו יודעים לבנות משהו

מיכל שיר סגמן: בחוק צעיר שעכשיו השתחרר מהצבא לא חייב לחתום אבטלה

מיכל שיר סגמן:  שילך לעבוד

מיכל שיר סגמן:  ויש מלא עבודות

מיכל שיר סגמן:  אל תתרץ לו

מיכל שיר סגמן:  הוא ימצא במה לעבוד

ינון אזולאי: אנשים שואלים אותנו, ואני מייצג גם אותם

ינון אזולאי:  מה אני אעשה? אולי נחליט בסוף משהו אחר, אני רק רוצה לדעת

גלעד קריב: כאילו הסוגיה היחידה ביציבות של שוק העבודה זה רק השאלה האם האדם מקבל תלוש משכורת

גלעד קריב:  כאילו הסוגיה של יציבות התעסוקה, של אדם שבונה את הקריירה שלו במקום מסוים, זה לא שיקול

גלעד קריב:  העיקר שהאדם יהיה- -  אז חל"ת זה לא רק פתרון שמאפשר לאדם לא לגווע ברעב

גלעד קריב:  חל"ת זה אומר לאדם: אם שנה שלמה השקעת עצמך במקום עבודה ועכשיו למשך חודשיים אין שם עבודה, אתה תקבל עזרה מהמדינה כדי שעוד חודשיים תחזור למקום שכבר השקעת בו את השנה הזאת

מיכל שיר סגמן: או שבינתיים תעבוד בעבודה שלא תכניס אותה לקורות חיים ואף אחד לא יידע מזה

מיכל שיר סגמן:  לא כולם צריכים לדעת שאתה עובד בטלמרקטינג

ינון אזולאי: אני טוען שכל עבודה מכבדת את בעליה

מיכל שיר סגמן: בחור צעיר שעכשיו השתחרר מהצבא יכול לצאת לעבודה

גלעד קריב: אנחנו מדברים על האנשים הצעירים?     

מיכל שיר סגמן: צעירים

מיכל שיר סגמן:  צריך לחתום אבטלה? שילך לעבוד

גלעד קריב: מנגנון החל"ת לא מסייע למי שהשתחררו מהצבא

מיכל שיר סגמן: ואף אחד לא מדבר לא על הצפון ולא על הדרום ולא על העוטף

נעמה לזימי: עד גיל 25 גם ככה האבטלה שלהם נמוכה

גלעד קריב: בדיוק

גלעד קריב:  חל"ת לא צריך להיות מוצג כקטסטרופה שזה מתן סוציאלי

גלעד קריב:  בהרבה מאוד מקרים חל"ת עוזר לשמירת שוק תעסוקה משמעותי, אפקטיבי, שמטפח את יכולות העובד

גלעד קריב:  תפסיקו עם הסיסמאות ועם הכותרות האלה

ינון אזולאי: נועה, התייחסות קצרה

נועה שוקרון: אנחנו בזמן מלחמה ולכן גם הצרכים התעסוקתיים של המשק משתנים

גלעד קריב: באמת

גלעד קריב:  הצרכים התעסוקתיים של המשק לא משתנים בחודשיים של מלחמה

גלעד קריב:  לצערנו אם נגיע למצב שבו המלחמה הזאת נמצאת אתנו משך שנה, תתחילו לדבר על השתנות הצרכים התעסוקתיים של המשק

גלעד קריב:  אגב, אם אתם כל כך מוטרדים מהצרכים המשתנים של המשק, בואו למשל תכפילו את המענק לעבודה מועדפת, בחקלאות ובנייה

גלעד קריב:  צרכים משתנים של המשק בזמן חירום

גלעד קריב:  כאילו בחודשיים אנשים יתחילו לבנות מגדלים במקום הרצפים שלא מגיעים מהשטחים

גלעד קריב:  די, נו

גלעד קריב:  באמת

קריאה: אגב חשוב שבתוך מנגנון החל"ת יהיה מנגנון שמונע את העובד שלא ירצה לחזור לעבודה

קריאה:  היום כשהוא לא רוצה לחזור, נשאר בחל"ת

קריאה:   צריך לעשות שהוא לא יוכל לעשות זאת

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  אנשים עם מוגבלויות גם יכולים לעבוד כמה שרוצים במיידי, בכל עבודה? הבנתי – כוח צעיר צריך

ינון אזולאי:  בסדר

ינון אזולאי:  אנשים עם מוגבלויות אין להם האפשרות לעבוד בכל דבר

ינון אזולאי:  מה אנחנו עושים איתם? גם משאירים להם את החצי שנה? לא להוריד להם לשלושה חודשים?     

אוריאל כזום: היום אין הבדל בתקופת הכשרה לאנשים עם מוגבלות

ינון אזולאי: למה אין הבדל?     

אוריאל כזום: שאלה טובה

אוריאל כזום:  הציעו פה שזה יהיה שלושה חודשים

אוריאל כזום:  עלינו מקובל

ינון אזולאי: האוצר, אנשים עם מוגבלויות לשלושה חודשים, מקובל? תודה

ינון אזולאי:  תעשו את זה

ינון אזולאי:  תודה שיש 121 שמדי פעם מזכירים לנו כמה דברים

נעמה לזימי: ממש

נעמה לזימי:  קודם כל, כל הכבוד על אנשים עם מוגבלות, ינון

נעמה לזימי:  חד משמעית חשוב מאוד

נעמה לזימי:  המשוחררים מצה"ל שמחקו פה, סדיר – למה למחוק?     

ינון אזולאי: דיברנו על זה

ינון אזולאי:  העלו פה מיכל שיר ועוד חברי הוועדה שמדברים על כוח צעיר

ינון אזולאי:  אני מסכים שצריך להאריך להם ולתת להם

ינון אזולאי:  לכן אני מבין את החברים פה שמצדדים ואת העמדה המקצועית בעניין

מיכל שיר סגמן: לא מבינה למה בחור שהשתחרר בגיל 21 צריך לקבל דמי אבטלה ולא לצאת לעבודה

מיכל שיר סגמן:  המשק לא מושבת

מיכל שיר סגמן:  אנחנו לא בקורונה

מיכל שיר סגמן:  יש אנשי העוטף, יש הצפון

מיכל שיר סגמן:  מי שיכול, שייצא לעבדה

מיכל שיר סגמן:  זה חשוב למורל הלאומי, זה חשוב לכלכלת ישראל

מיכל שיר סגמן:  זה חשוב מכל כיוון אפשרי

מיכל שיר סגמן:  צאו לעבוד

מיכל שיר סגמן:  די

מיכל שיר סגמן:  בוא נשלים את המטרה

מיכל שיר סגמן:  מי שצריך, שיקבל

נעמה לזימי: אוקיי

נעמה לזימי:  צריך לשקול את הסעיף רגע יותר לעומק גם במובנים, לא רק מה שגלעד אמר

נעמה לזימי:  אני כן רואה בשירות צבאי איזה אקט התנדבותי הירואי וחשוב במדינה

נעמה לזימי:  דווקא להסתכל על אוכלוסייה כמי שפתאום תיהנה מאיזה הפקר אחרי שנתנה מעצמה איקס זמן

נעמה לזימי:  אני לא אומרת פה משהו חד משמעי

נעמה לזימי:  אבל תעבירו על זה עוד חשיבה לראות מה כן אפשר לעשות

נעמה לזימי:  מוזר בעיניי שנוריד את זה

נעמה לזימי:  הרבה ממי שהשתחררו רק הרגע מהצבא גם גויסו ישירות

מיכל שיר סגמן: למה בחור בן 21 מתל אביב צריך לקבל אבטלה? אני באמת שואלת

מיכל שיר סגמן:  אדם שגר בעוטף או שפונה מהצפון – אני מבינה

מיכל שיר סגמן:  למה בחור או בחורה בני 21, 22, 23 צריכים לחתום אבטלה?     

שולמית אלוני: זה לתקופת הכשרה

מיכל שיר סגמן: זה אבטלה

מיכל שיר סגמן:  תכבסו את זה באיזה מילים שאתם רוצים

מיכל שיר סגמן:  המשק הזה צריך לעבוד, וצריך כמה שיותר אנשים שיגלגלו את הגלגל הזה

מיכל שיר סגמן:  בקורונה אנשים ישבו בבית ולא הייתה ברירה

מיכל שיר סגמן:  פה יש ברירה ופה אנחנו צריכים לעשות את המאמץ העילאי שכמה שיותר אנשים ייצאו לשוק העבודה ויעבדו

מיכל שיר סגמן:  שיעשו מאמץ

מיכל שיר סגמן:  מי שלא יכול - נטפל בו

מיכל שיר סגמן:  מי שיכול שייצא

מיכל שיר סגמן:  אין שאלה בכלל

נעמה לזימי: אני לא אומרת משהו נחרץ, רק אומרת – אני מציעה כן לבדוק עם האגף לחיילים משוחררים, אולי לקחת את דמי האבטלה שהיו אמורים להיות לאותם חיילים ולבחון אותם כמענק למקצועות חיוניים למשק

נעמה לזימי:  אומרים שצריכים לדאוג לכלכלת המשק

נעמה לזימי:  אני הולכת עם ההיגיון שלכם, שילכו לעבוד

נעמה לזימי:  היתה אמורה להיות להם אפשרות לקחת אותם דמי אבטלה לתקופה ללא תקופת הכשרה

נעמה לזימי:  אני אומרת, נכמת את זה למענק שיינתן למקצועות שנגדיר משקית כחיוניים והכרחיים

נעמה לזימי:  מצד אחד, נגלגל את המשק

נעמה לזימי:  מצד שני, אולי נעזור לאותם חיילים משוחררים שגם צריכים להתחיל את דרכם

מיכל שיר סגמן: אנו בשעת מלחמה

מיכל שיר סגמן:  הם ידחו את הקריירה שלהם בחצי שעה וייצאו לעבודה

נעמה לזימי: מקצועות חיוניים למשק עכשיו שיש חוסר בגלל גיוס המילואים המסיבי, בגלל מה שקורה - נגדיר אותם רגע משקית

