הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 51, 2023-12-04 00:00

מיכאל ביטון: אנחנו מתחילים את הישיבה של הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, בסוגיה כואבת שעוסקת במצבם של אנשי הדיור הציבורי בזמן המלחמה ותוכנית הסיוע של הממשלה לאנשים המוחלשים ביותר בחברה הישראלית

מיכאל ביטון:  אבל לפני שנעסוק בעניין הזה שלשמו התכנסנו, ראשית אני מבקש להשתתף בצער המשפחות של הלוחמים רס"מ במיל' נריה שאער, רס"ל במיל' בן זוסמן, סמל בנימין יהושע נידהם, אשר נפלו אתמול בקרבות בעזה

מיכאל ביטון:  לצידם אנחנו מבקשים להשתתף בצער משפחת יונתן סמרנו ז"ל שנחטף ממסיבת הטבע ברעים ונרצח

מיכאל ביטון:       ההתחלה הזאת מביאה אותי לנושא כואב ומקומם שעדיין לא ניתן לו פתרון ברמה לאומית וממשלתית

מיכאל ביטון:  ברצועת עזה, לבנון, בגבול ובאיו"ש משרתים כרגע 80,000 חיילי וחיילות מילואים שהעננה רובצת על ראשם באשר לעתידם האקדמי

מיכאל ביטון:  מספר מכללות ואוניברסיטאות הגיבו והציעו מתווים על דעת עצמם, חלקם נדיבים, חלקם קטנים מידי, כדי לפתור את הדאגה של הלוחמים באשר לעתידם האקדמי

מיכאל ביטון:       הוועדה שלנו והכנסת בכלל דורשת מראשי האוניברסיטאות והמכללות בישראל, מהמל"ג והוות"ת ומשרד החינוך – שאמון על האקדמיה בישראל – להציג מהלך חד וברור שבו המסר הוא חד משמעי: לוחם ולוחמת שיצאו להילחם למען המדינה ועכשיו נמצאים בעזה ובקו הלבנון לא ייפגעו בהיבטים האקדמיים

מיכאל ביטון:  והדרך לעשות את זה אלה החלטות חד משמעיות שכוללות מתן אפשרות ופתרונות

מיכאל ביטון:       למשל בהיבט האקדמי החל מהאפשרות לזיכוי נקודות זיכוי על אותם קורסים בציון עובר, כפי שנעשה בעבר בהפגנת הסטודנטים הגדולה שבה כמעט הפסידו סמסטר שלם סטודנטים וקיבלו אוטומטית ציון עובר

מיכאל ביטון:  אם בהפגנת סטודנטים ידעו לתת ציון עובר, במלחמה מישהו צריך לדעת לתת ציון עובר

מיכאל ביטון:  אם אותו סטודנט או סטודנטית יבחרו ללמוד לעומק את אותו קורס שפספסו הציפייה היא שהאקדמיה תאפשר להם ללמוד את זה, גם בקיץ, גם בזום

מיכאל ביטון:  תממן שיעורים פרטיים למי שמבקש את השיעורים הפרטיים

מיכאל ביטון:  תגדיל את המלגות ללוחמים ולוחמות במלחמה

מיכאל ביטון:      התוכנית הזאת לא יכולה להיות תוכנית של כל אוניברסיטה ומכללה על דעת עצמה

מיכאל ביטון:  חייבת להיות פה סטנדרטיזציה

מיכאל ביטון:  אנחנו גם רואים ניסיון של מכללות ואוניברסיטאות פרטיות לעשות דין לעצמן כי הן פרטיות

מיכאל ביטון:  אנחנו נגיש השבוע הצעת חוק בכנסת בתמיכה של עשרות חברי כנסת, שכוללת את מתן הפתרונות הללו

מיכאל ביטון:  אנחנו לא רוצים להידרש לחוק עבור לוחמים ולוחמות במלחמה

מיכאל ביטון:  זו בושה וחרפה לנשיאי האוניברסיטאות וראשי המכללות אם הם לא יודעים להביא את זה ביחד

מיכאל ביטון:  להתכנס עוד היום במסיבת עיתונאים ולהודיע שאין סטודנט או סטודנטית שנמצאים במלחמה וייפגעו באקדמיה, ושהם לא צריכים את הדאגה הזאת בזמן שהם נלחמים

מיכאל ביטון:  אנחנו בכל מקרה נביא הצעת חוק, אבל אני מקווה שהדבר הזה ייפתר ללא חקיקה וללא עיסוק מיותר של הכנסת

מיכאל ביטון:       אני מתכוון לפנות גם לחברי חה"כ יוסי טייב ולקיים דיון משותף עם ועדת החינוך, דיון חירום על העננה שרובצת על לוחמים ולוחמות, סטודנטים במילואים, באשר לעתידם באקדמיה

מיכאל ביטון:  הדבר הזה לא יעבור לסדר היום

מיכאל ביטון:  וזו בושה שזה לא נפתר כבר שישה שבועות מתחילת המלחמה

מיכאל ביטון:  בושה לראשי האוניברסיטאות והמכללות שהם לא יודעים לעשות מסיבת עיתונאים אחת ולהודיע 'אנחנו נדאג לכם'

מיכאל ביטון:  ויש סטנדרט ולא כל אחד יעשה דין לעצמו

מיכאל ביטון:  אני מקווה שהם שומעים את הקריאה הזאת מכנסת ישראל

מיכאל ביטון:       ומכללה או אוניברסיטה שלא יגיבו ולא יעשו, אנחנו גם נדע לבוא אליהם ספציפית

מיכאל ביטון:  יש מוסדות עם 40% ו-50% סטודנטים וסטודנטיות במלחמה

מיכאל ביטון:  ועדיין לא שמענו מתווה נדיב, פשוט, שמבטיח להם דבר אחד: לא תיפגעו באקדמיה

מיכאל ביטון:  נעזור לכם

מיכאל ביטון:  זו משימה לאומית

מיכאל ביטון:  אנחנו נעקוב אחר הנושא הזה

מיכאל ביטון:       הדיון שלנו היום עוסק בדיירי הדיור הציבורי במלחמה

מיכאל ביטון:  לצערי בדיון קודם בחר משרד השיכון והחברות המשכנות לא להיות כאן

מיכאל ביטון:  בחוצפתם הם הודיעו לכנסת שהם לא חייבים לבוא לדיון של ועדות מיוחדות

מיכאל ביטון:  לאחר בדיקה עם מזכיר הכנסת ויושב-ראש הכנסת והייעוץ המשפטי של הכנסת, בוודאי שהם חייבים להתייצב בכנסת

מיכאל ביטון:  אנחנו עוד מצפים שהם יגיעו לכאן

מיכאל ביטון:  אנחנו לא נוותר על הנושא הזה

מיכאל ביטון:  אנחנו לא נשכח את החלשים ביותר בחברה

מיכאל ביטון:       הכנסת והממשלה אישרה מיליארדים בתקציבים קואליציוניים

מיכאל ביטון:  עיני לא צרה באף אחד

מיכאל ביטון:  הבעיה שאנחנו מדברים עליה היא 20 מיליון שקלים לחלשים ביותר

מיכאל ביטון:  פינו אנשים מאופקים ומשדרות ומאשקלון ומחזיקים דירות ריקות של דיור ציבורי, והם צריכים להוציא 500 שקלים ו-1,000 שקלים בחודש, כשהמשכורת שלהם היא 4,000 שקלים או 5,000 שקלים

מיכאל ביטון:  שזו הסיבה בכלל שהם קיבלו דיור ציבורי

מיכאל ביטון:  20% מההוצאה על תשלום לחברה ממשלתית על שכר דירה, על דירה ריקה שהם לא היו בה חודשיים

מיכאל ביטון:  מה כבר ביקשנו? ממשלה יודעת לפתור בעיות עתידיות של חינוך ולא יודעת לטפל בחלשים ביותר במלחמה? מי הם דיירי הדיור הציבורי? איפה הם נמצאים? באופקים, בשדרות, בשלומי, באשקלון

מיכאל ביטון:  ממשלה מפנה אותם

מיכאל ביטון:       איפה כל החברים שלי מהליכוד ומש"ס שגדלו בדיור הציבורי? שהעבירו איתי חוקים? חוק המכר

מיכאל ביטון:  נגזלה מהם הזכות לרכוש בית אחרי 30 שנה, העברנו את חוק המכר במליאה

מיכאל ביטון:  הממשלה מדשדשת להעביר אותו בוועדות

מיכאל ביטון:  לוקחים להם אדמות, עושים התחדשות עירונית בגילה, על אדמות של דיור ציבורי, מוסיפים 1,000 יחידות

מיכאל ביטון:  אפס מתוכן יהיו תוספת לדיור ציבורי

מיכאל ביטון:  הפקירו את הדיור הציבורי, הפקירו אותם במלחמה

מיכאל ביטון:  השאירו אותם בלי ממ"דים

מיכאל ביטון:  רוב דיירי הדיור הציבורי בערים האלה ללא ממ"דים

מיכאל ביטון:  חברות מתהדרות בדוחות כספיים שיש להם רווחים

מיכאל ביטון:  בושה וחרפה

מיכאל ביטון:  מוציאות דוח כספי, רווחים

מיכאל ביטון:  על מה יש לכם רווחים כשלאנשים האלה אין ממ"ד? נלחמתי כדי להתחיל לשים ממ"דים, במשרד הביטחון, בדירות של קריית שמונה

מיכאל ביטון:  וכמה אור ראיתי אצל קשישים כאשר פתאום יש להם חדר ממ"ד בבלוק נטוש

מיכאל ביטון:  אבל לצערי הצלחתי לעשות רק כמה עשרות דירות כאלה במימון משרד הביטחון

מיכאל ביטון:       משרד השיכון צריך לעשות מעמד לכל דייר דיור ציבורי

מיכאל ביטון:  אז לוקחים מהם כסף סתם על שכר דירה, לא עושים להם ממ"דים

מיכאל ביטון:  פיקוד העורף יודע לעשות ממ"ד בדיור קיים בטכנולוגיות מיידיות, בבנייה קלה

מיכאל ביטון:  אפילו לא להוסיף בטון

מיכאל ביטון:  יש פתרונות של עשרות אלפי שקלים לחדר מוגן בתוך דיור ציבורי, אבל אף אחד לא יוזם את זה

מיכאל ביטון:  למה לא מטפלים בהם בדיור הציבורי? 53,000 דיירי דיור ציבורי שמייצגים מאות אלפי תושבים

מיכאל ביטון:  שמיליונים בישראל גדלו בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  מיליונים מישראל הם ילדי הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  אני ילד של דיור ציבורי

מיכאל ביטון:  אם תבדקו בכנסת, אולי 60-70 ח"כים גדלו בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  איפה הם היום? איך הממשלה לא תתבייש להעביר מיליארדים עכשיו ושינויי תקציב ואין לה כסף לממ"דים ולהחזר כספי?      אז שמענו שהם רוצים לתת רק על נובמבר ולא על אוקטובר

מיכאל ביטון:  ושמענו שהם אומרים להם תמלאו טפסים

מיכאל ביטון:  לכל המשק נותנים מקדמות, מעבירים לחשבון אוטומטית לדיירים שפונו מהבית

מיכאל ביטון:  פה אומרים לקשישים האלה תמלאו טפסים

מיכאל ביטון:  מה המשמעות של תמלא טופס? שאולי חצי או פחות בכלל יקבלו את מה שמגיע להם

מיכאל ביטון:  הדבר הזה מקומם

מיכאל ביטון:  אנחנו לא נוותר עליו, נפעל בכל הדרכים הציבוריות, הפוליטיות, עד שנביא פתרון

מיכאל ביטון:  גם אם נהיה לבד בנושא הזה, זו החובה המוסרית להורים שלנו, לאלה שבנו את המדינה

מיכאל ביטון:       פעם הרב עובדיה יוסף אמר על הפסוק מקהלת "ראיתי את דמעת העשוקים ואין להם מנחם", הם לא רואים את דמעת העשוקים, הם רואים את עצמם

מיכאל ביטון:  רואים את המגזרים שלהם, כל אחד מגזר לעצמו

מיכאל ביטון:  העברנו עכשיו מאות מיליונים ומיליארדים למעמד הביניים ולהלוואות לעסקים ולקבלנים

מיכאל ביטון:  אנחנו לא מסוגלים לשים 20 מיליון שקלים לדיירי דיור ציבורי? החזרים על גביית יתר במלחמה? האם יש פה נציג של משרד השיכון בדיון הזה? זאת החרפה

מיכאל ביטון:  אבל זה שאתם לא פה האשמה על ראשכם

מיכאל ביטון:  והעוול החברתי הזה על ראשכם

מיכאל ביטון:  כל האנשים במשרד השיכון

מיכאל ביטון:  גם השר ולשכתו, גם המנכ"ל ולשכתו, גם מנכ"לי הדיור הציבורי של החברות

מיכאל ביטון:  כולכם עכשיו נושאים בחרפה הזאת של לברוח מאחריות בזמן מלחמה

מיכאל ביטון:  אנחנו לא נוותר לכם, אנחנו נביא את התוצאה

מיכאל ביטון:  אתם לא יודעים כמה אנחנו נחושים, פשוט לא יודעים

מיכאל ביטון:       האם יש פה נציגים של גופים אחרים שרוצים להתייחס לנושא הזה? יש פה נציג משרד המשפטים? חה"כ קרויזר, היה פתיח ארוך, אבל זה כל כך עצוב

מיכאל ביטון:  ותודה שבאת, אתה מחזיק את הגחלת

יצחק קרויזר: תודה לך אדוני יושב-הראש, אתה לא עוזב לרגע אחד את האנשים פשוטי העם, האנשים החלשים שקשה להם להביע את דעתם ובטח שקשה לשמוע את קולם, כי הם עסוקים בחיים עצמם

יצחק קרויזר:  בלשרוד אותם, ובטח נוכח המציאות הקשה שאנחנו נמצאים בה

יצחק קרויזר:  וכמובן, יחד עם כל עם ישראל, שולח תנחומים וחיבוק גדול למשפחות של נריה, של בן ובנימין שנפלו בקרבות הגבורה ברצועת עזה

יצחק קרויזר:  וגם למשפחתו של יונתן שנחטף ומשפחתו קיבלה את הבשורה הקשה מכל

יצחק קרויזר:       האמת, דיון שהוא חשוב וגם תמוה, אדוני יושב-הראש, כי זה כבר דיון המשך לנושא שאתה מוביל ומטפל ובודק

יצחק קרויזר:  ושוב אנחנו שומעים ששכר הדירה ממשיך להיגבות, על דירות שהן ריקות

יצחק קרויזר:  כי אותם אנשים פונו מהבתים שלהם

יצחק קרויזר:  אנחנו בכלל לא מדברים, עוד לא הגענו לדבר אם מישהו מתכלל את הנושא של מיגון אותן דירות

יצחק קרויזר:       אבל יש עוד נושא, אדוני יושב-הראש, שחשוב שנעלה אותו כאן בדיון

יצחק קרויזר:  זה הנושא של הקיבוצים, המושבים והערים שלא פונו

יצחק קרויזר:  וגם שם יש גם דיור ציבורי

יצחק קרויזר:  הם לא פונו, גם בצפון וגם בדרום, והם בטווח של נפילות

יצחק קרויזר:  זאת אומרת אין שם שגרת חיים

יצחק קרויזר:  האם מישהו בכלל, זו שאלה לחלל ריק, כי אני לא רואה שאף נציג הגיע

יצחק קרויזר:  אבל האם מישהו מתכלל ממשרד השיכון את האירוע הזה? מדובר על לא מעט אנשים

יצחק קרויזר:  וכמו שאתה ציינת, מדובר עבור ממשלה באמת בכסף קטן יחסית, בטח לכל הסיוע והתקציבים שעברו פה

יצחק קרויזר:  אבל עבור אותם אנשים מדובר בהצלת חיים, בכסף גדול שבסופו של דבר הוא האוכל לילדים

יצחק קרויזר:  לקיום שלהם

יצחק קרויזר:  אז זה נושא אדוני יושב-הראש שאני הייתי שמח לשמוע

יצחק קרויזר:  יהיה פה נציג ממשרד השיכון?      

אהרון דב גמזו: אני נציג של אותם יישובים

יצחק קרויזר: אתה נציג את אותם יישובים, אבל אתה לא הנציג של ממשלת ישראל

יצחק קרויזר:  אני חושב שחשוב שנשמע אותך

יצחק קרויזר:  אז זה, אדוני יושב-הראש, נושא שחשוב שנעלה פה

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן לזה התייחסות

מיכאל ביטון:  אני גם יזמתי דיון על יישובים שלא נכללו בפתרונות הכלכליים, לבקשתו של גדי ירקוני, ראש המועצה האזורית אשכול

מיכאל ביטון:  והוא הודיע לוועדה שהם במשא ומתן מתקדם עם האוצר לפתרון הבעיה

יצחק קרויזר: אבל הבעיה קיימת גם בצפון, אדוני יושב-הראש

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  גם מהצפון פנו אליי

מיכאל ביטון:  ויתכן ואנחנו נדחה את הדיון לבקשתו, עד למיצוי המשא ומתן מול משרדי הממשלה, כדי להביא את התוצאה

מיכאל ביטון:  אנחנו לא עושים דיונים סתם למען דיונים

מיכאל ביטון:  אם יש פתרון ממשלתי אנחנו מברכים עליו

מיכאל ביטון:  אבל אם יש סחבת או חוסר התייחסות אנחנו לא מרפים

מיכאל ביטון:  אז על הדיון הזה אנחנו נעדכן, אבל אנחנו גם ניתן למי שרוצה לדבר בנושא הזה גם להתייחס

מיכאל ביטון:       נציגי החברות של הדיור הציבורי שבזום, מנכ"ל עמיגור, ארז שני

מיכאל ביטון:  מה כרגע המתווה לפתרון והגיבוי הכלכלי מהאוצר שאתה מקבל בסוגיית הבינוי?     

