ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 241, 2023-11-13 00:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, אני מבקש מכולם לשבת

מיקי לוי: בוקר טוב אדוני, הצעה לסדר

משה גפני: לא עכשיו

מיקי לוי: לא, אדוני, אני צריך לפתוח את הוועדה לביקורת המדינה

מיקי לוי:  באתי במיוחד

משה גפני: אבל לא עכשיו

מיקי לוי: אני רוצה חצי דקה אדוני, חצי דקה

מיקי לוי:  באתי בתשע בבוקר, הלכתי למזכיר הוועדה

משה גפני: בסדר, בבקשה

משה גפני:  חצי דקה

מיקי לוי: תודה רבה אדוני

מיקי לוי:  אתמול עבר עלי יום קשה

מיקי לוי:  מ-9:00 עד 12:00 הסתובבתי בשלושה בתי מלון

מיקי לוי:  ב-12:00 הלכתי להלוויה בהר הרצל להניח זר בשם הכנסת, ב-14:00 הייתי בהר הצופים לבקר פצועי צה"ל וב-16:00 הלכתי להר הרצל שוב פעם לאזכרה של אחי

מיקי לוי:  בכל זאת הגעתי היום לוועדה שלך מהסיבה הפשוטה: במלון יהודה מצאתי שני ישובים, אלקוש ועבדון, ישובים שהם 3

מיקי לוי: 7 קילומטר מגבול הצפון, זרוקים במלון יהודה

מיקי לוי:  ללא עזרה של אחינו האמריקאים הם היו ישנים בגן סאקר

מיקי לוי:  אחינו האמריקאים משלמים על זה, לא המדינה

מיקי לוי:  והכי חמור אדוני, 3

מיקי לוי: 7 קילומטר המדינה לא מכירה בהם

מיקי לוי:  לא נתנה להם צו פינוי

מיקי לוי:  האבוקדו נופל, הביצים מסריחות, הצימרים לא עובדים, ואני את הזמן שלי של החצי דקה נותן בבקשה למישהו מעבדון

מיקי לוי:  בבקשה תציג את עצמך

טל יקוטי: שלום לכולם, קוראים לי טל יקוטי מהישוב עבדון, תודה למיקי שנתת לי את זכות הדיבור

טל יקוטי:  כמו שמיקי אמר, אנחנו בסך הכול 3

טל יקוטי: 7 מהגבול

טל יקוטי:  התחושה היא שהופקרנו

טל יקוטי:  באתי לפה בדחילו, ממש בדחילו, אנשים שלנו נרצחו, אנחנו נלחמים, וכל המושב בעצם התגייס למאמץ המלחמתי

טל יקוטי:  אבל ככל שעובר הזמן וישובים לידנו פונו והתפנו, אותנו פונו על פי תרומות, כאשר אין לנו שום יכולות לקיים חיים בסיסיים

טל יקוטי:       3

טל יקוטי: 7 מהגבול זה משהו - - -     

משה גפני: מעבדון?     

מיקי לוי: עבדון ואלקוש

מיקי לוי:  שיתנו תשובות ממשרד הביטחון

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אני מתחיל בהצעת תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף)

משה גפני:  עבדון עם ע'

טל יקוטי: עם ע', על שם עבדון בן - - -     

מיקי לוי: אני מבקש ממי שכאן ממשרד הביטחון, מכל הגורמים שיסבירו לי למה האנשים האלה הופקרו

מיקי לוי:  זה מה שאני רוצה לדעת

משה גפני: תכף נבדוק את זה

משה גפני:  אומרת שגית שזה נמצא בתוך התקנות

טל יקוטי: יושב-ראש הוועדה, פנינו לכולם

משה גפני: כולם זה כולם, ועדת הכספים זה משהו אחר

משה גפני:  מי מציג את התקנות בבקשה?     

מירב כהן: בוקר טוב, התקנות דומות למבצעים קודמים שהיו באזור הדרום

מירב כהן:  מה שהיה בפעם האחרונה בשומר חומות, התקנות מדברות על שני מסלולים, שלושה מסלולים יותר נכון

מירב כהן:  מסלול אחד של ירידת מחזורים שיש לעוסק מול תקופת הבסיס לתקופת הזכאות

מירב כהן:  זה בעצם מפצה אותו על כל אובדן הרווחים שיש לו על תקרה של 2

מירב כהן: 5 מיליון שקל לתקופה

מירב כהן:  המסלול השני זה הורים שנאלצו להישאר בבית והמעסיק אין לו פגיעה במחזורים אבל הוא צריך לשלם את השכר להורים שנאלצו להישאר בבית ולשמור על הילדים מתחת לגיל 14, אז יש מסלול שכר עבודה

מירב כהן:  לגבי החקלאות יש מסלול אדום לגבי המרחקים של 20-0 ולגבי ה-40-20 אנחנו עדיין בדיונים עם משרד החקלאות כדי למצוא - - -     

חמד עמאר: וחקלאות בצפון?     

מירב כהן: החקלאות בצפון ברגע שהם נכנסים לתוך האירוע הזה, אנחנו גם נמצא להם - - -     

חמד עמאר: מה, הם לא בטוח האירוע? 15 פצועים אתמול, לא בתוך האירוע?     

מירב כהן: אסיים ודקה אחת – החקלאים בצפון, קודם כל אלה שנמצאים ביישובי הספר בגבול לבנון, הם זכאים למסלול אדום לפיצוי מלא

מירב כהן:  אין  - - -     

חמד עמאר: עכשיו שמענו מעבדון כאן, 3

חמד עמאר: 7 הם לא - - -     

משה גפני: רגע, רגע

חמד עמאר: לא, לא, גם בחקלאות

חמד עמאר:  הוא דיבר על החקלאות

שגית אפיק: עבדון בתקנות

שגית אפיק:  הם בתקנות

ינון אזולאי: עובדה שהוא בא מהר

ינון אזולאי:  תאר לך אם הוא לא היה בא, זה לא היה בתקנות

יצחק פינדרוס: הוא מדבר על המלון

יצחק פינדרוס:  אז הוא דיבר על משהו שלא קשור לעניין

מירב כהן: בסדר, אני צריך לבדוק, אני לא זוכר את זה בעל פה

מירב כהן:  לגבי עבדון כבר אתן תשובה, אסתכל בתוך הפרטים איפה הם נמצאים

שגית אפיק: כן, הם בתקנות

מירב כהן: לדעתי הם בפנים

מירב כהן:  אז הם בתוך התקנות

מירב כהן:  הם גם ברי פיצוי

ינון אזולאי: רק תבדוק אם זה מ-10:07 דקות או שזה כבר לפני זה

ינון אזולאי:  זה חשוב

מירב כהן: אמרו לי מאחורה, זה בפנים

מירב כהן:  אני לא זוכר את כל הישובים בעל פה עם כל הרצון שלי לזכור

מירב כהן:  ובעצם המסלול של החקלאות, אנחנו מנסים ליצור את זה שלא יהיה קשה לעסקים שאפילו שהם זכאים למסלול אדום, למצוא להם מסלול נורמטיבי שאם במקרה הם יחליטו ללכת אליו, הוא יהיה מסלול יותר קל ויותר מהיר

מירב כהן:  אנחנו בישיבות עם משרד החקלאות לגבי ה-20 עד 40 קילומטר ואותו דבר לגבי הצפון

מירב כהן:       בנוסף, התקנות האלה - - -     

משה גפני: אני רוצה לציין לשבח אתכם על הנושא של החקלאות

משה גפני:  אנחנו ביקשנו בהתחלה והיה - - - לא להגיד הכול צביקה?     

צביקה כהן: עוד לא, רגע, עוד לא גמרנו

צביקה כהן:  לא גמרנו את כל הירוקים

משה גפני: בסדר

משה גפני:  אבל התנהגו בסדר גמור בעניין הזה והיה - - -     

כפיר בטט: הרב גפני, אני עוד לא שמעתי אותך מקבל אישור ממישהו אם לדבר או לא לדבר בישיבת ועדת הכספים, אבל כנראה שצביקה זה משהו אחר

ינון אזולאי: אתה מת על הפרגונים, הא כפיר?     

משה גפני: כפיר, אתה צודק

ינון אזולאי: כפיר, אתה מת לקבל איזה פרגון

ינון אזולאי:  חכה, לא כל כך מהר

ינון אזולאי:  פרגנו לך שבוע שעבר, חכה

יצחק פינדרוס: כל דבר עם הרגישות, לרב גפני יש פינה חמה לחקלאות

משה גפני: אבל זה באמת התנהל בסדר

מירב כהן: שתי נקודות נוספות שיש בתקנות: התקופה, התקופה כרגע בתקנות האלה הם לחודש נובמבר

מירב כהן:  צריך לזכור שלעסקים מעבר לחודש נובמבר - - - סליחה, אוקטובר, לעסקים - - -     

משה גפני: יהיה כאן נובמבר, אבל הוא אוקטובר

מירב כהן: רק אסביר איך ניתחנו את זה ועוד מעט יתנו פה הרחבה בנושא הזה

מירב כהן:  לעסקים בכל אופן, מעבר לחודש נובמבר, יש להם את החוק שהעברנו שבוע שעבר כאן, ותמיד הם יכולים להגיש את חודש נובמבר לפי החוק שעבר שבוע שעבר

מירב כהן:  זה לא שהעסקים - - -      

משה גפני: לא הבנתי מה אמרת

מירב כהן: הישובים שיש להם עסקים

משה גפני: אתם מדברים על אוקטובר

מירב כהן: אוקטובר

משה גפני: ומה אמרת על נובמבר?     

רועי כהן: היום 13 בנובמבר

מירב כהן: יש את החוק הראשי שעבר בשבוע שעבר שהוא תמיד קיים במידע

רועי כהן: אין המשכיות עסקית?     

מירב כהן:  ובעצם בסופו של דבר, אם זה לא יורחב לחודש נובמבר, תמיד יש להם את האפשרות להגיש תביעה של חודש נובמבר לפי החוק שעבר שבוע שעבר

רועי כהן: ולמה?     

מירב כהן: אסביר - - -     

רועי כהן: אין המשכיות עסקית? כאילו מה, זה נעצר ההמשכיות העסקיות?     

משה גפני: אבל אם הוא אומר שהחוק מאפשר לעשות - - -     

שגית אפיק: לפי החוק בכל מקרה יכולים להגיש תביעה

שגית אפיק:  גם ככה

מירב כהן: השאלה שעלתה לגבי אוקטובר – כרגע ניתחנו את הנחיות פיקוד העורף וגם שוחחנו איתם אתמול, יש את החוק שמדבר על כל הארץ ואחרי זה יש יישובי ספר שנמצאים בדרום ובצפון שאין ספק שהם נפגעו קשה מאוד

מירב כהן:  מעבר לזה שככל שאנחנו נכנסים לתוך מדינת ישראל, אנחנו חייבים להיות כפופים - - -     

רועי כהן: אמיר, אני מזכיר לך שהיום 13 בנובמבר, רק תזכור, היום 13 בנובמבר, ואתה מדבר על 23 ימים שאתה הולך לתת מענה רק באוקטובר

רועי כהן:  אנחנו ב-13 בנובמבר והלחימה לא שונה ממה שקרה באוקטובר

רועי כהן:  אני מנסה להבין, הרי הכותרת היא המשכיות עסקית

רועי כהן:  אני רוצה להבין איך בא לפה - -     

משה גפני: רועי, שאלת

רועי כהן: - - שר האוצר, כמו בוב ג'ונס, ואמר: אני מאשר לכולם, אני מאשר לכולם גם את אוקטובר, גם את נובמבר - - -     

משה גפני: רועי, אנחנו יודעים את מה שאתה אומר

רועי כהן: לא, אבל - - -     

שגית אפיק: מצד שני, עד היום כל תקנות מס רכוש הגיעו בתום המבצע

שגית אפיק:  הם הגיעו בדיעבד תמיד

שגית אפיק:  עכשיו זה דווקא החידוש שהן מגיעות בתחילת הדרך יחסית

שגית אפיק:  ולכן - - -     

מירב כהן: על זה בדיוק אני רוצה להסביר

מירב כהן:  ניתחנו את ההנחיות של חודש אוקטובר והגענו לרשימת ישובים גם בצפון וגם בדרום שלגביהם הנחיות פיקוד העורף היו מחמירות יותר מישובים אחרים

מירב כהן:  בסופו של דבר יש כאן אירוע מתגלגל

מירב כהן:  ובחקיקה הזאת בגלל שהאירוע עוד הסתיים, אנחנו חייבים כל חודש להיצמד להנחיות של פיקוד העורף וללכת לישובים שפיקוד העורף הנחה אותם הנחיות התגוננות מחמירות יותר לעומת ישובים אחרים

מירב כהן:  ככל שייגמר חודש נובמבר ויהיו ישובים נוספים, אנחנו נבחן את הנושא

קטי קטרין שטרית: אתה צריך להסביר לנו איך הגעתם לשמות של הישובים

קטי קטרין שטרית:  זה מסקרן מאוד לדעת איך עשרה קילומטר לפני - - -     

מירב כהן: אני חייב להגיד, המרחקים - - -     

קטי קטרין שטרית: אל תסתתרו מאחורי - - -     

חמד עמאר: אין קריטריונים ברורים

חמד עמאר:  אין לכם קריטריונים ברורים

חמד עמאר:  יש החלטות פוליטיות כאן

חמד עמאר:  אין קריטריונים ברורים

חמד עמאר:  עזוב, אל תגיד: אנחנו החלטנו

חמד עמאר:  הוחלט החלטות פוליטיות כאן

חמד עמאר:  אין קריטריונים ברורים

חמד עמאר:  יש ישובים פחות מתשעה קילומטרים ולא נכללים ויש ישובים מעל תשעה קילומטר ונכללים

חמד עמאר:  עזוב

כפיר בטט: אני רוצה לציין משהו - - -     

משה גפני: חמד, אתה יודע שהוועדה לא תיתן למצב הזה להיות

משה גפני:  אנחנו נלך עם הצדק

חמד עמאר: אני סומך עליך שלא ניתן

כפיר בטט: אני רוצה לציין משהו לפני שנספר איך המתודולוגיה - - -     

משה גפני: אני מבקש לדעת לפני שמתחילים, רק שתדעו – אנחנו באופן עקרוני כשמגיע נושא כזה, ככה היה לנו גם בהטבות מס, ככה היה בכל הנושאים שעלו שמות של ישובים, הממשלה אמרה או מי שהיה מביא את החוק היה אומר מה הקריטריון

משה גפני:  אחרי שהוא אומר מה הקריטריון, היינו באים והיינו בודקים כל יישוב לגופו

משה גפני:  מה הקריטריון לישובים האלה?      

כפיר בטט: נסביר עכשיו, אני רוצה להגיד משהו בתחילת הדיון לפני ש - - -     

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אני עד עכשיו עוד לא הבנתי לגבי אוקטובר ונובמבר, מה הולך להיות

משה גפני: הם מביאים את התקנות לאוקטובר

משה גפני:  הם אומרים שבאופן קבוע - - -     

אופיר כץ: אבל בהודעות שיצאו ונאמר פה גם בוועדה על ידי נציג של השר, אני לא שמעתי אוקטובר

ולדימיר בליאק: אגב, החוק אושר

ולדימיר בליאק:  אדוני היושב-ראש, החוק אושר לאוקטובר ולנובמבר

קטי קטרין שטרית: נכון

יצחק פינדרוס: ועם אפשרות להארכה לדצמבר

שגית אפיק: זה שונה

שגית אפיק:  זה מסלולים שונים

שגית אפיק:  בעבר לא היה בכלל את המסלולים שיש בחוק

ולדימיר בליאק: אני מבין שזה שונה

שגית אפיק: יש את המסלולים

חמד עמאר: היועצת המשפטית, גם בנובמבר נצטרך לאשר כל פעם?     