ינון אזולאי: נעמה, מיצינו את העניין

ינון אזולאי:  תודה רבה

נועה שוקרון: חסרים עובדים

משה גפני: תודה

שולמית אלוני: סעיף 179יט

שולמית אלוני:  אתמול התקיים דיון – אנחנו בעמ' 28 בתחתית העמוד – בנוגע לשאלת הארכת התשלום המרבי לדמי אבטלה לכל מבוטח, בנוסח שהוצע על ידי הממשלה, לפי הנוסח, מי שסיים תקופת אבטלה לפני התקופה הקובעת או במהלכה והתאריך הקובע לגביו חל שלא בתקופה הקובעת, יהיה זכאי לדמי אבטלה, ובלבד שהוא מתגורר בישוב שפונה

שולמית אלוני:  כלומר האוצר הביא סעיף שמתייחס ספציפית למבוטח שמתגורר בישוב שפונה

שולמית אלוני:  על אף האמור בסעיפים 171 ו-171א, מבוטח המתגורר בישוב שפונה בהתאם להחלטות הממשלה בתקופה הקובעת – תקופת התשלום המרבית שחלה לגביו לפי סעיפים 171 או 171א ולפי העניין הסתיימה – תכף נברר למה הכוונה בישוב שפונה בהתאם להחלטות הממשלה – לפי העניין הסתיימה לפני התקופה הקובעת או במהלכה – יהיה זכאי לדמי אבטלה בהתאם להוראות פרק זה עד ליום שבו מסתיימת התקופה הקובעת

ינון אזולאי: תסבירו

נועה שוקרון: בעקבות הדיונים שהיו אתמול ולאחר בחינה מקצועית שערכנו, שינינו את הסעיף והחלנו אותו על כלל המפונים

נועה שוקרון:  יש רשימת מפונים שכוללת 7 ק"מ בעוטף כולל אשקלון, וגם בצפון 9 ק"מ

נועה שוקרון:  הרשימה הזאת סגורה

נועה שוקרון:  הממשלה משתמשת בה במספר הגדרות, וראינו לנכון להאריך באופן אוטומטי את ימי האבטלה לאותם אנשים שמתגוררים בישובים האלה

שולמית אלוני: למה רק להם?     

נועה שוקרון: כאן אנו חוזרים לרציונל של כלל החקיקה שמדבר על זה שככל שיש אדם שניצל את ימי זכאותו ומתגורר בחיפה- - -     

ינון אזולאי: את רצה מ-7 ק"מ ל-120 ק"מ

ינון אזולאי:  נעבור לאט-לאט

ינון אזולאי:  למה לרוץ ישר לחיפה? נעשה תחנות בדרך

ינון אזולאי:  מה קורה ב-20 ק"מ?     

נועה שוקרון: ב-20 ק"מ יש קרן מס רכוש

נועה שוקרון:  במסגרת קרן מס רכוש, אותו עובד מתוקף ההגנות של הקרן, יש לו ודאות לגבי 100% שכר ולכן ההנחה שייצא- -      

ינון אזולאי: ביטוח לאומי, כמה יצאו לאבטלה עכשיו בתקופה הזאת שלא מה-7 ק"מ? ואנחנו מדברים – אותם אלה, היא אומרת שאין להם הזכאות

ינון אזולאי:  זה הסיפור

אוריאל כזום: יש פה שני דברים

אוריאל כזום:  אלה שיצאו מה-7 ק"מ אני רוצה להחזיר אותם כי נתתם להם פתרון אחר

ינון אזולאי: 7 ק"מ אין בעיה

ינון אזולאי:  אני מדבר מעבר ל-7 ק"מ

נועה שוקרון: כשאנחנו הולכים וסופרים, ועשינו את הבחינה הזו לאור התיקונים שהוצעו על ידי הוועדה, וסופרים את כלל האנשים שממצים את אותם ימי זכאות בכלל הארץ, כלומר הצעת הוועדה כפי שהיא כרגע מדברת על 95,000 אנשים שאנו מאריכים להם אוטומטית את האבטלה בלי לבחון אם יש או אין להם

ינון אזולאי: בבחינה כמה יצאו לכם שהם עד 20 ק"מ?     

נועה שוקרון: אין לי ה-20

נועה שוקרון:   יש לי המפונים שזה מדבר על- - -     

ינון אזולאי: המפונים לא עוזר לי

ינון אזולאי:  יש הבדל בין מפונים לבין אם פיקוד העורף פינה אותם

ינון אזולאי:  דיברת על אשקלון

ינון אזולאי:  הרי לא כל אשקלון מפונים

ינון אזולאי:  משב רוח יצאו

ינון אזולאי:  אתם יכולים להגיד שלא מפונים

ינון אזולאי:  לא כל אשקלון יצאו

ינון אזולאי:  את יודעת מה הולך בנתיבות? הם לא פונו

נועה שוקרון: כל ישוב, שנמצא בתוך קרן מס רכוש, ונתיבות היא בתוך קרן מס רכוש, בעצם העסק מקבל שיפוי על העובד באופן מלא

קריאה: על כל העובדים?     

ינון אזולאי: שאלנו על דבר אחד - אותו אחד שסיים את האבטלה שלו, היא אומרת: יכול להמשיך עד 7 ק"מ

ינון אזולאי:  שאלתי מה קורה עד 20 ק"מ, עד 40, נעבור ככה את כל הארץ עד מטולה

כפיר בטט: אגב גם בשיח שהיה מול ההסתדרות והאמירה הייתה שכל מי שלהבדיל מהקורונה-  ואז לא דיברנו כלל על מפונים

כפיר בטט:  המפונים היה תוספת שהכנסנו

ינון אזולאי: בקורונה נתנו לכולם

כפיר בטט: להבדיל מהקורונה, אני אומר

כפיר בטט:  אז סגרנו את כולם ואמרנו: אסור לכם להתרחק 100 מטר מהבית

כפיר בטט:  עכשיו אנחנו במצב שונה

כפיר בטט:  אמרו את זה חברות הכנסת שיר ופרקש

כפיר בטט:  אנחנו רוצים שאנשים ייצאו לעבוד

כפיר בטט:  האנשים שנגמרה להם תקופת האבטלה, המשק פתוח

כפיר בטט:  יש מקומות ללכת לעבוד בהם, בין אם בחקלאות ואנו הולכים לתת אקסטרה תמריצים לחקלאות לאו דווקא בישובים- -     

ינון אזולאי: מחר אתה צריך לצאת לחל"ת, גם אני

ינון אזולאי:  תצא לעבוד בחקלאות? מה אני בא לומר – הפתרון לא אמיתי

ינון אזולאי:  מדבר על כולנו

כפיר בטט: מבין אותך לגמרי

כפיר בטט:  אבל בסופו של דבר אנחנו לא בקורונה ולכן הייתה אמירה גורפת שאנו לא מאריכים את דמי האבטלה

כפיר בטט:  אמרנו, כי הישובים שפונו, אדם שנמצא באילת כשגר - -      

ינון אזולאי: הבנו

ינון אזולאי:  שאלתי על מי שגר בנתיבות

כפיר בטט: אלה שלא פונו

כפיר בטט:  עכשיו נגמר להם ימי האבטלה, לא קשור למלחמה

כפיר בטט:  אנו לא רואים סיבה להאריך את דמי האבטלה כי יש מקומות לעבוד בהם גם באזורים האלה וגם באחרים

ינון אזולאי: אין

ינון אזולאי:  עובדה שהוא לא מצא

ינון אזולאי:  אמרת שיש עבודה

ינון אזולאי:  למה יש עבודה? איפה העובדים שהיו שם?     

כפיר בטט: חלקם הגדול פונה

כפיר בטט:  תשאל את התאחדות התעשיינים

ינון אזולאי: אז הוא יכול לבוא במקומו?     

כפיר בטט: כן

כפיר בטט:  למה לא? הוא עדיין יקבל את הכסף

ינון אזולאי: אבל הוא לא מפנה את המקום שלו

ינון אזולאי:  הוא מפנה את המקום לתקופה קצרה

כפיר בטט: התאחדות התעשיינים מדברים אתנו כמה קשה להם להביא את האנשים למפעלים בעוטף

יצחק פינדרוס: אבל זה אנשים שנמצאים בעוטף

יצחק פינדרוס:  אתה מצפה שהמפעל לצורך העניין בעוטף ייקח 100 עובדים חדשים וכל אלה שבאילת יישארו מובטלים לשנתיים הקרובות?     

נועה שוקרון: אתה מצפה שאנשים יישבו בבית?     

יצחק פינדרוס: לא, אבל אובייקטיבית, אתם חוזרים על זה – קורונה, לא קורונה - יש כמה מאפיינים לפחות בקילומטרים האלה שדומים לקורונה

יצחק פינדרוס:  אין אפשרות נורמטיבית, סליחה שאני אומר את זה, לאדם אפילו בנתיבות, מעבר ל-20 אפילו, ואפילו במקומות האלה, לשהות בבית

יצחק פינדרוס:  אין מערכת חינוך, אי אפשר לצאת מהבית, צריך להיות 15 שניות מאזעקה

יצחק פינדרוס:  אין אפשרות

יצחק פינדרוס:  אנחנו משחקים בנדמה לי

יצחק פינדרוס:  זה שיש מפעלים שיש בעיה בגלל הסיבה הזו - זו הסיבה

יצחק פינדרוס:  מה אתם מנסים לעשות? לרבע את המעגל שלא קיים?     

כפיר בטט: כפי שנאמר פה, המטרה שלנו שהמשק יעבוד

כפיר בטט:  ינון, תרצה שנחזור אליך עם תשובה ספציפית לישובים האלה?     

ינון אזולאי: לומר מה ההצדקה לכך, אתה יכול עכשיו לומר, למה לא 20, 40?     

כפיר בטט: ההצדקה האמיתית שאנו רואים זה לגבי הישובים המפונים

ינון אזולאי: המפונים הבנתי אבל גם באשקלון כשאתה אומר מפונים – חלק פינו, חלק לא פינו

יצחק פינדרוס: והאם משב רוח נקרא פינוי או לא

ינון אזולאי: אתמול הייתה גם מאחד הקיבוצים, סליחה שאיני זוכר את השם, וגם שם לא פינו

ינון אזולאי:  יש מקומות שלא פינו, אבל לא עובדים שם

יצחק פינדרוס: אי אפשר לעבוד שם

אורית פרקש הכהן: אולי צריך שתהיה הגדרה של ספר

ינון אזולאי: לא, לא נכנסים לתוך ספר

שולמית אלוני: השאלה היא אחת, האם אפשר להתייחס להחלטות ממשלה ספציפיות

שולמית אלוני:  היו לדעתי שתי החלטות ממשלה – שלוש – שנגעו לנושא הפינוי אפשר להתייחס אליהן וגם יש לקחת בחשבון שיכול להיות שיהיו החלטות פינוי נוספות

ינון אזולאי: הייתם צריכים היום לתת תשובה

כפיר בטט: לא דנו בזה

ינון אזולאי: דנו בזה אתמול

נועה שוקרון: המענה בהתאם להסכמות היה שאנחנו עושים את זה רק למפונים, והנוסח כפי שאנו כתבנו אותו הוא בהתאם להסכמות

ינון אזולאי: איזה הסכמות?     