ארז שני: אנחנו למעשה קיבלנו הנחיות

ארז שני:  אתמול ראינו את ההנחיות הכתובות, שמדובר אך ורק על יישובים שפונו על ידי הממשלה ומשפחות של חטופים

ארז שני:  בהיבט של עמיגור מדובר סך הכול על העיר שדרות ואשקלון

ארז שני:  אמנם אני אומר בסך הכול, זה גם שתי הערים האלה זה הרבה

ארז שני:  אבל יש לנו עוד ערים

מיכאל ביטון: אתה יכול להגיד, אם אנחנו רוצים לתת להם שיפוי, בערים שלך שפונו בהחלטת ממשלה, שזה אשקלון ושדרות?     

ארז שני: אשקלון ושדרות, כן

מיכאל ביטון: באיזה היקף עלות מדובר? רק בתחום שלך

ארז שני: על אשקלון ושדרות מדובר על 1

ארז שני: 5 מיליון ש"ח בחודש

ארז שני:  אבל זה לא כולל את אופקים למשל

ארז שני:  האם אופקים יש בה, כמה דיירים מתגוררים באופקים בימים אלה?     

מיכאל ביטון: באופקים לא הייתה החלטת פינוי

מיכאל ביטון:  אבל באופקים באזור הפגוע, איפה שהתרחשו הקרבות, בוודאי שצריך לבוא לסביבתה

מיכאל ביטון:  יש רחובות שסומנו באופקים, להתייחסות מיוחדת

מיכאל ביטון:  אבל לא הייתה החלטת פינוי באופקים

מיכאל ביטון:  אבל אתה אומר 1

מיכאל ביטון: 5 מיליון לשתי ערים שבאחריותך, באומדן שלך

ארז שני: כן

מיכאל ביטון: ואין את הכסף הזה

מיכאל ביטון: לא, בערים שדרות ואשקלון יש

מיכאל ביטון:  אבל מבקשים עוד

מיכאל ביטון: לא, אבל אתה קיבלת את הגיבוי למחוק את התשלומים האלה חודשיים?     

ארז שני: לא, לא קיבלתי גיבוי

ארז שני:  אנחנו צריכים, כפי שאמרת, לשלוח לדיירים בקשות שהם יגישו בקשה

מיכאל ביטון: עם כל הבירוקרטיה הזאת? האם אי אפשר לתת להם במסלול, הרי אתה מכיר אותם ויש לך התקשרות איתם

מיכאל ביטון:  האם אי אפשר טכנית פשוט למחוק את התשלומים האלה חודשיים? לזכות אותם

ארז שני: בוודאי שאפשר טכנית בלחיצת כפתור

ארז שני:  זה אפשרי

ארז שני:  בדיוק כפי שעשיתי שראיתי, לפחות בתקשורת, חברת חשמל וגופים אחרים

ארז שני:  אנחנו גם, הבעתי את דעתי בנושא למשרד השיכון אתמול

מיכאל ביטון: אבל עדיין לא קיבלת גיבוי על 1

מיכאל ביטון: 5 מיליון שקלים?      

ארז שני: 1

ארז שני: 5 מיליון בשני היישובים

מיכאל ביטון: אתה יודע, ארז, אתם, עמיגור, יש לי הערכה גדולה אליכם, גם על התפקוד והיחס

מיכאל ביטון:  ואתה החלפת את יובל ז"ל, ואתם בקו מאוד ברור של התייחסות מאוד אנושית לדיירים שלכם

מיכאל ביטון:  אולי אתם תעשו צעד עצוב ומנהיגותי ואתם חברה סוכנותית

מיכאל ביטון:  ותגידו ליהדות העולם להביא לכם 1

מיכאל ביטון: 5 מיליון שקלים, ונלך לתורמים במקום לממשלת ישראל

מיכאל ביטון:  זה ביזיון לממשלה שמעבירה מיליארדים ואין לה מיליון וחצי שקלים

מיכאל ביטון:  אולי אנחנו נלך ונעשה את זה ולא נחכה להם?      

יסמין פרידמן: יש לי רעיון לאיזה סעיף

מיכאל ביטון: תכף אתן לך להגיד את הרעיון

ארז שני: ברשותך חה"כ ביטון, אני רוצה אבל להעלות, להתייחס לזה בעוד דבר אחד

ארז שני:  ההחלטה הייתה לגבי יישובים שפונו

ארז שני:  אבל אני רוצה להקריא לך ווטסאפ שקיבלתי במוצאי שבת ממשפחה של עמיגור באשדוד, שלא נמצאת במעטפת הזאת

ארז שני:  ואני בקצרה מאוד רוצה להקריא לך

מיכאל ביטון: אתה לא צריך בקצרה; אני רוצה שתקריא לי את הכול

ארז שני: "אני אמא לארבעה ילדים קטנים עם אוטיזם, פלוס תינוק קטן

ארז שני:  בזמן מלחמה וטילים, באזעקות, יש להם חרדות גדולות וקשות

ארז שני:  מתבטא שלא רוצים לאכול ולשתות ולישון

ארז שני:  יש להם רגרסיה מאוד גדולה מגמילה מטיטול

ארז שני:  עבדתי איתם יותר משנתיים

ארז שני:  הסוכנות היהודית הסכימה לממן לי מלון גליל עציון", כי באשדוד, עוד פעם, הם לא היו זכאים לפינוי

ארז שני:  "הסתיימה הפסקת האש

ארז שני:  עכשיו אומרים לי שבעקבות חידוש הלימודים אי אפשר יותר לממן מעבר ל-50,000 שקלים, מבקשים מאתנו לחזור לאשדוד

ארז שני:  יש לנו קושי מבחינה תקציבית

ארז שני:  נצטרך לעזוב

ארז שני:  יש לילדים חרדות

ארז שני:  חנוכה בפתח, האם אתה יכול, מישהו שיכול לעזור לנו למצוא תרומה להישאר במלון?"

יסמין פרידמן: תחשבו איזה התנהלות שהוציאו 52,000 שקלים על מלון

יסמין פרידמן:  ב-52,000 שקלים אפשר להשכיר דירה לחמישה חודשים, חצי שנה, מרוהטת, עם כל הפסיליטיס

יסמין פרידמן:  כאילו, אין טיפה של חשיבה רחבה קצת על הנושא

יסמין פרידמן:  לא חייב להמשיך לממן מלון ב-50,000 שקלים לעוד חודש

יסמין פרידמן:  אפשר למצוא דירה מרוהטת

יסמין פרידמן:  עכשיו, אני לא טוענת שזה אחריותכם, היא בכלל לא דיירת עמיגור

יסמין פרידמן:  לא?      

ארז שני: היא דיירת עמיגור

מיכאל ביטון: היא לא פונתה על ידי המדינה, אבל היא הייתה מחוץ לבית שלה

מיכאל ביטון:  והיא פונה אליו

מיכאל ביטון:  אני אגיד לך משהו, החברות של הדיור הציבורי הן לא רק חברות שאמורות לתת דירה במצב נורמלי ולתחזק

מיכאל ביטון:  יש שם עובדים סוציאליים, יש עבודה קהילתית

מיכאל ביטון:  יש עבודה שכונתית

מיכאל ביטון:  יש תקציב, אמור היה להיות תקציב לתרבות וקהילה בשכונות

מיכאל ביטון:  והם מרגישים שהוא אבא שלהם

מיכאל ביטון:  שעכשיו יש משבר במדינה וחלק עוזבים את הבית שלהם מפחד, בין אם פונו או לא פונו

מיכאל ביטון:  ופונים לחברה הממשלתית ואומרים תעזור לי

מיכאל ביטון:  אבל הוא לא יכול לעזור, כי הוא לא קיבל כלום

יסמין פרידמן: נכון

יסמין פרידמן:  אנשים שוכחים שזו זרוע הביצוע של משרד השיכון

יסמין פרידמן:  גם עמיגור, גם עמידר, גם זה

יסמין פרידמן:  הם זרוע ביצוע

מיכאל ביטון: מה ההמלצה המעשית שלך, ארז? מה צריך לקרות באירוע הזה?     

ארז שני: חה"כ ביטון, אני רוצה להגיד לך למה אני הקראתי את זה

ארז שני:  זו קריאת מצוקה אחת

ארז שני:  אני בא ואומר, ואמרתי את זה גם לשר מיד כשהתחילה המלחמה: הפטור משכר דירה הוא לא צריך להיות רק ביישובים שפונו, הוא צריך להיות בכלל יישובי הדיור הציבורי בארץ

ארז שני:  אני רואה את זה גם, אני לא רוצה פה להלאות אתכם במספרים שיש לי פה גם על אחוזי גבייה בצפון על נובמבר 2022 או על נובמבר 2023

ארז שני:  לאנשים אין כסף

ארז שני:  אנשים מוציאים את הכסף על דברים אחרים

ארז שני:  עוזבים לבני משפחה, אוגרים מזון

מיכאל ביטון: או לחלופין להסמיך אתכם עם איזה ועדה עירונית או עובד סוציאלי, שיש מקרים שבהם גם כאלה שלא פונו על ידי המדינה אבל חוו משבר או פחדו להישאר באשדוד

מיכאל ביטון:  אתם תוסמכו לסייע להם

מיכאל ביטון:  אבל אין 1

מיכאל ביטון: 5 מיליון לתת לך

מיכאל ביטון:  אני ביקשתי 20 מיליון

מיכאל ביטון:  אתה מתאר בעיה של שתי ערים, של חברה אחת שמכסה את כל הערים הללו

יסמין פרידמן: מה יפתור ה-1

יסמין פרידמן: 5 מיליון?      

מיכאל ביטון: חודשיים השתתפות בשכר הדירה של דיירי דיור ציבורי באשקלון ובשדרות

מיכאל ביטון:  כן, לפי האומדן

מיכאל ביטון:  לא מצאו את ה-1

מיכאל ביטון: 5 מיליון

יסמין פרידמן: אולי ייקחו את זה מה-3

יסמין פרידמן: 5 מיליון של טהרת המשפחה, כי אנחנו משפחות לא מספיק טהורות

מיכאל ביטון: אנחנו לא רוצים לעמת דבר בדבר

מיכאל ביטון:  רק אומרים שאם מצאת דברים ותקצבת עכשיו דברים לטווח ארוך, למה אתה לא מסוגל לדאוג למלחמה? חה"כ טטיאנה, כשתרצי תגידי מה שאת רוצה

מיכאל ביטון:  תודה לך ארז

מיכאל ביטון:  רותי גולדנברג, מנכ"ל שקמונה

אודי גורן: חה"כ ביטון, אני יכול להגניב מילה, ברשותך?     

מיכאל ביטון: לא רק שאתה יכול, אתה צריך

מיכאל ביטון:  ולא להגניב, דבר כאוות נפשך על מה שאתה רוצה

אודי גורן: תודה רבה

מיכאל ביטון: רק תציג את עצמך, שיכירו אותך

אודי גורן: ודאי

אודי גורן:  אני אורי גורן, אני בן דוד של טל חיימי שחטוף זה כמעט חודשיים בעזה

אודי גורן:  אני אומר 'להגניב' כי אתה מתעסק פה בדיני נפשות

אודי גורן:  אבל אני רוצה להזכיר, ולשם כך אנחנו מגיעים לפה בכל יום שני, כדי להזכיר לכל הנוכחים שדיני הנפשות הכי דחופים ברגע אלה האנשים שכרגע עדיין במרתפי עזה

אודי גורן:       אנחנו מדברים על אנשים שמזה חודשיים חייהם בסכנה ממשית

אודי גורן:  אני לא יודע כמה אתם שומעים מהתקשורת וכמה אתם מקשיבים לסיפורי החטופים

אודי גורן:  אנחנו יודעים עכשיו בוודאות מלאה שבכל רגע שהם נמצאים שם חייהם בסכנה אמיתית

אודי גורן:  לא רק אלו שהם חולים כרוניים, לא רק אלו שהם פצועים, אלא גם אלה שאנחנו לא יודעים איפה הם

אודי גורן:  והמתקפה עצמה מסכנת אותם

אודי גורן:  אלה שנתונים בכל רגע נתון לחסדיהם של שוביהם ואנחנו לא יודעים איך הם יתנהגו איתך ברגעים קריטיים ואנחנו עכשיו מגיעים לרגעים קריטיים, כשהמערכה הזאת מחריפה

אודי גורן:       הוועדה שאנחנו דנים בה, הגליל והנגב, כמובן אנחנו מבינים שרוב האנשים שאנחנו מדברים עליהם ברגע זה שייכים לתחום הוועדה

אודי גורן:  ואני רוצה לשתף אתכם בתחושות המאוד מאוד קשות שיש למשפחות כשאומרים לנו שמוצו כל האפשרויות ואנחנו חייבים לחזור ללחימה

אודי גורן:  ואם אני רוצה להתייחס לדבריך חה"כ ביטון, שאתה מדבר פה על חזון ודאגה אמיתית ואתה מדבר כל הזמן על מה אנחנו עושים, גם קצר וגם בעתיד – אני חושב שהדבר שהכי קשה לנו לשמוע בימים אלה זה שלמדינת ישראל אזלו הכלים להביא את האנשים מלבד מלחמה

אודי גורן:  זה מה שאנחנו שומעים

אודי גורן:  אין יותר יוזמה של המוסד, אין יצירתיות של השב"כ, אין אנשים שיודעים להפעיל דיפלומטיה

אודי גורן:  אין אנשים שיודעים להפעיל אנשים ולפעול במנופי לחץ אחרים

אודי גורן:  זה ממש המסר שאנחנו שומעים

אודי גורן:       מלבד מלחמה אנחנו לא יודעים לעשות כלום

אודי גורן:  ואני אומר לכם פה, אני מסרב לקבל את זה

אודי גורן:  אני מסרב לקבל, כציוני, כאדם שמאמין באנשים שמנהיגים את המדינה הזאת, במייקאפ של האנשים במדינה הזאת, אני מסרב לקבל את האמירה שאין עוד דרכים

אודי גורן:  לא מוכן לקבל את זה

אודי גורן:  לא יכול להיות, עם רשימת ההישגים הבלתי נתפסים שאנשים פה עשו ב-75 האחרונות, לא יתכן שאומרים לי ממש בפנים חתומות 'אין לנו מה לעשות מלבד מלחמה'

אודי גורן:  לא יתכן

אודי גורן:  לא יתכן

אודי גורן:       אתמול שמענו את תמיר פרדו מדבר בחדשות

אודי גורן:  האיש יודע דבר או שניים

אודי גורן:  הוא בעצמו אומר 'יש

אודי גורן:  תחשבו, תנסו שוב

אודי גורן:  אם לא ניסיתם שוב, תנסו שוב ושוב ושוב'

אודי גורן:  אנחנו פה, ולצערי הרב אנחנו נמשיך לבוא לפה עד שלא נצטרך לבוא

אודי גורן:  אני מקווה שבהקדם נבוא ונספר לכם זהו, אנחנו לא צריכים לבוא יותר

אודי גורן:  אבל אנחנו פה כדי לזעוק את זעקתם של האנשים, כשאנחנו מדברים על דיני נפשות הם מתים

אודי גורן:  השבוע התבשרנו על, אני לא רוצה לטעות במספר, שישה או שבעה

אודי גורן:  אבל כל נפש

אודי גורן:  עכשיו שבעה, היום בבוקר שבעה

מיכאל ביטון: היום, כן

אודי גורן: אני ממש לא רוצה לטעות במספר, כי כל נפש היא נפש, עולם ומלואו

מיכאל ביטון: אודי, א' דלתנו פתוחה ובכל ועדה שלי תביאו נציג ותאמרו את הדברים וזה יישמע ויהדהד

מיכאל ביטון:  דבר שני, הקריאה היא חד משמעית, לעשות את כל הכלים

מיכאל ביטון:  לחץ צבאי על החמאס הביא תוצאה מסוימת, אבל הוא לא היחיד

מיכאל ביטון:  הבאנו את אורי מגידיש במבצע צבאי ואפשר לעשות הרבה דברים

מיכאל ביטון:  והדרישה היא נכונה, לפעול בכל החזיתות, בכל הדרכים ובכל השיטות

מיכאל ביטון:  אם חס ושלום נסיים את המלחמה ונחשוב שניצחנו ולא השבנו את החטופים – לא ניצחנו

מיכאל ביטון:       אנחנו צריכים להשיב את החטופים, וזו שליחות וחובה מוסרית של הממשלה והכנסת לפעול בעניין הזה בכל דרך ובכל חזית