שגית אפיק: לאשר את התקנות, כן

חמד עמאר: וגם בדצמבר לאשר עוד פעם

שגית אפיק: אם זה יימשך, כן

שגית אפיק:  אבל ככה זה היה בכל אחד מהמבצעים שהיו בתקנות

חמד עמאר: אני שואל בשביל לקבל הבהרה

שגית אפיק: התשובה היא כן

שגית אפיק:  התשובה היא כן

שגית אפיק:  תקנות מס רכוש הם תמיד באישור ועדת הכספים

אופיר כץ: אני מבין שיש מסלולים שונים

אופיר כץ:  אבל עדיין - - -     

תמיר עידאן: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא מאמינים, אנחנו רוצים תשובות היום

תמיר עידאן:  אנחנו לא יכולים פה כל שבוע עוד פעם מבחנים

תמיר עידאן:  לא - - - בעוטף עזה

יצחק פינדרוס: אתה לא היחידי

יצחק פינדרוס:  אתה לא היחידי

משה גפני: עם כל הכבוד, החלטנו משהו?     

תמיר עידאן: לא יודע, אולי יאריכו את זה

משה גפני: מה זה אמרו, תחכה

אופיר כץ: אבל אדוני היושב-ראש, זו בדיוק הנקודה

אופיר כץ:  גם ההודעה של השר יצאה וגם היה נציג מטעמו שאמרו שהם מאשרים

אופיר כץ:  דובר על 40 קילומטר ויצאה הודעה לכולם, נאמר לראשי הרשויות, כל אלה שבתוך ה-40

אופיר כץ:  אף אחד לא אמר להם שזה מוגבל לאוקטובר

אופיר כץ:  אני לא מבין למה עכשיו אנחנו פתאום - - -     

משה גפני: בסדר, אז חכה

כפיר בטט: נסביר הכול

אופיר כץ: זה ההסבר שהוא נתן

משה גפני: אז להגיד להם שלא יגידו כלום, מה? אנחנו מתחילים בדיון

חמד עמאר: התאריך מאשרת אותו הכנסת

חמד עמאר:  חברי הכנסת מאשרים

משה גפני: אנחנו מתחילים את הדיון

משה גפני:  בבקשה, תסבירו

כפיר בטט: אנחנו כבר נסביר את המתודולוגיה לפרטי פרטים ונסביר גם למה ההבדלים בין אוקטובר לנובמבר

כפיר בטט:  כמו שגברתי היועצת המשפטית אמרה, בדרך כלל אנחנו מגיעים עם התקנות האלה לאחר המבצע, פה אנחנו כבר תוך כדי המבצע בשביל אוקטובר

כפיר בטט:  אני רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת עמאר, תדעו שמראש כל מה שמשרד האוצר הביא פה זה על בסיס הנחיות פיקוד העורף

כפיר בטט:  משרד האוצר לא מחליט מהי מדיניות ההתגוננות

כפיר בטט:  הוא לא מחליט איזה ישוב נמצא עם יותר הגבלות על תעסוקה או על חינוך

כפיר בטט:  מי שמחליט זה פיקוד העורף

כפיר בטט:  ולכן הניתוח שלנו שאנחנו עשינו בצורה אינטנסיבית מאוד בשבוע שעבר הוא כדי להבין בדיוק מה פיקוד העורף מנחה

כפיר בטט:  אגב, גם פיקוד צפון בצפון

ינון אזולאי: זהו

ינון אזולאי:  גם מפיקוד הציפון, כל הישובים שהכנסתם - - -     

כפיר בטט: גם מפיקוד הצפון

כפיר בטט:  כבר נסביר

ינון אזולאי: אגיד לך – שבוע שעבר נשלח מכתב מפיקוד הצפון למשרד האוצר עם רשימת ישובים שלא כולם נכנסו בפנים

ינון אזולאי:  נעבור על המכתב ואם אתה רוצה נוציא אותו

קריאה: אתה צודק ינון, הם יתקנו את זה

חמד עמאר: מתי שקל לך, אתה בורח לפיקוד העורף

חמד עמאר:  מתי שקשה לך, אתה אומר: האוצר החליט

חמד עמאר:  אני אמרתי את זה להפך בכוונה

חמד עמאר:  לכן אני אומר לך – אל תגיד לי פיקוד העורף

חמד עמאר:  אני לא אקבל את זה, פיקוד העורף, ולא אקבל את זה שיש קריטריונים ברורים, כי אין קריטריונים ברורים

חמד עמאר:  אם היית בא ואומר לי: 1 עד 9 ייכנס, רק 1 עד 9, הייתי מקבל את זה

חמד עמאר:  אם היית אומר לי: 1 עד 40 ייכנס, 1 עד 40 – הייתי מקבל את זה

חמד עמאר:  אבל אתה לא תחליט שיישוב נכנס בתוך ה-40 וישוב בחוץ מתוך ה-40

חמד עמאר:  ומתוך ה-9 אותו דבר

חמד עמאר:  לא יהיה מצב כזה

חמד עמאר:  לא נאפשר מצב כזה

משה גפני: שנייה, רק שתדע מה מרחף באוויר

משה גפני:  בסך הכול - - -     

חמד עמאר: שהוציאו את הדרוזים בכוונה החוצה, זה מה שמרחף באוויר

חמד עמאר:  זה מה שמרחף

חמד עמאר:  אני אומר את זה באופן ישיר

חמד עמאר:  אף פעם לא אמרתי את זה, לא יכול להיות בית ג'אן בתשעהקילומטר בחוץ

משה גפני: למה אתה עושה לי את זה? זה מה שאני רוצה להגיד כאן

חמד עמאר: למה לא יכול בית ג'אן, פחות מתשעה קילומטר בחוץ

קטי קטרין שטרית: גם כסרא-סמיע

חמד עמאר: לא יכול להיות כסרא-סמיע בחוץ

חמד עמאר:  לא יכול להיות יאנוח-ג'ת בחוץ

חמד עמאר:  וכשכולם על גב ההר

משה גפני: תודה

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב כזה

משה גפני: לא, יכול להיות

חמד עמאר: בגלל שהם דרוזים הוציאו אותם החוצה

חמד עמאר:  אני אומר את זה באופן ברור

חמד עמאר:  ואני לא אקבל את זה

משה גפני: חמד, אני באמצע משפט

משה גפני:  אני הולך להגיד לכם, תדעו מה שמרחף פה באוויר כל הזמן

משה גפני:  אני מקבל את זה מכל הימים

משה גפני:  הכניסו ישובים יהודים והוציאו ישובים דרוזים

משה גפני:  אותו מרחק, אותו ביטחון

חמד עמאר: פחות מרחק אפילו

משה גפני: תן לי, עם כל הכבוד

קטי קטרין שטרית: אנחנו כולנו, כולנו בשביל זה נמצאים פה היום

קטי קטרין שטרית:  שני הישובים הדרוזים

משה גפני: אנחנו מקבלים כל הזמן, דבר שאני לא אעביר אותו פה

משה גפני:  אני מצטער מאוד

משה גפני:  אני נזהר על השם שלי כל השנים, הרבה שנים

משה גפני:  אני לא עושה דברים שהם לא צודקים, לפחות מנקודת ראותי שאני יודע להסביר את זה

משה גפני:  אני לא אדע להסביר למה הישובים הדרוזים בחוץ והיהודים בפנים

משה גפני:  לא אדע להסביר

משה גפני:  המרחק הוא אותו מרחק, הנושא הוא אותו נושא

משה גפני:  זה לא יכול להיות הדבר הזה

משה גפני:  ועכשיו לבוא ולהתחמם מאחורי פיקוד העורף, שפיקוד העורף אפילו לא טורח לבוא לכאן

משה גפני:  מה אתם חושבים שמה? בפני עומדות שתי ברירות: או לסגור את הישיבה ולהפוך אותה לישיבה סגורה עם פיקוד העורף או לאשר את הישובים הדרוזים ונצביע כולם בעד

משה גפני:  מה אתם מעדיפים?     

משה דוידוביץ: אדוני, אני יכול לעזור לך? אדוני היושב-ראש, כיושב-ראש פורום - - -     

אורית פרקש הכהן: למה פיקוד העורף לא פה? איפה פיקוד העורף? אמיר, זה לא רק תשובות שאתם צריכים לתת, צריך להיות כאן נציג של פיקוד העורף

משה גפני: מי צריך לתת?     

אורית פרקש הכהן: פיקוד העורף צריך לשבת פה

משה גפני: שיבואו לפה

אורית פרקש הכהן: נכון

משה גפני: הם לא רוצים לבוא

חמד עמאר: אם אתם מסתמכים על פיקוד העורף, שפיקוד העורף יבוא לפה לוועדה

מיכל שיר סגמן: ממתי האוצר לא יודע לחשוב לבד? ממתי האוצר צריך עוד הנחיות?     

חמד עמאר: - - - אתם אמרתם

חמד עמאר:  אתם מקבלים מה שפיקוד העורף אומר

חמד עמאר:  אני רוצה לשמוע כחבר כנסת את פיקוד העורף

מיכל שיר סגמן: האוצר לא יכול להסתכל לבד ולראות איזה אזורים זקוקים לו? יש הבדל בין צרכים ביטחוניים לבין צרכים כלכליים

כפיר בטט: אדוני היושב-ראש, אנחנו נוכל לסביר שנייה אחת?     

מיכל שיר סגמן: האוצר יודע לעשות את זה יפה מאוד

משה גפני: רגע רבותיי - - -     

קריאות: - - -     

קטי קטרין שטרית: זה נשמע מאוד לא אמין

מיכל שיר סגמן: זאת היתממות חבר'ה, זו היתממות

משה גפני: אני לא אמרתי - - -     

מיכל שיר סגמן: האוצר יודע לקבל החלטות לבד, אדוני

משה גפני: רגע, אבל עם כל הכבוד, אני באמצע הדיבור

מיכל שיר סגמן: לא, אבל אתה עושה להם הקלות כשאתה אומר להם פיקוד העורף

מיכל שיר סגמן:  אתה עושה להם הקלות, הם לא צריכים הקלות, הם יודעים לחשוב לבד

משה גפני: אני לא עושה הקלות לאף אחד

משה גפני:  אני במבחן התוצאה, את תראי ואת יודעת את זה שאני לא אתן שייעשה פה אי-צדק

משה גפני:       אני רוצה לדעת מכם, אני לא מאשים אתכם, אני לא אומר שום דבר, אני לא אומר על אף אחד כלום

משה גפני:  מה שהבאתם בפנינו זה דבר שלא ייעשה בשום פנים ואופן

משה גפני:  אני רוצה לדעת האם אתם יודעים להסביר לנו, מה הקריטריונים

משה גפני:  אז אולי נבין לגבי הדרוזים

יוראי מצלאוי: אסביר, שמי יוראי, אני סגן המנהל הכללי במשרד האוצר בפועל

אופיר כץ: אגב, לא רק בגלל שהם דרוזים

אופיר כץ:  זה מגיע להם בזכות

אופיר כץ:  יש כאלה שהם בתוך התשעה קילומטר שהוציאו אותם

אופיר כץ:  זה לא רק בגלל שהם דרוזים, זה מגיע להם על פי דין, זה בזכות, אף אחד לא עושה להם טובה

חמד עמאר: גם הממשלה קיבלה החלטה שקו העימות, רק לפני כמה חודשים, בספטמבר קיבלה החלטה הממשלה, הם בתוך קו העימות

חמד עמאר:  ואתם באתם והוצאתם אותם החוצה

ולדימיר בליאק: החלטה 919

ולדימיר בליאק:  אגב, גם ישובים יהודים, לא רק דרוזים

חמד עמאר: כל ישוב שמגיע לו צריך להיכנס, שיהיו קריטריונים ברורים כאן

משה גפני: בבקשה, קריטריון

שגית אפיק: נתחיל לפני

שגית אפיק:  יש שני קריטריונים שעד היום עבדו תמיד, 0 עד 9 בצפון, 0 עד 7 בדרום

יוראי מצלאוי: זה לא מדויק

שגית אפיק: זו שאלה מקדמית ואז תגיד את הקריטריונים שלכם

שגית אפיק:  האם הקריטריונים האלה נותרו על כנם או ששיניתם אותם?     

יוראי מצלאוי: זה לא מדויק

יוראי מצלאוי:  דבר ראשון 0 עד 7, ו-0 עד 9, זו החלטת ממשלה נפרדת שמתייחסת לאזורי עדיפות לאומית והיא לא קשורה - - -     

שגית אפיק: 0 עד 7 - - -     

יוראי מצלאוי: אבל היא לא, עד היום אנחנו עבדנו לפי תקנות – שנייה, אסביר מהתחלה - - -     

חמד עמאר: 0 עד 7 זה חוק

שגית אפיק: 0 עד 7 זה בחוק

קריאות: - - -     

יוראי מצלאוי: שנייה, חברים

קטי קטרין שטרית: זה אזור מיוחד

יוראי מצלאוי: זה לא בחוק מס רכוש

יוראי מצלאוי:  אנחנו מדברים עכשיו על חוק מס רכוש ועל תקנות מס רכוש, אלה התקנות שמונחות על שולחן הוועדה

יוראי מצלאוי:  אין קשר ל-0 עד 9 או 0 עד 7

יוראי מצלאוי:  לכן מה שאנחנו עושים בדרך כלל או שעשינו גם במבצעים קודמים זה ללכת לפי הנחיות פיקוד העורף

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון

יוראי מצלאוי: בבקשה, תתני לי לסיים מההתחלה ועד הסוף, אני מבטיח שניתן תשובות לכל

משה גפני: אם יהיה לך תשובות, אתה מתכוון

יוראי מצלאוי: אתן את התשובות בגזרתנו ואם יהיו שאלות

ינון אזולאי: אם לא, זה ייהפך לתירוץ

יוראי מצלאוי: שוב

משה גפני: בבקשה

יוראי מצלאוי: עד היום, במבצעים קודמים עבדנו אך ורק לפי תקנות פיקוד העורף

יוראי מצלאוי:  אני מתייחס שנייה לצפון, את הדרום – הנחיות פיקוד העורף, אשים שנייה את הדרום בצד ואתייחס רק לצפון

יוראי מצלאוי:  לצפון היה מצב מורכב בשבועות האחרונים שבו אנחנו קיבלנו אינדיקציות מרשויות מקומיות שההנחיות שפיקוד צפון נתן בשטח היו מחמירות יותר מההנחיות של פיקוד העורף

יוראי מצלאוי:  פנינו לפיקוד צפון וביקשנו ממנו פירוט על ההנחיות שניתנו בחודש אוקטובר לרשויות המקומיות, למועצות האזוריות ברמת הגולן ובכלל בכל אזור הצפון

יוראי מצלאוי:  קיבלנו מסמך

יוראי מצלאוי:  המסמך הזה מתאר שניתנו הנחיות, באמת, מחמירות יותר מהנחיות שניתנו על ידי פיקוד העורף מטעם פיקוד צפון

יוראי מצלאוי:  המסמך הזה מתייחס לשלושה אזורים: יישובי קו העימות, גבול לבנון, זה החלטת ממשלה

יוראי מצלאוי:      כאמור, המסמך של פיקוד צפון מתייחס לשלושה אזורים: רצועת קו הגבול - - -     

קריאה: צמודי גדר

יוראי מצלאוי: לא, לא צמודי גדר

יוראי מצלאוי:  קו העימות, זה מוגדר בהחלטת ממשלה 2127, מה הם יישובי קו העימות

יוראי מצלאוי:  זה אזור אחד

יוראי מצלאוי:  האזור השני הוא רמת הגולן צפון

יוראי מצלאוי:  האזור השלישי זה רמת הגולן דרום

יוראי מצלאוי:  המסמך של פיקוד צפון מפרט את ההנחיות המחמירות שניתנו, בין היתר, הגבלות בנסיעה באוטובוסים בין הישובים במהלך חודש אוקטובר

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, יש ראשי ערים שעומדים בכניסה ולא נותנים להם להיכנס

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שראשי ערים צריכים להיות פה, אפילו לפני חברי הכנסת

משה גפני: לא לפני, צריכים להיות

קטי קטרין שטרית: צריכים להיות פה

קטי קטרין שטרית:  כל הכבוד אם יש אורחים אחרים

קטי קטרין שטרית:  לשבת התכוונתי

יוראי מצלאוי: ניתחנו את המכתב של פיקוד צפון, גם לגבי יישובי רמת הגולן וגם לגבי יישובי קו העימות

יוראי מצלאוי:  ובגלל שההנחיות שניתנו שם מחמירות יותר מההנחיות של פיקוד העורף, הכנסנו את הישובים שלא נכללים ברשימת יישובי הספר לתוך התקנות

שגית אפיק: במה הם מחמירות יותר ההנחיות? לא כל כך הבנתי

יוראי מצלאוי: אסביר

יוראי מצלאוי:  בכמה הביטים: ההיבט הראשון הוא שמאמצע חודש אוקטובר נתנו שם, הייתה הגבלה של נסיעה בצירים

יוראי מצלאוי:  זה דבר שהקשה

יוראי מצלאוי:  אי אפשר היה למעשה להגיע לבתי הספר במהלך כמעט חודש שלם

יוראי מצלאוי:  בנוסף, היה שימוש תדיר של הצבא בתשתיות אזרחיות ביישובים, גם יישובי רמת הגולן וגם ביישובי קו העימות, שימוש בבתי ספר לצורך לינת חיילים ועוד ועוד

יוראי מצלאוי:  הגבלות משמעותיות

יוראי מצלאוי:       וכמובן גם זמן התגובה, גם בקו העימות וגם ברמת הגולן, הוא אפס שניות

יוראי מצלאוי:  כלומר, גם אם הייתה הנחייה מקלה יותר של פיקוד העורף שאומר שצריך לשהות סמוך למרחב מוגן, אז דה-פאקטו זו הנחיה שאומרת שצריך – אם זמן התגובה באזורים האלה שצריכים לשהות במרחב מוגן כל הזמן

יוראי מצלאוי:  ולכן הדבר הזה, כשלקחנו ועשינו תמונת ראי והשווינו את זה להנחיות פיקוד העורף, ראינו שזה מחמיר יותר מההנחיות שניתנו באזורים כתומים

יוראי מצלאוי:       אני מסיים, ולכן כל הישובים שלא נמצאים ברשימת יישובי הספר ונכנסו לאזורים האלה, אותם הכנסנו בתקנות האלה

יוראי מצלאוי:  הישובים האלה הם כפר ורדים באזור קו העימות, ושישה ישובים באזור רמת הגולן: חיספין, בוקעאתא, רמת טראמפ, קצרין - - -       

אליהו דלל: מה שונה כפר ורדים מיאנוח ג'ת?     