נועה שוקרון: איתך, בין היתר

ינון אזולאי: איתי? אמרתי לך: לא מקבל את זה

ינון אזולאי:  אמרת לי: תחשוב על זה

ינון אזולאי:  לא מסכים

ינון אזולאי:  השיטה שלי אתכם גם כשאני אומר שאני הולך לבחון

נועה שוקרון: בהסכמות עם ההסתדרות המקוריות

ינון אזולאי: אני לא הסכמתי

ינון אזולאי:  אשים את הדברים על דיוקם

יצחק פינדרוס: אתה יודע שנבחרי הציבור הם היחידים שלא מוגנים, כי לא חברים באף איגוד

ינון אזולאי: אתם רוצים שתבדקו ותחזרו? רק תבדקו אם זה יהיה כן או כן

שולמית אלוני: עמ' 29, סעיף 129כ

שולמית אלוני:  תחילת תשלום דמי אבטלה

שולמית אלוני:  לעניין תשלום דמי אבטלה בעד התקופה הקובעת יקראו את סעיף 172 כך שבסופו יבוא: למעט בתקופה הראשונה שחלה בתקופה הקובעת

שולמית אלוני:  בעצם זה הנוסח שהוצע על ידי הממשלה

שולמית אלוני:  בהתאם לנוסח הזה הם רוצים שההסדר יחול, כך שרק בתקופה הראשונה שגם צריך להבין מה זה התקופה הראשונה, לא ייספרו 5 ימים, וככל שההסדר יוארך לארבעה חודשים כלומר נניח חודש פברואר, אז ינוכה החל"ת

שולמית אלוני:  כשאנו דיברנו על זה אתמול בוועדה, דיברנו על להחריג את סעיף 172

ינון גוטגליק: של הפעם הראשונה

אוריאל כזום: היה סיכום אתמול על הימים האלה, שלא מורידים

דובר: דמי אבטלה כל רבעון מורידים 5 ימים, אז מה שהוחלט פה, שברבעון הראשון לא מורידים

חנן פורת: לא מורידים

חנן פורת:  את חמשת הימים האלה הוא מקבל בסוף התקופה

חנן פורת:  אם יש לו 100 ימי אבטלה, יקבל את אותם 100 ימים

חנן פורת:  פשוט 5 ימים ראשונים – יקבל אחרי הימים

יצחק פינדרוס: הרב גפני, הרי אם יוארך

יצחק פינדרוס:  נדע עוד חודשיים?     

נועה שוקרון: בסוף הרי מדובר בתיקונים לחוק

נועה שוקרון:  יש איזה כללי בסיס

נועה שוקרון:  השאלה מה מתקנים לאור המצב החדש

נועה שוקרון:  כללי הבסיס הם כאלה שמדברים על זה שכל רבעון יש חמישה ימים שלא משולמים

נועה שוקרון:  יש רציונל כלכלי מאחורי זה

נועה שוקרון:  אנו רוצים שלאנשים יהיה תמריץ כלכלי לצאת לעבודה

נועה שוקרון:  ביקשתם באופן חריג לאור המצב לוותר על חמשת ימי ההמתנה הראשונים

נועה שוקרון:  מה הרציונל לוויתור על חמשת ימי ההמתנה ברבעון הבא?     

יצחק פינדרוס: לא אמרנו

יצחק פינדרוס:  אומר: אזכה אותך בסוף

כפיר בטט: שנייה

כפיר בטט:  ביטוח לאומי אמר גם אתמול של-5 ימים הראשונים - ההסכמה שהייתה הייתה שאין חמשת הימים הראשונים

כפיר בטט:  משלמים מהיום הראשון

כפיר בטט:  זו הייתה ההסכמה

ינון אזולאי: איפה הכוכבית? אין כוכבית

חנן פורת: בתקופות אחר כך

שולמית אלוני: כפיר, זה לא היה הסיכום

שולמית אלוני:  יש פה התחכמות כי מה קורה אם מגיעים לפברואר?     

נועה שוקרון: אז נדבר

כפיר בטט: כל המתווה הזה הוא עד נובמבר

נועה שוקרון: יש פה הוראת שעה עד סוף נובמבר

נועה שוקרון:  ככל שהמצב המלחמתי ממשיך, צריך לשנות מחדש את כל ההסדר

שולמית אלוני: אין בעיה, ממילא תבואי בחקיקה כי אחרי דצמבר את צריכה לבוא בחקיקה

נועה שוקרון: אז למה לשנות את ברירת המחדל של החוק הבסיסי?      

משה גפני: מה הדיון?      

ינון אזולאי: בקצרה אומר לך: שלומית צודקת

ינון אזולאי:  היא מדברת על החמישה ימים הראשונים שאתמול הגענו להבנה שמוותרים אליהם

ינון אזולאי:  היום הם אומרים: כן, זה יהיה ברבעון

אוריאל כזום: לא

משה גפני: מה היה הסיכום?     

ינון אזולאי: שחמשת הימים הראשונים גם לא ייכללו

משה גפני: למה לא עומדים בסיכום הזה?     

ינון אזולאי: בנוסח זה לא מובן ככה

שולמית אלוני: אנחנו מאשרים עכשיו מתווה, שדן בחודשים אוקטובר, נובמבר וגם דצמבר

שולמית אלוני:  אם נגיע למצב שבו המצב המלחמתי יוארך ממילא יצטרכו לבוא בחוק

שולמית אלוני:  הם אומרים: לפי הנוסח הזה, הם רוצים להשאיר את הסטנדרט שקיים בביטוח לאומי, ואומרים: אם נגיע לפברואר, כבר פה עכשיו אנו מעגנים את זה שבפברואר כן

שולמית אלוני:  לא דיברנו על פברואר

שולמית אלוני:  הייתה התייחסות לזה שעכשיו במצב הזה שאליו מתייחסת הצעת החוק לא מביאים בחשבון את חמשת הימים

יצחק פינדרוס: הרי אתם צריכים לחזור בינואר בכל מקרה

משה גפני: תמשיכי הלאה

משה גפני:  אני רוצה להצביע היום

אורית פרקש הכהן: נצביע היום?     

משה גפני: אני רוצה

משה גפני:  יש עוד כמה דברים שאני רוצה

שולמית אלוני: סעיף 6 מדבר על שיפוי המוסד לביטוח לאומי

אורית פרקש הכהן: רגע, אז הסעיף נשאר בתחולה לגבי מפונים, לא כללי

שולמית אלוני: לא

שולמית אלוני:  היא ביקשה לחזור לסעיף שהיה לפני הסעיף הקודם

יצחק פינדרוס: שאלנו מה קורה עם כל מי שהתפנה מעבר ל-7 ק"מ

יצחק פינדרוס:  כרגע הם לא הביאו תשובה

יצחק פינדרוס:  היו צריכים להביא – לא הביאו

שולמית אלוני: סעיף 6, שיפוי המוסד לביטוח לאומי

שולמית אלוני:  אוצר המדינה ישפה את המוסד לביטוח לאומי לגבי כל סכום שהוצא בגין כל גמלה או תוספת גמלה המשתלמת לפי הוראות חוק הביטוח הלאומי כנוסחו בחוק הזה

שולמית אלוני:      יש להוסיף פה גם את נושא המענק של גיל 67

שולמית אלוני:  כבר נגיע לזה, בהמשך

שולמית אלוני:      סעיף 7 מתייחס לתיקון חוק עבודת נשים

שולמית אלוני:  בהתאם לסעיף, בתקופה שמיום 7

שולמית אלוני: 10

שולמית אלוני: 23 עד יום י"ז בכסלו התשפ"ד 30

שולמית אלוני: 11

שולמית אלוני: 23, יקראו את סעיף 9ג לחוק עבודת נשים התשי"ד-1954 כך שאחרי פסקה (2) יבוא: (2א)(א) הוציא מעסיק עובד או עובדת לחופשה ללא תשלום במהלך התקופה הקובעת לתקופה רצופה של 14 ימים לפחות שחלה כולה או חלקה ב-60 הימים כאמור בפסקה (1א) או (2), לא תובא תקופת החופשה ללא תשלום במניין 60 הימים

שולמית אלוני:  בפסקה זו התקופה הקובעת – כהגדרתה בסעיף 38ג לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961 

שולמית אלוני:      פה אני מבינה שגם אם תהיה הארכה, תחול בהתאם עד סוף דצמבר

שולמית אלוני:      (ב) על אף האמור בסעיף (1א), השר רשאי להתיר פיטורין של עובד או עובדת שהוצאו לחופשה ללא תשלום כאמור בפסקת משנה (א) אם שוכנע כי הפיטורים אינם בקשר ללידה, לתקופת הלידה וההורות או להיעדרות כאמור בפסקה (1א) או (2) ובלבד שחלפו 60 ימים מתום תקופת הליגה וההורות או ההיעדרות

דקלה חורש: שלום, אני ממשרד העבודה

דקלה חורש:  גם אנו חושבים שזה תיקון מבורך

דקלה חורש:  גם הפצנו טיוטת תזכיר בנושא הזה

דקלה חורש:  זה תיקון חקיקה שהיה בתקופת הקורונה

דקלה חורש:  הרעיון המסדר אומר שאישה שחוזרת מחופשת לידה והורות מוגנת ל-60 ימים

דקלה חורש:  אנו רוצים שהחל"ת לא יבוא במניין הימים של תקופת ההגנה שלה, ואנו חושבים שהתיקון הזה חשוב

דקלה חורש:  במקרה שאנו בתוך ה-60 ימים והמעסיק מבקש היתר בתקופה הרגילה שאנו לא בחל"ת, הוא צריך לבקש היתר, ויינתן רק אם זה עסק שחדל לפעול

דקלה חורש:  אם מדובר בתקופה שנדחית בגלל החל"ת, אנו משווים את התקופה הזו לתקופה של חופשת לידה והורות שהוארכה בחל"ת והוא צריך לבקש היתר