מיכאל ביטון:  וכל פעם שתבואו לוועדה הזאת אתם תגידו את כל אשר על ליבכם

מיכאל ביטון:  זכיתי לצעוד ביום הראשון של הצעדה למען החטופים

מיכאל ביטון:  ביום הראשון

מיכאל ביטון:  אחר כך הצטרפו המון ח"כים וצריך לעשות את זה בצניעות, בענווה

מיכאל ביטון:  אנחנו לא הנושא

מיכאל ביטון:  החטופים זה הנושא, המשפחות זה הנושא

מיכאל ביטון:       תדע שהיה פה מקרה קשה מאוד של חטופה שהיא בעזה, ומול ההורים שלה ביצעו הליך משפטי לפנות אותה מבית של דיור ציבורי

מיכאל ביטון:  הוועדה הזאת הציפה את העניין הזה והקפאנו את זה בחצי שנה

מיכאל ביטון:  זה בושה שלא ביטלו את העתירה הזאת, אלא הקפיאו אותה

מיכאל ביטון:  אנחנו גם בהמשך נלווה את המשפחה הזאת

מיכאל ביטון:  ליווינו אותה באופן אישי כדי למנוע את הפגיעה במשפחה ספציפית שגם חטופה וגם המדינה עושה נגדה הליך משפטי של פינוי מדיור ציבורי

מיכאל ביטון:  עצרנו את זה

מיכאל ביטון:  אבל יש שם עוד אתגרים

מיכאל ביטון:  נעבוד אתכם על כל המשימות

מיכאל ביטון:  תודה

אודי גורן: תודה

אודי גורן:  אני מודה לכם על הבמה

אודי גורן:  אני ברשותכם אצא כי יש עוד ועדות

אודי גורן:  לא מתוך חוסר כבוד אליכם

מיכאל ביטון: בסדר

מיכאל ביטון:  תמשיך את העבודה

מיכאל ביטון:  ותמיד מוזמן אתה וכל אחד אחר לוועדה שלנו

מיכאל ביטון:  תודה רבה

מיכאל ביטון:  משרד הרווחה

עפרה כרמון אבן: עפרה כרמון אבן, אנחנו פה שתי נציגות, ישנה גם אביבית

עפרה כרמון אבן:  אביבית עוסקת בפן של האנשים ואני עוסקת בכל הנושא של מדיניות דיור חברתי ואביבית עוסקת באוכלוסיות שבעוני

עפרה כרמון אבן:  אני מניחה שההתייחסות שלנו צפויה

עפרה כרמון אבן:  אנחנו מאוד מוטרדים כי בעצם 60% או 65% מאוכלוסיית דיירי הדיור הציבורי מקבלת שירותים ממשרד הרווחה

עפרה כרמון אבן:  אלו אוכלוסיות שנמצאות בקושי מיוחד, זאת אומרת שכל מענקי האבטלה לא רלוונטי לרובם, הם לא זכאים לדמי אבטלה

עפרה כרמון אבן:  אוכלוסיות פגיעות במיוחד, חד הוריות, שנדרשות להישאר עם הילדים כשאין מסגרות אז כל הפן התעסוקתי נפגע

עפרה כרמון אבן:  בעצם אנחנו כמובן תומכים בהצעה שבאה ואומרת לתת הקלות, למחוק תשלומים

מיכאל ביטון: האם היה לכם דיאלוג ישיר עם משרד השיכון בנושא? האם יש לכם שולחן עגול איתם, שיקשיבו לעמדה שלכם

עפרה כרמון אבן: אנחנו מנסים לקדם מעורבות של המשרד, כשחקן, בנושא של מדיניות דיור

עפרה כרמון אבן:  אבל זה מהלך שהתחיל עוד טרם המלחמה ודברים השתבשו כרגע

יסמין פרידמן: הם כבר 15 שנים, אני יכולה להגיד לך באופן אישי

מיכאל ביטון: רגע

מיכאל ביטון:  אנחנו הגענו פה הליך שבו לא יהיה הליך ללא מעורבות של עובדים סוציאליים, בשולחן עגול

מיכאל ביטון:  אני מקווה לפחות שהדבר הזה מתקיים

מיכאל ביטון:  אבל את אומרת שאתם מנסים לייצר דיאלוג עם משרד השיכון ואתם לא פוגשים היענות?     

עפרה כרמון אבן: כרגע אנחנו יותר בדגשים חירומיים אחרים

עפרה כרמון אבן:  אבל נאמר שזה הנושא של מדיניות דיור חברתי והשלכות בהקשר של מוביליות, כל אלו נכנסו כאסטרטגיה משרדית

עפרה כרמון אבן:  אבל כן, אנחנו מכוונים לשפר את החיבור הזה, בוא נאמר את זה ככה

מיכאל ביטון: הדבר הכואב ביותר שהוספת לדיון הזה זה שמעל 60% מדיירי הדיור הציבורי הם גם מטופלים הרווחה

מיכאל ביטון:  זאת אומרת שלא רק שלא עשו למענם משהו מיוחד מעצם זה שהם אוכלוסיות רווחה, עוד גובים מהם כסף מיותר במלחמה

מיכאל ביטון:  בבקשה

אביבית אלינזון דוד: שלום, אני אביבית אלינזון, מנהלת תחום עוני והדרה במשרד הרווחה

אביבית אלינזון דוד:  אני רק רוצה להוסיף לדברי חברתי שאנחנו כרגע מדברים על האוכלוסייה שנמצאת מתחת לפנס

אביבית אלינזון דוד:  ואני רוצה דווקא להאיר את הפנס על כמה אוכלוסיות נוספות

אביבית אלינזון דוד:  זאת אומרת הרבה מאוד

אביבית אלינזון דוד:  הדיון הזה מדבר על מי שפונה מביתו

אביבית אלינזון דוד:  ואנחנו נתקלים לאו דווקא באזורים שפונו מהבית ואנשים שנמצאים במצוקה מאוד גדולה בעקבות המלחמה האחרונה

אביבית אלינזון דוד:  אנשים שאנחנו רואים שימוש הולך וגובר בסל הגמיש אצלנו לסוגיות של דיור, של סיוע בשכר דירה

אביבית אלינזון דוד:  ולכן אני הייתי מבקשת להרחיב את הזרקור ולא רק להתייחס לאזורים שפונו מהבתים שלהם

מיכאל ביטון: אולי תעמיקי את מה שאת אומרת

מיכאל ביטון:  אני מבין אותו, אבל למי שלא מכיר את הדברים

מיכאל ביטון:  משרד הרווחה, שעיקר הפעולה שלו היא דרך המחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות יכול להפעיל כמה כלים: אחד, את העובדים הסוציאליים שיש לו – וזו עיקר ההוצאה

מיכאל ביטון:  בנוסף יש לו תוכניות מיוחדות שמלוות משפחה באופן כוללני, כמו עוצמה, כמו יד ביד, כמו דברים אחרים

אביבית אלינזון דוד: כמו נושמים לרווחה

מיכאל ביטון: אני מציג אתכם יפה

מיכאל ביטון:  ולצערנו, יש לכם משאבים מאוד מוגבלים כשאתם פוגשים משפחה ועושים תהליך ליציאה מתלות ברווחה

מיכאל ביטון:  הם מציגים חסר מחשב, חסר הכשרה מקצועית, חסר חוג לילד

מיכאל ביטון:  וכולם בסוף אומרים חסר לי בית

מיכאל ביטון:  ואת צריכה לשלם, לעזור קצת בשכר הדירה או בחשמל או בעיקולים או במים

מיכאל ביטון:  ואז למעשה כל הסל שלך שהיה יכול להיות רחב יותר למטרות של צמיחת המשפחה – צריך ללכת לבעיות של דיור

מיכאל ביטון:       אם כך את הגיבוי

מיכאל ביטון:  את האצבע בסכר של מה שלא נעשה בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  וזה כואב

מיכאל ביטון:  ואני מאוד מודה לכם שבאתם ואני יודע מה מרגי חושב

מיכאל ביטון:  אני יודע שהרוח של המפקד היא רוח כזאת אנושית

מיכאל ביטון:  וגם מאיר כהן לפניו, אותו דבר

מיכאל ביטון:  והיו איתי בנושאים האלה של דיור ציבורי, שני השרים הללו

מיכאל ביטון:  אבל אתם משרד הרווחה, אתם לא יכולים להחליף את משרד השיכון

נעמה לזימי: הם עוד פעם לא באו?     

מיכאל ביטון: לא

מיכאל ביטון:  בוקר טוב, נעמה לזימי

נעמה לזימי: אני בהלם שהם שוב לא באו

מיכאל ביטון: עוד מעט אני אתן לך לבטא את ההלם הזה

נעמה לזימי: מה זה הדבר הזה?     

מיכאל ביטון: זה דבר שעסקנו בו

מיכאל ביטון:  אבל אני אומר לך שהנוכחות שלכם היא אור בוועדה הזאת והיא מאפילה על חושך גדול

מיכאל ביטון:  חושך גדול שיורד על עולם הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  נציגי משרד האוצר ואחרי זה הפורום לדיור ציבורי

מיכאל ביטון:  יפתח עשהאל, משרד האוצר

מיכאל ביטון:  הוא במילואים, אישרתי לו לעלות בזום

מיכאל ביטון:  דני גיגי, מנכ"ל פורום דיור ציבורי

דני גיגי: קודם כל, מיכאל, תודה רבה על הדיון

דני גיגי:  אני רוצה באמת להרחיב קצת את היריעה, ולדבר על זה שאנחנו נמצאים היום במשבר דיור חדש שאף אחד בעצם לא בא ושם את זה על השולחן ולא מדבר על זה

דני גיגי:  אבל יש במדינת ישראל 130,000 משפחות שכבר פונו על ידי המדינה

דני גיגי:  פונו לבתי מלון

דני גיגי:  70,000 מהמשפחות האלה חיות בבתי מלון ברחבי הארץ, כשאין להם שום פתרון של דיור שהוא פתרון קבע

מיכאל ביטון: ראש העיר דימונה, אתה הבא בתור

מיכאל ביטון:  לא ידעתי שאתה איתנו

מיכאל ביטון:  עוד רגע אני מעלה איתך, סיים את שיחת הטלפון שלך

מיכאל ביטון:  כן דני, תמשיך

דני גיגי: על זה אני מדבר

דני גיגי:  אני מדבר על זה שלא רק מדובר על דיירי דיור ציבורי, אלא מדובר על מפונים באופן כללי

דני גיגי:  יש מעל 130,000 משפחות כאלה, כש-70,000 מהם חיים במלונות

דני גיגי:  אנחנו גם יודעים שכל מחירי השכירות בערים הגדולות ובעיקר בערים שבהן אין טילים עלו בצורה דרסטית

דני גיגי:  אנחנו מדברים על עליית מחירים מאוד גדולה, שנובעת גם כן מזה שבחלק מהמקרים המדינה מסבסדת ונותנת כסף לאנשים שפונו, כדי שיהיה להם איך לחיות

דני גיגי:  ובעלי הדירות באים ובעצם לוקחים את הכסף הזה, כי הם יכולים

דני גיגי:       אנחנו מדברים על תהליך שבו אנשים מפונים מהבתים שלהם ועדיין משלמים שכירות

דני גיגי:  אנשים שהם מקבלי סיוע בשכר דירה

דני גיגי:  שמקבלים מהמדינה כסף כסיוע בשכר דירה, אבל נאלצים להשאיר את הכסף הזה אצל בעלי הבית, שמחזיקים בדירות בערים שפונו לחלוטין

דני גיגי:       אנחנו מדברים על משבר שהוא משבר הרבה יותר עמוק ממה שמיכאל אנחנו ככה ביחד דיברנו עליו, שזה הדיור הציבורי

דני גיגי:  כי אנחנו נמצאים בסיטואציה חדשה

דני גיגי:  סיטואציה שאליה המדינה לא התכוננה

דני גיגי:  היא לא יצרה פה דיור ציבורי חזק מספיק

דני גיגי:  היא לא הביאה פתרונות דיור מספיק חזקים לפני המלחמה

דני גיגי:  והיום, כשאנחנו נמצאים במלחמה העורף פשוט קורס

דני גיגי:  עכשיו, עלה פה המחירים של זה, כמה זה עולה לנו

דני גיגי:  וזה באמת עולה לנו הרבה מאוד כסף לשכן אנשים בבתי מלון במקום לייצר פה פתרונות דיור שהם פתרונות דיור אחרים שיכלו לעשות את זה כבר לפני שנים

דני גיגי:       עכשיו, אני רוצה להגיד שמדובר על עוול שנעשה פעמיים

דני גיגי:  העוול הראשון הוא באמת במקום הזה שעכשיו לא נותנים להם פתרון מיידי

דני גיגי:  אבל העוול הזה כבר התחיל לפני כן, כאשר לא היו מיגונים במקומות האלה, כשיש דירות של דיור ציבורי באשקלון, בשדרות, בבאר שבע, בכל מקום שאין בהם פשוט מיגון

דני גיגי:  אנשים מתקשרים אליי שנמצאים בקומה רביעית, נכים, שצריכים לרוץ למקלטים והם לא מצליחים להגיע למקלט

דני גיגי:  הם פשוט לא מצליחים להגיע למקלט

דני גיגי:  איך הם יישארו בעיר שבה נופלים כל היום טילים כשהם לא יכולים להגיע למקלט? עכשיו, המדינה אומרת להם לא, אנחנו לא מפנים את אופקים, אנחנו לא מפנים את אשקלון

דני גיגי:  אבל הם צריכים להישאר בדירות שאין בהן מיגון

דני גיגי:  עכשיו, ככל שאתה יותר עשיר אז יש לך יותר מיגון

דני גיגי:  ככל שאתה יותר עני, כך אין לך מיגון

דני גיגי:  אתה חי בסיטואציה נוראית

דני גיגי:       מה שהכי עצוב, ומשרד השיכון לא פה, משרד האוצר אולי פה חלקי, אני לא יודע עוד מי ידבר

דני גיגי:  אני אגיד שאין הסתכלות רחבה על כל הסיפור הזה

דני גיגי:  משרד השיכון לא יושב ונותן תשובות לאנשים

דני גיגי:  אפילו ברמות הפשוטות

דני גיגי:  תחשבו על זה שאדם שגר בדיור הציבורי - - -     

מיכאל ביטון: דני, אני רוצה למקד אותך

מיכאל ביטון:  אני רוצה פתרונות למלחמה

מיכאל ביטון:  אני רוצה שיוותרו על החודשיים שכר דירה

מיכאל ביטון:  אני רוצה שזה ייעשה אוטומטית

יפתח עשהאל: אדוני יושב-הראש, אני אשמח להגיב

מיכאל ביטון: רגע, נציג האוצר, אני אתן לך

מיכאל ביטון:  חיפשנו אתכם קודם בזום ולא עניתם

מיכאל ביטון:  חכה רגע, תמתין, אני אתן לך

מיכאל ביטון:  דני, עכשיו אני רוצה על המלחמה

מיכאל ביטון:  ותמונת הדיור הציבורי הכללי במדינה – היא חמורה ביותר

דני גיגי: אז אני מדבר על המלחמה

דני גיגי:  אפילו דברים פשוטים

דני גיגי:  אנשים איבדו את השכר שלהם הרי, נפגע להם השכר, הם כבר לא עובדים, נכון? הם לא מקבלים גם פיצויים על זה שהם לא עובדים

דני גיגי:  מה שקורה זה שאפילו אין בחינה של משרד השיכון מחדש של הקריטריונים של כמה כסף הם משלמים על שכירות

דני גיגי:  הכי פשוט בעולם

דני גיגי:  בן אדם מרוויח פחות עכשיו, הוא לא משתכר

יסמין פרידמן: לא, רגע

יסמין פרידמן:  שנייה, רגע דני

יסמין פרידמן:  תעשה הפרדה

יסמין פרידמן:  מכיוון שיש גם מתווה פיצויים

יסמין פרידמן:  אוקיי? אם מישהו עבד והוא כרגע לא עובד בגלל שפינו אותו או בגלל שמקום העבודה שלו סגור והוא לא יכול ללכת, הוא יכול להגיש בקשה ולקבל פיצוי

דני גיגי: אבל הפיצוי לא עומד מול מה שהוא הרוויח

דני גיגי:  את מבינה? הוא נמצא בסטנדרט אחר

יסמין פרידמן: לא, רגע, תלוי איפה

יסמין פרידמן:  יש ערים שזה מאה אחוז

מיכאל ביטון: אבל יש כאלה שלקחו אותו למלון, אז אין לו שום כסף

יסמין פרידמן: אבל עדיין הוא יכול לתבוע, אם הוא איבד את מקום העבודה שלו הוא יכול לתבוע

יסמין פרידמן:  צריך לעשות הפרדה

יסמין פרידמן:  אולי אין מספיק ידע, אבל חשוב שתדעו את זה

קריאה: רק אם עובר לפגיעה הוא עבד לפחות חצי שנה

דני גיגי: בדיוק

דני גיגי:  אין חשיבה מערכתית על מה קרה במלחמה ומה היא עשתה לאנשים ואיך זה השפיע על הכנסות שלהם ואיך זה השפיע על מקום המגורים שלהם ואיך זה השפיע על כל דבר אחר

דני גיגי:  אין חשיבה מערכתית כזאת במשרד השיכון היום

מיכאל ביטון: אתה יודע שיש משרדים קטנים שהביאו מאות מיליונים רק למלחמה

מיכאל ביטון:  מאות מיליונים

מיכאל ביטון:  האם משרד השיכון מצא עשרות מיליונים למלחמה?      