מיכל שיר סגמן: יישוב שיש לו - - - שמסתובבים לו ברחובות

קריאות: - - -     

יוראי מצלאוי: אענה לכם - - -     

משה גפני: תנו לשמוע

מיכל שיר סגמן: יש ישובים שחיילים - - - יש ישובים שיש טנקים

אליהו דלל: לא יכול להיות שכפר ורדים נמצא ויאנוח ג'ת לא

קטי קטרין שטרית: ורדים בפנים ואיפה כסרא סמיע?     

אליהו דלל: זה לא יכול להיות

משה גפני: אלי

אליהו דלל: אבל זה לא יכול להיות

משה גפני: זה יכול להיות, הוא מדבר, הוא אומר את דעתו ואתה תצביע אחר כך

אליהו דלל: אני כועס מזה שהוא מדבר, שומעים אותו חמש דקות ואני עדיין לא מבין איך קבעו את זה

ינון אזולאי: אבל הוא צריך גם להסביר למה כפר ורדים לא נחשב ליישובי ספר, גם את זה צריך להסביר

יוראי מצלאוי: חבר'ה, אסביר את הכול

יוראי מצלאוי:  את השאלות ששואלים פה חברי הכנסת, גם אנחנו שאלנו

מיכל שיר סגמן: טיל טועה מעזה נכנס ליישוב שלו שלא מוגדר

מיכל שיר סגמן:  טיל, אוקיי? בוא רגע תבין על מה מדברים

מיכל שיר סגמן:  אבל זה לא, כי זה לא ברשימות של פיקוד העורף

כפיר בטט: יש פה תשובות, אתם לא רוצים לשמוע אותם

כפיר בטט:  אבל יש תשובות ואנחנו יודעים להסביר אותם

מיכל שיר סגמן: איזה תשובות? ילד בתוך הישובים - - -     

משה גפני: מיכל, הוא באמצע הדיבורים

כפיר בטט: יש תשובות ויש קריטריונים ואפשר להסביר אותם

כפיר בטט:  ואם משהו לא יענה, אנחנו נענה

משה גפני: בבקשה, הלאה

יוראי מצלאוי: השאלות שנשאלו פה, אנחנו שאלנו באותה צורה נוקבת שאתם שאלתם

יוראי מצלאוי:  וקיימנו שיחה יחד עם אלוף פיקוד העורף ויחד עם פיקוד צפון ושאלנו אותם

יוראי מצלאוי:  אני אומר בהקשר הזה: הקו - - -     

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חייבים את פיקוד העורף

קטי קטרין שטרית:  זה מיותר

מיכל שיר סגמן: פיקוד העורף זה ביטחון

מיכל שיר סגמן:  משרד האוצר יש לו כלים מעבר לפיקוד העורף לקבל החלטות

קטי קטרין שטרית: צריך שיגיע לפה פיקוד העורף

מיכל שיר סגמן: אם אנחנו נגיד להם פיקוד העורף, הם יידבקו לפיקוד העורף ולא יזוזו משם מילימטר מבלי להפעיל את הראש על דברים שהם מעבר לדברים שהם ביטחוניים

משה גפני: למה את נכנסת כל הזמן באמצע? הוא מדבר, תני לו להשלים ואת תגידי את דברייך ואת גם תצביעי

יוראי מצלאוי: אחרי העדכון שעשינו בהתאם להנחיה של פיקוד צפון ופיקוד העורף, שאלנו מה דינם של ישובים אחרים שסמוכים לגדר ולא נכנסים, לא לאזור קו העימות ולא לרמת הגולן

יוראי מצלאוי:  קיבלנו תשובה מפיקוד העורף ומפיקוד צפון שאומרת שהקווים האלה, גם של רמת הגולן וגם של קו העימות, הם קווים מבצעיים שמתעדכנים באופן שוטף על פי האיומים שפיקוד צפון והצבא ומערכת הביטחון צופים באזורים האלה

יוראי מצלאוי:  והקו הזה לא עובר שם סתם

יוראי מצלאוי:  שאלנו את השאלה לגבי כפר ורדים – זו התשובה שקיבלנו

יוראי מצלאוי:  שאלנו את השאלה לגבי יאנוח ג'ת - - -     

אליהו דלל: מי מאוים יותר, זה מה ששאלתם

קטי קטרין שטרית: הוא מאוים יותר?      

משה גפני: רגע, כן

יוראי מצלאוי: שנייה, שאלנו את השאלה לגבי יאנוח ג'ת - - -     

חמד עמאר: תשמע, אתה, אדוני היושב-ראש, לא, בדבר הזה, אתה יודע אם אני הולך ליאנוח ג'ת עכשיו וכפר ורדים, אני לא יכול להבדיל אם הבית הזה ביאנוח ג'ת או בכפר ורדים

חמד עמאר:  אותו דבר בכסרא סמיע

חמד עמאר:  אם זה פקיעין החדשה או כסרא סמיע

חמד עמאר:  אני לא יכול להבדיל אם אני לא מכיר

משה גפני: תודה רבה

חמד עמאר: אני לא יכול לקבל את התשובה שלך

שגית אפיק: איזו הנחיית פיקוד העורף הייתה לגבי יאנוח ג'ת?     

קטי קטרין שטרית: או כסרא סמיע, זה יותר קרוב

ולדימיר בליאק: זה סמוך לכפר ורדים

יוראי מצלאוי: לגבי יאנוח ג'ת, זה בדיוק העניין

יוראי מצלאוי:  אנחנו לא קיבלנו שום הנחייה או שום מכתב ממערכת הביטחון, מפיקוד העורף או מפיקוד צפון שמתייחס לישובים האלה

יוראי מצלאוי:  אם תפתחו את התקנות ותקראו את מה שכתבנו, כתבנו באופן מפורש שככל שנקבל עדכונים נוספים ממערכת הביטחון, אנחנו נפעל על פיהם ונעדכן את הרשימה

יוראי מצלאוי:  אני לא יודע לומר כאיש משרד האוצר, בכל הכבוד, האם האיום על יאנוח ג'ת – ומה שאתה אומר נשמע לי הגיוני ולכן שאלתי את השאלה

יוראי מצלאוי:  אבל אני לא איש ביטחון, ואני לא יודע לומר - - -     

אורית פרקש הכהן: - - -     

חמד עמאר: אני מקווה שיביאו אנשי ביטחון לכאן

אורית פרקש הכהן: הם חייבים להגיע לכאן

יוראי מצלאוי: אני חוזר ואומר - - -     

שגית אפיק: יוראי, בעבר - - -     

יוראי מצלאוי: 0 עד 9, אני חזרתי ואמרתי - - -     

שגית אפיק: הם לא נמצאים ב-0 עד 9

מיכל שיר סגמן: 0 עד 9 זה הגדרות ביטחוניות

שגית אפיק: הם לא נמצאים ב-0 עד 9

מיכל שיר סגמן: אבל זה ביטחוני, תעשו את ההפרדה בין משהו שהוא נטו ביטחוני למשהו שהוא יותר עגול כמו לימודים ודברים אחרים

קריאות: - - -     

יוראי מצלאוי: חבר'ה, תקשיבו, לגבי ה-0 עד 9, הסברתי בתחילת הדברים לשגית; אין באמת קשר – המונח 0 עד 9 או 0 עד 7, לתקנות מס רכוש

יוראי מצלאוי:  זה לא קשור

יוראי מצלאוי:  הסיבה שאנחנו - - -     

שגית אפיק: זה נכון ולא נכון

יוראי מצלאוי: בדרך כלל אנחנו הולכים לפי הנחיות פיקוד העורף - - -     

שגית אפיק: אבל זה החוק

חמד עמאר: זה לא נכון

חמד עמאר:  יש חוק

יוראי מצלאוי: חבר הכנסת עמאר, חוק מס רכוש, החוק שמונח פה - - -     

שגית אפיק: שני דברים: זה נכון שחוק מס רכוש לא מתייחס ל-0 עד 9, זה נכון גם שהישובים שאתם מדברים עליהם ממילא לא ב-0 עד 9 - - -     

ראדי נג'ם: לא, בית ג'אן 8

ראדי נג'ם: 9

קריאות: - - -     

קטי קטרין שטרית: פסוטה זה גם ב-0 עד 9

קטי קטרין שטרית:  לא רק כסרא סמיע

יוראי מצלאוי: לא הלכנו לפי מרחקים

שגית אפיק: אבל בעבר, אמיר, כשהבאתם את התקנות והתבססתם על הנחיות פיקוד העורף, ההנחיות לא עשו הבחנות בין יישוב ליישוב

שגית אפיק:  הייתם מביאים יחסית, גם הייתם מביאים מפה שכללה אזור ואז היה קל יותר לוועדה

מירב כהן: אסביר ואתן תזכורת: צוק איתן, ההנחיות היו בדיוק, הם לא היו ל-0 – 40, קראנו לזה 0 -40, היו שפילים בפנים שעברו את 41 קילומטר

מירב כהן:  התייחסנו בדיוק למה שפיקוד העורף אמר כאן

מירב כהן:  אתן דוגמה לכל הישובים שדיברתם עליהם פה

שגית אפיק: אבל כאן אתה אומר הנחיות מחמירות לעומת הנחיות אחרות, וזה הקושי

מירב כהן: אבל אז בצוק איתן היו הנחיות רק ל-40 קילומטר

שגית אפיק: בסדר

מירב כהן: אתן דוגמה אחת ל - - -     

אופיר כץ: אז איך אישרת 41? גם פה יש - - -     

מירב כהן: רגע, אתן דוגמה: ב-23 באוקטובר 2023, יצאו הנחיות פיקוד העורף; כסרא סמיע וכל הישובים האלה נמצאים במה שנקרא גליל עליון

מירב כהן:  ההנחיה לגביהם, מקומות עבודה – עבודה רגיל, לימודים – רגיל

מירב כהן:  אלה הנחיות פיקוד העורף

מירב כהן:  אנחנו לא יכולים להתעלם מהנחיות של פיקוד העורף

מירב כהן:  יכול להיות שאתם אומרים: ההנחיות לא הגיוניות

מירב כהן:  אבל בסוף אנחנו צמודים

מירב כהן:       אקריא לכם את ההנחיה: ב-23 באוקטובר – נכנסתי בכוונה לתאריך ספציפי, אתם תסתכלו, הם שווה ערך לעיר חיפה

מירב כהן:  אותם הנחיות אחד לאחד

קריאה: אמיר, אמיר - - -     

קטי קטרין שטרית: - - - כפר ורדים - - -     

מירב כהן: אבל ההנחיות - - -     

ראדי נג'ם: שפיקוד העורף יהיה ערב שלא ייפול טיל בבית ג'אן

ראדי נג'ם:  שיהיה ערב, אני יוצא מכאן ולא רוצה כלום

ראדי נג'ם:  שיהיה ערב פיקוד העורף שלא ייפול טיל בבית ג'אן שאני 8

ראדי נג'ם: 2

משה גפני: תודה

משה גפני:  יש לנו שתי ברירות, אצטרך לקבל החלטה

משה גפני:  או שאנחנו עושים ישיבה חסויה יחד עם פיקוד העורף, או היות ופיקוד העורף לא בא, ואנחנו מדברים פה על החלטות שאנחנו צריכים לקבל, אנחנו נקבל לפי ההיגיון שלנו

משה גפני:  זאת האפשרות השנייה

משה גפני:  אני רוצה שדוידוביץ' ידבר

ולדימיר בליאק: לפני צריך להבין את הרצונות לפני שמקבלים החלטות

משה גפני: רגע, בסדר, אז שיבואו להגיד

משה דוידוביץ: בליאק, אפתור לכם אתה הבעיה כנראה

משה דוידוביץ:       אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם כיושב-ראש פורום קו העימות שבא עכשיו שלוש שעות מאזור שנקרא לכאן

משה דוידוביץ:  כפיר, תהיה איתי דקה

משה דוידוביץ:       אני רוצה קודם כל לומר תודה - -     

משה גפני: רבותיי

משה דוידוביץ: - - לאנשי האוצר, באמת, גם לאמיר וגם לכפיר, הם עושים לילות כימים ואני מדבר איתם ב-12 בלילה, ואני חושב שיש פה בלבול אחד גדול, לא מתוך בורות, אלא מתוך חוסר היכרות של השטח

משה דוידוביץ:  החבר'ה הנחמדים באוצר מתבססים על החלטות פיקוד העורף, החלטות פיקוד צפון, ואני מדבר איתם יום-יום, שעה-שעה – אדוני, לא צריך את פיקוד העורף ולא את פיקוד צפון, יש להם את החלטה 2127, שזה יישובי ספר

משה דוידוביץ:  זו החלטה משנת 1961

משה דוידוביץ:  בגליל, אדוני היושב-ראש, נולדו 28 ישובים מאז ההחלטה הזאת

משה דוידוביץ:  אבל יש גם את החלטה 919

משה דוידוביץ:  אבל מעלייהם, יש חוק-יסוד – שגית, זה בשבילך – שגובר על כל החוקים האלה, ובו אפשר להכליל גם את יאנוח ג'ת וגם את כסרא סמיע בלי בעיה, ואקריא לכם אותו בבקשה:     תיקון מס' 39, התשפ"ה-2011, סעיף 1: האזור שמצוי בתחום שבין גבול מדינת ישראל עם לבנון לבין הקו האנכי העובר תשעה קילומטר - -     

שגית אפיק: יש שם לחוק הזה?     

משה דוידוביץ: בוודאי

משה דוידוביץ:      - - ממנו, ושטח רמת הגולן כמתואר בתוספת לחוק רמת הגולן, התשמ"ב-1981

משה דוידוביץ:  אם מסתמכים על חוק היסוד, תיקון מס' 39, אנחנו מכלילים את כל הישובים שנמצאים בקו 9-0, והם נקראים קו עימות צפון

משה דוידוביץ:  ומתוקף זה קיים פורום קו העימות שאני עומד בראשו

משה דוידוביץ:       אדוני היושב-ראש, זה פותר את הדרוזים, וזה פוטר את כל הכאב ראש הזה, 0 עד 9 קילומטר נמצאים בחוק יסוד

משה גפני: תודה רבה

אליהו דלל: בוא נקבל החלטה ושהם יבואו להסביר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אז - - - שהם יכחישו

ינון אזולאי: רק שאלת ביניים, שהאוצר בינתיים יחשוב: האם כשהם לקחו את הסיפור של פיקוד העורף, הם לקחו גם ערים שהם מעל 40 קילומטר ושמה נתנו?     