דקלה חורש:  השר כמובן ומי שמואצל סמכות השר, יצטרך לשקול שאין קשר כמובן להיעדרות שלה

מיכל שיר סגמן: זה הרעת תנאים

פנינה תמנו: לא

פנינה תמנו:  ישבתי איתם

פנינה תמנו:  בגלל שזה ובלבד שלא מדובר בתוך ה-60 ימים של ההגנה אלא מעבר לימים של ה-60 הגנה, בהתחלה גם אני התבלבלתי

מיכל שיר סגמן: 60 ימים זה בסדר

מיכל שיר סגמן:  היום החוק אומר, שבפשיטת רגל – בתוך ה-60 יום, אבל פה זה לא רק בפשיטת רגל

פנינה תמנו: אבל זה מעבר ל-60 ימים

מיכל שיר סגמן: 60 יום היא מוגנת, ואז בתקופה הנוספת

פנינה תמנו: גם אני חשבתי כמוך ולכן בדקתי את זה

פנינה תמנו:  רק אומר, אדוני היושב-ראש, שרציתי מאוד להגיע להסכמות איתם

פנינה תמנו:  הם לא רוצים להגיע להסכמות, על הנשים

משה גפני: מצטער

משה גפני:  לא עכשיו

פנינה תמנו: מתי? לא היית פה

פנינה תמנו:  אדוני היושב-ראש, חשוב לי שאתה תהיה מעודכן

משה גפני: מאה אחוז

משה גפני:  מירב

מירב כהן: ב-60 יום את אומרת שהיא מוגנת, אין בעיה

דקלה חורש: אנו מאפשרים לה לחזור ל-60 ימים

דקלה חורש:  ב-60 ימים הקובעים שלא מקוזזים ממחלה, אפשר להתיר את פיטוריה רק כשהעסק חדל לפעול

דקלה חורש:  כשאנחנו מאריכים את התקופה אפשר לתת היתר רק אם אין לזה קשר לתקופת לידה והורות

מירב כהן: שאלה שנייה, לפי איזה שכר מחשבים את דמי הלידה – לפי תקופת החל"ת או לפי השכר שהיה לפני כן? כדי שלא תהיה פגיעה בגובה דמי הלידה

מירב כהן:  אולי ביטוח לאומי יכול להשיב על זה

אוריאל כזום: אם יש ירידה בשכר, הולכים אחורה

אוריאל כזום:  כנ"ל אם יש חודשיים חל"ת ילכו אחורה- - -     

מירב כהן: מצוין, אז לא יחשבו את זה לפי החל"ת

מירב כהן:  שאלה לגבי העמותות, לא קשור לסעיף הנשים - האם הגיעו להסדר איתם? הרי אמרו, שמי שיש לו הכנסות מתרומות של יותר מ-30%- -      

משה גפני: דיברנו על העניין הזה הבוקר

מירב כהן: אבל אמרו שיחזרו עם תשובות ולא שמעתי מה המתווה

שולמית אלוני: כרגע זה ירד ל-25% מ-33% אבל יש שאלות שנותרו פתוחות

מירב כהן: ויהיה נפרד לכאלה שנתמכים יותר מתרומות?     

משה גפני: מצטער

משה גפני:  אנחנו לא חוזרים לזה עכשיו

משה גפני:  תהיי פה ותשמעי כשיציגו

מירב כהן: יציגו את זה היום? מחר?     

משה גפני: כשיציגו, זה יהיה פה

מירב כהן: כי התשובות שם לא ברורות

מירב כהן:  ועוד משהו קטן שלא מופיע ושכחו – בקורונה, כשהוציאו אנשים לחל"ת, ביטלו את הסעיף שמחייב את המעסיק לשלם 350 שקלים על כל עובד שיוצא לחל"ת

מירב כהן:  זה תשלום פר חודש

מירב כהן:  פה לא ראיתי את זה, ועסקים עלולים לשאת פה הוצאה שיכולה להגיע לסכומים מאוד גבוהים, של 350 שקלים על כל אדם שמוציאים לחל"ת

מירב כהן:  אני חושבת שזו טעות טכנית שיש לתקנה

מירב כהן:  האם מישהו מביטוח לאומי יכול להתייחס?     

אוריאל כזום: כרגע זה לא נכנס לחוק

אוריאל כזום:  לא היה על זה דיון אצלנו

אוריאל כזום:  בניגוד לקורונה ששם זה ירד, פה לא ירד

אוריאל כזום:  פה כרגע החובה נשארה

מירב כהן: יש פה עלות של 350 בחודש על כל עובד שמוציאים לחל"ת

מירב כהן:  בקורונה ביטלנו את זה ופה זה לא מבוטל וזה יהיה עוד עלות על המעסיקים

משה גפני: למה זה לא מבוטל כאן?     

יצחק פינדרוס: כי אני לא רוצה לעודד אותם להוציא לחל"ת

נועה שוקרון: בקורונה היינו שנה וחצי

נועה שוקרון:  אפשר להבין למה מעסיק לא מעוניין לשלם על העובד שלו משך שנה וחצי

נועה שוקרון:  מעסיק שלא מוכן לשלם 350 שקל בשביל להיפרד מעובד לחודשיים שהמדינה תממן

ירון גינדי: מסעדה שעכשיו נפגעה, ויש לה 100 מלצרים, והיא סגרה את המפתחות שלה - לא רק שנפגעה מהקורונה ואנו עושים פה חוק לסייע לה – תצטרך לשלם 35,000 שקל לחודש לביטוח לאומי על החל"ת

ירון גינדי:  בקורונה ביטלנו את זה

ירון גינדי:  למה עכשיו אנו מייצרים פה חוק, שבא לפצות את העסקים, ומצד שני אומרים להם: לא, הוצאתם את 100 עובדים שלכם לחל"ת – תשלם 35,000 שקל לחודש למרות שהעובדים שלך לא עובדים ולמרות שאתה לא מייצר הכנסה

ירון גינדי:  אם לא מובן למה צריך לפטור אותם – אני כבר לא יודע

נועה שוקרון: אני חושבת שיש הבדל בהתייחסות לגבי הוצאות המעסיק באירוע שבו יחסי העבודה מתנתקים לשנה וחצי לבין אירוע שנכון לכרגע הוא חודשיים

ירון גינדי: בתחילת הקורונה לא ידענו שזה שנה וחצי

משה גפני: הבנתי

משה גפני:  פינדרוס, תוכל להסביר לי?     

יצחק פינדרוס: אנחנו מעוניינים למעט כמה שיותר שיפטרו אנשים

יצחק פינדרוס:  גם פה הכנסנו את הנושא של ההוצאות הקבועות של העובדים, הכנסנו את הנושא של הפיצוי לעובדים של 70% כי אנו רוצים שיימנעו מפיטורים

יצחק פינדרוס:  לעודד להשאיר עובדים

משה גפני: אז למה אם הוא מוציא אותו, הוא צריך לשלם?     

ירון גינדי: המסעדה סגורה, העסק סגור, משרד התיירות סגור

ירון גינדי:  אין תיירים בישראל

ירון גינדי:  נכון? אני יכול לעודד אותו למה שהוא רוצה

ירון גינדי:  הוא צריך להוציא את ה-100 עובדים שלו לחל"ת ולשלם 35,000 שקל

גלעד קריב: - - -     

משה גפני: רגע

גלעד קריב: אצלך נשים לא שרות, אין קריאות ביניים

גלעד קריב:  יכולנו לגמור את זה בקריאת ביניים קצרה

גלעד קריב:  אז תיתן לי זכות דיבור ארוכה

משה גפני:   למה אתם לא מורידים את זה? הרי אנחנו עוזרים לו פה המון בכל התהליך הזה

משה גפני:  למה פה אנחנו אומרים שהוא יוציא כסף?     

נועה שוקרון: התקופה המזכה כרגע מדברת עד 30

נועה שוקרון: 11

נועה שוקרון:  אנו סבורים שבטווח זמן כזה אין מקום לשינוי בעלויות

נועה שוקרון:  כן אציין שגם לסעיף הזה וגם לסעיפים רבים אחרים פה יש עלויות תקציביות משמעותיות

נועה שוקרון:  זו הצעת חוק תקציבית

משה גפני: אני בעד להוריד את זה

משה גפני:  בבקשה

גלעד קריב: לפני דקה אתם הסברתם פה, שאתם רוצים לא לייצר אבטלה סמויה במקומות העבודה, ואם באמת אין עבודה, שאנשים יצאו לחל"ת

גלעד קריב:  אתם אמרתם את זה

גלעד קריב:  אני לא מבין איך זה מסתדר

גלעד קריב:  מצד אחד אתם אומרים: אנחנו רוצים שמי שבאמת יש לו עבודה, יישאר במקום העבודה אבל מי שלא שייצא לחל"ת

משה גפני: למה אמרת את קריאת הביניים הזו כשאני שאלתי את זה? אתה לא סומך עליי?     