דני גיגי: כלום, אין כלום

מיכאל ביטון: האם הוא מצא לחלשים ביותר 20 מיליון

מיכאל ביטון:  אני אומר לך, נגב גליל כבר ישים על המלחמה ברשויות מקומיות קרוב ל-300 מיליון שקלים

מיכאל ביטון:  לשביעות רצונם, עם גמישות הפעלה

מיכאל ביטון:  דמיין שהיו נותנים מיליון שקלים לכל מחלקת רווחה

מיכאל ביטון:  ואומרים מי שקשה לו בדיור הציבורי עכשיו תדאגו לו

מיכאל ביטון:  משרד חברתי, שאמון על בעיה סוציאלית הכי קשה במדינה

מיכאל ביטון:  עם 60% אוכלוסייה רווחתית

מיכאל ביטון:  לא מצא מאות מיליונים

מיכאל ביטון:  הוא מצא לדברים אחרים, לעתיד, להסכמים

מיכאל ביטון:  אבל לעכשיו למלחמה הוא לא מצא מאות מיליונים

דני גיגי: לא, הוא לא מצא

דני גיגי:  וגם הפתרונות שהם מביאים הם פתרונות מאוד - - -     

מיכאל ביטון: הם עשו דיון חירום אתמול על הקבלנים, מה יהיה גורלם, כי לא בונים בתים

מיכאל ביטון:  זה היה להם זמן

דני גיגי: עוד מילה אחת, מיכאל

דני גיגי:  הזכרת התחדשות עירונית

דני גיגי:  נתנו עכשיו לעמידר שוב לנהל עוד פרויקט ענק, פרויקט של המפונים

דני גיגי:  למצוא להם דירות בשכירות

דני גיגי:  עכשיו, למה עמידר? אני שואל באמת, למה עמידר

דני גיגי:  יצאו עליהם דוחות ביקורת על הפעילות שלהם

דני גיגי:  הם מתנהלים בצורה פשוט עבריינית כלפי הדיירים שלהם

דני גיגי:  והם מקבלים פרסים

דני גיגי:  הם עכשיו מנהלים את כל הסיפור של המפונים למצוא להם דירות בשכירות

דני גיגי:  איך יתכן כזה דבר? איך יתכן שלוקחים את החברה הזאת ונותנים לה פרס?     

מיכאל ביטון: כשיש חברות שעובדות יותר יפה מעמידר

דני גיגי: כן, שיש חברות שעובדות יותר יפה

מיכאל ביטון: ושלא בטוח שנתנו לכולם את הזכות להגיש מועמדות לשירות הזה עבור המדינה

דני גיגי: בדיוק

דני גיגי:  זה לא שקוף והכול מתקבל כהחלטה ככה

דני גיגי:  וזה אחרי המחדל של 2016, שבו הם קיבלו את הזכות לעשות התחדשות עירונית בפריפריה וראינו כמה התחדשות עירונית יש בפריפריה

מיכאל ביטון: תודה דני

מיכאל ביטון:  אני רוצה את ראש העיר דימונה, שממתין

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה היה מכרז?     

מיכאל ביטון: לא, לא היה מכרז

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז איך נותנים?     

מיכאל ביטון: אפשר

מיכאל ביטון:  את יכולה לקחת את הנושא הזה, לבדוק אותו לעומק

מיכאל ביטון:  יש לך כל כך הרבה משימות בדיור הציבורי לכולנו

מיכאל ביטון:  חברי ראש העיר המעולה של דימונה, בני ביטון, בבקשה

בני ביטון: תודה רבה אדוני יושב-הראש

בני ביטון:  קודם כל להגיד לך באמת, כאחד שקדם לירוחם ומכיר את נושא הדיור הציבורי, אין יותר טוב ממך מיכאל

בני ביטון:  מי כמוך כראש מועצה, כשר, יושב-ראש ועדה כרגע ומכיר את נושא הדיור הציבורי

בני ביטון:       אני רוצה לחלק את הדיון לשניים

בני ביטון:  קודם כל אני בוש ונכלם שמשרד השיכון ועמידר לא נמצאים בדיור כל כך חשוב

בני ביטון:  אני מדבר עכשיו לא רק בכובע של ראש עיריית דימונה, אני מדבר בכובע של סגן יושב ראש השלטון המקומי ויושב ראש פורום ערי הפיתוח של כל מדינת ישראל

בני ביטון:  בדיון כל כך חשוב בנושא הדיור הציבורי שאתה מעלה אותו לסדר היום, ואתה מקריא כרגע, ואני אומר את זה, אני אומר גם לשר השיכון, גם למנכ"ל משרד השיכון וגם למנכ"ל עמידר – דיון כל כך חשוב

בני ביטון:  אני רוצה פשוט לשתף אתכם

בני ביטון:  לפני שבועיים שר השיכון ומנכ"ל משרד השיכון היו אצלי והעליתי את נושא הדיון הציבורי

בני ביטון:  ואני חייב להגיד לכם, הייתי בהלם לגמרי

בני ביטון:  דימונה במקום הראשון בדיור הציבורי, 2,700 דירות בדיור הציבורי

יסמין פרידמן: בבאר שבע יש יותר

קריאה: באחוזים

בני ביטון: תקשיב מיכאל, נתון, מתוכם 240 דירות ריקות בדימונה

בני ביטון:  ואמרתי לו 'אדוני השר, בוא נעשה את מתווה גלנט'

בני ביטון:  אתה מכיר אותו מיכאל, אתה היית ראש מועצה

בני ביטון:  מתווה גלנט אומר הנגשת הקריטריונים

בני ביטון:  להוריד את הקריטריונים

מיכאל ביטון: בני, גלנט וג'קי לוי נתנו המון תקווה בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  רק התחילו, אבל אנחנו מדרדרים

בני ביטון: זה גם לדימונה, גם לבית שאן

בני ביטון:  ואמרתי לו אל תגיד רק לדימונה, תעשה גורף

בני ביטון:  תעשה גורף לגמרי

בני ביטון:  אני רוצה פשוט להסביר לחברי הוועדה

מיכאל ביטון: תסביר את המתווה, את ההצעה

מיכאל ביטון:  תסביר

בני ביטון: אני אסביר לכם את ההצעה

בני ביטון:  הייתה הצעה שלהם, היום הקריטריונים זה זוג פלוס שלושה ילדים או חד הורית פלוס שלושה ילדים

בני ביטון:  אם זה יהיה פחות, שני ילדים לא

בני ביטון:  אם זה יהיה עד 7,600 שקלים ויהיה 7,500 אי אפשר

בני ביטון:  הוא אומר אי אפשר לבצע את הדבר הזה

מיכאל ביטון: א', אפשר, אני ואתה עשינו את זה בעבר

מיכאל ביטון:  אבל אתה צריך מנכ"ל ושר שמקשיבים לעיר ולא משאירים לה 240 דירות ריקות

בני ביטון: כשהיית ראש מועצה ביצענו את הדבר הזה

בני ביטון:  היום אנחנו בזמן מלחמה כרגע

בני ביטון:  ותאמין לי, מיכאל, אני שמעתי בקשב רב ואני שומע את החברים שלי נמצאים איתנו

בני ביטון:  הייתי בטוח שכל חברי הכנסת יבואו לוועדה כל כך חשובה

בני ביטון:  אנחנו מדברים על הנגב והגליל, אבל אנחנו מדברים גם על מרכז הארץ בנושא הדיור הציבורי

בני ביטון:  אני עשיתי דוקטורט, מיכאל, יחד איתך

בני ביטון:  יחד איתך, הלכנו יד ביד אני ואתה ועוד מספר ראשי רשויות כי אנחנו מכירים את הדיור הציבורי

בני ביטון:  אני, בניגוד אליך, לא גרתי בדיור הציבורי

בני ביטון:  ואני יודע, 60% מחברי הכנסת

בני ביטון:  גם אתה וגם השר מאיר כהן ועוד רבים מחברי הכנסת שגרו בדיור הציבורי ולא מבינים

בני ביטון:  אתה מדבר על 20 מיליון שקלים

בני ביטון:  שאני אומר, זה כסף, זה פיצוחים וגרעינים לעומת מה שהביאו כרגע

מיכאל ביטון: זה עצוב

בני ביטון: אבל אני חייב להגיד, אני הצעתי להם הצעה ממשרד השיכון והבינוי כרגע

בני ביטון:  יש לי 650 משפחות בדימונה שהגיעו אליי מהעוטף שקלטתי

בני ביטון:  תקשיב, הם נתנו לי כרגע 20 דירות של הדיור הציבורי, משופצות, אני צריך גם להגיד למען ההגינות – אני החשבון

בני ביטון:  תקציב עיריית דימונה, ריהטתי את כל הדירות האלה

בני ביטון:  אני במלחמה השקעתי 4

בני ביטון: 5 מיליון שקלים, קיבלתי המון כסף כפיצוי – 39,000 שקלים

בני ביטון:  אבל אני לא בוכה

בני ביטון:  תן לנתיבות, תן לשדרות, תן לאופקים, תן לעוטף, תן לקריית שמונה

בני ביטון:  תן לאנשים שמפונים לבתי מלון

מיכאל ביטון: בני, אתה שמעת ממנכ"ל חברת דיור ציבורי פה שהוא אומר אני צריך 1

מיכאל ביטון: 5 מיליון שקלים, רק כדי לתת החזר חודשיים באשקלון ושדרות, אין לי בכיס מיליון וחצי שקלים

מיכאל ביטון:  אתה מאמין לדבר הזה?     

בני ביטון: אני בהלם

בני ביטון:  אני חייב להגיד את זה

בני ביטון:  יש את מנכ"ל עמידר, באמת באמת, אבי, באמת ברמה גבוהה

בני ביטון:  תת אלוף בצה"ל

בני ביטון:  תבינו, חברת עמידר או חברת עמיגור הן חברות בת של משרד השיכון והבינוי

בני ביטון:  הם צריכים לקבל משאבים והם צריכים לבצע את הדברים האלה

בני ביטון:  אני מסביר לו

מיכאל ביטון: אני פגשתי את מנכ"ל עמידר, הוא באמת איש רציני

מיכאל ביטון:  הוא יצטרך לעבוד כל כך קשה לתקן ולשפר את החברה הזאת

בני ביטון: אני חייב להגיד לך, גם יהודה, מנכ"ל משרד השיכון, הוא איש מאוד מאוד רציני

מיכאל ביטון: הזמנתי אותו לפה, הוא אמר לי שהוא יבוא

מיכאל ביטון:  דיברתי איתו, קבענו פגישה והוא לא יכול לפגוש אותי

בני ביטון: אז מיכאל, אני אחרי הדיון הזה אני אתקשר אליו

בני ביטון:  הוא בחור מאוד רציני

מיכאל ביטון: אני רוצה לבקש ממך, בני, כמו שאתה הצלחת במאבק על נגב גליל, שעמדו לרוקן את המשרד הזה ולא לתת לו כסף במלחמה, ואתה ארגנת את הרשויות, אני מבקש ממך לארגן את הרשויות להיאבק למען תושבי הדיור הציבורי באשקלון, שדרות, שלומי וקריית שמונה, שפונו על ידי המדינה וגובים מהם כסף על דירות ריקות

מיכאל ביטון:  ולהוסיף שם תקציב טיפולי, תקציב רווחתי, להקים מוקד ליווי וטיפול במשפחות הדיור הציבורי במלחמה

מיכאל ביטון:  אני סומך עליך שכמו שניצחת את המלחמה של נגב גליל, הרבה בזכותך המלחמה הזאת קרתה והצליחה והבאת כסף

מיכאל ביטון:  טוב לרשויות גמיש ושותפות אמת בין ממשלה לרשויות

מיכאל ביטון:  אני מבקש ממך להוביל את הדבר הזה כמנהיג של עיירות הפיתוח

בני ביטון: אני חייב להגיד, לא לקחת את כל הקרדיט, גם אתה היית מאחורי הקלעים

בני ביטון:  גם אתה היית שותף למאבק נגב גליל - -      

יסמין פרידמן: יאללה, מה עכשיו אתם טופחים אחד לשני על השכם? בואו נתקדם

בני ביטון: - - וגם יושב ראש השלטון המקומי חיים ביבס וגם כל ראשי הרשויות

בני ביטון:  אני רוצה לסכם ולהגיד פשוט לך מיכאל, אני חייל שלך בדבר הזה

בני ביטון:  חייל של מדינת ישראל בנושא הדיור הציבורי

בני ביטון:  הדבר הזה הוא נפשי

בני ביטון:  אני אומר לך, בנפשי

בני ביטון:  כראש רשות אני אומר לך, הדבר הזה מאוד מאוד חשוב לי

בני ביטון:  מה שתצטרך, תגמור את הדיון, נדבר בארבע עיניים

בני ביטון:  נעשה מתווה, כמו שעשינו מתווה משותף בנגב גליל, אני אשתף את חיים ביבס, יושב ראש השלטון המקומי, אנוכי וכל עמיתי ראשי הרשויות מפורום ערי הפיתוח ואנחנו נעשה את זה

מיכאל ביטון: תודה בני, אני מעריך מאוד

מיכאל ביטון:  תודה רבה

בני ביטון: תודה רבה על הדיון המכובד הזה

מיכאל ביטון: תודה

מיכאל ביטון:  מדלן מיארה, פורום הדיור הציבורי

מדלן מזל מיארה: אני לא יודעת מאיפה להתחיל, נשבעת

מדלן מזל מיארה:  אתן קצת רקע: אני אחיינית של הי"ד רס"ב ניסים טולדנו ז"ל שנחטף ונרצח על ידי חוליית מחבלים בשנת 1992

מדלן מזל מיארה:  רצה הגורל והפכתי להיות דיירת בדיור הציבורי בעל כורחי בעיר שלומי

מדלן מזל מיארה:  בזמנו היה שר הבינוי והשיכון יואב גלנט

מדלן מזל מיארה:  שברגע ששמע ששוכנתי בגבול הצפון הבין שמשהו לא טוב קורה

מדלן מזל מיארה:  אני מפתחת פוסט טראומה

מדלן מזל מיארה:  תוך שבועיים הוא נתן הוראה לפנות אותי מהבית

מדלן מזל מיארה:  לא עמידר, לא משרד השיכון נענו לבקשה

מדלן מזל מיארה:       התחילה סאגה שנפרשה על פני שלוש שנים בהן ישבתי, גרתי מול משרד השיכון באוהל מחאה משך שנה שלמה

מדלן מזל מיארה:  במצטבר שנה

נעמה לזימי: מדלן, סליחה, רק זה את קיבלת או השר נתן הוראה אבל למרות זאת זה לא קרה?     

מדלן מזל מיארה: בדיוק

מדלן מזל מיארה:  והכול מגובה בהודעות והוכחות עם חגי רזניק, הכול

מדלן מזל מיארה:  בסופו של דבר נשארתי לגור, פיתחתי פוסט טראומה קשה שהיום בגינה אני נכה, מקבלת קצבה 100% עד סוף חיי

מדלן מזל מיארה:  הפוסט טראומה הלכה והחריפה, והחמירה ונשארתי לגור בשלומי

מדלן מזל מיארה:  בסופו של דבר, בצר לי ובמזל גדול, רכשתי את הבית לפני חצי שנה ממשרד השיכון, בדחילו ורחימו

נעמה לזימי: מזל, כי החוק פג

מדלן מזל מיארה: לא, אז הנה, תכף תשמעי את ההמשך

מדלן מזל מיארה:  התחילה המלחמה

מדלן מזל מיארה:  ב-10

מדלן מזל מיארה: 10

מדלן מזל מיארה: 2023 נופל 200 מטר ממני טיל

מדלן מזל מיארה:  מפנים אותנו ב-16 לחודש מהבית למלון דן בגבעה הצרפתית

מדלן מזל מיארה:  אני מחליטה באותו רגע שכלו כל הקיצים, הפחדים שלי, חדירות מחבלים, כל הדברים האלה, אני לא רוצה את הבית

מדלן מזל מיארה:  אני פונה למשרד השיכון, שולחת, מערבת גורמים, לוקחים את הבית

מדלן מזל מיארה:  אני אומרת להם אוקיי, אני מחזירה את הבית

מדלן מזל מיארה:  תיקחו את הכסף של הבית, תעבירו אותו

מדלן מזל מיארה:  מצאו לי בית בנהריה

מדלן מזל מיארה:  מאכלסים אותי עכשיו בנהריה, אני עכשיו בהמתנה

מדלן מזל מיארה:  אומרים לי לא, שמעי, פג חוק המכר

מדלן מזל מיארה:  אנחנו לא רשאים להזיז את הכסף מהבית בשלומי לבית בנהריה

מדלן מזל מיארה:  עכשיו הם אומרים לי מחזירים את הכסף, את חוזרת לדיור הציבורי

מדלן מזל מיארה:  שנה את לא רשאית לרכוש את הבית

מדלן מזל מיארה:  קודם כל החתימו אותי

מדלן מזל מיארה:  החתימו אותי על חוזים דרקוניים

מדלן מזל מיארה:  עכשיו אני גם אחויב רטרואקטיבית גם על המלחמה

נעמה לזימי: רגע, מדלן, סליחה

נעמה לזימי:  מיכאל, רגע, אני רוצה רגע להבין

נעמה לזימי:  הסיפור הזה עם החוק, הרי מה שאמרו לנו בזמנו זה שמי שכבר התחיל תהליך רכישה והיא אפילו זה, הוא בתוך התהליך

מדלן מזל מיארה: אני סיימתי אותו

מיכאל ביטון: זה גם לא קורה במציאות והמילה התחיל תהליך מבחינתם זה דבר בערפל

מדלן מזל מיארה: לא, אני רשומה, אני הייתי רשומה

מיכאל ביטון: הם מוצאים תואנה שמישהו לא השלים איזה מסמך ואז הוא לא נחשב

נעמה לזימי: אין פה משרד שיכון לשאול, אז אני רגע רוצה אם יש מישהו שכן מכירים את התחום יחד איתנו

נעמה לזימי:  היא רכשה את הבית

נעמה לזימי:  אז זאת אומרת התהליך איתה היה

נעמה לזימי:  מה פתאום עכשיו היא חזרה?     