משה גפני: אני לא יודע

ינון אזולאי: שהם בינתיים יחשבו

ינון אזולאי:  אנחנו יודעים את התשובה

ינון אזולאי:  כדאי שיחשבו

ינון אזולאי:  עכשיו תשמע מראש עיריית ראשון לציון, אם כבר רוצים לפתוח את פיקוד העורף, אז תשמע איך פותחים את פיקוד העורף

רז קינסטליך: נשמח שיפתחו את פיקוד העורף - - -     

ינון אזולאי: רק אגיד לכם, אני שמח שהלכתם לפיקוד העורף, אבל זה לא הכיוון שרציתם ללכת אליו

שגית אפיק: האם היו ישובים כתומים גם ביתר חלקי הארץ?     

יוראי מצלאוי: בחודש אוקטובר?     

שגית אפיק: כן

יוראי מצלאוי: - - - כל הישובים?     

ינון אזולאי: כן, בחודש אוקטובר

יוראי מצלאוי: שוב, בימי הלחימה הראשונים - - -     

משה גפני: רגע, נתתי לרז קינסטליך

יוראי מצלאוי: שאלו שאלה

משה גפני: בבקשה

רז קינסטליך: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב, תודה על הזכות לדבר

רז קינסטליך:  בדיוק דיברו פה על פיקוד העורף, וככל שראשון לציון תיצמד באמת להנחיות פיקוד העורף, אז כרגע יש מגבלות בראשון לציון על מערכת החינוך

רז קינסטליך:  קרי, אימהות בבית, הבעלים שלהם בצווי 8, העיר לא מתפקדת

רז קינסטליך:  העיר ראשון לציון, מהמטווחות ביותר במדינת ישראל, אין יום, חוץ משלושת הימים האחרונים, טפו-טפו, שאין לנו אזעקות בעיר

רז קינסטליך:  ראינו אתמול את דירוג האשראי שמראה – אין יותר טוב ממראה עיניים – איזה ערים חזרו לתפקד ואיזה ערים לא חזרו לתפקד

רז קינסטליך:  חייבים לשנות את המנגנון הזה

רז קינסטליך:  המנגנון חייב להיות מנגנון דיפרנציאלי לפי מי באמת נפגע ולא לפי טווח קילומטרז'

רז קינסטליך:  הרי המלחמה הזאת היום היא מלחמה של טילים

רז קינסטליך:  ראשון לציון נפגעת

רז קינסטליך:  תראה אתמול מה שמפרסמים: ראשון לציון במקום העשירי בארץ, יחד עם אשדוד שאני שמח שגם אשדוד נכנסת, עם ירידה של למעלה מ-23% בשימוש בכרטיסי אשראי

רז קינסטליך:  הירידה הדראסטית בערים הכי מטווחות: אשקלון, אשדוד, ראשון לציון, נהריה ונתיבות

רז קינסטליך:  המתווה חייב להשתנות

רז קינסטליך:  העסקים בראשון לציון רגע לפני פשיטת רגל

רז קינסטליך:  אתה מסתובב ברחובות העיר, אף אחד לא יוצא, כל הזמן יש אזעקות

רז קינסטליך:  ההורים שומרים על הילדים בבתי ספר, ככה שעם פיקוד העורף, בכלל זה מטיב עם ראשון לציון, כי אנחנו עדיין סגורים

רז קינסטליך:  חייבים מנגנון דיפרנציאלי

רז קינסטליך:  חייבים לחשוב שונה

רז קינסטליך:  זה לא הוגן

רז קינסטליך:  זה פשוט לא הוגן שהעיר הכי מטווחת בכלל לא במתווה שלהם

משה גפני: תודה

כפיר בטט: אפשר להתייחס, הרב גפני?     

משה גפני: לא

משה גפני:  אני מבקש אחרי זה לענות, אני רוצה לתת לכמה ראשי ערים

אלון שוסטר: גפני, חבר כנסת רוצה לשאול

אלון שוסטר:  אני רוצה לשאול שאלה אחת

משה גפני: שנייה

משה גפני:  אני קודם רוצה לתת לראשי ערים

משה גפני:  אתה ביקשת

משה גפני:  אלי לנקרי מאילת בזום

אליהו לנקין: תודה רבה אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, תודה על האפשרות לדבר כאן בזום

אליהו לנקין:  שמעתם עכשיו מה אמר רז קינסטליך לגבי דירוגי האשראי ולגבי השימושים בכרטיסי אשראי

אליהו לנקין:  אילת בירידה של 42% – אחרי שדרות ואחרי קרית שמונה נמצאת אילת

אליהו לנקין:  אתם יודעים מה קורה באילת בחודש האחרון, אני לא רוצה להיכנס לזה, אתם שמעתם איך אילת לקחה אחריות על כל מה שקורה כשקלטה כאן יותר מ-60,000 מפונים ומתפנים בעיר ומה היא עשתה עבור כל המפונים והמתפנים

אליהו לנקין:  יש לנו למשל במערכת החינוך, עוד 15,000 ילדים בנוסף ל-12,000 ילדים שלנו

אליהו לנקין:       ממתי המבחן הזה של איזו עיר מטווחת יותר – ואני לא מתחרה עם אף אחד, גם באילת נפל כטב"ם בסוף השבוע האחרון שבנס גדול נפל בבית ספר ו-43 ילדים שהיו בקומה התחתונה, למזלנו הרב לא נפגעו

אליהו לנקין:  אילת מאוימת וכולם יודעים את זה

אליהו לנקין:  אני לא אחראי לדירוג שעושה פיקוד העורף, זה לא יכול להיות המדד

אליהו לנקין:  אילת בקריסה כלכלית של ממש

אליהו לנקין:  אילת שנשענת כולה על תיירות, אתם יודעים מה המשמעות – כל עסקי התיירות כאן בקריסה

אליהו לנקין:  יש לי מאות עסקים סגורים לגמרי

אליהו לנקין:  עסקים לא נסגרים סתם

אליהו לנקין:  יש לי אלפי עסקים שנמצאים בירידה של בין 50% ל-80%

אליהו לנקין:  יש לי כבר 2,550 מובטלים וכאלה שיצאו לחל"ת

אליהו לנקין:  זו רק ההתחלה

אליהו לנקין:  בקרוב מאוד, כבר התחילו להיסגר בתי מלון, התחילו לעזוב

אליהו לנקין:  ככל שיעזבו יותר, אילת תישאר היחידה במדינת ישראל שנפגעת כל כך קשה מהמלחמה

אליהו לנקין:  צריך לבדוק את ההשלכות של המלחמה על הערים, עם כל הכבוד, לא את הדירוג של פיקוד העורף

אליהו לנקין:      דיברתי לפני שעה עם אלוף פיקוד העורף והוא מוכן להעביר לוועדת הכספים הבהרות מאוד ברורות לגבי העיר אילת ולגבי האיומים ולגבי ההשלכות

אליהו לנקין:  יש כאן מצב - - -     

משה גפני: לא הבנתי, הוא מדבר איתך בארבע עיניים ומה הוא אומר לנו?     

אליהו לנקין: אני לא יודע מה הוא אומר לכם

אליהו לנקין:  אני מסתכל על הנתונים היבשים

אליהו לנקין:  תסתכלו על הנתונים

אליהו לנקין:  אחרי שדרות וקרית שמונה שאגב סגורות, העיר אילת ספגה את הפגיעה הכי קשה

אליהו לנקין:  ככל שיחלוף הזמן ויעזבו גם המפונים והמתפנים – שאגב אני דואג להם לכל צורך, זה לא אנשים שבאו לכאן לנפוש ולבלות, זה אנשים שבאו וברחו מזוועות וברחו מתופת ונמצאים כאן כשהם לא צורכים שום דבר

אליהו לנקין:  הפוך, המצב הוא שאני נאלצתי, בשבועות האחרונים לפחות, לקחת אחריות על כל האירוע הזה, ולספק להם ארוחות, אלפי ארוחות כל יום וסלי מזון וסיוע נפשי, וסיוע רפואי וחינוך

אליהו לנקין:  כל מה שצריך, אני דאגתי

אליהו לנקין:  אבל אני לא מדבר על העניין הזה, עשיתי את זה כמובן מתוך חובה ומתוך אחריות גדולה מאוד

אליהו לנקין:  כרגע צריך להסתכל על המצב באילת, לא יכול להיות שאילת תישאר מחוץ למתווה הזה

אליהו לנקין:  אין אפשרות כזאת

אליהו לנקין:  אסור

אליהו לנקין:  זה עיוות גדול מאוד

אליהו לנקין:  זה עוול גדול מאוד

אליהו לנקין:  זה נורא להשאיר אותה וזו אחריות גדולה מאוד

אליהו לנקין:  אי אפשר להשאיר את אילת ואת העסקים שלה - - -     

שגית אפיק: אבל העסקים של אילת מקבלים את המסלולים שבחוק, נכון? הוצאות קבועות ושכר

ינון אזולאי: יש להם רק בעיה

שגית אפיק: אני רק מוודאת

ינון אזולאי: כן, הם מקבלים את זה

ינון אזולאי:  רק יש בעיה, הוא אומר שההפסד שלהם גדול והוא רצה להיות כביכול גם בתוך ה-40 קילומטר

משה גפני: גם בתוך התקנות

ינון אזולאי: בתוך התקנות, זה הסיפור

ולדימיר בליאק: אילת לא מתאימה לקריטריונים הקיימים

ולדימיר בליאק:  מדובר באילת במתווה - - -     

ינון אזולאי: אבל מצד שני, אילת היא עיר מדממת - - -     

שגית אפיק: אבל אילת היא עיר שאפשר לייחד אותה ולקבוע לה משהו בנפרד

ינון אזולאי: לייחד אותה בנפרד

ינון אזולאי:  אבל חייבים לתת לה מענה

קריאות: - - -     

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חייבים מענה מותאם לאילת

אליהו דלל: אין ספק, צריך להחריג את אילת

שגית אפיק: בסדר, זה אירוע אחר

ולדימיר בליאק: אילת לא מתאימה לקריטריונים הקיימים בחוק

אליהו דלל: היא לא מתאימה לשום דבר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  מר לנקרי, אנחנו נדון בעניין הזה, נראה מה לעשות

חמד עמאר: עשינו את זה בעבר

קטי קטרין שטרית: צריך לתת לכמה מראשי הערים הדרוזים לדבר

משה גפני: ראש המועצה של כסרא סמיע

יאסר גדבאן: שלום כבוד הרב, שלום לכולם, יאסר גדבאן, ראש המועצה

משה גפני: אתה אחד מראשי המועצות החשובות ביותר פה בדיון

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

יאסר גדבאן: בגלל שאנחנו ככה, לא סתם

קטי קטרין שטרית: ישוב שיש בו גיוס גדול מאוד של חיילים שנמצאים בקרב

חמד עמאר: זה לא קשור, הם נמצאים שם

קטי קטרין שטרית: גם, גם, צריך לציין לטובה

משה גפני: אבל אני משבח אותו

חמד עמאר: זו המדינה שלי יותר מכל אחד אחר

אליהו דלל: בכלל צריך לשבח את הישובים הדרוזים ואת התושבים

משה גפני: נכון

יאסר גדבאן: הרב גפני, אין איפה ואיפה

יאסר גדבאן:  אני ראש המועצה מקומית כסרא סמיע חמש שנים, הייתי שמח מאוד שפיקוד העורף ונציג פיקוד צפון ישבו כאן

יאסר גדבאן:  אני חלק מהנפה של ברעם, של כפר ורדים ושל מטה אשר ושל מעלה יוסף – כשרוצים אותי במשהו אני נכנס, כשלא רוצים אותי, מוציאים אותי החוצה

יאסר גדבאן:  מי שמסתכל על המפה, להיכנס לגוגל לבדוק איפה סמיע, 9

יאסר גדבאן: 1 קילומטר הייתה ב-2009, רשות המיסים התנגדה להטבות מס לכסרא סמיע מ-2009

יאסר גדבאן:  הלכנו לבג"ץ, בג"ץ הכריח את רשות המיסים ב-2009, בגלל שהם 9

יאסר גדבאן: 1

יאסר גדבאן:  ריבונו של עולם, מ-2009 עד היום, הישוב כסרא סמיע לא התפתח צפונה? לא נבנו שם מקומות? מאיפה הם עושים את המדידה? האם פיקוד העורף ואדון נציג האוצר, וכולם יודעים שבמלחמת לבנון השנייה, 107 טילים נפלו בכסרא סמיע? במלחמה הבאה שלא תהיה, כבוד הרב - - -     

שגית אפיק: רק שאלה עובדתית: כפיר, למה אצלנו זה מופיע שהם 11

שגית אפיק: 48- - - אתה אומר 9

שגית אפיק: 1

יאסר גדבאן: אגיד לך למה: פיקוד העורף יושב במשרד ועושה מדידה של כסרא סמיע בסרגל קילומטר, לעומת אחרים שעושים במילימטר, אז ככה זה יוצא

יאסר גדבאן:  כשהיועץ המשפטי של שר האוצר - - -     

שגית אפיק: מופיע אצלנו 11

שגית אפיק: 48

חמד עמאר: אם בית המשפט העליון קבע שהם צריכים לקבל, הם זכו בהטבות מס לפי 9

חמד עמאר: 1

יאסר גדבאן: חמד, חברים, אני רוצה להקריא לכם, רשות המיסים ב-2009 כתבה: סמיע 9

יאסר גדבאן: 1

יאסר גדבאן:  האם מ-2009 עד היום סמיע הלכה דרומה? עוד לא ראיתי את זה

אליהו (אלי) רביבו: לא אדוני ראש המועצה, רק הגבול יותר התקרב

סימון מושיאשוילי: הוא ישוב קו עימות

קטי קטרין שטרית: אולי הלורד היה יותר מדי עבה

יאסר גדבאן: חבר'ה, שרפנו כל כך הרבה שעות ובאנו לכאן להסביר את העמדה, תקשיבו קצת

יאסר גדבאן:       אני רוצה להגיד לכם, באמת, האם פיקוד העורף או פיקוד צפון והאוצר שנפלו 107 נפילות ב-2007, שהאיום כשאני מסתכל על החלטת ממשלה 919 מ-10 בספטמבר, אני שמח בשביל כפר ורדים ואני שמח בשביל אנשי תרשיחא ומעלות שנכנסו לרשימה

יאסר גדבאן:  אבל בהחלטת ממשלה 919 שכתוב: כסרא סמיע מאוימת, כפר ורדים לא

יאסר גדבאן:  תגידו, איפה אנחנו חיים? מי קבע את המדיניות?      כבוד הרב, המרחק פחות מתשעה קילומטר בסמיע, חוסן לידי, פקיעין החדשה לידי

יאסר גדבאן:  חבר'ה, יש אזור תעשיה משותף כסרא-סמיע-פקיעין, פקיעין בפנים, החלק הצפוני של סמיע, אתה תבוא ותראה, והייתי שמח שתבוא לשטח, כבוד הרב, כסרא-סמיע-פקיעין, אזור תעשייה משותף, האם יעלה על הדעת שסמיע ששייך לאזור תעשייה יהיה בחוץ ושל פקיעין יהיה בפנים? איפה ההיגיון? איפה הצדק? אין אפליה – הייתה אפליה ב-2009, צריך לתקן את העוול

יאסר גדבאן:  ולתקן את העוול, זה להכניס את כסרא סמיע ובית ג'אן

יאסר גדבאן:  ואני אומר לכם, תעזבו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: ויאנוח-ג'ת

אליהו (אלי) רביבו: אדוני ראש המועצה, לא אפליה, צריכה להיות אפליה מתקנת

אליהו (אלי) רביבו:  צריכים להאדיר את התרומה שלכם

יאסר גדבאן: תעזבו את המרחקים

יאסר גדבאן:  אני רוצה להגיד לכם דבר אחד: תעזבו אותנו ממרחקים

יאסר גדבאן:  יאנוח ג'ת, את המחיר שהוא שילם, אף ישוב לא שילם

יאסר גדבאן:  זידאן סייף בבית הכנסת כאן בירושלים, הגן בגופו על אנשים; סגן אלוף עלים סעד; סגן אלוף סלמאן חבקה, חבר'ה, תסתכלו לאנשים בעיניים, על מה אתם מדברים? דגניה א'? דגניה ב'? על איפה אתם מדברים, ריבונו של עולם, מה קשור דגניה א', דגניה ב' לרשימה הזו? שמישהו יסביר לי, פיקוד העורף או פיקוד צפון

יאסר גדבאן:  זה בושה

שגית אפיק: לפי ההנחיות שהיו בחודש אוקטובר, הנחיות פיקוד העורף, יכולתם לצאת לעבודה או שהייתה הנחייה להישאר בבתים?     