גלעד קריב: הולך בעקבותיך

גלעד קריב:  יהיו עיניך רואות את מוריך

גלעד קריב:  הכול אני רוצה כמוך

רועי כהן: אדוני היושב-ראש, יש עוד דבר שצריכים להתייחס – סיווג מבוטחים – שדאגת, שלא ייתנו לאותם מעסיקים לחפש את האישור מהמעסיקים

רועי כהן:  ביטוח לאומי צריך לתת על זה את המענה

יניב בר אור: אדוני היושב-ראש, מהתאחדות מעונות היום, לגבי מתווה הפיצוי וגם לגבי מתווה החל"ת, אנחנו במתווה פיצוי השכר – אנחנו לא מקבלים - בדקנו את כל המתווה פיצוי לעסוקות

יניב בר אור:  אנחנו מעונות יום פרטיים

יניב בר אור:  אנו כמעט לא נכללים במתווה הזה

יניב בר אור:  למה אני אומר כמעט – כי יש לנו פה מודל בוחן, שבשכר אנו מפוצים בין 35% ל-55% מהשכר, ובמתווה של ההוצאות הקבועות אנו מפוצים פחות מ-20%

יניב בר אור:  כלומר בקושי משולם לנו השכר של השכר דירה או של הארנונה

יניב בר אור:  אנו צריכים המון כסף להביא מהבית, מעל 70% לממן

יניב בר אור:  לא ייתכן שמעונות היום הפרטיים, כשמעונות היום הסמל קיבלו מתווה פיצוי נפרד, מעונות היום הפרטיים יצטרכו לממן את החינוך של המדינה ולצפות שלהורים יהיה לאן לחזור

יניב בר אור:  לא נוכל לעמוד בזה

יניב בר אור:  אנו חייבים שהוועדה תקרא לאוצר

יניב בר אור:  ישבנו ודיברנו ואנו מנסים לקיים שיח

יניב בר אור:  בקורונה ניתן לנו פיצוי סקטוריאלי

יצחק פינדרוס: דובר שתשבו עם הפרטיים מול הציבוריים

יצחק פינדרוס:  דיברנו על זה כבר, זו הפעם השלישית

כפיר בטט: בסוף המעון הפרטי, הוא כמו כל עסק אחר במדינה

כפיר בטט:  יש להבין זאת

כפיר בטט:  להבדיל מהקורונה, פה נתנו קאפים הרבה יותר גבוהים ו-75% שיפוי על השכר

כפיר בטט:  כמובן אם הוא לא נפגע בהכנסות שלו לא יקבל 75%

כפיר בטט:  ודאי שאם לא נפגעת בהכנסות, לא תקבל שיפוי על השכר

יניב בר אור: נפגענו 75%

יניב בר אור:  אנחנו קורסים ואת מוחקת לנו בפרצוף, נועה

יצחק פינדרוס: גם מעון סמל הוא בסך הכול גוף פרטי לחלוטין

יצחק פינדרוס:  מה ההבדל מבחינתכם בין מעון סמל למעון יום פרטי? לא הצלחתי להבין כי בחוק שהעברנו על ההגנה, מחויבים היום בחוק בדיוק כפי מעונות הסמל- -      

קרן אוחנה איוס: במעון סמל חצי משלם הורה

יצחק פינדרוס: מה בתפיסה שלכם ההבדלים? אם הייתם אומרים גם מעונות הסמל – מבחינתי זה משהו פרטי

יצחק פינדרוס:  לא מעניין אותי

יצחק פינדרוס:  מה שונה? כי לא בניתם – פעם אחת כי לא בניתם מספיק מעונות ופעם שנייה כי אתם לא מממנים את זה?     

כפיר בטט: גם את מעונות הסמל לא פיצינו באופן מלא, אבל את מעונות הסמל להבדיל מהמעונות הפרטיים הם מעונות מפוקחים

קרן אוחנה איוס: גם אנחנו מפוקחים

כפיר בטט: אני קובע מחיר מפוקח ולא נותן לאף- - - מעון לזוז ממנו, להבדיל מהמעונות הפרטיים

כפיר בטט:  במעונות הסמל אני קובע מה המחיר, כמה ההורה יכול לשלם ומפקח שלא יגבה יותר

כפיר בטט:  שתיים, אני מסבסד אותם

כפיר בטט:  שלוש, אני שם עליהם רגולציה יותר קפדנית של משרד העבודה וכל הפרוגרמה שלהם

כפיר בטט:  אחרי זה יש הרבה שוני

כפיר בטט:  גם להם עשינו מתווה – לא פיצוי מלא-מלא על כל החודש האחרון, והעסקים האלה, הנתון שאמר זה כי לא ירד מ-100% מההכנסות אז ודאי שאני לא משפה אותו – כמו עם כל עסק אחר, כפול מקדם הפגיעה

כפיר בטט:  אני לא יודע מה מערכת היחסים שלו עם ההורים

כפיר בטט:  לא יודע כמה כסף החזיר להורים או לא

יניב בר אור: החזרנו כסף מלא

כפיר בטט: אני יודע שלא כל ההורים החזירו כסף מלא

יניב בר אור: מחכים

כפיר בטט: העסק הזה הוא בדיוק כמו כל עסק אחר

כפיר בטט:  מקבל פה שיפוי הרבה יותר גבוה משהיה בקורונה בגלל שהכנסנו את ה-75%, כי הגדלנו את הקאפינג

יצחק פינדרוס: שאלה - כמה ההבדל בין כמה שהוא מקבל למעונות יום מפוקחים?      

כפיר בטט: תלוי אחד לאחד כמה הכנסות ירד, כמה החזיר להורים

יצחק פינדרוס: בהינתן במצב שירד כמו מעון יום מפוקח

נועה שוקרון: המתווה כפי שכפיר ציין בסופו של דבר הולך מאוד לקראת עסקים קטנים, ונותן שיפוי משמעותי על רכיב השכר

נועה שוקרון:  זה שני אלמנטים שלא היו בקורונה ומאוד מיטיבים עם מעונות היום, כי זה עסק שברור שההוצאות שלו הן הוצאות שכר, וברור שבסופו של דבר רוב האנשים האלה באמת עם מחזור שלא עולה על 2 מיליון שקלים

נועה שוקרון:  שני הדברים האלה, הבטחתי ליניב ואעמוד במילתי שאעבור איתו על האקסל, אבל לא הגיוני לומר שהוצאות השכר משופות ב-35%- -      

יניב בר אור: ישבנו על האקסל הזה גם עם אמיר- -      

נועה שוקרון: נשב על זה גם אנחנו אבל בסוף אם המדינה נותנת שיפוי של 0

נועה שוקרון: 75, הגיוני שהוצאות השכר בהינתן פגיעה של 100%- - -     

יניב בר אור: על שבועיים זה 35%, ועל שלושה שבועות זה 55%

יניב בר אור:  אתה אומר שאתה משפה על 75%

יניב בר אור:  זה לא נכון

כפיר בטט: כמובן שזה ביחס לפגיעה

כפיר בטט:  לא מבין

כפיר בטט:  אתה רוצה שנשפה אתכם על שבוע שבו לא הייתה מלחמה? השבוע הראשון שההורים שילמו לך

יניב בר אור: יש כאלה שהיו סגורים שלושה שבועות ויש כאלה שעד היום לא נפתחו

נועה שוקרון: בסוף יש אלמנט מאוד-מאוד משמעותי

נועה שוקרון:  אותו גם רצינו לוודא במקרה של מעונות הסמל וגם חשוב שיהיה כאן

נועה שוקרון:  עקרונית אם אין ירידה בהכנסות ההורים, אין סיבה שתהיה ירידה במחזור

נועה שוקרון:  ככל שלא גבית מהורים על ימים שבהם לא היית פעיל, וכמובן אם היית פעיל, אין שום סיבה שלא תגבה את הכסף מההורים

יניב בר אור: לא הייתי פעיל

נועה שוקרון: בימים שבהם לא היית פעיל ואין לך הכנסות, יש ירידה במחזור, וכתוצאה מזה המתווה שאמרנו בתוקף, אנו לא מזהים שום סיבה שאתה תיפגע בהיקפים שאתה אומר

נועה שוקרון:  אנחנו נעבור על האקסל

יניב בר אור: המתווה הזה לא נותן לנו מענה

נועה שוקרון: למה?     

יצחק פינדרוס: תגיד לי בכלל אצבע מה היחס בין מה שאתה נותן למעונות רגילים למפוקחים, מקסימלי?     

כפיר בטט: שוב, במעונות הפרטיים – לא נכנסתי אם אתם מכניסים להורים או לא, להבדיל ממעונות היום המפוקחים

יצחק פינדרוס: בהינתן שהוא לא גבה מההורים כמו שמעון היום לא גבה

יצחק פינדרוס:  תשווה לי תפוח תפוח

יצחק פינדרוס:  שניהם לא גבו

יצחק פינדרוס:  כמה זה יהיה? בסוף גם ההורים שלו מאזינים לנו

יצחק פינדרוס:  כשאתה אומר: קיבל פיצוי - ההורה שלו גם יגיד לו: תביא את הכסף הזה

יצחק פינדרוס:  בהינתן שהוא לא גבה

כפיר בטט: אנו כמובן לא מפחיתים, גם מהעמותות לא שאלת כמה, כי יש פה מי שמתוקצב על ידי המדינה ויש מי שלא

כפיר בטט:  לכן גם פה יש ההבחנה הזו

כפיר בטט:  נועה אומרת שזה אחד לאחד

כפיר בטט:  אני לא רוצה לתת לך מספר

כפיר בטט:  זה בעיניי כמו שתגיד על העמותות, כשדיברנו על התמיכות שלהן וכמה הן מתוקצבות מהמדינה, איך הן בהשוואה לעסק רגיל

כפיר בטט:  זה לא בדיוק אותו דבר

כפיר בטט:  במעונות המפוקחים אני קובע בדיוק מה הסף שיכולים

כפיר בטט:  לא קובע לו כמה יכול לגבות

יצחק פינדרוס: אנחנו כמדינה

יצחק פינדרוס:  זה לא היה אמור להיות בכלל

כפיר בטט: יכול להיות

כפיר בטט:  ביום שהכול יהיה מולאם, יהיה מולאם

יצחק פינדרוס: הסיבה שיש מעונות יום ברובו זה כי מדינת ישראל ב-2002, 2003 בגדול, הפסיקה לקחת אחריות ולבנות

כפיר בטט: אבל לא נפתור את זה עכשיו

קרן אוחנה איוס: כבוד היושב-ראש, אני רוצה שיילקחו בחשבון עוד שני משתנים

קרן אוחנה איוס:  האחד, שאנחנו נצטרך להחזיר להורים באיזה אופן – התחלנו חודש חדש, כלומר ההחזרים יהיו רק בחודש הבא כי תשלום אוקטובר נקבע בראשית אוקטובר

קרן אוחנה איוס:  לכן זה לא לא לגבות אלא להחזיר

קרן אוחנה איוס:  תשלומים שכבר שולם עליהם מע"מ ומס והיו מהם הורדות- -      

יצחק פינדרוס: זה אמרנו על כל עסק שאנו בודקים

יצחק פינדרוס:  זה סוכם בבוקר

קרן אוחנה איוס: אמת

קרן אוחנה איוס:  שנית, אנו לא יכולים לשים סימן קריאה בסוף הנזק כיוון שאנו עדיין בהתמשכות הנזק

קרן אוחנה איוס:  עדיין יש לנו מסגרות שלא עובדות, בניגוד למעונות הסמל, שמקבלים חלופות, מבנים על ידי הרשות המקומית, שמקבלים הקצאה של שומרים, קב"טים, של עוד כוח אדם וכו' שאנחנו צריכים להתמודד