מיכאל ביטון: לא, זה מקרה מיוחד, שבו היא אומרת אני לא רוצה לגור בשלומי

מדלן מזל מיארה: בעקבות מצב ביטחוני

מיכאל ביטון: אני פוחדת

מיכאל ביטון:  אני מוכרת כנפגעת טראומה

מיכאל ביטון:  ואז היא אומרת לפחות את הזכות הזאת שרכשתי פה דירה תנו לי להעביר לנהריה

מיכאל ביטון:  אבל למה הסכמת לחתום על הדברים?     

מדלן מזל מיארה: אני אגיד לך למה

מדלן מזל מיארה:  אין לי ברירה

מדלן מזל מיארה:  אני בחודש וחצי במלון דן, בגבעה הצרפתית

מדלן מזל מיארה:  עזבו שיש שם חולים רבים עם כל הנושא של המפונים, לא בגלל המלון, בגלל כל מיני בעיות שאחר כך אני אפרט אותן, לא כאן

מדלן מזל מיארה:  אבל מה שאני רוצה להגיד, חוכמת החלם זה שקיבלתי 214,000 שקלים, הכסף נמצא במשרד השיכון

מדלן מזל מיארה:  אמרו לי לא, תשמעי, על הדירה הקיימת בלבד הכסף ניתן

מדלן מזל מיארה:  אם את רוצה לגרור את המשכנתה לבית הבא בלתי אפשרי

מדלן מזל מיארה:  את מאבדת את הזכויות

מדלן מזל מיארה:  פג חוק המכר

מיכאל ביטון: אבל את כבר חתמת על הדברים האלה?     

מדלן מזל מיארה: חתמתי על הכול, אני רק רוצה לצאת

מיכאל ביטון: למה אבל?     

מדלן מזל מיארה: כי אני מפחדת לחזור למקום

מיכאל ביטון: את מיוצגת על ידי עורך דין?     

מדלן מזל מיארה: לא מיוצגת על ידי אף אחד

מדלן מזל מיארה:  אבל מה שמזוויע זה שאני השקעתי, לקחתי עוד משכנתה משלימה, שיפצתי את הבית

מדלן מזל מיארה:  הם גם לא מחזירים את הכסף של השיפוץ

מדלן מזל מיארה:  זאת אומרת שאני עכשיו צריכה לעבור דירה

מדלן מזל מיארה:  לי אין את הכסף לעבור

מדלן מזל מיארה:  אני אצטרך מתנדבים שיעזרו לי להעביר את הבית

מדלן מזל מיארה:  גם אין לי כניסה עכשיו לבית

מדלן מזל מיארה:  אני בפעם האחרונה לקחת דברים נכנסתי עם האמר להוציא דברים מהבית

מיכאל ביטון: אין עורך דין מתנדב שילווה אותה?     

דני גיגי: אנחנו נעביר את זה לטיפול של המכללה

מיכאל ביטון: חייבים

מיכאל ביטון:  אסף דרעי עושה עבודה נפלאה

מדלן מזל מיארה: זה להעביר דירה, מזגנים, מלא כספים

מיכאל ביטון: אבל היא חתמה גם על מסמכים

דני גיגי: בסדר, נראה

מיכאל ביטון: ואז זה פוגע בה החתימה הזאת

יסמין פרידמן: בסדר, אבל דרושה פה התערבות שלנו גם, מיכאל

יסמין פרידמן:  זה מקרה אחד ייחודי

יסמין פרידמן:  אני לא חושבת שצריך לדון בו בפורום הזה

מיכאל ביטון: בוודאי אנחנו נתערב

יסמין פרידמן: אבל זה מקרה ייחודי שאנחנו נתערב בו

יסמין פרידמן:  אבל זה מראה על איזה שהיא מדיניות לקויה

מיכאל ביטון: עשהאל, משרד האוצר

מיכאל ביטון:  האם מצאת לנו 20 מיליון שקלים לבעיות בדיור הציבורי במלחמה?     

עשהאל צור: עשהאל צור

עשהאל צור:  קודם כול, אני רוצה לדייק רגע את העובדה שנאמרה קודם וגם אני חושב שארז קצת יצאה טעות ממה שנשמע ממנו

עשהאל צור:  התקציב המדובר, גם ה-1

עשהאל צור: 5 מיליון שארז אמר, ה-1

עשהאל צור: 5 מיליון זה רק על הערים של ארז

עשהאל צור:  כמובן שיש ערים נוספות

עשהאל צור:  הוא עמד, יש תקציב לדבר הזה

מיכאל ביטון: לא, אבל רק לחודש ובהתניות של טופסולוגיה

עשהאל צור: לא, לא, רגע

עשהאל צור:  אז אני ארחיב

עשהאל צור:  תן לי אדוני יושב-הראש אני ארחיב

עשהאל צור:  קודם כל, אני רק אתחיל קודם

עשהאל צור:  לעמדתנו המקצועית, חד משמעית אנחנו חשבנו שהדבר הזה הוא פחות נכון

עשהאל צור:  אנחנו הסברנו ואנחנו עומדים מאחורי זה מקצועית שאנשים שפונו מהבית, דרך אגב, גם אני פוניתי מהבית, וגרים בבתי מלון

עשהאל צור:  ואני לא משווה את עצמי כמובן לדיירי הדיור הציבורי, אבל גם אני ממשיך לשלם שכר דירה כל חודש, כשהתפיסה הבסיסית היא מאוד פשוטה

עשהאל צור:  המדינה מעניקה פתרון דיורי לאותם אנשים שפונו מהבתים שלהם, בין אם הם דיירי דיור ציבורי ובין אם לא

עשהאל צור:  בסדר? המדינה לא צריכה גם לשפות בגין שכר הדירה שנגבה מהם

עשהאל צור:  הרי אם הם היו גרים בדירה באותו זמן הם היו משלמים שכר דירה

עשהאל צור:  ולכן מהסיבה הזאת עמדתנו המקצועית הייתה שצריכים להמשיך ולגבות שכר דירה

עשהאל צור:       עם זאת התקבלה החלטה

עשהאל צור:  אני בטוח שחברי הוועדה שמחים עליה

עשהאל צור:  שיהיו החזרים בגין שכר הדירה על החודשים האלה

עשהאל צור:  החודשים הם עבור מיום הפינוי

עשהאל צור:  בסדר? נאמר פה מקודם מידע שהוא לא נכון

עשהאל צור:  זאת ההנחיה שמשרד השיכון הוציא בהסכמה איתנו

עשהאל צור:  ההחזרים יהיו על כל תקופת הפינוי מהיום שבו הוכרז פינוי לאותו יישוב ועד שתיגמר המלחמה או עד שאותם אזורים יוכלו לשוב לבתים שלהם

נעמה לזימי: עשהאל, זה לא קרה בקלות וזה גם לא היה בהתחלה בהסכמה אתכם

עשהאל צור: לא, אני לא אמרתי שזה קרה בקלות

עשהאל צור:  חה"כ לזימי, לא אמרתי שזה קרה בקלות

נעמה לזימי: אנחנו ממש, זה היה אשכרה מאבק פרלמנטרי

דני גיגי: זה גם לא קורה בצורה אוטומטית

עשהאל צור: לא, אני לא אמרתי שזה קרה בקלות, רק שיקפתי

מיכאל ביטון: אבל עשהאל, אומר לך מנכ"ל חברה משכנת אני יכול אוטומטית בדוחות שלי לזכות אותם

מיכאל ביטון:  למה להטריח את האנשים?      

עשהאל צור: אז תראו, אני אגיד משהו על הנושא של האוטומטי

עשהאל צור:  אנחנו מסיבות תפעוליות כאלה ואחרות עשינו את זה בצורה כזאת

עשהאל צור:  אני סומך על ארז ועל מנכ"לי החברות האחרות שיעזרו לאותם דיירים למצות את הזכויות שלהם ולהגיש את הטופס, זה באמת לא צריך להיות מסובך

יסמין פרידמן: באמת? אתה מדבר על 2,000 בכל עיר? מי יעזור להם? מי ילך, עם איזה כוח אדם?     

מיכאל ביטון: בכל העולם עכשיו של פתרונות עוד מהקורונה, נתנו דברים בדחיפה

מיכאל ביטון:  גם בביטוח לאומי, גם למשפחות

מיכאל ביטון:  לא ביקשנו מאף אחד טופס

מיכאל ביטון:  אלה עם האוריינטציה, רגע חברים, תנו לי להשלים משפט

מיכאל ביטון:  אלו עם האוריינטציה הדיגיטלית הנמוכה ביותר בחברה, עם ה-69% רווחה, הם ימלאו טפסים? כאשר ישר אנחנו יודעים לתת להם אוטומטית?     

נעמה לזימי: גם למה? יש חברות משכנות

נעמה לזימי:  הן יודעות

נעמה לזימי:  הן יודעות

יסמין פרידמן: הוא אמר שהחברות המשכנות יעזרו להם

יסמין פרידמן:  מאיזה כוח אדם?     

נעמה לזימי: לא, למה יעזרו להם? רגע יסמין

נעמה לזימי:  למה כל זה קורה? החברה יודעת מי נמצא בבית

נעמה לזימי:  מה העניין? למה פשוט החברות לא יעבירו מי הדיירים ולטפל בזה? מה בכלל צריך להעסיק אותם בזה? אם יש בעיה אז פונים פרטני

נעמה לזימי:  זה לחריגים שאולי לא הגיעו אליהם, אולי פספסו אותם, אולי כל דבר

נעמה לזימי:  על מה אתם עושים? זה בדיוק הסוגיות שלכם של מיצוי הזכויות שאתם עושים מהלכים אנטי מיצוי זכויות מלא וחוסכים על הגב של הכי מוחלשים

נעמה לזימי:  זה קורה במענק עבודה זה קורה בזה

מיכאל ביטון: בואו ניתן לאוצר לסיים

נעמה לזימי: בסדר, מיכאל, אנחנו משחילים משפט גם, בבקשה

נעמה לזימי:  גם אנחנו עבדנו על זה די הרבה

מיכאל ביטון: לא, אני רוצה שיסיים ואז את תמשיכי עוד

נעמה לזימי: אבל זו לקונה רצינית

נעמה לזימי:  אנחנו הולכים לכספים גם

מיכאל ביטון: את תמשיכי עוד

מיכאל ביטון:  תגיד את הדברים

נעמה לזימי: למה יש חברות משכנות? אני לא מבינה

עשהאל צור: אני חושב שהמענה שנותנים פה, המענה שניתן פה לדיירי הדיור הציבורי בסיטואציה הזאת הוא מענה מיטבי במובן הזה

מיכאל ביטון: אני רוצה לשאול אותך אבל

מיכאל ביטון:  עשהאל, באמת

דני גיגי: מה זה הגדרה של מיטבי?     

נעמה לזימי: חודשיים רבנו איתם על שכר הדירה הזה

נעמה לזימי:  עכשיו זה מיטבי

מיכאל ביטון: תנו לי

מיכאל ביטון:  אני אתן לכם גם כשנסיים איתו להגיד את הכול

מיכאל ביטון:  עשהאל, נגב גליל השקיע ברשויות מקומיות מעל 200 מיליון, עם גמישות לרשויות

מיכאל ביטון:  נמצאים פה אנשים מאגף הרווחה

מיכאל ביטון:  הם באים ומעידים שכשיש להם תקציב מאוד מאוד מוגבל גמיש

מיכאל ביטון:  הרי 90% מההוצאות ברווחה זה העובדים הסוציאליים

מיכאל ביטון:  יש להם מעט כסף גמיש לעזור למשפחות ורוב הבקשות זה על בעיות דיור

מיכאל ביטון:  למה משרד שהוא חברתי לא שם כמה מאות מיליונים במלחמה? לא מדבר איתך רק על להשתתף בשכר דירה

מיכאל ביטון:  לעזור למשפחות האלה

נעמה לזימי: מיכאל, אני הולכת לכספים

נעמה לזימי:  אז אני רק רוצה להגיד, לא לדבר, רק לשאול שאלה שתשאל אותה אחר כך

נעמה לזימי:  גם לגבי דיון מוגן וההחזרים איך זה עובד

נעמה לזימי:  כי אנחנו אז פנינו גם לפטור מתשלום של דיירי הדיור הציבורי שפונו ודיירי הדיור מוגן שפונו

דני גיגי: זה אותו דבר

דני גיגי:  אותו דבר

נעמה לזימי: אז גם מהקשישים, שלא בהכרח דוברי שפה ומוחלשים על המוחלשים, גם מהם דורשים למלא טפסים

נעמה לזימי:  יפה, סך הכול הגיוני

מיכאל ביטון: עשהאל ירד לנו מהקו

נעמה לזימי: פתרון מיטבי, כמו שהגדיר עשהאל

דני גיגי: מיטבי, השאלה למי

דני גיגי:  לא לאנשים

יסמין פרידמן: מיטבי למשרד השיכון

מיכאל ביטון: עשהאל איתנו?     

עשהאל צור: אני רק אגיד, האמירה לפיה הסכומים שמוקצים לדברים אחרים הם סכומים גבוהים ובנושא הזה אין הקצאה של משאבים, אני חושב שהיא קצת מטעה

מיכאל ביטון: כמה כסף משרד השיכון, שנייה

מיכאל ביטון:  תענה לי

מיכאל ביטון:  כמה כסף משרד השיכון שם לטפל במצב החירום של המלחמה בסוגיות שלו? כמה כסף?     

עשהאל צור: אז אני אומר עוד פעם: ההצגה של הדברים בעיניי היא הצגה מוטעית ומטעה ואני אסביר למה

עשהאל צור:  גם המפונים שנמצאים היום בבתי מלון והם דיירי הדיור הציבורי, מושקעים עליהם עשרות ומאות מיליוני שקלים, על כל המעטפת שניתנת לכל אותם המפונים

עשהאל צור:  ואני אומר לכם את זה ממקור ראשון, כמי שגם מפונה היום ויודע איזה מעטפת המפונים מקבלים

עשהאל צור:  בסדר?      בנוסף הייתה פנייה ואני אומר עוד פעם, כפי שאמרתי קודם

עשהאל צור:  למרות שדרגים מקצועיים רבים חשבו שהמענה הזה הוא לא נדרש ואין צורך, בכל זאת החליטו לתת אותו

עשהאל צור:  ואני חושב שהיום המענה שניתן לדיירי הדיור הציבורי הוא מענה מיטבי

עשהאל צור:  עכשיו, בנוגע למה שנאמר קודם, בנוגע למיצוי זכויות

עשהאל צור:  אמר פה ארז שני מנכ"ל עמיגור קודם כל בצורה מאוד חד משמעית כמה הם תומכים במהלך לעזור

עשהאל צור:  אני סמוך ובטוח שהחברות המשכנות יידעו לעשות את הפעולות שלהם אל מול הדיירים

מיכאל ביטון: אבל הוא גם אמר דבר שאתה מתעלם ממנו

מיכאל ביטון:  הוא אומר לי תנו לי לתת להם את זה דיגיטלי, אני לא רוצה טפסים מהם

מיכאל ביטון:  אני יודע באיזה ערים היה פינוי, אני מזכה את החשבונות האלה

עשהאל צור: אז אני אגיד, אנשי משרד השיכון שלא נמצאים פה הסבירו לי ואני לא יודע להסביר את זה בצורה יותר מפורטת ממה שאני אומר כרגע

עשהאל צור:  שמבחינה תפעולית זו הדרך הנכונה לעשות את זה

עשהאל צור:  ואני, זו האמירה המקצועית שלהם ואני עמדתי מאחורי זה

עשהאל צור:  זה מה שאני יודע להגיד בנושא הזה

מיכאל ביטון: זו דרך לא ראויה בעת הזו

מיכאל ביטון:  כל שכן שמנכ"ל חברת דיור ציבורי אומר אפשר לשפות אותם ישירות לחשבון

מיכאל ביטון:  אני יודע איזה ערים פונו כחוק ואני אתן להם זיכוי בחשבון

מיכאל ביטון:  והזיכוי הוא זעום

מיכאל ביטון:  1

מיכאל ביטון: 5 מיליון לשתי ערים

עשהאל צור: אני אומר עוד פעם, אדוני יושב-הראש, אנחנו סבורים שבתקופה כזאת ובטח ובטח זה לא אנשים שנשארו ללא קורת גג, זה אנשים שהמדינה מוציאה עשרות אלפי שקלים על כל משפחה למציאת פתרון דיור הולם ביותר

עשהאל צור:  בבתי מלון, במקומות כאלה

מיכאל ביטון: עשהאל, האם תקצבתם לתת להם ממ"דים? לשים להם ממ"דים עכשיו במלחמה? האם יש תקצוב לממ"דים? אמרת המשרד הזה טיפל בדיירים שלו טוב במלחמה

מיכאל ביטון:  אין להם ממ"דים לרוב הדירות האלה

מיכאל ביטון:  האם תקצבתם אוטומטית ממ"דים?     