יאסר גדבאן: בשבוע הראשון של המלחמה לא יצאנו לעבודה

יאסר גדבאן:  בשבוע הראשון למלחמה הילדים לא היו בבית הספר

שגית אפיק: כל הארץ הייתה, זה היה בכל הארץ

חמד עמאר: אחרי זה בקפסולות

יאסר גדבאן: אחרי זה בקפסולות

יאסר גדבאן:  אזור התעשייה פקיעין - - -     

שגית אפיק: מה היו ההנחיות? מה היו הנחיות פיקוד העורף? אפשר היה לצאת לעבודה? אני מבינה שהתבססתם על הנחיות משרד האוצר של אי יציאה לעבודה למקומות האחרים

שגית אפיק:  הנחיות פיקוד העורף

ינון אזולאי: היא מדברת למשרד האוצר

שגית אפיק: אני מדברת למשרד האוצר

שגית אפיק:  אתם התבססתם על הנחיות פיקוד העורף - - -     

חמד עמאר: גם ההנחיות לכסרא סמיע ולעוד ישובים אחרים, והישובים האחרים נמצאים בפנים

חמד עמאר:  אני לא רוצה להגיד שמות של ישובים

קריאות: - - -     

יאסר גדבאן: שנייה אחת, זה נראה לכם, נדמה לכם – פקיעין החדשה זה בגדר של סמיע

יוראי מצלאוי: הם לא בפנים

שגית אפיק: דגניה לא בפנים

שגית אפיק:  הם לא בפנים

שגית אפיק:  אז הוא אמר, אבל זה לא

מירב כהן: נכנסתי להנחיה של ה-10 באוקטובר - - -     

אליהו דלל: אדוני היושב-ראש, לגבי הישובים הדרוזים, לא צריך להתחשב במרחקים

אליהו דלל:  צריך להכליל אותם

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

שגית אפיק: אין שאלה אבל של מרחקים

אליהו דלל: אדוני היושב-ראש, לגבי הישובים הדרוזים, אני מציע לא להיכנס לקוצו של יוד ולא לדבר על מרחקים

אליהו דלל:  צריכים להכליל אותם, את יאנוח ג'ת ואת כיסרא סמיע צריכים להכליל אותם פנימה

אליהו דלל:  נקודה

משה גפני: אמרת את זה

משה גפני:  אני אמרתי - - - תודה רבה

משה גפני:  תמיר עידאן בבקשה

סימון מושיאשוילי: על כמה עסקים רבים?     

אופיר כץ: כאילו מיליארדים

שגית אפיק: אני רוצה שאמיר דהן ייתן תשובה על הנחיות פיקוד העורף בכסרא סמיע, אתה יכול?     

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, כמה עסקים כבר יש בכסרא סמיע שעושים מזה כאילו מדובר עכשיו בתל אביב

משה גפני: אז מה את רוצה? שלא נקיים דיון

קטי קטרין שטרית: צריך להכניס את הישובים הדרוזים

קטי קטרין שטרית:  נקודה

קטי קטרין שטרית:  בלי שום ויכוח

משה גפני: תשאלי בבקשה

שגית אפיק: שאלתי

שגית אפיק:  אמיר, אתה יכול להגיד את הנחיות פיקוד העורף שחלו על היישוב?     

מירב כהן: נכנסתי להנחיה מ-10 באוקטובר, הישובים שנמצאים בגליל עליון הם זהים לכל שאר הארץ, מקומות עבודה פועלים ללא הגבלות

מירב כהן:  זה מה שהנחה פיקוד העורף

מירב כהן:  אין לנו בעיה עם - - -     

חמד עמאר: אז למה חלק מהישובים נכנסו וחלק מהישובים הדרוזים בחוץ אם יש אותה הנחיה לכולם?     

יצחק פינדרוס: אם כולם יצאו לעבודה - - -     

חמד עמאר: למה יש איפה ואיפה?      

יצחק פינדרוס: אז למה כפר ורדים בפנים? לכפר ורדים הייתה הוראה אחרת?     

חמד עמאר: למה אין קריטריונים ברורים? למה? אין לו תשובה

קריאות: - - -     

ולדימיר בליאק: רציונל כלכלי אין כאן

ולדימיר בליאק:  אין

חמד עמאר: אין

חמד עמאר:  אותן הנחיות לכל הישובים

חמד עמאר:  למה הישובים הדרוזים בחוץ?     

אורית פרקש הכהן: אני גם לא ראיתי כלום, הרב גפני, זה דיון שהאנשים שאמורים להסביר את ההחלטות לא נמצאים פה

אורית פרקש הכהן:  אני לא מבינה את הדיון הזה

אליהו דלל: נקבל את ההחלטות בלעדיהם

אורית פרקש הכהן: אנחנו צועקים על אגף תקציבים – הוא לא צריך לתת תשובות, פיקוד העורף צריך לשבת פה

שגית אפיק: הוא צריך לתת תשובה מכיוון שאגף התקציבים החליט להסתמך על הנחיות פיקוד העורף

ולדימיר בליאק: יכול היות שיש רציונל ביטחוני סמוי, כלכלי אין

מיכל שיר סגמן: אגף תקציבים יודע להגדיל ראש, לקחת את הנחיות פיקוד העורף ולסמן - - - קריטריונים נוספים ולא להתחבא מאחורי פיקוד העורף

קריאות: - - -     

חמד עמאר: למה אותם הנחיות לא חלות על אותם ישובים?     

משה גפני: חמד, חמד

שגית אפיק: אני מנסה להבין

שגית אפיק:  אמיר, אמיר - - -     

מירב כהן: אמרתי: גליל עליון, קו העימות, הנחיות מחמירות יותר

חמד עמאר: בסדר, אבל ישובים בגליל העליון - - -     

משה גפני: חמד, זה מפריע

חמד עמאר: עזוב, אותו דבר, אותה הנחיה

רועי כהן: כבוד הרב, אולי תשאל אותם כמה עסקים יש שמה

רועי כהן:  אתם בכלל מדברים על - - -     

קריאות: - - -     

כפיר בטט: זה לא עניין של תקציב

כפיר בטט:  זה לא עניין של תקציב, תבין

חמד עמאר: עניין של אפליה

חמד עמאר:  עניין של גזענות

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  רבותיי, מה שיוצא פה מההנחיות של פיקוד העורף, ההנחיות לא ניתנות בשווה ליישובים שנמצאים בצפון

משה גפני:  לא ניתנים בשווה

משה גפני:  אין לנו את היכולת, הרי מה אנחנו עושים בוועדה במקרה כזה? אנחנו מדברים עם אלה שנתנו את ההנחיות ושואלים אותם: למה פה נתתם הנחיה כזאת ובמקום השני, הצמוד אליו, שזה בעצם אותו דבר, נתתם הנחיה שונה

משה גפני:  מכיוון שאין לנו את זה שנתן את ההנחיה, משרד האוצר איננו רלוונטי מבחינת העניין

משה גפני:  העמדה של רוב חברי הוועדה, לא כולם, היא לאשר לשני הישובים הדרוזים להיכלל בתוך המערכת הזאת

ולדימיר בליאק: אתה בטוח שזה שניים?     

קטי קטרין שטרית: אולי יהיו עוד

יצחק פינדרוס: יש מישהו בוועדה שלא חושב כך? אמרת רוב, למה רוב? כל חברי הכנסת

משה גפני: יש כאלה שאומרים שזה לא כלכלי

שגית אפיק: אני לא שמעתי מה הוא אמר

אליהו (אלי) רביבו: אין פה אפילו השפעה כלכלית, זה שטויות

אליהו (אלי) רביבו:  חשוב להבהיר את זה, אדוני היושב-ראש

קריאות: - - -     

שגית אפיק: בסוף, התקנות האלה - - -     

חמד עמאר: כסרא סמיע ויאנוח ג'ת בגב ההר

חמד עמאר:  אין עוד ישובים

משה גפני: אתה יודע כשאתה מגיע לפה זה להרבה זמן

שגית אפיק: בסוף התקנות האלה, כמו חוק הטבות מס, כמו חוק שדרות ועוטף עזה, וכמו כל חקיקה אחרת, צריכות להתבסס על קריטריון אחיד

שגית אפיק:  הם הביאו את התקנות עם קריטריון שלדעתם הוא קריטריון נכון

שגית אפיק:  זה הקריטריון שגם היה בכל תקנות מס רכוש עד היום והקריטריון הוא הנחיות פיקוד העורף

שגית אפיק:  ההבדל בין הפעם הזאת לפעמים קודמות בשני עניינים: עניין אחד, בפעמים קודמות ההנחיות היו יחסית להרבה ישובים אותו הדבר, בוודאי ישובים שצמודים זה לזה, והם לא התפרסו על פני כל כך הרבה קילומטרים ועל פני כל כך הרבה ישובים

שגית אפיק:  גם אם הוועדה מחליטה להכניס ישובים נוספים, זה צריך לעמוד בקריטריון אחיד שתחליטו עליו

שגית אפיק:  אם לא כן, אז יישאלו השאלות גם מה לגבי תל אביב? מה לגבי ערים אחרות? אם ההחלטה היא מרחק, אז צריך לקבוע את המרחק ואליו ייכנסו כל הישובים, גם בדרום וגם בצפון

אליהו (אלי) רביבו: חברים, זאת שגיאה

אליהו (אלי) רביבו:  מרחק לא יכול להוות מדד

אליהו (אלי) רביבו:  קח את ראשון

אליהו (אלי) רביבו:  היא לא קרובה

יצחק פינדרוס: איך אתה מציע מה המדד?     

אליהו (אלי) רביבו: אני מציע שהמדד יהיה בחינה דיפרנציאלית

אורית פרקש הכהן: אני מציע שאנחנו לא מאשרים עד שפיקוד העורף מגיע לכאן

אליהו (אלי) רביבו: השיקול חייב להיות רחב

שגית אפיק: מכיוון שזה מבוסס על - - -      

קריאות: - - -     

ולדימיר בליאק: אנחנו צריכים להבין את הרציונל לפני

שגית אפיק: נכון, אנחנו עדיין לא מבינים את הרציונל

ולדימיר בליאק: אי אפשר לקבל החלטה בלי להבין את הרציונל של פיקוד העורף

שגית אפיק: ואנחנו עדיין לא מבינים את הרציונל שהוא שונה ממבחנים קודמים

ולדימיר בליאק: אני מסכים

אליהו (אלי) רביבו: ולפיכך ההבחנה צריכה להיות דיפרנציאלית

משה גפני: רגע אליהו, נתתי לתמיר עידאן

משה גפני:  בבקשה

תמיר עידאן: בוקר טוב ותודה

תמיר עידאן:  אמרתי את זה גם בישיבות הקודמות שההתעסקות שלנו עם הניירות האלה היא קצת לא הוגנת

תמיר עידאן:  לפחות אם משנים דברים בתוך התקנות, שיגידו לנו, אנחנו לא צריכים פה לעקוב אחרי שינויים בלי שיהיה כתוב עקוב אחרי שינויים

משה גפני: מה הבעיה עם הניירות?     

תמיר עידאן: קודם כל לדעת בהגדרה שיש מעבר להנחיות פיקוד העורף גם הנחיות אוגדה

תמיר עידאן:  כל הישובים בעוטף עזה, עוטף ישראל, או איך שתקראו להם, נמצאים תחת הנחיות האוגדה, לא הנחיות פיקוד העורף

תמיר עידאן:  למשל, עד 14 בחודש, ההנחיה בכל יישובי עוטף עזה הייתה להישאר בבתים סגורים

תמיר עידאן:  סגורים

תמיר עידאן:  והנחיות פיקוד העורף אמרו: אפשר לקיים התקהלויות עד 50 איש

תמיר עידאן:  זה לא רלוונטי אלינו, אנחנו יושבים תחת הנחיות אוגדה

תמיר עידאן:  ויום אחרי ה-15 בחודש, הייתה שוב הנחייה להיכנס לבתים כי יש מחבלים

תמיר עידאן:  ושבוע אחרי זה אמר האלוף – אני לא בטוח שאין מחבלים, אז שאנשים יהיו סמוכים לבתים, תיכנסו לבתים כשיש מחבלים

תמיר עידאן:  אז כל החודש האחרון אנשים בבתים ולא זזו, ובהנחיות האלה מי שמקבל פיצוי על ימי עבודה, זה רק מי שיש לו ילד מתחת לגיל 14

תמיר עידאן:  בואו נשים את הדברים במקום וצריך לשים אותם בצורה מסודרת

תמיר עידאן:  מי שהיה בבית וחס חלילה רק פחד לצאת כי יש מחבלים, והנחיות פיקוד העורף לא אמורה להיות בתוך הבית, הוא צריך פיצוי על ימי העבודה האלה

תמיר עידאן:       דבר שני אדוני היושב-ראש, אני מצטער שאני אומר את זה ככה: אין מצב שנסכים להנחיות 31 באוקטובר

תמיר עידאן:  המלחמה עוד לא התחילה בכלל

תמיר עידאן:  אנחנו נמצאים בתוך מלחמה יום-יום, שעה-שעה, נכון שאין כל דקה טיל, יש פה מצב מורכב מאוד

תמיר עידאן:  אנחנו נמצאים היום באמצע נובמבר, ההנחיות האלה יהיו לפחות עד סוף דצמבר

תמיר עידאן:  אם לא, אנחנו לא נשתוק, אני אומר את זה בצורה מפורשת פה

תמיר עידאן:  שכר העבודה, אמרתי, צריך לתקן את זה

משה גפני: לא הבנתי, מה לא נשתוק?     

תמיר עידאן: ההנחיות צריכות להיות לפחות עד 31 בדצמבר

תמיר עידאן:  השכר עבודה, אני אומר שוב, צריך לכסות גם את האנשים שהיו תחת הנחיות אוגדה וגם אם יש להם ילד מעל גיל 14

תמיר עידאן:  יש פה בהנחיות, כתוב פה: ואם העובד אינו מתגורר ביישוב אשר פונה

תמיר עידאן:  מה קורה עם הישובים אשר פונו? איפה הם נמצאים, באיזה תקנות? מישהו יודע להגיד? אני לא יודע להגיד, צריך להתייחס גם לישובים שכן פונו

תמיר עידאן:  אני מניח שגם הם זכאים למשהו

קריאה: זה כאן

תמיר עידאן: לא, זה לא פה, תקרא

תמיר עידאן:      הדבר השלישי: חקלאות

תמיר עידאן:  דיברנו בפעם שעברה וביקשנו ממך אדוני היושב-ראש, להוסיף את המסלול האדום לישובים מעבר לשבעה קילומטר

תמיר עידאן:  הוספתם אותו והורידו את הירוק

תמיר עידאן:  אז מה, מענישים את האנשים עכשיו ורוצים להתקדם, לא הולכים אחורה

תמיר עידאן:  כרגע מעל שבעה קילומטר יש רק אדום

תמיר עידאן:  והדבר האחרון שאני רוצה להגיד, אתה מכיר את הילד הזה, אנחנו לא נגיד את שמו, שיש לו OCD, דיברתי איתך עליו

תמיר עידאן:  המטפלת שלו נרצחה וגם הכלב שלה שהוא היה מחובר אליה יותר מהמטפלת אפילו

שגית אפיק: סליחה, לא הבנתי את המסלול האדום שאמרת, אתה יכול לחזור על זה?     