קרן אוחנה איוס:  היום אני כבעלת מעון יום פרטי כדי להפעיל את המעון הייתי צריכה לא רק לספוג את הנזק, גם כדי לפתוח - אני צריכה להעמיד שומר בכניסה, לפנות למבנה חלופי, לשלם שכירות אצלי ובמבנה החלופי

קרן אוחנה איוס:  כלומר ההוצאה שלי גדלה כשההכנסה שלי זהה כי ההורה לא ישלם לי אקסטרה בגלל שעברתי מקום

קרן אוחנה איוס:      אני רוצה לומר לצוות האוצר לעניין חוסן העורף

קרן אוחנה איוס:  אנו מדברים על שני ילדים לאותו הורה

קרן אוחנה איוס:  מעונות היום הפרטיים היום הם מפוקחים

קרן אוחנה איוס:  שלא תתבלבלו במונחים

קרן אוחנה איוס:  חלים עלינו רגולציות אולי לא לפי הפרוגרמה, אולי אפילו יותר

קרן אוחנה איוס:  אפרופו כוח אדם שאנחנו מכשירים אותם

יצחק פינדרוס: גם בחקיקה מופעל עלינו, על המבנים

קרן אוחנה איוס: שומרים עליהם

קרן אוחנה איוס:  אנחנו ענף מס' 1 במצוקת כוח אדם, ולנו יש אינטרס לשמר את כוח האדם הזה ולכן אנו לא נשלח אותם לענפים כמו בנייה וחקלאות וסליחה על הציניות

קרן אוחנה איוס:  כשאתם יושבים פה בבית המחוקקים ומתייחסים לשני ילדים לאותו הורה, יש להינתן שוויון הזדמנויות כי יש הורים בבית שמסתכלים כאן תדמיתית, פסיכו סומטית

קרן אוחנה איוס:  אנחנו במשבר

קרן אוחנה איוס:  הורה לילד שיושב בבית, יכול להיות שהוא בחוץ כי לא היה לו מקום במעון המפוקח ועכשיו נושא בנטל ואנו כן מצפים להתייחסות מיוחדת, ויסלחו לי שאר הענפים, ואם כל הזמן אומרים כמו שהיה בקורונה – כמו שהיה בקורונה

קרן אוחנה איוס:  גם אם יעלה לאוצר לתת כמה מאות שקלים פר ילד, המדינה לא תקרוס

חנן דגן: מהעסקים הבודדים, יש עוד כמה שאמרו במפורש אתם סוגרים ולא פותחים

חנן דגן:  זה לא שבאו פחות לקוחות

חנן דגן:  פשוט יש הנחיה ברורה לסגור

שולמית אלוני: סעיף 8

שולמית אלוני:  האריך שר האוצר את התקופה הקובעת כהגדרתה בסעיף 36ג לחוק מס רכוש וקרן פיצויים - נשנה קצת את הנוסח ברמה הניסוחית – לפי סעיף 38טז שבסעיף 1, 2 לחוק זה תוארך תקופת הוראת השעה לעניין חוק הביטוח הלאומי וחוק עבודת נשים, בהתאם

שולמית אלוני:      זה אומר ששוב, אם שר האוצר באישור ועדת כספים משתמשים בסמכותם כדי להאריך את התקופה גם לחודש דצמבר, פה גם יוארך בהתאם

ינון גוטגליק: שיוארך 67

שולמית אלוני: נוסיף פה גם את מענק 67

שולמית אלוני:       עכשיו אנו מדברים על מענק מיוחד לבני 67 ומעלה

שולמית אלוני:  זה עוד יעבור התאמות אבל בגדול, הכוונה להכניס את זה לחוק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה שהתייחס במקור לנגיף הקורונה

שולמית אלוני:  אני בעמ' 30, לפני סעיף 9

שולמית אלוני:  נכניס תיקון בהוראת שעה בחוק מענק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה שהתייחס לנגיף הקורונה

שולמית אלוני:  זו הייתה הוראת שעה ביחס לנגיף הקורונה, כך שנחלק אותו לפרקים ונתקן גפ את שם החוק ויתייחס גם למצב הלחימה הזה

שולמית אלוני:      אקריא, והם יסבירו

שולמית אלוני:  פה מבקשת בחוק זה הכנסה מעבודה – הכנסה, הממשלה להכניס תיקון שזה לא יהיה בשלושת החודשים האחרונים אלא בששת החודשים האחרונים שלפני מועד הפסקת ההעסקה, שבעדה שולמו דמי ביטוח

שולמית אלוני:  חוק הביטוח הלאומי

שולמית אלוני:  חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995

שולמית אלוני:  זכאות למענק מיוחד

שולמית אלוני:  מי שמתקיימים לגביו כל התנאים כמפורט להלן, יהיה זכאי לפי סעיפים 11 עד 14, לפי העניין

שולמית אלוני:  (1) במהלך התקופה שמיום כ"ב בתשרי התשפ"ד 7

שולמית אלוני: 10

שולמית אלוני: 2023 עד יום י"ז בכסלו התשפ"ד 30

שולמית אלוני: 11

שולמית אלוני: 2023 מתקיימים לגביו כל אלה: (א) מלאו לו 67 שנים או יותר (ב) הוא תושב ישראל לעניין חוק הביטוח הלאומי (ג) בתקופה הקובעת הוא פוטר מעבודתו או הוצא לחופשה ללא תשלום ביוזמת מעסיקו בתקופה רציפה של 14 ימים לפחות

שולמית אלוני:  בפרק זה הפסקת העסקה

שולמית אלוני:  (2) הוא היה עובד שכיר בתקופה של שלושה חודשים רצופים לפחות שבתכוף לפני החודש שבו חל מועד הפסקת – כאמור בסעיף קטן (1ג)

שולמית אלוני:      אקריא הכול ברצף

שולמית אלוני:  בגדול, זה מאוד דומה מבחינת ההיקף למענק ההסתגלות שהיה בקורונה

יצחק פינדרוס: אם עבד שלושה חודשים רצופים ואתה מחשב לפי שישה חודשים? לצורך העניין, לא עבד בשלושת החודשים

אוריאל כזום: הרעיון היה לא לפגוע בו

אוריאל כזום:  הכנסנו 3 חודשים ואז אמרו שהיו חגים, אז אמרנו – כדי להקל

אוריאל כזום:  אם עבד פחות – לפי החודשים שעבד

אוריאל כזום:  זה הכוונה

אוריאל כזום:  הרעיון היה לעזור ולא לפגוע

יצחק פינדרוס: בסדר גמור

אדם בלומנברג: אפשר שלושה מתוך שישה?     

יצחק פינדרוס: העיקרון, אם היה שכר יותר גבוה, בשישה – רוצה להתייחס יותר

יצחק פינדרוס:  אם היה פחות - לא רוצה

אדם בלומנברג: שלא נבוא לברך ונצא מקללים

קריאה: האם מדובר על מענק הסתגלות או סוג של דמי אבטלה?      

שולמית אלוני: עכשיו מדברים על המענק עצמו, סעיף 11 – מענק מיוחד

חנן פורת: לגבי חודשי העבודה – חשוב שזה חודשי עבודה שעבד בהם בפועל

חנן פורת:  חשוב להבהיר את זה

שולמית אלוני: בעצם אנו נאחד את סעיפים 11 ו-12 כך שיהיה מענק מיוחד בעד התקופה הקובעת

שולמית אלוני:  מענקים מיוחדים בעד התקופה הקובעת ישולמו למי שמועד הפסקת העסקתו חל בתקופה הקובעת לרבות אם הוארכה, והיה מחוסר עבודה לפחות 14 ימים רצופים בתקופה הקובעת כאמור

שולמית אלוני:  המענק המיוחד יהיה בשיעור של 75% מהכנסתו מעבודה כשהיא מחולקת ב- במקום 90 ימים יהיה 180 ימים אך לא יותר מ-134 שקלים חדשים ליום כפול מספר הימים בחודש בהם היה מחוסר עבודה

שולמית אלוני:      תסבירו עד כאן

אוריאל כזום: לביטוח לאומי זה אמור להיות חוק פשוט

אוריאל כזום:  לוקחים את ממוצע השכר, ומכפילים ב-75%

אוריאל כזום:  כלומר הפיצוי הוא 75% מהשכר שהיה

אוריאל כזום:  הגדרנו לשישה חודשים

אוריאל כזום:  חשבנו בהתחלה שלושה, אחרי זה אמרו חגים – אמרנו שישה

אוריאל כזום:  לוקחים את ממוצע השכר ונותנים פיצוי בגובה 75% עד תקרה של 4,000 שקל

יקותיאל משי: שלום, אני מעמותת 121

יקותיאל משי:  בקורונה זה היה 4,000 ₪

יקותיאל משי:  אני מבין שזה דומה לדמי אבטלה רגילים

אוריאל כזום: הרעיון פה – אמרנו שדמי אבטלה משולמים מגיל 67, ואז אין דמי אבטלה וצריך לתת את הרוב

אוריאל כזום:  זה הפתרון והוא יותר טוב בהיבט שאנחנו לא מקזזים פנסיה

אוריאל כזום:  זה 75% מהשכר שזה יחסית גם בדמי אב6לה שחושבים שזה 75%, זה פחות

אוריאל כזום:  אין ימי המתנה, אין קשקושים

אוריאל כזום:  יחסית פשוט

יקותיאל משי: אמרתי אתמול תודה לחברי הוועדה ואני מודה שוב, לפרוטוקול, גם לביטוח הלאומי וגם לחברי הוועדה

יצחק פינדרוס: תודה

יצחק פינדרוס:  בבקשה

יקיר ליציסקי: שלום, אני מאיגוד המסעדות

יקיר ליציסקי:  גם רשות המיסים וגם משרד האוצר התבקש לתת תשובה לגבי נושא דיווח דו חודשי אל מול חד חודשי

יקיר ליציסקי:  15,000 מהמסעדות במדינת ישראל, אחת לא צריכה ליפול על היבט טכני או היעדר כוח אדם כל ליקוי אחר ברמת ההזנה

יקיר ליציסקי:  זה סוגר מאות עסקים

יצחק פינדרוס: אשאל את השאלה עוד רגע

יצחק פינדרוס:  תכינו תשובה

יצחק פינדרוס:  מירב

מירב כהן: קודם כל יישר כוח

מירב כהן:  מאוד חשוב שהוסף למתווה

מירב כהן:  אחרת הרבה פעמים עובדים בגילאים האלה מחוסר ברירה כי אין להם פנסיות בכלל היו נקלעים לקושי גדול