עשהאל צור: אז אני אומר, אני אגיד משהו בנוגע לממ"דים אדוני יושב-הראש

עשהאל צור:  תראה, היום כל הדירות החדשות שנרכשות, בסדר? מחויבות להיות באזורים האלה עם ממ"ד וגם באזורים אחרים, הדירות עם ממ"ד מקבלות עדיפות משמעותית ברכישה

עשהאל צור:  עכשיו, זה לא סוד שמלאי הדיור הציבורי, חלק מהדירות הן דירות ותיקות, כמו הרבה דירות במדינת ישראל

עשהאל צור:  באזורים שהיו לשעבר שיכונים וגם סתם אזורים ותיקים שלא היו שיכונים ואין בהם ממ"דים

עשהאל צור:  בסדר? אנחנו משתדלים לעשות מה שניתן לעשות בנושא הזה במסגרת החלטת ממשלה עוד בממשלה הקודמת, של העיר אשקלון, גם נתנו מענה ייחודי בעיר אשקלון, שידחוף את הנושא הזה של דירות ממוגנות לדיור הציבורי

עשהאל צור:  העסק הזה מתקדם

מיכאל ביטון: אבל בתקציב המדינה לפני המלחמה צמצמתם את המעט שהיה למיגון הצפון

מיכאל ביטון:  עכשיו יש מלחמה

מיכאל ביטון:  הבנתם כנראה שיש מלחמה

מיכאל ביטון:  אז אפשר היה לשים שם כמה מאות מיליונים, למגן את הדיור הציבורי? כמה הוצאות המלחמה? כמה הוצאות המלחמה, מיליארדים? אני שואל, האנשים החלשים האלה, שאתה אומר שדואגים להם כל כך טוב? האם הגדלתם את ההוצאה על ממ"דים לדיור ציבורי במלחמה? בהסתות תקציב שעשיתם

עשהאל צור: אדוני יושב-הראש, כמו שאתה יודע אני משתדל לא לענות על מה שאני לא מכיר

עשהאל צור:  אני לא בקיא במגן הצפון ואני לא יודע ואני לא אחראי

מיכאל ביטון: אני בקיא

מיכאל ביטון:  אני בקיא במגן לצפון

עשהאל צור: בנושא הספציפי של ממ"דים לדיור ציבורי אני לא מכיר שהיה מענה נקודתי לזה

מיכאל ביטון: אבל אתה אומר, אז אני אגיד לך מה היה

מיכאל ביטון:  אנחנו שמנו מאות מיליונים, בשנים ללא תקציב שהייתי שר, שמתי 100 מיליון ראשונים והתחלתי להריץ בקריית שמונה וב-0 עד 2 בצפון מיגון

מיכאל ביטון:  אחרי זה באה הממשלה הקודמת, שמנו מאות מיליונים מגן לצפון

מיכאל ביטון:  באה הממשלה הנוכחית הורידה את זה, צמצמה את זה ללא זוכר, 70-100 מיליון

מיכאל ביטון:  ואז אמרנו זה לא טוב, כי תוכנית המיגון הייתה 500 מיליון כל שנה על פני 10 שנים לגמור את המיגון

מיכאל ביטון:  באה המלחמה

מיכאל ביטון:  יש חלשים, אין להם מיגון בבית

מיכאל ביטון:  הממשלה עושה חישוב מחדש של התקציבים שלה ב-2023, ב-2024

מיכאל ביטון:  האם היא ייעדה משהו להגן על האוכלוסייה הזאת? להגדיל? כי זה אתה מסכים איתי שזה קשור למלחמה? אתה מסכים איתי שזה צורך דחוף? אז האם הוגדל הכסף אתה לא יוגע לענות

מיכאל ביטון:  תבדוק לי את זה

עשהאל צור: אז אני אגיד עוד פעם

עשהאל צור:  שנייה, אני רק רוצה לדייק משהו

עשהאל צור:  בנוגע למגן הצפון והצמצומים שאדוני יושב הראש דיבר עליהם, אני לא יודע, לא מכיר את הנתונים

עשהאל צור:  אבל מה שאני כן רוצה להגיד זה שספציפית גם בקריית שמונה וגם בשלומי במסגרת התחדשות עירונית בפריפריה שעשינו שני קולות קוראים שפורסמו, אז כן פרויקטים שזכו שם הם פרויקטים שיש בהן גם דירות דיור ציבורי

עשהאל צור:  כמובן שזה מבחינתנו מגמה חיובית

עשהאל צור:  ועוד פעם, מענה נקודתי לנושא הממ"דים בדיור הציבורי אני לא מכיר שיש דבר כזה בתקציב המדינה

מיכאל ביטון: אתה מסכים איתי שזה נושא דחוף? אתה מסכים איתי שהם החלשים ביותר? יש, אגב, החלטת ממשלה, היא מופרת

מיכאל ביטון:  החלטת קבינט

מיכאל ביטון:  ההחלטה למגן את הצפון הייתה של הקבינט המדיני-ביטחוני

מיכאל ביטון:  שתדע את זה

מיכאל ביטון:  פעם קראו לזה החלטה סודית שאסור לדבר עליה

מיכאל ביטון:  היא כבר לא סודית

מדלן מזל מיארה: מיכאל, בשלומי 1,000 יחידות אושרו

מיכאל ביטון: בסדר, אבל אני אומר באים ומסבירים שהדיירים האלה מטופלים כראוי במלחמה

מיכאל ביטון:  יש משרד שאמון עליהם

מיכאל ביטון:  אז ההחזר הזה תתנו אותו מיום הפינוי ותנו אותו דיגיטלי, נרד לכם מהווריד

מיכאל ביטון:  תנו זיכוי דיגיטלי לערים שפונו כחוק מיום הפינוי זיכוי דיגיטלי על ידי החברות המשכנות

מיכאל ביטון:  אבל המיגון שלהם, הזזנו המלחמה עכשיו מדברת 50 מיליארד שקלים עלות המלחמה

מיכאל ביטון:  על מיליארד שקלים ליום

מיכאל ביטון:  על אישור תקציבים לעשרות מיליארדים, הסתות תקציב

מיכאל ביטון:  ולא מצאנו 100-200 מיליון למגן את אלה שהבטחנו להם שנמגן אותם? אז אי אפשר להסביר פה שהמשרד הזה אין לו אחריות על הדברים הללו

מיכאל ביטון:  הוא אחראי שיהיו ממ"דים בדירות שלו

מיכאל ביטון:  ואם לא הייתה מלחמה, מילא

מיכאל ביטון:  אבל עכשיו כשיש מלחמה זה לא דחוף? עכשיו כשהמדינה מסיתה כסף לא דחוף? ואתה לא רואה את ההסתות האלה

מיכאל ביטון:  וזה החלק שמדאיג אותנו

מיכאל ביטון:  אז אני חוזר ושואל, כמה כסף המשרד הזה בפעילות הכספית שלו הפנה למלחמה? מיידית למטרות שעולות? ואין את התשובה הזאת, אין תשובה טובה

מיכאל ביטון:       אנחנו לא נטריד אותך יותר מידי

מיכאל ביטון:  תשוב בשלום מהמילואים, תבדוק לי את הנתונים כמה כסף המשרד הפנה למטרות המלחמה

מיכאל ביטון:  כמה כסף הוא הפנה לממ"דים בדיור הציבורי בקו החזית

מיכאל ביטון:  בדיון הבא אנחנו נקבל ממך תשובות

מיכאל ביטון:  עד אז, שמור על עצמך ושוב בשלום לביתך

מיכאל ביטון:  תודה רבה עשהאל

מיכאל ביטון:  עופר כסיף, בבקשה

עופר כסיף: תודה רבה על הדיון החשוב הזה

עופר כסיף:  אני רוצה להתייחס למה שנאמר קודם

עופר כסיף:  כולנו יודעים, גם אנחנו קוראים וגם אני מניח שרובנו ככולנו מכירים גם ניצולים מהטבח הנורא

עופר כסיף:  וגם מפונים גם מהצפון

עופר כסיף:  ואנחנו יודעים שבנוסף לקשיים הכלכליים גרידא נקרא לזה כך, כולם סובלים גם בצורה כזו או אחרת מטראומה

עופר כסיף:  ובמקום לתת יד ולסייע לאנשים שנמצאים בטראומה ניכר שלפעמים חלק ממשרדי הממשלה רק מוספים על הטראומה הזאת

עופר כסיף:  האנשים שפונו בכורח הנסיבות לא צריכים להתעסק בבירוקרטיה

עופר כסיף:  בוודאי ובוודאי שהם צריכים ליהנות, זו זכותם, זו לא פריבילגיה, זו לא טובה

עופר כסיף:  זו לא צדקה, זה צדק

עופר כסיף:  חובת המדינה לדאוג לאזרחיה

עופר כסיף:  חובת המדינה לדאוג לאזרחיה על פי הצרכים שלהם

עופר כסיף:  ואילו צרכים יש יותר מהיום של אותם אנשים שפונו בדרום ובצפון?      לכן אני מתחבר למה שאמר יושב-הראש ומה שאמרו אחרים ואני קורא פה למשרד השיכון ולכל מי שנוגע בדבר

עופר כסיף:  א', לתת מענה מיידי, כספי, לכל מי שפונה כפי שאמר יושב-הראש כחוק, לכל המקומות שמהם פונו

עופר כסיף:  דבר שני, לעשות את זה כמו שאמר יושב-הראש, דיגיטלי

עופר כסיף:  אם יש דרכים אחרות קצרות, אדרבא ואדרבא

עופר כסיף:  אבל לא להפיל עליהם בנוסף לכל גם את הבירוקרטיה

עופר כסיף:  זה לא רק העניין של קשיי שפה ואנחנו יודעים שיש גם אנשים כאלה או של אנשים מבוגרים שגם לפעמים מתקשים ברזי הבירוקרטיה

עופר כסיף:  זה גם הטראומה

עופר כסיף:  אנשים שסובלים

עופר כסיף:  מגיע להם בזכות, לא בחסד

עופר כסיף:  וכמובן אני מתחבר גם למה שנאמר על הנושא של המיגוניות

עופר כסיף:  תודה

מיכאל ביטון: תודה

מיכאל ביטון:  יסמין פרידמן, בבקשה

יסמין פרידמן: אני מרגישה כמו תקליט שבור, 15 שנה

יסמין פרידמן:  אוקיי? עוד הרבה לפני שהייתי חברת כנסת

יסמין פרידמן:  הדיור הציבורי הוזנח בצורה מזעזעת על ידי כל ממשלות ישראל

יסמין פרידמן:  אבל הגדילה ועשתה הממשלה הנוכחית

יסמין פרידמן:  כי לפחות בממשלה הקודמת היה לנו 1

יסמין פרידמן: 7 מיליארד לרכוש דירות חדשות

יסמין פרידמן:  הדירה הנוכחית הוסיפה אפס שקלים לרכישת דירות חדשות

יסמין פרידמן:  זאת אומרת שעכשיו קונים דירות עם התקציב של הממשלה הקודמת, אבל זה תכף ייגמר

יסמין פרידמן:  זה אחד

יסמין פרידמן:  ואנחנו ניכנס למצוקה הרבה יותר קשה בדיור הציבורי, כי דירות שהתחיל איתם תהליך מכירה נמכרות

יסמין פרידמן:  ולכן אנחנו תכף נישאר עם אפס דירות לשכן בהן אנשים

יסמין פרידמן:       מה שהוזנח בשגרה בטח ובטח שבחירום זה מקצין

יסמין פרידמן:  האם משרד השיכון אי פעם ישב ובנה איזה שהיא תוכנית לחירום? האם תהליך של פינוי יישובים בחירום זה משהו שהוא פתאום, לפתע נחת עלינו משמיים? לא

יסמין פרידמן:  היו רשויות שהתכוננו לזה במשך שנים

יסמין פרידמן:  הביצוע של זה, אני בכלל לא רוצה לדבר על הביצוע

יסמין פרידמן:  אבל לפחות משרדים כתבו תוכניות, התכוננו

יסמין פרידמן:  יש לי איזה שהוא ספק מאוד גדול שמשרד השיכון אי פעם בכלל טרח וישב

יסמין פרידמן:  אבל מה שהיה היה

יסמין פרידמן:  עכשיו אני אומרת מהמלחמה, מה-7 באוקטובר האם משרד השיכון ישב בדיון אחד, אחד, וחשב על מפוני הדיור הציבורי או על כל מיני בעיות שהן ייחודיות לאוכלוסייה של דיירי הדיור הציבורי? אני בספק

יסמין פרידמן:  מישהו יודע אם התקיים דיון כזה? לא

יסמין פרידמן:       לכן ממשלה כושלת, סליחה שאני מכניסה את זה, כי אני באמת בוערת

יסמין פרידמן:  משרד שיכון כושל, כושל, כושל

יסמין פרידמן:  עם אפס עשייה, אפס מחשבה על האוכלוסייה הכי חלשה שיש לנו במדינה הזאת

יסמין פרידמן:  תודה

מיכאל ביטון: תודה רבה יסמין

מיכאל ביטון:  ירון הופמן דישון, חוקר במרכז אדוה, בקצרה

ירון הופמן דישון: תודה רבה חה"כ ביטון

ירון הופמן דישון:  אני ירון, חוקר ממרכז אדוה

ירון הופמן דישון:  אנחנו פרסמנו לפני שבוע דוח מקיף על נושא של היעדר המיגון באופן כללי בישראל

ירון הופמן דישון:  ועל הקשר של זה בעצם איך הפקירו במשך שנים את נושא המיגון לכוחות השוק

ירון הופמן דישון:  לפני שאני אדבר ספציפית על נושא של דיור ציבורי, כי זה מה שאנחנו מדברים כאן, אני אשלים נתונים שלא נאמרו על ידי נציג האוצר על מיגון הצפון, ברשותך, שגם את זה סקרנו

ירון הופמן דישון:       אז באמת הייתה החלטת קבינט ב-2018, לתקצוב של 500 מיליון שקלים בשנה למשך 10 שנים

ירון הופמן דישון:  למיגון של כל יישובי הצפון, לא רק דיור ציבורי

ירון הופמן דישון:  אבל הבעיה, חה"כ ביטון, שלא רק שהיא לא תוקצבה וכמו שאמרת היא תוקצבה בהעברות תקציביות, אלא היא בעיקר לא בוצעה

ירון הופמן דישון:  שיעור הביצוע התקציבי בשנים האלה 2018, 2019, 2020, היה נמוך ב-50%, 60% מהתקציב שהועבר בהעברות תקציביות

ירון הופמן דישון:  פעם ראשונה ב-2022 הנושא הזה נכנס להצעת התקציב

ירון הופמן דישון:  תוקצב עקרונית ב-300 ומשהו מיליון שקלים

ירון הופמן דישון:  אבל שוב פעם בוצע רק ב-60 מיליון שקלים

ירון הופמן דישון:  וכמו שאמרת, בתקציב האחרון 2023-2024 הצעת התקציב עצמה נחתכה ל-60-70 מיליון שקלים

מיכאל ביטון: יחסית הצגתי את זה סביר

ירון הופמן דישון: נכון

ירון הופמן דישון:  שמו מסמרות על אי הביצוע

ירון הופמן דישון:  כלומר, אם קודם היה תת ביצוע, אז עכשיו תת הביצוע ממוסמר לתוך הצעת התקציב

מיכאל ביטון: הם חשבו שהכול טוב בצפון ואין מלחמות

ירון הופמן דישון: באוגוסט האחרון, חודש וחצי לפני פרוץ המלחמה הנוראה הזאת, הודיעו במשרד השיכון שהם מסרו כבר 150 ממ"דים בצפון, על חוסר של כ-11,000 דירות בלי אף מיגון

ירון הופמן דישון:  כן? לא מקלט, לא זה, בטווח של ארבעה קילומטרים

ירון הופמן דישון:  ושליש מהדירות באזור הצפון עד תשעה קילומטרים שאין בהם שום מיגון תקני גם היום

ירון הופמן דישון:  אז זה לנושא הצפון

ירון הופמן דישון:       לנושא הדיור הציבורי, הנתון הנורא הוא שב-92% מדירות הדיור הציבורי אין ממ"ד

ירון הופמן דישון:  זה נכון שזו תופעה שהיא קיימת גם בדירות שהן לא דיור ציבורי

ירון הופמן דישון:  אמרתי את זה קודם

ירון הופמן דישון:  אנחנו בעצם הופקרנו כולנו לכוחות השוק

ירון הופמן דישון:  שלחו את כולנו לעשות תוכניות של התחדשות עירונית כדרך היחידה להשיג מיגון בבתים שלנו

ירון הופמן דישון:  ומי שגר במקום שבו ערך הדיור לא מספיק יקר בשביל לעשות התחדשות עירונית אין לו מיגון