תמיר עידאן: בחקלאות ביקשנו להוסיף מסלול אדום מעל שבעה קילומטר, הוספתם, אבל הורדתם את הירוק

אליהו (אלי) רביבו: לא להוסיף, לצרף

תמיר עידאן: הירוק ירד כרגע

אליהו (אלי) רביבו: המסלול  האדום היה קיים

שגית אפיק: לא, הם אפשרו מסלול אדום, אבל הוא רוצה שתהיה גם אפשרות של מסלול ירוק

תמיר עידאן: אני רוצה לסיים, צביקה, אחרי זה תסבירו מה שאתם רוצים

שגית אפיק: בעבר ביקשתם בעיקר מסלול אדום, אני חושבת שניסו להתאים את עצמם למה שרציתם בעבר

תמיר עידאן: אדוני מכיר את הילד, נכון? המטפלת שלו נרצחה, גם הכלבה שלה, והוא יושב כל היום בבית, ואימא שלו לא זכאית לפיצוי כי הוא ביישובים האלה, והוא לא זכאי לפינוי כי הוא לא בתוך השבעה קילומטר

תמיר עידאן:  את זה צריך להסביר לו, אז אני יכול להסביר לו כי אני יודע מה אני יכול להסביר לו, אבל יש עוד מאות כאלה

תמיר עידאן:  ויש שגרים ביושיביה שאתה מכיר אותם, 100 מטר מהבית שלהם יש סוללת תותחים של איזה 100 תותחים שמפרקים את הבתים, שוברים זכוכיות

תמיר עידאן:  לא זכאים לפינוי כי הם מעבר לשבעה קילומטר, 800 מטר

תמיר עידאן:  האירוע הזה של שבעה קילומטר ומעלה צריך להיפתר אדוני

תמיר עידאן:  דיברנו על ישיבה סגורה איתנו, היא תהיה מידתית, אנחנו לא מבקשים הכול, לא מבקשים עכשיו לפתוח פה מסגרות

תמיר עידאן:  אבל לא יכול להיות שאנשים יושבים בבית, בוכים את החיים שלהם, מורטים שערות, אנשים לא יכולים לצאת מרוב פחד

תמיר עידאן:  בורחים לשכור בתים בכל מיני מקומות ברחבי הארץ, לא זכאים לשום פיצוי על שום דבר

תמיר עידאן:  גם ככה אלה משפחות מאתגרות

תמיר עידאן:  אני מבקש את הישיבה איתנו, את הישיבה איתנו שהבטחת לקיים

תמיר עידאן:  אנחנו רוצים לדבר איתך, להסביר לך את הדברים הקטנים אולי שהם מהותיים בכדי לשקם את המקום הנפלא הזה שאנחנו גרים בו

תמיר עידאן:       והדבר האחרון, שבוע שעבר אישרנו את היישוב החדש בוועדה הארצית

תמיר עידאן:  אנחנו מבקשים מהאנשים שנמצאים פה לתמוך ולקרוא ליישוב על זה על שם אופיר ליבשטיין זכרונו לברכה

תמיר עידאן:  כל אחד שיכול לעזור בדבר הזה, שזאת תהיה הנצחה ראויה מאוד, יותר מ-1,000 מצבות

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  דימי אפרצב

דימי אפרצב: שלום, אדוני היושב-ראש, תודה רבה על האפשרות לדבר

דימי אפרצב:  אשתדל לדבר בקצרה כי הרוחות כאן סוערות

משה גפני: אם אפשר קצר

דימי אפרצב: קצרין בירת הגולן היא ישוב מרכזי, אני לא נכנס כרגע לסוגיה של המרחקים

דימי אפרצב:  כל מלחמה מכניסה פה סוגיות כאלה ואחרות

דימי אפרצב:  להתייחסות יש גם אספקט חברתי; קצרין, 30 ימים מתחילת המלחמה – הילדים לא לומדים ועסקים סגורים

דימי אפרצב:  היא הפכה להיות בסיס יותר גדול מבסיס נפח

דימי אפרצב:  כל העסקים נרתמו את מה שכל העם עושה היום לצבא

דימי אפרצב:  אפס הכנסות

דימי אפרצב:  אין תיירות, אין חקלאות, אין שום דבר

דימי אפרצב:  ואני מבקש שני דברים: היושב-ראש, קו העימות נתן כאן מתווה טוב מאוד, אני מתחבר לזה מאוד

דימי אפרצב:  יש גם אספקט חברתי חשוב מאוד

דימי אפרצב:  כשפניתי לוועדה וכשפניתי למשרד האוצר בערוצים הכי לגיטימיים, גם הסברתי שיש מרקם חברתי מאוד ברור וגם לא ביקשתי לקצרין אלא ביקשתי לכלל היישובים, כולל היישובים הדרוזיים, מכיוון שהאספקט החברתי הוא חשוב מאוד ולכן שם זה נמצא

דימי אפרצב:       אני בהחלט רוצה להודות לאמיר, ליוראי, לכפיר, להודות לך ולחברי הכנסת שנמצאים כאן על זה שהפעלתם שכל

דימי אפרצב:  צריך לעשות את זה גם באספקט של הגליל כיוון שאי אפשר להוציא יישובים החוצה

דימי אפרצב:  הקילומטראז' הוא לא חשוב, הטילים מגיעים גם לתל אביב

דימי אפרצב:  ולכן בוודאי ובוודאי, ובוודאי בעימות הזה, האספקט העדתי לא משחק שום תפקיד – כולם סופגים

דימי אפרצב:  לכן בעניין הספציפי הזה אני מודה לכם מאוד שכל יישובי הגולן, לאורך כל הגבול נכנסו פנימה, בלי הבדלים, בלי קילומטראז', בלי שום דבר

דימי אפרצב:  מכיוון שאנחנו כרגע סופגים מלחמה שקטה

דימי אפרצב:  היא לא מקבלת שום תיעוד, לא יודע מאיזה סיבה, אבל אני שמח על כך, לא בתקשורת ולא שום דבר

דימי אפרצב:  אנחנו מתמודדים בשקט כמו שהגולן יודע להתמודד

דימי אפרצב:  ואני מאוד שמח על כך שניתנת לנו כאן הזדמנות ואני מקווה שאתם תתמכו בזה

דימי אפרצב:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אדוני יועץ שר האוצר, אני מבקש שתשב רגע פה

משה גפני:  בסך הכול הכללי, להוציא את ראשון, שצריך למצוא לזה איזה פתרון, בכל המקומות האחרים, רמת הגולן בפנים

איתמר רביבו: אדוני, אפשר להתייחס?     

משה גפני: אתן לך

משה גפני:  אני לא הולך לשום מקום

משה גפני:  אין לי מה לעשות בחוץ

איתמר רביבו: זה נראה כמו סוג של סיכום

משה גפני: רגע, אני עוד לא עושה סיכום

משה גפני:  איזה סיכום אני עושה? ואז אני ראיתי את זה כבר, ראיתי את הבעיה הזאת גם מהטלפונים שקיבלתי, גם מהפניות שהגיעו אלי

משה גפני:  וגם במציאות הזאת, יש דבר שצריך למצוא איך אנחנו מסדרים את הדבר הזה

משה גפני:  אבל אני רוצה לדעת, מה העמדה שלכם לגבי שני היישובים הדרוזים, שזאת בעיית הבעיות

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לדייק: ארבעה

אליהו (אלי) רביבו:  כסרא סמיע זה שניים אבל זה אחד

אליהו (אלי) רביבו:  ויאנוח ג'ת זה אחד למרות שזה שניים מחוברים

אליהו (אלי) רביבו:  אלה כפרים שאנחנו מדברים - - -     

חמד עמאר: ובית ג'אן

משה גפני: אני מדבר עליהם

חמד עמאר: שלושה ישובים

משה גפני: בסדר

משה גפני:  חמד, אני מדבר עליהם

חמד עמאר: בית ג'אן

אליהו (אלי) רביבו: אבל בית ג'אן אמרו לי שכן

חמד עמאר: לא, בית ג'אן לא בפנים

חמד עמאר:  היא שמונה קילומטר

אליהו (אלי) רביבו: כפיר, בית ג'אן גם בחוץ?     

משה גפני: אני מבקש לדעת, אנחנו נצטרך לראות באיזה קריטריון זה נכנס

משה גפני:  אני רוצה לדעת

כפיר בטט: יש רשימה מסודרת בטיוטת התקנות

כפיר בטט:  שלחנו אותה לוועדה, היא הפיצה לכם

משה גפני: אני מבקש לדעת, המציאות היא מציאות בלתי נסבלת מבחינתי, זה דבר שאי אפשר לחיות איתו ולבוא ולהגיד שאנחנו משאירים אותם בחוץ

משה גפני:  זה לא עמדת חברי הוועדה, רובם בוודאי, וזאת גם לא העמדה שלי

משה גפני:  אני רוצה לדעת מה העמדה של השר?     

עומר רחמים: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב, שוחחנו כמה פעמים, עמדת השר היא שהיישובים האלה צריכים להיות בפנים

עומר רחמים:  אחרי שאמרתי את האמירה העקרונית, אני רוצה לפרט: אנחנו בסופו של דבר כמשרד ממשלתי, והממשלה מדברת בשפה אחת, בקול אחד, עשינו, והשר הנחה את אנשי המשרד, להרחיב ככל הניתן, אגב כמו שהוא הנחה מהרגע הראשון – היד פתוחה

עומר רחמים:  המטרה היא להקל כמה שיותר על כל מי שאפשר

עומר רחמים:  בין היתר על הישובים האלה

עומר רחמים:  פה אני רוצה להגיד: אין שום קשר לשאלה האם התושבים של הישובים האלה הם דרוזים, יהודים, צ'רקסים, זה בכלל לא הנקודה

עומר רחמים:  הנקודה היא שיש כאן ישובים והם צריכים לקבל מענה

עומר רחמים:      דיברתי עכשיו עם ראש מועצת יאנוח ג'ת, העברתי לו את הדברים האלה באופן אישי

עומר רחמים:  פה אני אומר את האמת: אנחנו בסופו של דבר מנהלים את השיח הזה בתוך הממשלה ופה פיקוד העורף הוא שחקן משמעותי מאוד

עומר רחמים:  אנחנו לא יכולים כאוצר להמציא הנחיות של פיקוד העורף

עומר רחמים:  פיקוד העורף הוא הגורם המוסמך

אליהו (אלי) רביבו: אבל אנחנו כוועדה יכולים לקבוע קווים מנחים אחרים וגבולות אחרים

עומר רחמים: חד משמעית

אליהו (אלי) רביבו: זהו

אליהו (אלי) רביבו:  ובשביל זה אנחנו פה

עומר רחמים: עוד נקודה אחת

עומר רחמים:  בדיוק בגלל הסיבה הזאת, הבאנו פה את התקנות לחודש אחד בלבד

עומר רחמים:  הדבר הזה בסוף נותן לנו את האפשרות לייצר מענה - -     

קריאות: - - -     

משה גפני: רבותיי

עומר רחמים: - - רציני שנותן פתרונות לאור המצב כמו שהוא קיים

עומר רחמים:  אני רוצה להזכיר לך אדוני היושב-ראש ולחברי הוועדה: בעבר עשינו את התהליך שאנחנו עושים עכשיו בסוף המבצע ואז בעצם נתנו מענה בדיעבד וידענו תמונה מלאה

עומר רחמים:  עכשיו בגלל הסיטואציה הייחודית מאוד שאנחנו נמצאים בה

עומר רחמים:  אנחנו בעצם מייצרים את המענה תוך כדי תנועה, בערך אחרי חודש מתחילת הלחימה

עומר רחמים:  ואנחנו נבוא לכאן, ואני מקווה שהמלחמה - - -     

משה גפני: זה כבר מאוד מאוחר

משה גפני:  מאוד, מאוד

משה גפני:  אנחנו נמצאים באירוע  - - -     

גדי ירקוני: זה לא איזה סבב של שבוע חולף

משה גפני: אם זה היה בהתחלה, אתה צודק

משה גפני:  אבל אנחנו נמצאים מאוד מאוחר

עומר רחמים: היושב-ראש, אני רוצה רגע להבחין בין החוויה של הפרט שמבחינתו בוודאי שכל יום שעובר הוא עולם ומלואו, לבין ההתקדמות שלנו כמדינה, כממשלה, וכולנו מכירים את זה

עומר רחמים:  בסוף יש פה גלגלים, ואנחנו גם רוצים לעשות דברים, שדברים גם יצליחו בקצה

גדי ירקוני: הלו, הגלגלים נשברו אם לא הבנת

גדי ירקוני:  הגלגלים כולם עם פנצ'ר

גדי ירקוני:  תתקדמו

גדי ירקוני:  זה אירוע מיוחד

גדי ירקוני:  אי אפשר לחכות לגלגלים

משה גפני: גדי

גדי ירקוני: לא, הוא מדבר איתי על גלגלים ועל מדינה וכנראה

גדי ירקוני:  אני לא פה רוצה אישית, אבל מה? אנשים פה, אין להם בית לחזור אליו

גדי ירקוני:  פעם היה כזה דבר? איזה גלגלים?     

משה גפני: אבל מה זה רלוונטי לגבי הדיון הזה?     

גדי ירקוני: אם זה לא מבצע הוא לא יבין

גדי ירקוני:  הוא אומר שזה בסדר

עומר רחמים: אדוני ראש המועצה, בכל פעם שתדבר, אני ארכין ראש

גדי ירקוני: התושבים כבר היו צריכים לקבל כסף לפני שבועיים, לא עוד חודש

משה גפני: כן

משה גפני:  תשלים את הדברים

גדי ירקוני: - - - להוציא אוויר

גדי ירקוני:  אני ראיתי את התנועה ביד

עומר רחמים: אדוני ראש המועצה, אני חוזר על מה שאמרתי שזה ייאמר שוב לפרוטוקול: בכל פעם שתדבר, אני ארכין את ראשי

עומר רחמים:  אני לא אומר את זה בגרם של ציניות

גדי ירקוני: לא צריך

מיכל שיר סגמן: צריך שתפתח את ארנקך

עומר רחמים: הארנק הוא לא שלי, הארנק הוא של כולנו

עומר רחמים:  אני חושב שהמדיניות שאותה השר הנחה וכמו שאני אומר פה: הרי גם בתחילת טיוטת התקנות, השר עוד הנחה להרחיב יותר וגם פה אני בא ואומר: אנחנו מצידנו, כמה שיותר

עומר רחמים:  ולכן גם באנו לחודש

עומר רחמים:  זה הכול

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  איתמר רביבו

איתמר רביבו: שלום לכולם, תודה רבה

משה גפני: אל תחזור על מה שאמרת בפעם הקודמת

איתמר רביבו: אני לא זוכר מה אמרתי בפעם הקודמת

משה גפני: איתמר, בבקשה

איתמר רביבו: אדוני היושב-ראש, אני באמת לא מצליח להבין מדוע עושים הבחנה בין רשויות מקומיות לבין מועצות אזוריות

איתמר רביבו:  הרי בעיר הסמוכה אלי, הצמודה אלי, השכנה שלי, העיר אשקלון, עיר גדולה מאוד, כשהכירו בה כיישוב ספר, לא הלכו ובדקו – הרי הפוליגונים של פיקוד העורף מדויקים מאוד, יודעים לפי שכונות; הם לא הלכו ובדקו בתוך העיר באיזה שכונה נפל יותר ובאיזה שכונה נפל פחות

איתמר רביבו:  המועצה האזורית חוף אשקלון היא רשות של עוטף עזה

איתמר רביבו:  יש בה בתי ספר אזוריים, יש בית ספר ביד מרדכי שלא יפעל כנראה בחודשים הקרובים

איתמר רביבו:  כל התלמידים, גם אלה שמעבר לשבעה, נמצאים בבית, ההורים שלהם נמצאים בבית כתוצאה מזה