מירב כהן:  השאלה שלי בסימולציות, הרי המודל בקורונה היה פרוגרסיבי, שככל שההכנסות היו נמוכות יותר מפנסיה כך גובה המענק היה גבוה יותר

מירב כהן:  לא היה קשור לגובה השכר הנוכחי אלא להכנסות מפנסיה

אוריאל כזום: נכון אבל בקורונה זה היה סוג של פיצוי אחר

אוריאל כזום:  פה, כתפיסה, אני נותן פיצוי –      

מירב כהן: בכל מקרה זה לא 75% מכל שכר אלא עד גג 4,000

אוריאל כזום: נכון

יצחק פינדרוס: לא מקזזים, לא קשור לפנסיה

יצחק פינדרוס:  כאילו המשכת לעבוד ב-755 משרה

יצחק פינדרוס:  מובן, פשוט

מירב כהן: יהיה חשוב ללמוד את ההשפעות של זה

מירב כהן:  אני גם חושבת שזה צריך בבוא היום לשמש בסיס לתיקון חקיקה קבוע, כי כל עוד יש לנו דור ללא פנסיות, אי אפשר שלא יהיו זכאים לדמי אבטלה גם בשגרה ולא רק בחירום

אוריאל כזום: לא חולק עליך

אוריאל כזום:  בעלי ההכנסות הנמוכות, החרגנו את זה שזה לא נכנס למבחן הכנסות להבטחת הכנסה, בקורונה היו בעיות שהפסיקו פתאום זכאות לדיור ועשינו תיקון חקיקה

אוריאל כזום:  פה עשינו מראש

מירב כהן: יישר כוח על זה ותודה, נועה וכפיר

שולמית אלוני: החרגנו את סעיפים 11 ו-12

שולמית אלוני:  הקראתי אותם

שולמית אלוני:  נעבור לסעיף 13

שולמית אלוני:  בקשה למענק מיוחד

שולמית אלוני:  בקשה למענק מיוחד תכלול את כל הפרטים שלהלן לגבי מגיש הבקשה

שולמית אלוני:  (1) שם פרט יושם משפחה (2) מספר זהות ותאריך הנפקת תעודת הזהות (3) תאריך לידה (4) מספר טלפון (5) כתובת מגורים וכתובת הדואר האלקטרוני, אם ישנה (6) מועד הפסקת ההעסקה וסיבתה (7) מי שלא הוגש לגביו דיווח מקוון כמשמעותו בסעיף 355(1א)(ב) לחוק הביטוח הלאומי ותקופת ההעסקה שבתכוף לפני יום הפסקת ההעסקה ופרטי המעסיק

שולמית אלוני:      אם תוכלו להבהיר, מי שלא הוגש לגביו דוח, האם יודע את זה? יידע להתייחס?     

קרן אוחנה איוס: ואם אפשר להסביר ממש למי מיועד המענק הזה? כי אנחנו לא הצלחנו להבין

אוריאל כזום: כל מי שמעל גיל 67 והפסיק לעבוד בתקופה הזו, הרעיון שיהיה זכאי למענק

אוריאל כזום:  פיצוי בגובה הזכר

אוריאל כזום:  מאז הקורונה יש לנו היום יותר נתוני שכר, כל מה שנוכל לעשות מיצוי ונדע שמישהו הפסיק לעבוד - אני מתחייב שנפנה אליהם אקטיבית למרות שאיני יודע בזמן אמת

אוריאל כזום:  מעל 67 ומעלה

אוריאל כזום:  קודם כל יש להגיש בקשה לביטוח לאומי כי בזמן אמת אנו לא יודעים על כל אחד

אוריאל כזום:  נעשה טופס באינטרנט יחסית פשוט

אוריאל כזום:  בלי קשר, אנחנו נפעל לאור הנתונים שיהיו לנו בדיווחי השכר, לפנות לכאלה שעשויים להיות זכאים, שיוכלו להגיש תביעה כפי שאנו עושים במענק מעבר

אוריאל כזום:  זה הרעיון

אוריאל כזום:  כל מי שמעל 67 שהפסיק לעבוד בתקופה הזאת, התקופה הקובעת כרגע היא אוקטובר עד סוף נובמבר ותקופת הכשרה של שלשה חודשים, זה מיועד אליו

אוריאל כזום:  75% מהשכר שהיה להם, עד 4,000 שקלים

אוריאל כזום:  זה קשור לפגיעה כי הולכים לפי השכר – הפסיק לעבוד

אוריאל כזום:  ישירות מהביטוח הלאומי לעובד

שולמית אלוני: (8) חשבון הבנק (9) הצהרה על נכונות הפרטים המופיעים בבקשה למענק חתומה בידי המבקש (10) התחייבות להודיע על כל שינוי בפרטי הבקשה למענק

שולמית אלוני:      (ב) בקשה למענק כאמור בסעיף קטן (א) תוגש באופן מקוון באמצעות אתר אינטרנט של המשרד לביטוח לאומי, בפרק זה – המוסד, בדואר או באופן ידני

יצחק פינדרוס:  יש מקום שאפשר להביא?     

אוריאל כזום: אנחנו מעדיפים מקוון, אבל יש כאלה שאוהבים לבוא, להגיש

שולמית אלוני: אם הדין מתאפשר לפי דין או בפקסימיליה ואם באפשרות המוסד לקבל את הבקשה גם בדרך של שיחה טלפונית, ככל שתוגש באמצעות שיחה כאומר

שולמית אלוני:  המוסד יודיע באתר האינטרנט שלו על האפשרות להגיש בקשה למענק באמצעות שיחה טלפונית

שולמית אלוני:      אתם מתכוונים להודיע באתר האינטרנט? יש מודעות לכך?     

אוריאל כזום: אנחנו לא מפרסמים עד שהחוק לא יהיה

אוריאל כזום:  ברגע שהחוק יהיה

שולמית אלוני: (ג) המוסד רשאי לדרוש ממבקש המענק פרט או מסמך נוסף הנדרשים לו לצורך הוכחת התנאים הדרושים לשם הזכאות למענק

שולמית אלוני:       14

שולמית אלוני:  המועד האחרון להגשת בקשה למענק

שולמית אלוני:  בקשה למענק לפי חוק זה תוגש עד 12 חודשים מיום תחילתו של חוק זה

שולמית אלוני:  מה המועד הראשון?     

אוריאל כזום: כשהחוק יעבור, נקים את המערכת

שולמית אלוני: כמה זמן ייקח לכם להקים את המערכת?     

אוריאל כזום: לא יכול להתחייב אבל כרגע - על נעדרים, שבויים, על כל הסיפור של איבה, על כל המענקים

אוריאל כזום:  לא יודע להתחייב על תאריך

אוריאל כזום:  אמור לחזור מפה הביתה, על כל הפרויקטים

אוריאל כזום:  ברור לנו שאנו רוצים לעשות זאת כמה שיותר מהר

אוריאל כזום:  לא יודע כמה זמן ייקח

אוריאל כזום:  נשתדל כמה שיותר מהר לעשות זאת

אוריאל כזום:  אנו עובדים סביב השעון, פרויקט שביטוח לאומי לקח על עצמו כולל מפונים, כולל נעדרים ואיבה שזה חלק מאוד משמעותי

אוריאל כזום:  ברור לנו שזה צריך לצאת בטווח הזמן המיידי

שולמית אלוני: 16

שולמית אלוני: 11 יהיה מוכן?     

אוריאל כזום: לא

שולמית אלוני: המוסד ישלם את המענק המיוחד לפי פרק זה ויחולו עליו הוראות סעיפים 303 ו-315 לחוק הביטוח הלאומי

שולמית אלוני:  תסבירו

אוריאל כזום: זה אומר שאם שילמנו תשלום יתר, אנו יכולים לקזז אותו

שולמית אלוני: 16

שולמית אלוני:  פה אתם מבקשים להכניס תיקון

שולמית אלוני:  רוצים לקרוא את זה? ממה שאני מבינה, זה הסעיף שמתייחס לשמירת הזכאות להטבות נלוות למקבלי המענק

שולמית אלוני:  לפי הבנתי, אתם מבקשים- - -     

ינון גוטגליק: אני יכול להקריא

ינון גוטגליק:  שמירת הזכאות להטבות נלוות למקבלי המענק

ינון גוטגליק:  16

ינון גוטגליק:  לעניין חוק זה וכל דין אחר לא יראו מענק מיוחד לפי פרק זה כהכנסה לעניין הוראות פרק יא לחוק הביטוח הלאומי ולעניין הוראות חוק הבטחת הכנסה

ינון גוטגליק:  זה גם הבטחת הכנסה וגם פרק יא בביטוח הלאומי

שולמית אלוני: תסביר מה זה אומר

חנן פורת: מדובר בתיקון מטיב, שהכספים שהוא מקבל במסגרת המענק המיוחד לא נחשבים כהכנסה לעניין שארים שיכול לקבל- -      

נעמה לזימי: בעצם שיוכלו להמשיך לקבל קבצת הבטחת הכנסה בזמן הזה

נעמה לזימי:  יש לי רק שאלה אחת

נעמה לזימי:  תאמרו לי אם זה אפשרי

נעמה לזימי:  קצבת הבטחת הכנסה היא מתחדשת חודש בחודשו

נעמה לזימי:  אנחנו יודעים שזכאים, לא זכאים חדשים אלא זכאים עדכניים, שתהיה הקפאת הזכאות עד לסיום? אסביר

נעמה לזימי:  הבטחת הכנסה היא חודש בחודשו, צריכים לאשר את הקצבה

נעמה לזימי:  מי שאנו יודעים שזכאים עד 7

נעמה לזימי: 10, האוכלוסיות באמת הכי מוחלשות, אם אפשר את מי שלא זכאים חדשים אלא זכאים אפילו עם תקופת הכשרה כלשהי נגיד חצי שנה, להבטחת הכנסה, תקפיאו רגע שהם זכאים עד תום הלחימה בלי חודש בחודשו

נעמה לזימי:  אלה אוכלוסיות שמאוד לא נגישות

נעמה לזימי:  אני בודקת את זה

אוריאל כזום: יש לנו קצבאות שאנו עושים לבקרת הכנסות חודשי, שיעורי התייצבות, בנכות עצמית

אוריאל כזום:  גם בנכות עשינו הארכת זכאויות, גם בהבטחת הכנסה מול שירות התעסוקה

אוריאל כזום:  אנחנו לא מפסיקים קצבאות עכשיו כי מישהו לא ענה לנו

אוריאל כזום:  עשינו את זה מסודר

אוריאל כזום:  יש לנו חוברת שלמה של הקלות ונהלים

נעמה לזימי: חד משמעית תודה לכם

נעמה לזימי:  זה ממש חשוב מה שאמרתם

יצחק פינדרוס: לשאלה שהייתה פה, לנושא הדיווח הדו חודשי

נעמה לזימי: בעמ' 30, סעיף (ב), יש הסעיף שלפני זה שמגן על עובדות בתקופת לידה והכול וסעיף (ב) כביכול, הגיעו אליי מכמה פניות של כמה ארגונים, מבטל את זה

נעמה לזימי:  הבנתי שכשלא הייתי פה אמרו שזה לא מבטל וזה בסדר, אבל בתקופת הקורונה הסעיף הזה גרם לפיטורי עובדות בחופשת לידה

נעמה לזימי:  אני גם רוצה להקריא – בעצם שירידה בהכנסות תאפשר גם את פיטורי העובדות שלא בגלל סיפור הלידה, אבל יש לשמור על זה רק אם אכן יש פשיטת רגל או העסק נסגר

יצחק פינדרוס: בעברית פשוטה, היא אומרת: איך אנו מגנים שזה לא ינוצל להזיז נשים?     