ירון הופמן דישון:  זאת המציאות בכל ישראל

ירון הופמן דישון:       ובדיור הציבורי המצב הזה חמור שבעתיים

ירון הופמן דישון:  מדובר בבניינים ישנים שגם לא מתוחזקים, אז אין בהם לא ממ"ד, המיגון עצמו הוא במצב לא טוב

ירון הופמן דישון:  אם יש מקלט, אז הוא גם לא מתוחזק

ירון הופמן דישון:  היינו פה כבר בדיונים קודמים על בעיות התחזוקה והיעדר התקציב של הדירות בדיור הציבורי

ירון הופמן דישון:  וכמו שנאמר כאן, ובעצם על ידי נציג האוצר וגם היה נאמר על ידי נציגי משרד השיכון אם הם היו פה - אין היום אף תוכנית למיגון של דירות דיור ציבורי

ירון הופמן דישון:  אין תוכנית כזאת

קריאה: אין תוכנית ואין תקציב

ירון הופמן דישון: התוכנית היחידה, כמו שנאמר, היא בעצם איזה שהיא הנחיה עקרונית שיש העדפה לרכישה של דירות חדשות

ירון הופמן דישון:  הם אומרים שזה אפילו משתלם, כי אז עלויות התחזוקה יותר נמוכות

ירון הופמן דישון:  גם פה זה לא חוק מחייב

ירון הופמן דישון:  כלומר אפילו אין קריטריון ברור שמחייב את משרד השיכון שאם כבר רוכשים דירות הן יירכשו כדירות חדשות עם ממ"ד

מיכאל ביטון: תודה ירון

מיכאל ביטון:  אני חייב לקצר, כי אנחנו כבר לקראת סיום הדיון

ירון הופמן דישון: תודה רבה

מיכאל ביטון: אני מבקש מהדוברים הבאים, כל אחד שתי דקות קצר ולעניין

מיכאל ביטון:  נעמה פלג, ארגון מיצוי זכויות

נעמה פלג: בוקר טוב

נעמה פלג:  קודם כל חשוב לי להגיד שבעניין של מיצוי זכויות המתנדבים של הרשת מגיעים לכל בתי המלון ולכל האזורים של המפונים והם נותנים סיוע

נעמה פלג:  יש לי כמה שאלות שאני אשמח להעלות

נעמה פלג:  קודם כל, יש לנו את הבעיה שדיברו עליה קודם, של אנשים שלא פונו

נעמה פלג:  הם לא זכאים, לצורך העניין מאופקים ונתיבות

נעמה פלג:  אנחנו נותנים להם סיוע, אבל השאלה היא מה יש חוץ מזה?      נקודות אחרות שצריך להעלות: חידוש של תנאי השכירות, צריך לחדש אותו

נעמה פלג:  בעיקרון ועדת המדרוג אמרה שיש דחייה עד דצמבר, אפשר לבקש את זה עד ה-31 באוקטובר

נעמה פלג:  הנחה בשכר דירה עבור מי שגר בדיור הציבורי

נעמה פלג:  עכשיו, יש עניין בסופו של דבר אנחנו במלחמה

נעמה פלג:  אנשים לא נמצאים במצב שהם יכולים עכשיו להתחיל לאסוף מסמכים, הם לא עסוקים בזה

נעמה פלג:  יש צורך בזה שתהיה החלטה שמאריכים אוטומטית את תוקף ההחלטות

נעמה פלג:  זו נקודה ראשונה

נעמה פלג:       נקודה שנייה שחשוב להעלות, שהרבה אנשים לא מצליחים לעמוד בדמי השכירות שלהם, גם עם הנחה

נעמה פלג:  יש מלחמה, המצב הכלכלי עוד יותר קשה עכשיו והאנשים האלה גם ככה קודם לא יכלו לעמוד בו הרבה פעמים

נעמה פלג:  אנחנו רואים הרבה מקרים כאלה בתחנת הסיוע באופקים

נעמה פלג:  האנשים האלה לא פונו, העולם שלהם התהפך עליהם

נעמה פלג:  צריך להגיד שחשוב לא לשכוח אותם

נעמה פלג:  גם את מי שלא פונה, גם את מי שכן

נעמה פלג:  זה מה שחשוב

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  אמיליה מכלוף

אמיליה מכלוף: שלום, אני אמיליה מכלוף מאשקלון

אמיליה מכלוף:  אני מתגוררת בדיור הציבורי כשבע שנים

אמיליה מכלוף:  אמא חד הורית לחמישה ילדים, מתוכם ילד עם צרכים מיוחדים

אמיליה מכלוף:  אני לא אלאה בסיפור האישי שלי מול משרד השיכון, אבל אני אקח את זה לכיוון המלחמה לעת הזו

אמיליה מכלוף:       אנחנו פוננו מהבית אחרי שהייתי צריכה להתחנן שיוציאו אותנו מהבית, שכמובן אנחנו ללא מיגון

אמיליה מכלוף:  פוננו לבית מלון

אמיליה מכלוף:  שם כל כמה ימים האריכו לנו את השהות

אמיליה מכלוף:  כל התקופה הזאת של אי הוודאות גם

יסמין פרידמן: מי פינה אתכם?     

אמיליה מכלוף: פניתי לראש העיר שלנו, ללשכה, הגעתי עד לשם

אמיליה מכלוף:  הרווחה

יסמין פרידמן: העירייה מימנה את זה?      

אמיליה מכלוף: אין לי מושג מי

אמיליה מכלוף:  כי לאחר מכן כשהתקשרתי נניח לרווחה, לשאול, כי אני צריכה לעשות הכנה לילד אם חוזרים, אז היא אמרה 'אני לא יודעת מי, אם פינו אותך מפה'

אמיליה מכלוף:  לא סגור מי פינה

אמיליה מכלוף:  אני רק יודעת שאחרי שממש בכיתי והתחננתי, כשהבנתי שהילדים שלי במצוקה ממש, במיוחד הילד בחינוך מיוחד, בן 16

אמיליה מכלוף:  והקטנה שלי התחילה לשלוח הודעות פרידה לחברים שלה בכיתה

אמיליה מכלוף:  ואז היועצת נכנסה לתמונה

אמיליה מכלוף:  אז ממש התחננתי

אמיליה מכלוף:  הבטחתי לילדים שלי שלא משנה מה אני אוציא אותם

אמיליה מכלוף:       לאחר מכן הסבירו לנו שזהו, ב-29, אחרי כל הפעמים שהאריכו, אנחנו אמורים לחזור

אמיליה מכלוף:  הגיעו נציגים מהרווחה, מהעירייה

אמיליה מכלוף:  שאלו אותי מה תעשי? אמרתי שלאשקלון אני לא יכולה לחזור

אמיליה מכלוף:  כי כדי להרגיע את הבן שלי בכל פעם הייתי צריכה להבטיח לו משהו שבאמת אני בדרך כלל לא מבטיחה משהו שאני לא יכולה לעמוד בו

אמיליה מכלוף:  אבל זה היה כדי למשוך זמן

אמיליה מכלוף:  כי הייתי בטוחה שבסופו של דבר יעזרו לי

אמיליה מכלוף:       נאלצתי לחזור לאשקלון

אמיליה מכלוף:  מאז אני לא בבית

אמיליה מכלוף:  אני פשוט מפצלת את הילדים שלי בין חברות ומשפחה, כדי שירגישו מוגנים

אמיליה מכלוף:  בנוסף לזה קרה משהו שלא קיבלתי התייחסות אליו, שזה בזמן המלחמה הגעתי לבית שיש בו פיצוץ נוראי, כולו מוצף מים

אמיליה מכלוף:  התקשרתי המון פעמים למוקד

אמיליה מכלוף:  אמרתי בבקשה, דחוף, דחוף, כדי שאני אוכל להוציא בגדים

אמיליה מכלוף:  לא קיבלתי מענה, לא קיבלתי יחס

יסמין פרידמן: מעמידר?     

אמיליה מכלוף: מעמיגור

מדלן מזל מיארה: עד שאני היום בבוקר שוחחתי עם מנהל סניף אשקלון והבהרתי לו כבר מאתמול בלילה כשהיא ישבה אצלי בחדר, ישבנו קרוב לשעתיים, וראיתי סרטונים

מדלן מזל מיארה:  הבהרתי לו שהוא יהיה נושא השיחה בכנסת

מדלן מזל מיארה:  אז פתאום בשעה 8:00 בבוקר, כמו שעון, היא קיבלה טלפון

מדלן מזל מיארה:  ופתאום התקשר אליה בחור מעמיגור ואומר לה תשמעי, הקריאה שלך נפלה בין הכיסאות

מדלן מזל מיארה:  אנחנו לא יודעים, כן יודעים

מדלן מזל מיארה:  תולעים בקירות, בית מוצף

מדלן מזל מיארה:  ילדים, אין ריהוט בבית

מדלן מזל מיארה:  אני לא מבינה

מדלן מזל מיארה:  אני לא מבינה איזה לב היה לו להגיד לה שבגלל שיש לה חוב של 7,000 שקלים למשרד השיכון על הדירה אז הוא אמר לה לא מגיע לך תיקונים על הדירה

מדלן מזל מיארה:  איך את לא מתביישת לבקש תיקונים בדירה? זה מנהל סניף אשקלון עמיגור

דני גיגי: זה ההוראות האכזריות של משרד השיכון, אני חייב להגיד

דני גיגי:  כל מי שיש לו חוב, לא מתקנים

דני גיגי:  אבל כדאי ליצור חוב, די, זה משתלם

דני גיגי:  כי אז אתה לא צריך לתקן

דני גיגי:  זה ההוראות של משרד השיכון, אגב

אמיליה מכלוף: אני רוצה לציין שהשארתי עוד פנייה באותו מעמד, לגבי תשלום

אמיליה מכלוף:  האם אני צריכה לשלם את החודשים שלא היינו בהם והם חזרו אליי מהר מאוד

אמיליה מכלוף:  ובאותו זמן אמרתי שמנהל עמיגור אמרו שלא משלמים

אמיליה מכלוף:  אז היא אמרה הוא נמצא כאן לידי, מנהל, יובל נמצא כאן לידי

אמיליה מכלוף:  והוא אמר שלא היה ולא נברא

אמיליה מכלוף:  אז באותו מעמד אמרתי לה 'תקשיבי, אני מתחננת

אמיליה מכלוף:  אני יודעת שצריך דרך המוקד, אבל השארתי המון פניות

אמיליה מכלוף:  הבית שלי מוצף, סגרתי את המים, זה לא קשור

אמיליה מכלוף:  הבית שלי מוצף, אני עם ילדים, זמן מלחמה

אמיליה מכלוף:  הילד שלי רוצה את הדברים שלו שהוא קשור אליהם, אני לא יכולה אפילו לתת לו להיכנס לשם

אמיליה מכלוף:  כי פעם אחת הוא התחשמל גם, כי יש לנו בעיות של הארקה

מדלן מזל מיארה: יש בעיה בהארקה

אמיליה מכלוף: ואני התחננתי, אמרתי לה תני לי את יובל, שנייה, בבקשה, זה מקרה חריג

אמיליה מכלוף:  והיא לא הייתה מוכנה

אמיליה מכלוף:  היא אמרה דרך המוקד

מיכאל ביטון: אנחנו נטפל בך באופן אישי

מיכאל ביטון:  תודה רבה לך על הצגת הדברים

מיכאל ביטון:  נלווה אותך

מיכאל ביטון:  לצערי אנחנו הפכנו למחלקת רווחה

מיכאל ביטון:  אהרון דב גמזו, מצפון הארץ, בבקשה

אהרון דב גמזו: נעים מאוד, שמי אהרון גמזו, מקיבוץ כפר סאלד שבגליל העליון

אהרון דב גמזו:  אני יודע שזה לא בדיוק הנושא של הוועדה היום, אבל אנחנו כולנו מסתובבים סביב אותו נושא

אהרון דב גמזו:  אז אני אספר שהגעתי לפה בשביל לצעוק או לזעוק בשם 18 יישובים מכלל הגליל

אהרון דב גמזו:  ממועצה אזורית מרום הגליל, מועצה אזורית מעלה יוסף, מועצה אזורית מטה אשר

אהרון דב גמזו:  אני מגליל עליון, כמוני עוד שבעה קיבוצים משם

אהרון דב גמזו:  מועצות מקומיות חורפיש ופסוטה

אהרון דב גמזו:       כפר סאלד, כמו הרבה יישובים אחרים, לא נמצאת במתווה הפינוי

אהרון דב גמזו:  מה זה אומר? המציאו איזה שהוא קו שנקרא 0 עד 5 ק"מ

אהרון דב גמזו:  קו דמיוני אם תשאלו אותי

אהרון דב גמזו:  אנחנו למשל נמצאים 5

אהרון דב גמזו: 3 קילומטרים

אהרון דב גמזו:  כן, ה-300 מטרים האלו מבדילים בינינו למה שמוגדר מסוכן

אהרון דב גמזו:  עכשיו, אני אסביר איפה ההבדל פה

אהרון דב גמזו:  היישובים שפונו יש להם אפס שניות בזמן אזעקה

אהרון דב גמזו:  לנו יש אפס שניות בזמן אזעקה

אהרון דב גמזו:  טילי הנ"ט שאתמול ראיתם בבית הלל מגיעים גם אלינו, באותו דיוק

אהרון דב גמזו:  הכבישים שאם אני צריך לצאת מהקיבוץ שלי, אני עובר באותם כבישים בדיוק, שנקראים שטח אדום

אהרון דב גמזו:  במקרה הטוב אני גם אצליח לחזור, כי כמעט כל יום סוגרים לכמה שעות ואתה נשאר כמו ברווז באמצע הכביש

אהרון דב גמזו:  פשוט ככה

אהרון דב גמזו:  ואתה חושב 'למה יצאתי? אשתי והילדים בבית, מה אני עושה עכשיו? למה?'      הגבולות

אהרון דב גמזו:  אני אספר עלינו – על הגליל העליון

אהרון דב גמזו:  אם פה אנחנו יודעים לפחות, נגיד יש איום מדרום, איום מכיוון מסוים

אהרון דב גמזו:  לנו יש גבול מערבי, זה אומר שאתה יורד דרומה, עדיין לא קרה כלום, עדיין יש לך איום מערבי

אהרון דב גמזו:  יש לך איום צפוני מלבנון, איום דרום, איום צפון מזרחי מסוריה, יש כטב"מים

אהרון דב גמזו:  זה אומר אם יש אזעקה ואתה בשטח פתוח אתה אפילו לא יודע איך לנסות להתגונן

אהרון דב גמזו:  פשוט ככה

אהרון דב גמזו:       עוד כמה דברים אני אספר

אהרון דב גמזו:  אנחנו כבר נודדים, כמוני עוד הרבה אנשים, תכף אני אכנס למספרים

אהרון דב גמזו:  עוד הרבה אנשים

אהרון דב גמזו:  למעשה מה-8

אהרון דב גמזו: 10

אהרון דב גמזו: 2023 אנחנו נודדים בארץ שלנו

אהרון דב גמזו:  זה אומר מחליפים מגורים כמעט מידי שבוע

אהרון דב גמזו:  הבגאז' של האוטו שלנו זה ארון בגדים שלנו

אהרון דב גמזו:  פרנסה וכאלה בכלל אין מה לדבר

אהרון דב גמזו:  ילדים במסגרות חינוך, כל ילד זה מאבק להכניס אותו למסגרת חינוך

אהרון דב גמזו:  כל ילד זה מאבק

אהרון דב גמזו:  כי מה לעשות? אנחנו לא מפונים, אז לא מכירים בנו

אהרון דב גמזו:  לכו ליישוב שלכם

אהרון דב גמזו:  אז למה בעצם לא לגור ביישוב אתם שואלים, נכון?      

מדלן מזל מיארה: גם למפונים החיים לא קלים, אני אומרת לך, עם הילדים עם בתי הספר

מדלן מזל מיארה:  רק שתדע

אהרון דב גמזו: אני איתך לגמרי

יסמין פרידמן: אבל המפונים לפחות מקבלים איזה שהוא גיבוי

יסמין פרידמן:  הם לא מקבלים כלום, כלום, כלום

יסמין פרידמן:  שום השתתפות, כלום, אפס

אהרון דב גמזו: כלום

אהרון דב גמזו:  שנייה, רגע

עופר כסיף: בואו נסכים שבשורה תחתונה כולם מופקרים ומוזנחים

מיכאל ביטון: אני הולך לעשות דיון מיוחד לנושא הזה, אז אנחנו לא נקדיש עכשיו את הזמן

מיכאל ביטון:  זה גם לא הנושא של הדיון

מיכאל ביטון:  אבל אני רציתי, באת והתאמצת

מיכאל ביטון:  אז רק תגיד משפטי סיום

אהרון דב גמזו: ב-5:00 יצאתי, אז שנייה, רק אחדד

אהרון דב גמזו:  אמרתם שליש, שני שליש מהבתים אצלנו לא ממוגנים

אהרון דב גמזו:  שאלתי איזה מישהי מבוגרת אצלנו מה את עושה? היא אמרה 'יהיה מה שיהיה'

אהרון דב גמזו:  עיר המחוז שלנו קריית שמונה פונתה

אהרון דב גמזו:  אז אין לנו אפילו שירותים בסיסיים לעשות משהו

אהרון דב גמזו:  כלום

אהרון דב גמזו:  הכול סגור

מדלן מזל מיארה: מיכאל, שתבין שהמיקום של כפר סאלד מקריית שמונה זה מרחק יריקה

מיכאל ביטון: אני הייתי בכפר סאלד

מיכאל ביטון:  גם ישנתי שם

אהרון דב גמזו: לילדים אסור להסתובב, נעולים בבית, נצורים בבית

מיכאל ביטון: קרוי על שם הנרייטה סאלד, שהיא אישה שהייתה המון חסד לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים

מדלן מזל מיארה: נכון

אהרון דב גמזו: סופרמרקטים, איך מישהו אמר לי? רבתי עם מישהו על חתיכת בשר טחון אחרונה שנשארה שם

אהרון דב גמזו:  ובכלל מי שצורך את זה, זה הצבא

אהרון דב גמזו:  זה בכלל לא בשבילנו

אהרון דב גמזו:  האזור פונה, אין תעסוקה

אהרון דב גמזו:  בתי ספר אזוריים

מיכאל ביטון: מה התשובות שאתה מקבל מהמדינה?     