איתמר רביבו:       חוץ מהחששות והחרדות שהיו כתוצאה ממה שקרה, ישובים שהיו תחת מתקפה, כולם, מהראשון עד האחרון, לא אני ביקשתי, מצד אחד פיקוד העורף נזהר, מצד שני הוא הולך וגייס כיתות כוננות בכל הישובים

איתמר רביבו:  עשרות ישובים ומשפחות נמצאות תחת טרור, תחת איומים, תחת הפחדות

איתמר רביבו:  אני לא מצליח להבין מדוע עושים הבחנה

איתמר רביבו:  אגב, אלה הבחנות שנעשות בשגרה תמיד בין רשות - - - אני 10% מהעיר אשקלון

איתמר רביבו:  אמרו לי פיקוד העורף: אני חושב שלא מדובר על פיקוד העורף, אני חושב שמדובר פה על מדיניות של הבנה מה זה מועצה אזורית ואיך היא עובדת בשונה מעיר

איתמר רביבו:  למה אתם עושים הבחנה בין יתר הישובים שלי, בין חלק מהישובים שלי, לבין הישובים האחרים

איתמר רביבו:  אמרו לי: תלך לפיקוד העורף

איתמר רביבו:  הלכתי לפיקוד העורף, אמרו לי: אתה צודק

איתמר רביבו:  אמרתי להם: תוציאו את זה כתוב

איתמר רביבו:  הוא העז, מפקד המחוז, להוציא איזשהו מכתב שהוא כותב לי: נכון, אתה צודק

איתמר רביבו:  בגלל שכל המועצה היא מועצה כתומה, אין לימודים בכל המועצה, נכון שמנגנון הפיצוי בין יישובי הדרום לצפון יהיה מנגנון אחד

איתמר רביבו:  עוד לא הוצאתי את המכתב, הוא כבר התקשר אלי ואמר לי: מה עשית עם המכתב? אמרתי לו: תגיד, מה חשבת, שאני רוצה אותו לעצמי? את הנתונים אני יודע

איתמר רביבו:  ואז הוא קיבל בראש, לא יודע מאיפה, אבל המכתב עדיין קיים

איתמר רביבו:  אמרו לי: לא, זאת רק המלצה, זה לא מסקנה

איתמר רביבו:  אמרתי להם: מה ההבדל? אדוני היושב-ראש, אז אני לא מצליח מדוע עושים הבחנה בין רשות של עוטף עזה בתוך היישובים, בתוך ערים לא עושים את ההבחנה הזאת

איתמר רביבו:  אני מבקש שכל יישובי המועצה יוכרו כיישובי ספר

איתמר רביבו:      הערה אחרונה, אמרו לי: מה זה משנה, אין הבדל

איתמר רביבו:  אין הבדל בין המנגנון של יישוב ספר לבין המנגנון של 40-0

ולדימיר בליאק: יש הבדל

אליהו (אלי) רביבו: ודאי שיש הבדל

איתמר רביבו: אמרו לי: לא, זה משהו סמנטי

איתמר רביבו:  אז אם זה משהו סמנטי, אז גם את העיר אשקלון שקיבלה בצדק, אז אנחנו נשלב אותה במנגנון של 40-0, למה היה צריך להכיר בה כישוב ספר? ואם אני צמוד דופן לעיר אשקלון – כמות השיגורים שיש לעבר המועצה האזורית חוף אשקלון דומה במספר לזאת שלעבר אשקלון

איתמר רביבו:  רק שנכון באשקלון יש יותר פגיעות ישירות

איתמר רביבו:  אדוני היושב-ראש, בעיננו אין הבדל בין אזעקת צבע אדום לבין נפילה

איתמר רביבו:  נכון יש נזק, נזק לרכוש וכולי, המשמעות והטראומה שאותה חווים התושבים היא לא שונה

איתמר רביבו:  להיות באזעקה כל יום, אתה נעול בבית

איתמר רביבו:  יש לך פחד לצאת לסופר

איתמר רביבו:  אנשים עושים קניות בקבוצת וואטס אפ – מי נסע לפה, מי יכול להביא לי משם

איתמר רביבו:       אדוני היושב-ראש, אני מבקש שיכירו בישובים שלנו במועצה אזורית חוף אשקלון כיישובי ספר ואני מבקש לקבל התייחסות לדבר הזה

איתמר רביבו:  עד היום לא קיבלתי התייחסות

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ארקדי פומרנץ, ראש מועצת מעלות תרשיחא

ארקדי פומרנץ: שלום אדוני היושב-ראש, ביום רביעי הופתעתי לראות שמעלות תרשיחא לא נכללת בפיצוי ואני גם כן רוצה להגיד תודה לאדוני היושב-ראש, כי שלחתי מכתב ביום חמישי לראש הממשלה

יוראי מצלאוי: מעלות תרשיחא בפנים

משה גפני: הוא אומר שהוא שלח יום רביעי

ארקדי פומרנץ: אני אומר שיום רביעי עוד הייתי בחוץ, יום חמישי שלחתי מכתב לראש הממשלה עם העתקים לאדוני היושב-ראש, הרב גפני, וקיבלתי אחרי שיחה עם הרב גפני וגם עם לשכת ראש הממשלה, הכניסו אותנו בפנים

ארקדי פומרנץ:  אני רוצה להגיד משפט קצר: מעלות תרשיחא היום – ואני אשמח אם ישמעו אותנו, אני מבין שיש לכולם עסקים

משה גפני: רבותיי, מה זה הדיבורים פה?     

חמד עמאר: כולי אוזן קשבת בשבילך

יצחק פינדרוס: כמה קילומטר זה - - -     

משה גפני: רגע, רגע, אני מבקש ממי שרוצה לדבר שייצא החוצה

משה גפני:  בבקשה

ארקדי פומרנץ: לשאלתך, מעלות תרשיחא יש פחות משבעה קילומטר ויש קצת יותר

ארקדי פומרנץ:  וכמו שאמר חברי יאסר, אנחנו בונים גם לכיוון צפון אז המרחק מתקצר

ארקדי פומרנץ:  נכון להיום, מעלות תרשיחא, אני מתנצל על הביטוי, הפכה להיות עיר רפאים

ארקדי פומרנץ:  הרבה אנשים לא עובדים, לא עסקים, אגיד גם למה אני אומר את זה: הרבה עסקים או כמעט כל העסקים לא עובדים

ארקדי פומרנץ:  אני צופה בעיה, שמעתי שדנים פה על צריך להזמין את פיקוד העורף, לא להזמין את פיקוד העורף – אני מבקש שהיום אולי תצא החלטה כי העסקים יושבים בבתים ולא עובדים

ארקדי פומרנץ:  ואנחנו, למשל, לפי פיקוד העורף, עיר שהיא כרגע סגורה

ארקדי פומרנץ:  החינוך לא עובד

ארקדי פומרנץ:  אני כל יום דן איך אני פותח את החינוך, איך אני לא פותח את החינוך

ארקדי פומרנץ:  ואני צופה, אני כמובן וכל חברי בקו העימות, צופים אותה בעיה בעתיד לגבי ארנונה

ארקדי פומרנץ:  מדברים היום הרבה פעמים על לדחות את הארנונה

ארקדי פומרנץ:  אני מבקש לא לדחות אלא לבטל ולתת פיצוי

ארקדי פומרנץ:  זאת תהיה אותה בעיה, שאחר כך תתחילו לדון, קן עימות כזה וכולי

ארקדי פומרנץ:      עוד נושא נוסף לגבי משכורות של אותם אנשים שלא עובדים: גברים במילואים בצבא, נשים שנמצאות לבד בבית עם הילדים, אני מבקש גם כן שתתנו או בעתיד או בכלל שתהיה בעיה כזאת ותהיה, תתנו פיצוי גם לאנשים שיושבים בבית לגבי משכורות ברמה הפרטית

ארקדי פומרנץ:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  שאלה ליועצת המשפטית

שגית אפיק: אמיר וכפיר, למה בטיוטת התקנות המקורית הוא לא היה? השתנה הקריטריון והוא התווסף - - - אני חייבת להבין את הקריטריון

שגית אפיק:  אני כרגע לא מבינה אותו

חמד עמאר: אני הבנתי את זה מהדקה – אין קריטריונים

שגית אפיק: בלי קריטריון אנחנו לא יודעים על מה זה מבוסס ואיך לשנות את זה אם רוצים לשנות את זה

משה גפני: שואלת היועצת המשפטית, למה קודם מעלות תרשיחא לא היו בפנים? מה נימקו?     

כפיר בטט: אסביר: אנחנו - - -     

ינון אזולאי: אתה יודע שכשהאוצר אומר "אני אסביר", סימן שזה לא - - -     

כפיר בטט: ינון, שנייה

כפיר בטט:  זה דיון מספיק רגיש

משה גפני: רגע, שנייה

משה גפני:  שאלנו את זה את ראש העיר

שגית אפיק: לא, את כפיר

כפיר בטט: אנחנו היינו פה שבוע שעבר יחד אתכם כל השבוע על החקיקה

כפיר בטט:  במסגרת החקיקה באמת פנו אלינו כל מיני חברי כנסת, גם חבר הכנסת רביבו, גם חברת הכנסת השכל וגם חברי כנסת אחרים, ישבתי עם חבר הכנסת עמאר

כפיר בטט:  הם העלו כל מיני דברים שלא היינו ערים אליהם לפני כן בנוגע לצפון

כפיר בטט:  אנחנו באנו, כמו שגם – אגב, הוועדה הנחתה אותנו לגבי הדרום, דיברנו על 7 עד 20, 7 – 40, העלו חברי הכנסת דברים שלא היינו מודעים אליהם לגבי הצפון

כפיר בטט:  העלו ביניהם גם את הנושאים של היישובים הדרוזים שהוזכרו פה

אופיר כץ: אתם לא הולכים לפי פיקוד העורף? זה לא שחור או לבן?     

כפיר בטט: שנייה, שנייה

אופיר כץ: זה מה שנאמר עד עכשיו

כפיר בטט: אני מודה שהיו דברים שלא היינו ערים אליהם

כפיר בטט:  היו דברים

אופיר כץ: אבל אתה אומר שזה לפי פיקוד העורף

אופיר כץ:  איך אתה - - -     

שגית אפיק: אבל הוא מדבר על הטיוטה של לפני שבוע

חמד עמאר: דרך אגב, לגבי פיקוד העורף

קריאות: - - -     

כפיר בטט: היו דברים שהיינו ערים אליהם

כפיר בטט:  חלק מחברי הכנסת שיושבים פה, הפנו את תשומת לבנו גם לדברים האלה ומאותו רגע וכפי שגם אמרתי לרב גפני והתנצלתי מראש, גם בשבת עבדנו כדי לדייק ולהביא - - -     

משה גפני: - - - לעבוד התחלת

חמד עמאר: קיבלת את האישור של הרב גפני לעבוד בשבת?     

קריאה: בגלל זה, זה לא מבורך

שגית אפיק: אז מה השינוי שעשיתם?     

כפיר בטט: ואז עשינו שינויים

כפיר בטט:  באנו הסתכלנו על מה היו ההנחיות, וכמו שאמרנו, היינו - - -     

קריאות: - - -     

משה גפני: למה לפני כן מעלות לא היו?     

יוראי מצלאוי: אסביר חברים, הסיבה - - -     

משה גפני: למה כפיר הפסיק?     

כפיר בטט: כי נתנו לי כל כך בשקט לדבר

שגית אפיק: לא, אבל זה תשובה של קריטריון

משה גפני: מה היה לפני יום חמישי? למה מעלות היו בחוץ?     

יוראי מצלאוי: מעלות תרשיחא היא חלק מיישובי קו העימות

יוראי מצלאוי:  והיא נכנסה בגלל שהכנסנו את כל יישובי קו העימות בהתאם למכתב שקיבלנו מפיקוד צפון ביום רביעי שעבר

חמד עמאר: גם בית ג'אן בקו עימות

חמד עמאר:  גם בית ג'אן בקו עימות – שמונה קילומטר

חמד עמאר:  גם כיסרא סמיע בקו עימות

יוראי מצלאוי: לא, הם לא

חמד עמאר: לפי החלטה של הממשלה מספטמבר

שגית אפיק: אז זה לא לפי הנחיות, זה לפי מכתב?     

כפיר בטט: שגית, שנייה - - -     

שגית אפיק: אין משהו אחיד

סימון מושיאשוילי: יותר מזה, אין הבדל בין מעלות תרשיחא לנהריה

שגית אפיק: יוראי עכשיו אמר שזה לפי מכתב שהם קיבלו

יוראי מצלאוי: אסביר משהו נוסף, ההנחיות השתנו במהלך אוקטובר והוסיפו להם את - - -     

שגית אפיק: הסבר שלישי

שגית אפיק:  שאלה פשוטה - - -     

יוראי מצלאוי: אתם רוצים תשובה? תנו לנו דקה

משה גפני: האמת היא שלא, אבל כן

משה גפני:      תחכה דקה

משה גפני:  יש דבר, אני מבקש: אל תברחו לשום מקום אחר

משה גפני:  אנחנו, אני על כל פנים ברמה מאוד נמוכה, ואתם ברמה גבוהה, אני רוצה שגם אני אבין

משה גפני:  מה קרה בין יום שלישי ליום חמישי במעלות? מה קרה? הגיע מכתב של פיקוד העורף, הגיע מייל של פיקוד צפון, הגיע מכתב מאחד מחברי הכנסת – מה קרה?     

חמד עמאר: אני יכול להוסיף עוד משוה שיעזור לנו: בית ג'אן ביום רביעי הייתה בפנים והוציאו אותה

קריאות: - - -     

חמד עמאר: הנה המסמך שלכם, זה שלכם

חמד עמאר:  ביום רביעי הייתה בפנים, אדוני היושב-ראש

חמד עמאר:  עד יום רביעי וביום חמישי הוציאה אותה

חמד עמאר:  ומעלות תרשיחא הכניסו וביום רביעי הייתה בחוץ

שגית אפיק: אז עכשיו השאלה היא מה הקריטריון שהיה ביום רביעי, ומה הקריטריון שיש היום ביום שני?     

ארקדי פומרנץ: אדוני היושב-ראש, רק אוסיף משפט אחד: מעלות תרשיחא, דרך אגב, במלחמה קודמת חטפנו מעל 600 טילים

ארקדי פומרנץ:  אז כך שפיקוד העורף, תמוהה לי לשמוע שהייתה גורעת אותנו - - -     

ינון אזולאי: כפיר, מקודם אמרת שתוך כדי פנו חברי כנסת וביקשו להכניס, כלומר בהיגיון, ובאמת פרגנת לאותם חברי כנסת

ינון אזולאי:  אני מבקש שתפרגן לאותם חברי כנסת שביקשו ממך להוציא את בית ג'אן

משה גפני: מה הוא אמר?     

שגית אפיק: כפיר התבקש לתת הסבר למה נכנסו מעלות תרשיחא

שגית אפיק:  הוא אמר שהוא ישב עם מספר חברי כנסת ואמר את שמותיהם

שגית אפיק:  מבקש חבר הכנסת ינון אזולאי, מכיוון שבית ג'אן יצאה, הוא רוצה לדעת איזה - - -     

חמד עמאר: איזה חבר כנסת שכח להוסיף את בית ג'אן

יוראי מצלאוי: אפשר להשיב?     

כפיר בטט: בואו שניה ברצינות

כפיר בטט:  תנו ליוראי דקה להסביר

כפיר בטט:  מה שלא יובן, תשאלו ונענה

משה גפני: כפיר, בבקשה

יוראי מצלאוי: כמו שאמרתי אדוני היושב-ראש בפתח הדברים

משה גפני: לא פתח הדברים, תגיד עכשיו

יוראי מצלאוי: אני אומר עכשיו שוב: הגדלנו ראש, בסדר? בדרך כלל אנחנו הולכים אך ורק לפי ההנחיות של פיקוד העורף

יוראי מצלאוי:  קיבלנו רג'קטים לזה שיש הנחיות אחרות שניתנות על ידי הצבא

יוראי מצלאוי:  אנחנו, משרד האוצר, פנינו באופן יזום לפיקוד צפון וביקשנו מהם הנחיות מפורטות, מה דה פאקטו היה בשטח כדי לאמת את הטענות האלה

יוראי מצלאוי:  קיבלנו מכתב

יוראי מצלאוי:  על פי המכתב הזה נראה שניתנו על פי פיקוד צפון הנחיות מחמירות יותר מהנחיות פיקוד העורף בפועל, בשטח

יוראי מצלאוי:  לקחנו את המכתב הזה, תרגמנו אותו להבדלים

יוראי מצלאוי:  המכתב הזה מתייחס ליישובי קו העימות, גולן צפון, גולן דרום

יוראי מצלאוי:  לזה מתייחס המכתב

משה גפני: למה הוצאתם את בית ג'אן?     