נעמה לזימי: כי בקורונה זה קרה

נעמה לזימי:  או מבטלים את הסעיף או בצורה אחרת

נעמה לזימי:  הגיעו פניות כאלה, חד משמעית

דקלה חורש: ככל שמבוקש היתר ממשרד העבודה, זה אומר שיש מישהו שבודק, שאין קשר בין התקופה המוגנת לבין הפיטורין, כלומר אם יש קשר והמעסיק רוצה להוציא את העובדת, ודאי לא נתיר את זה

דקלה חורש:       לגבי התיקון פה, בתקופה של ה-60 ימים המקוריים – אני מכירה את הנתונים

נעמה לזימי: אני רוצה לומר לוועדה את הנתונים

נעמה לזימי:  בתקופת הקורונה הגיעו 540 תלונות פיטורין של נשים בחופשת לידה או דיווח, רק 17 נדחו

דקלה חורש: הנתונים שאת אומרת זה בקשות שהוגשו להיתר, ואת אומרת ש-17 מהן סורבו

דקלה חורש:  אז ככה, עצם העובדה שצריך להגיע אלינו וצריך להיות מנומקים ומוסברים, זה כנראה יכול להיות גם מצב שבו היה הסבר למעסיק, למה הוציא את העובדת

דקלה חורש:  בתקופת הקורונה ניתנו היתרים, כפי שאת אומרת, 16 סירובים למעסיקים, ובכל זאת לא היה ערעורים

דקלה חורש:  יש זכות לעובדת להגיש ערעור על החלטה להתיר פיטורין ולא היו ערעורים כאלה

דקלה חורש:  מה זה אומר? שההחלטה הייתה פגומה?     

נעמה לזימי: אני לא מקבלת את זה

נעמה לזימי:  בחופשת לידה, גם ככה עצם הפנייה, הרי הרבה מהנשים במיוחד עובדות מסוימות לכתחילה לא פונות

נעמה לזימי:  מתוך ה-540 בקשות לפיטורין 17 רק נדחו

נעמה לזימי:  אני בכלל לא יודעת אם אותן נשים היו מודעות לכלים שיש להן

נעמה לזימי:  פניות הציבור שהגיעו אליי מראות שיש פה לקונה

נעמה לזימי:  אפשר לגדר את זה

יצחק פינדרוס: פשיטת רגל – את מגזימה

יצחק פינדרוס:  ישב פה בחור שיש לו חברת תיירות, והוא מפטר את רוב עובדיו

יצחק פינדרוס:  יקומו עשר עובדות שלו בהיריון, ויגידו: לנו יש הגנה בחוק

יצחק פינדרוס:  זה אחד

יצחק פינדרוס:  צד שני, שינצלו את זה

יצחק פינדרוס:  צריך לראות איך זה לא קורה

עדה מימון: המטרה היא ליצור איזון בין ההגנה על אותה עובדת שנמצאת בתקופה יותר קשר לבין המעסיק – יש פה תקופה יחסית ארוכה שהוא לא יכול לפטר עובדת גם אם יש לו צורך, שהוא לא בהכרח פשיטת רגל

נעמה לזימי: איך מגדרים את הסעיף הזה?     

עדה מימון: לדעתי הוא מגודר כי גם צריך לפנות לקבל היתר – זה עובר את המסננת של משרד העבודה ואנו מניחים שלא יאשרו פיטורין אם באמת רואים פה בעיה שזה בקשר ללידה, וגם אנו קובעים את העילות

עדה מימון:  קובעים במפורש שהפיטורין לא יכולים להיות בקשר ללידה, לתקופת הלידה וההורות או להיעדרויות שיש לה מכוח חוק עבודת נשים ולאחר תקופת הלידה וההורות

עדה מימון:  כלומר יצרנו איזון, עצם הפנייה

עדה מימון:  ואגב, אחרי חופשת הלידה היא כן מוגנת לגמרי?     

יצחק פינדרוס: אני מעסיק, ואני פניתי לפטר אישה בהיריון – אוי לי אם עשיתי זאת

יצחק פינדרוס:  האם היא מקבלת הודעה מכם כמשרד מה הזכויות שלה ואתם רוצים לשמוע את הצד שלה, או אתם שואלים את המעסיק מה הסיבה שפיטר?      

דקלה חורש: כל הליך של היתר יש זכות טיעון לעובדת

יצחק פינדרוס: פנייה יזומה שלכם?     

דקלה חורש: ודאי

יצחק פינדרוס: ובזה גם מוגדר לה שיש זכות ערעור

דקלה חורש: ודאי

דקלה חורש:  יש נוהל מסודר של משרד העבודה שמפורסם באתר

יצחק פינדרוס: לא אתר

יצחק פינדרוס:  אני שואלת את הגב' ישראלי, האם כשמפטרים אותה היא מקבלת את כל הדבר הזה מכם בצורה ברורה?     

דקלה חורש: ודאי

נעמה לזימי: קודם כל, חשוב שפונים אליה

נעמה לזימי:  השאלה היחידה שנשארת לי, האם מרבית המקרים אכן האנשים פונים אליכם יזום במקרה כזה או מפטרים אישה ולא מנהלים מולכם את הקשר?     

דקלה חורש: באים אלינו לקבלת היתר

דקלה חורש:  אחרת זה הפרת חוק עבודת נשים, ואפשר להטיל סנקציות מינהליות

יצחק פינדרוס: לשאלת המסעדנים

גל ברנס: המענק משולם אוטומטית

גל ברנס:  עסקים שעובדים בצורה חד חודשית, נבדוק אותם לפי 25% ירידה, ועסקים שעובדים בצורה דו חודשיות, בגלל שבספטמבר לא היו אמורים להיפגע, נעשה לפי 12

גל ברנס: 5%

גל ברנס:  לכן לכתחילה המקדם משקלל את זה שהעסק לא נפגע בספטמבר – נפגע רק באוקטובר, חצי מהפגיעה, וגם כל המקדמים מוכפלים

יקיר ליציסקי: אתה מטעה את הוועדה עם חלקי מידע, עם מצג שווא לחלוטין

יקיר ליציסקי:  שתי מסעדות שנפגעו 74%  בחודש אוקטובר - אתה לא יכול להכניס את חודש ספטמבר, לאחת שנפגעה 74% לתת, ולשנייה לא לתת רק כי היא מדווחת דו חודשי

יקיר ליציסקי:  במקרה ואתה אשם ועשית בספטמבר מחזור גבוה – אם עשיתי 60% גבוה, אני אמור להביא 51,000 שקל מהבית בחודש אוקטובר?     

יצחק פינדרוס: מה המענה שאתה הצעת?     

יקיר ליציסקי: כפי שהיה בתקנות במבצע הצבאי האחרון, נתנו למייצג במערכת להזין דיווח חד חודשי

יקיר ליציסקי:  שיפתחו את הכפתור הזה

גל ברנס: המענק כאמור הוא אוטומטי

יצחק פינדרוס: לא, הוא מבקש משהו אחר

יצחק פינדרוס:  תן לו אפשרות לפתוח

גל ברנס: הבנתי

גל ברנס:  אנחנו צריכים שהגשות במענק הזה – זה אמר גם קודם אמיר דהן מנהל מס רכוש – צריך לשלם את הכסף בסוף

גל ברנס:  המענק צריך להיות אוטומטי

גל ברנס:  צריך שכמה שפחות עסקים יגיעו לבדיקה פרטנית ידנית

יקיר ליציסקי: אתה סוגר מאות עסקים

גל ברנס: אנחנו מדברים פה על מקרים מאוד-מאוד קיצוניים

יצחק פינדרוס: הבנו את התשובה

יצחק פינדרוס:  נשאיר את זה אחרי זה לדיון אצל הרב גפני

משה גפני: יש כמה נושאים שעדיין לא ביררנו אותם

משה גפני:  אנו צריכים לסיים את זה

משה גפני:  צריך גם לנסח

חוה אתי עטייה: האם יהיה דיון בנפרד על מחזור מעל 400 מיליון?     

משה גפני: גם את זה אנחנו צריך להחליט

משה גפני:  נראה מה אנו עושים

משה גפני:  על כל פנים, אנו יוצאים להפסקה

משה גפני:  ננסה לברר ונעדכן את החברים, האם אנו מצביעים היום או נצביע מחר

משה גפני:  נדע יותר מאוחר מתי נצביע

משה גפני:  היועצת המשפטית בודקת

משה גפני:  יש גם כמה דברים שהם בוויכוחיים

נעמה לזימי: העובדים השעתיים יש על זה דיאלוג?     

משה גפני: כן

משה גפני:  יוצאים להפסקה

משה גפני:  נודיע על המשך הדיון

יצחק פינדרוס: אני מחדש את הישיבה, ונועל אותה

יצחק פינדרוס:  המשך הישיבה מחר ב-09:30

יצחק פינדרוס:  תודה רבה