אהרון דב גמזו: אין, אין

מיכאל ביטון: אנחנו הולכים לעשות דיון כזה

יסמין פרידמן: אני העליתי את זה, אבל סליחה

יסמין פרידמן:  אני, זו לא הפעם הראשונה ופנו אליי הרבה אנשים

יסמין פרידמן:  ואני העליתי את זה בקבוצת החמ"ל של כל חברי הכנסת, אופוזיציה-קואליציה

יסמין פרידמן:  והתחננתי שמישהו יטפל ומישהו יתייחס אליהם

יסמין פרידמן:  ואף אחד לא ענה לי בקבוצה

יסמין פרידמן:  ואתמול תפסתי את פינדרוס וביקשתי ממנו שיטפל בזה

מיכאל ביטון: אולי לא עניתי לך בקבוצה, אבל יזמתי דיון על הנושא

מיכאל ביטון:  ביקשו ממני, גדי ירקוני

יסמין פרידמן: דיון, מיכאל, אבל תקשיב, זה הגיוני? דיון, אני מודה לך

יסמין פרידמן:  אבל זה לא הגיוני

יסמין פרידמן:  זה פשוט לא הגיוני

מיכאל ביטון: בגלל זה עשינו דיון

מדלן מזל מיארה: יש תחושה שהגננת יצאה מהגן והשאירה את הילדים לבד, זו ההרגשה

אהרון דב גמזו: לא, גננת זה טוב

מיכאל ביטון: אהרון, אתה יודע, יהיה דיון, אתה תקבל עוד פעם זכות דיבור שם

מיכאל ביטון:  בסדר? אנחנו לא נקדיש את הזמן כרגע

מיכאל ביטון:  אני רוצה לסכם את הדיון

בקי קשת: אני יכולה, אדוני, משפט אחד בבקשה?     

מיכאל ביטון: משפט? בואו נראה אתכם משפט

בקי קשת: אני אשמח משפט קצר

בקי קשת:  בקי קשת פורום מאבק בעוני

בקי קשת:  בנושא הבירוקרטיה אני מדברת כאן כי יש פה אוזן קשובה וחשוב לי להדגיש

בקי קשת:  מה שציינת לגבי הבקשות הוא קריטי, אבל יש פה עוד מקום שגם בלי כסף, רק בירוקרטיה אפשר וצריך לטפל

בקי קשת:  אנחנו פנינו למשרד השיכון, שחזר אלינו עם אמירה שיש נוהל מיוחד למי שלא מצליח להגיע למשרדים

בקי קשת:  האריכו עד ה-30 בנובמבר זכאויות

בקי קשת:  מה קורה כעת אחרי ה-30 בנובמבר אני לא יודעת

בקי קשת:      יתרה מכך וחמור מכך, גם מה שנתנו אפשרויות הם לא מפרסמים אפילו לא באתר, ופנינו פעמיים

בקי קשת:  זה לא אמור להיות סוד מדינה אם יש דרכים לבוא לקראת האנשים

בקי קשת:  הנושא של הבירוקרטיה שחוסמים אנשים הוא פשוט לא יאומן

בקי קשת:  אם כבודו יכול לפנות וגם בסיכום שלו גם למשרד השיכון וגם לכל החברות המשכנות

בקי קשת:  גם להפחית בבירוקרטיה וגם ליידע את האנשים על הזכויות שיש להם

בקי קשת:  כבר התקדמנו

מדלן מזל מיארה: קוראים לזה עצלנות וחוסר עניין

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  גונן הראל, מנהל תחום מיצוי וקידום זכויות נגב מערבי

גונן הראל: שלום, תודה רבה על הדיון החשוב הזה

גונן הראל:  אני מאשכול רשויות נגב מערבי, שכולל 11 רשויות בנגב המערבי, ביניהם שדרות, נתיבות ואופקים, שם יש דיור ציבורי

גונן הראל:  ועוד מועצות אזוריות, רהט ולקיה

גונן הראל:       ביחס לעניין של האוטומציה של הזיכוי של תשלומי שכר הדירה, אני רוצה לחזק את זה

גונן הראל:  ביחס למשבר האמון שיש היום בין התושבים לבין המדינה, במיוחד באזור הזה של המדינה, שחווה את הטבח

גונן הראל:  ויפה שעה אחת קודם לרכך את הבירוקרטיה

גונן הראל:  כמויות, זה לא רק טופס אחד

גונן הראל:  כמויות הטפסים שאנשים צריכים למלא היא גדולה מאוד

גונן הראל:  ובאמת פעילות שאלו אותי למה לא? למה לא לעשות את הדבר הזה אוטומטי?      סוגיה ספציפית לגבי דירות שנפגעו ובניינים שנפגעו של דיור ציבורי

גונן הראל:  אז בעצם כל התקשורת היא בין החברות המשכנות לבין מס רכוש

גונן הראל:  התושבים דיירי הדיור הציבורי נשארים בחוסר ידע, חוסר ודאות לגבי מה תוקן, מתי יתוקן

גונן הראל:  שלא לדבר הם לא יודעים נגיד כשהם יחזרו לדירה, תושבים משדרות, הם יחזרו לדירה בלי חלונות

גונן הראל:  מי יתקן את זה, מתי יתקן את זה

גונן הראל:  הם לא ניידים, זאת אומרת הם לא יכולים להגיע לבדיקת השמאות כי אין להם רכב וצריך לטפל בזה

גונן הראל:       עוד סוגיה אחרונה שחשוב לי להעלות שאני בעצם מעלה שאלה, שאלת הבהרה לגבי דווקא תושבים שלא פונו מביתם ופגעו רסיסים בדירה שלהם

גונן הראל:  למשל מנתיבות

גונן הראל:  מה גובה שכר הדירה החלופי שהם זכאים לו לתקופה שהם פונו מביתם? מדיווחים שאני קיבלתי עולה שבחלק מהמקרים הם זכאים רק למאות שקלים, כי זה גובה שכר הדירה שהם משלמים בהווה

גונן הראל:  ואני רוצה לוודא שזאת לא טעות

גונן הראל:  מעבר לזה, יש מסמך חסמים בירוקרטיים וכלכליים שמיפיתי על האזור הזה ואני אשמח גם לייצג את האזור בדיונים נוספים

גונן הראל:  תודה

מיכאל ביטון: תודה רבה לך

מיכאל ביטון:  אחרון הדוברים, צחי אליהו, תושב הצפון

עמיחי אליהו: אדוני יושב-הראש, אני קודם כל מהגליל המערבי, ממעלה יוסף

עמיחי אליהו:  מושב עין יעקב

עמיחי אליהו:  שר הביטחון אמר השבוע 'הבסנו את חיזבאללה בצפון והשגנו את היעדים, הצפון יכול לחזור לשגרה'

יסמין פרידמן: מי אמר את זה?     

מיכאל ביטון: לא, אני לא חושב שמישהו אמר הבסנו

עמיחי אליהו: לא, אמר

עמיחי אליהו:  יש מישהו מאוד גדול בגליל

מיכאל ביטון: לא, הוא לא אמר הבסנו

מיכאל ביטון:  אתה יכול להגיד את הדאגה שלך, אבל הוא לא אמר הבסנו

עמיחי אליהו: אני אמשיך

מיכאל ביטון: אף אחד לא חושב שהבסנו את החיזבאללה

עמיחי אליהו: אני רוצה לספר לכם שאנחנו, כמו שאמר פה חברי אהרון, אנחנו באמת כמו ברווזים, גם בגליל המערבי

עמיחי אליהו:  אנחנו גם יודעים איפה יורים עלינו את כל ה-נ"ט

עמיחי אליהו:  אני יודע שגם הצבא יודע

עמיחי אליהו:  ויש איזה שהיא הרגשה שמחזל"שים אותנו, עם החזרה ללימודים

עמיחי אליהו:  עם להגיד לילד בכיתה ב' אם יש אזעקה תיצמד לקיר ושים ידיים על הראש

עמיחי אליהו:  ולנוע בצירים בין בתי הספר למושבים, לתחנות לאיסוף, להורדה

עמיחי אליהו:  וכאילו מישהו שכח אותנו

אהרון דב גמזו: אתה יכול להסביר שילדים צריכים לרדת מהאוטובוס, שני מבוגרים, 50 ילדים, להישכב במה שהם קוראים קו חלונות, אוקיי? ילדים כיתה א', זה ההוראות שהם קיבלו

עמיחי אליהו: לשים ידיים על הראש

אהרון דב גמזו: כן

עמיחי אליהו: זו המציאות

עמיחי אליהו:  אני לא שלחתי את הילדים שלי, כמו 80% מהמועצה שלי

עמיחי אליהו:  אם כבר מיגון, אז מיגון במוסדות חינוך זה אחד הדברים

עמיחי אליהו:  ובאנו לזעוק את זעקתם של תושבי הגליל

עמיחי אליהו:  אנחנו לא נהיה בארי 2

עמיחי אליהו:  לא ניתן לשגרה לחזור למה שהיא הייתה בלי שנקבל תשובות מהדרג המדיני

מיכאל ביטון: תודה רבה צחי

מיכאל ביטון:  החובה של המדינה והממשלה זה לייצר מצב ביטחוני חדש בגבול הלבנון

מיכאל ביטון:  כזה שיספק את הנכונות של התושבים לחזור לבתים שלהם

מיכאל ביטון:  ולא יכול להיות שם מה שהיה קודם, זה ודאי

מיכאל ביטון:  והמשימה הזאת עוד לא הושלמה

מיכאל ביטון:       עו"ד מיכל גורן, קליניקה לעיצוב אוכלוסיות בפריפריה, האוניברסיטה העברית

מיכאל אורן: תודה רבה

מיכאל אורן:  אני אעלה כמה נקודות ממש שעולות לנו מהשטח, מהטיפול בפונים שלנו בחודשיים הארוכים האחרונים

מיכאל אורן:  ארכות והטבות שניתנות על ידי משרד השיכון, שחבל שהוא לא כאן

מיכאל אורן:  אני רוצה לשאול מה בקשר להליכי רכישת דירה? הליכים שהתחילו בגלל הוראת השעה שנגמרה כאמור, האם גם שם יש אורכות? עם מי אני יכולה לדבר על זה? אני לא מקבלת בכלל מענים ממשרד השיכון

מיכאל אורן:  יש פערים בין מה שהם אומרים שהם עושים בשטח לבין מה שקורה באמת

מיכאל אורן:  אנחנו הגשנו בקשה, פיזית אי אפשר היה להגיש בקשה, שלחו אותנו למייל

מיכאל אורן:  הגשנו בקשה במייל, אמרו לנו - - -     

מיכאל ביטון: אולי תבואי עם 300 דיירי דיור ציבורי לשערים של משרד השיכון

מיכאל אורן: יכול להיות שזה מה שאעשה

יסמין פרידמן: או לבית של שר השיכון

מיכאל ביטון: אולי את תקבלי התייחסות יותר רצינית

מיכאל אורן: אני מרגישה כשאני באה ומבקרת מפונים מאשקלון שנמצאים במלונות בערד, אני מרגישה שלי כעורכת דין אין תשובות לתת להם

מיכאל אורן:  ואני רוצה להגיד להם בואו, אני אשב אתכם מול הכנסת

מיכאל אורן:       עוד שני דברים שאני רוצה להגיד בקצרה: בקשות להנחה רטרואקטיבית בשכר דירה

מיכאל אורן:  מה קורה איתן עכשיו? חובות מצטברים בזמן שהמשרדים לא מקבלים את הבקשות האלה

מיכאל אורן:  ודיירים שיש לנו, דיירת שאני מטפלת בה אישית, שנפגעה ישירות מהמלחמה

מיכאל אורן:  שיש לה חוב שנצבר והבת שלה נרצחה במסיבה

מיכאל אורן:  והחוב גם קשור לבת

מיכאל אורן:  עם מי אפשר לדבר כדי שיקפיאו את החוב הזה, כדי שיבטלו את החוב הזה? איך אפשר לבוא לקראת דיירים שנפגעו באופן ישיר מהמלחמה? אני צריכה את הכתובת הזאת

מיכאל אורן:  תודה רבה

מיכאל ביטון: הכתובת זה משרד השיכון

מיכאל ביטון:  אני חושב שזה נמצא פה, ליד כביש 1

מיכאל ביטון:  ותלכי לא לבד, תלכי עם המון המון אנשים

מיכאל ביטון:  תידפקו על השערים, אולי תקבלו תשובות יותר טובות ממה שהוועדה הזאת מקבלת

מיכאל ביטון:       אני רוצה לסכם את הדיון

מיכאל ביטון:  הוועדה דורשת ממשרדי השיכון והאוצר לשפות את דיירי הדיור הציבורי שפונו בהחלטת המדינה מיישובים כמו קריית שמונה, שדרות, שלומי, אשקלון – לשפות אותם באופן מלא על שכר הדירה שהם נדרשו לשלם לחברות המשכנות של הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:      הוועדה דורשת ממשרד השיכון להקצות תקציב של עשרות מיליוני שקלים לטיפול וליווי המשפחות שחובות משבר, באופן פרטני כולל ועדת חריגים, כולל פתרונות מיוחדים

מיכאל ביטון:  זאת אוכלוסייה שיש בקרבה מעל 60% רווחה, כפי שדווחנו על ידי משרד הרווחה

מיכאל ביטון:      הוועדה דורשת לתקצב את הרשויות המקומיות במחלקות הרווחה בתקציב לליווי וסיוע משפחות הדיור הציבורי, עם גמישות הפעלתית לעובדים הסוציאליים לפי המקרים הפרטניים שמונחים לפניהם

מיכאל ביטון:       הוועדה דורשת ממשרד השיכון להאריך ולשמור על כל אותן החלטות שמאפשרות פתרון בירוקרטיה ופטורים מכל מיני הגשות של מסמכים למהלך תקופת המלחמה

מיכאל ביטון:       הוועדה דורשת שהשיפוי הכספי בגין הדירות הריקות שפונו יינתן אוטומטית במסלול דיגיטלי ללא טופסולוגיה

מיכאל ביטון:  הוועדה כותבת בפניה את אמירתו של מנכ"ל עמיגור שהוא יודע לשלם את זה ללא טפסים, לפי הערים שפונו כחוק

מיכאל ביטון:  ורושמת בפניה את בקשתו שגם במקרים כמו אשדוד ואחרים, שמדובר במקרה רווחתי סוציאלי תינתן גמישות לחברות המשכנות לסייע גם לאותן משפחות שחוות משבר

מיכאל ביטון:       הוועדה דורשת ממשרדי השיכון והאוצר לתקצב מיידית מאות מיליוני שקלים בתקציב 2023-2024 לבניית ממ"דים לדיירי הדיור הציבורי הסמוכים לגבולות בעדיפות עליונה

מיכאל ביטון:  הוועדה תקיים מעקב על הנושא הזה ולא תרפה ממנו בכל הכלים שעומדים לרשותה

מיכאל ביטון:      הוועדה מבקשת מיושב-ראש הכנסת אמיר אוחנה, עם מזכיר הכנסת, עם היועצת המשפטית לכנסת, לפעול בכל הכלים החוקיים כנגד משרד שמחליט באופן שרירותי לא להתייצב לוועדה סטטוטורית בכנסת

מיכאל ביטון:  ולהפעיל את כל הסנקציות ואת כל הכלים הקיימים בחוק

מיכאל ביטון:  אם ייפרץ הסכר הזה שמשרד לא טיפל בבעיה והוא נמנע מלהגיע לוועדה כדי לתת תשובות – זה ביזיון הכנסת, החלשתה ומניעת האפשרות החוקית שהכנסת היא הריבון והכנסת היא המפקחת על עבודת הממשלה

מיכאל ביטון:  אנחנו לא נרפה מהנושא הזה, אנחנו נביא תוצאה

מיכאל ביטון:  ואם נצטרך לטפס על שערים במשרד השיכון, אנחנו נטפס על שערים

מיכאל ביטון:  אין לאנשים האלה קול ולשון, אין להם כסף להביא עורכי דין

מיכאל ביטון:  הם חותמים על מסמכים מפחד וחולשה וחוסר בקיאות בחוזים שמניחים לפניהם

מיכאל ביטון:  אנחנו נהיה הפה והלשון של דיירי הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  זה מאבק קשה, סיזיפי, אבל אנחנו לא נרפה

מיכאל ביטון:       אני נועל את הישיבה, תודה רבה