שגית אפיק: רגע, אז עכשיו זה גם הנחיות פיקוד העורף וגם מכתב של פיקוד הצפון? רק שנבין

ינון אזולאי: אנחנו רק לחומרא ולא לקולא, זאת הבעיה

יוראי מצלאוי: שגית, אסביר הכול

חמד עמאר: מה, פיקוד העורף הכניס תא בית ג'אן, פיקוד צפון הוציא אותה?     

יוראי מצלאוי: לא הוצאנו ולא הכנסנו מעולם

יוראי מצלאוי:  אנחנו עדכנו

חמד עמאר: אין את בית ג'אן

יוראי מצלאוי: זאת לא הרשימה

יוראי מצלאוי:  העברנו תקנות שלהם הוספנו את כל רשימת יישובי קו העימות על פי החלטת ממשלה 2127 שמגדירה את רשימת היישובים האלה

יוראי מצלאוי:  בתוך רשימת היישובים האלה נמצאת גם מעלות תרשיחא, וגם כפר ורדים, בסדר? הרשימה הזאת נכנסה במלואה as is - - -     

שגית אפיק: רגע, עכשיו יש שלושה בסיסים לקריטריונים, אם אני מבינה נכון: אחד, החלטת ממשלה שעד עכשיו התכחשתם לזה שעבדתם לפי החלטת ממשלה

שגית אפיק:  אמרתם ש-0 עד 9 לא רלוונטי, והחלטת ממשלה על קו עימות לא רלוונטי

שגית אפיק:  שניים, מכתב אלוף פיקוד צפון שהוספתם, גם את זה לא אמרתם בתחילת הדברים, כי אמרתם שאתם עושים רק לפי הנחיות פיקוד העורף

כפיר בטט: אמרנו, אמרנו

שגית אפיק: ושלוש, הנחיות פיקוד העורף

שגית אפיק:  אז אלה שלושת הבסיסים עכשיו?     

יוראי מצלאוי: שוב - - -     

כפיר בטט: שגית, את שואלת כמו ליטיגטור מעולה על - - -     

שגית אפיק: לא, אני באמת רוצה להבין

כפיר בטט: אני מנסה להסביר, שאלתם מה קרה בשבוע שעבר

כפיר בטט:  באמת כשהסתכלנו, היינו – כמו שאמרת בצדק – רגילים ללכת לפי הנחיות פיקוד העורף

כפיר בטט:  עכשיו במלחמה הזאת אנחנו באירוע אחר

כפיר בטט:  ותוך כדי תנועה, גם פיקוד העורף אמר לנו: תקשיבו, בצפון אמנם אנחנו שמים יישובים לפי הנחיות פיקוד העורף, זה מופיע בטוויטר בכל מקום שיש הנחיות פיקוד העורף, וכתוב שם בסוגריים – אלא אם כן יש הנחיות של פיקוד צפון

כפיר בטט:  ואז התחלנו קשר עם פיקוד צפון

כפיר בטט:  כי בסופו של דבר מה שמעניין אותנו מה הם ההנחיות המגבילות שמונעות כלכלה בישובים

כפיר בטט:  זה הקו המנחה

כפיר בטט:  ולכן פנינו לפיקוד צפון והם שלחו לנו מכתבים וניהלנו איתם שיח לאורך כל הדרך, כולל בסופ"ש, חוץ משבת

כפיר בטט:  והבנו פחות או יותר את התמונה של איפה חלות ההנחיות של הצבא

כפיר בטט:  אז כן, אנחנו אומרים פה, בכל שאר הארץ זה הולך לפי הנחיות פיקוד העורף, גם בצפון אומרים לנו פיקוד העורף, יש הנחיות פיקוד העורף, אבל שימו לב בסוגריים: יש הנחיות פיקוד צפון

כפיר בטט:  כשהתעמקנו וראינו מה הם הנחיות פיקוד צפון והבנו מה הם מגבילות, אז נכנסו יישובי קו העימות שרק עליהן פיקוד צפון מוסמך לתת הנחיות, וזה מאוד חשוב

כפיר בטט:  לפי החלטת הממשלה, לפי מה שצבא אמר לנו, פיקוד צפון מוסמך לתת הנחיות רק למי שבתוך קו העימות

כפיר בטט:  ולכן שאלנו: למה כפר ורדים כן ויאנוח ג'ת לא, והתשובה שנתנו לנו היא כפר ורדים נמצאת בתוך קו העימות

כפיר בטט:  ואכן פיקוד צפון נותן הנחיות שהן מחמירות לעומת פיקוד העורף ובאמת מונעות יותר יכולת לעשות כלכלה, ויאנוח ג'ת לא

משה גפני: אם יאנוח ג'ת היה בקו העימות - - -     

כפיר בטט: כששאלנו למה, למה - - -     

משה גפני: אם יאנוח ג'ת היו?     

יוראי מצלאוי: אז הם היו נכנסים

חמד עמאר: אתה רוצה להאשים גם את הצבא ב - - -     

כפיר בטט: - - - משרד האוצר - - -     

שגית אפיק: רגע, יש גם הנחיות פיקוד דרום?     

קריאה: לא, יש הנחיות פיקוד העורף

חמד עמאר: אתה רוצה להאשים את הצבא שמבדיל בין יישוב ליישוב?     

שגית אפיק: בדרום אין

משה גפני: כפיר, אתה רוצה לענות לי על השאלה?     

כפיר בטט: כן, רק לך אני רוצה לענות

משה גפני: אני שואל: אם יאנוח ג'ת היו - - -     

כפיר בטט: בקו העימות – אז הנחיות פיקוד צפון היו חלות עליהם

כפיר בטט:  ולכן הם היו נכנסים בדיוק כמו כל שאר יישובי קו העימות

משה גפני: מה שהם לא נכנסים עכשיו, זה בגלל שהם בפיקוד העורף ולא בפיקוד צפון?         

יוראי מצלאוי: בדיוק

כפיר בטט: ולכן חלה עליהם הנחיות שונות

יצחק פינדרוס: זאת הבעיה מהתחלה - - -     

חמד עמאר: בית ג'אן לא בקו עימות?     

יוראי מצלאוי: לא

ינון אזולאי: אבל אתה יודע מה הבעיה, כשאתה מסתכל על פיקוד צפון ואומר לך תמיר עידאן, שפיקוד הדרום היה לו - - - לשם אתה לא מתייחס

שגית אפיק: הם לא הכניסו אותם לקו עימות

חמד עמאר: מי החליט?      

יצחק פינדרוס: זה החטא הקדמון

יצחק פינדרוס:  החטא הקדמון שלא הכניסו אותם לקו עימות

חמד עמאר: אתה רוצה להאשים עכשיו את הצבא שהוא עושה איפה ואיפה והצבא מבדיל בין יישוב דרוזי ליישוב יהודי?     

ששון גואטה: אם חלק מהישוב הוא בתוך ה-0 עד 9, אתם לא יכולים להגיד - - -     

יוראי מצלאוי: אין קשר ל- 0 עד 9

ששון גואטה: זה לא נכון, רוב היישובים הדרוזים נמצאים ב-0 – 9

ששון גואטה:  הרב גפני, הם - - -     

כפיר בטט: שגית, עניתי על השאלה, הבנתם מה אני אומר?      

שגית אפיק: ענית על השאלה

שגית אפיק:  אני רק רוצה לוודא, בדרום פעלתם רק לפי הנחיות פיקוד העורף, שם אין מכתב אלוף פיקוד דרום?      

כפיר בטט: שוב, רואים את זה בהנחיות

כפיר בטט:  זה לא משהו שהסתרנו

כפיר בטט:  תסתכלי עכשיו בהנחיות פיקוד העורף, כתוב שם בצפון: קו עימות

כפיר בטט:  עזבי אם הם עכשיו בצבע אחר או לא, הם כן, אבל זה לא רלוונטי, כי אנחנו מסתכלים על אוקטובר

כפיר בטט:  כתוב: שמה יש הנחיות פיקוד צפון שהם אלה שקובעים את המגבלות של הפעילות באותם אזורים ולא פיקוד העורף

כפיר בטט:  וזה משהו שאני מודה שלא ידענו - - -      

שגית אפיק: אז זה כתוצאה מהנחיות פיקוד צפון - - -     

ינון אזולאי: אבל בהתחלה אמרת שאתה הולך לפי פיקוד העורף

כפיר בטט: נכון, הוספנו

קריאות: - - -     

חמד עמאר: אי אפשר, על מה אתה מסתמך? פיקוד העורף או פיקוד צפון?     

שגית אפיק: לא, אבל בהנחיות פיקוד צפון אתם רק הוספתם יישובים, לא גרעתם ישובים כתוצאה מזה?     

כפיר בטט: לא גרענו ישובים כתוצאה מזה

יוראי מצלאוי: הקריטריון הוא הנחיות

יוראי מצלאוי:  לא משנה אם זה פיקוד העורף או פיקוד צפון

יוראי מצלאוי:  הקריטריון הוא הנחיות

משה גפני: רק אתן לגדי ירקוני

משה גפני:  בבקשה

גדי ירקוני: כבוד היושב-ראש, תודה רבה, אני רוצה דבר ראשון, אפילו שזה נשמע כבר נדוש, זה הדבר הכי חשוב: כבוד היושב-ראש, בגלל שזאת הוועדה בין החשובות בכנסת, אני מבקש ממך שאם תהיה מוכן תתחיל תמיד בזה

גדי ירקוני:  אני חושב שגם בלהט הדיבור שלנו פה והוויכוחים שלנו, אנחנו צריכים לזכור את העיקר שהעיקר היום הוא עדיין החטופים שמוחזקים, וכן הנעדרים, שמוחזקים אצל האויב האכזר והנוראי הזה

גדי ירקוני:  אנחנו צריכים לעשות הכול בשביל שכל יום נזכור את זה, וכל הזמן נעשה הכול על מנת להחזיר אותם הביתה

גדי ירקוני:  גם אנחנו וכמובן החלאות בצד השני, שאין עדיין שם אחר בשבילם, שידעו שאם יקרה להם משהו, כנראה הם לא יחיו אחרי זה גם כן

גדי ירקוני:  כבוד היושב-ראש, אני מצטער שלוקח קצת זמן, אבל חייבים להזכיר את זה כל פעם

גדי ירקוני:       נעבור עכשיו לנושאים האלה

גדי ירקוני:  תראה, אני יושב פה ואני חושב שצריכים לזכור כמה דברים עיקריים ואני לא רוצה להגיד איך לנהל דיון, אבל הצפון והדרום מתערבבים פה, ולפעמים זה יוצא דיון קצת מעורבל מדי

גדי ירקוני:  אבל צריך לזכור שאני עכשיו מדבר על אשכול

גדי ירקוני:  אשכול צריך לזכור, אם לא היה קורה הדבר הנוראי הזה באשכול של-16 ישובים ניסו לחדור ול-11 הצליחו, כנראה לא היו כאלה תקנות חמורות ומחמירות

גדי ירקוני:  ובגלל זה אני קורא גם פה וגם לוועדה הזאת וגם לממשלה, תתחילו להבין שבאשכול זה צריך אי בודד בנושא הזה וכל הישובים שלנו צריכים להיכנס שם

גדי ירקוני:  זה הגיע לכל הישובים

גדי ירקוני:  כולנו, כולנו לומדים בתוך בית ספר, בתוך החמישה קילומטר

גדי ירקוני:  כולנו אותו דבר

גדי ירקוני:  לא יכולים, ואני לא רוצה לחזור עוד פעם על כל הנאום שלי הארוך – חברים, תבינו, אי אפשר כל פעם לחזור לנקודה הזאת, צריכים שגם ועדת הכספים וגם הממשלה כבר תחתוך את הנושא הזה

גדי ירקוני:  תחליטו חמש, עשר שנים, לא אכפת לי כמה, אבל אי אפשר שכל פעם, כל תקנה אני צריך לבדוק אם הוציאו לי ארבעה ישובים, שישה ישובים, שבעה ישובים, שני ישובים – מספיק כבוד היושב-ראש

גדי ירקוני:  באמת

גדי ירקוני:  אנחנו כאילו כמו הולכים לבדוק איפה מרמים אותנו

גדי ירקוני:  ואף אחד לא מתכוון לרמות אותנו

גדי ירקוני:  כל אחד חושב על משהו אחר

גדי ירקוני:  אני חושב שזו צריכה להיות החלטה חרוטה

גדי ירקוני:  זהו, אין יותר משחק

גדי ירקוני:  למועצה אזורית אשכול יש 32 ישובים, כולם עברו את האסון הנורא הזה, ואנחנו צריכים לדעת שכל הטיפול יהיה ב-32 הישובים

משה גפני: תודה

גדי ירקוני: רגע, לא סיימתי, עכשיו הגעתי למהות

גדי ירקוני:  כבוד היושב-ראש, אני פתאום נדהם שאני שומע - - -     

משה גפני: העברנו את החוק שאתה שאלת עליו, העברנו אותו פה, פה אחד

גדי ירקוני: שמה?     

משה גפני: במקום 4 מיליארד שקל, 17 מיליארד שקל על חודשיים

גדי ירקוני: לא, אני אומר לך עוד, משה אדרי לא קיבל הנחיה

גדי ירקוני:  וגם אחרי זה, לטיפול אחרי משה אדרי, משה אדרי יגמור עוד שלוש שנים

גדי ירקוני:  יש לנו את כל הדברים האחרים

גדי ירקוני:  אי אפשר

גדי ירקוני:  אי אפשר חבר'ה, תבינו, מספיק, אין לי גרון להגיד את זה

משה גפני: מאה אחוז גדי

גדי ירקוני: בחקלאות, אני מבקש ממך, אנחנו יודעים שמס רכוש עשו באמת עבודה וניסו להקדים את הכול

גדי ירקוני:  אנחנו גומרים היום את התקנון, אפשר תוך שבועיים לסגור עם מס רכוש באמת - - -     

משה גפני: אנחנו גומרים את התקנון?     

גדי ירקוני: נכון

גדי ירקוני:  אפשר, אני רוצה  - - -     

משה גפני: את התקנות האלה?     

גדי ירקוני: כן

משה גפני: מאיפה אתה יודע שהיום?      

גדי ירקוני: אני מקווה

גדי ירקוני:  אהה, סליחה, עוד יומיים

משה גפני: גם אני מקווה

גדי ירקוני: עוד יומיים, בסדר כבוד היושב-ראש? אני חושב שאחרי שגומרים אותם, וגומרים להעיר את ההערות, תן למס רכוש שבועיים איתנו, עם כל הישובים של החקלאות לגמור את זה

גדי ירקוני:  מה עד היום שהם יכולים לגמור את כל הנזקים עד היום ולא למרוח את זה

גדי ירקוני:  הם יודעים לעשות את זה

גדי ירקוני:  שיבואו עוד הנה ויגידו – גמרנו או לא גמרנו עם הישובים האלה

משה גפני: אמיר?     

מירב כהן: אסביר: מה שגדי מבקש, תמיד אנחנו עושים את זה

מירב כהן:  מי שזכאי למסלול אדום - - -     

משה גפני: תמיד זה לא משנה, עכשיו אתם הולכים לעשות את זה?     

מירב כהן: ישבנו כבר אתמול בערב

מירב כהן:  ישבנו אצל צביקה במשרד ומתחילים לבנות את זה

משה גפני: בקשתך התקבלה

גדי ירקוני: לא לבנות, אנחנו יכולים בשבועיים לגמור את זה

מירב כהן: אני מאמין שכן

גדי ירקוני: יופי

גדי ירקוני:  כבוד היושב-ראש - - -     

משה גפני: בקשתך התקבלה

גדי ירקוני: יופי, אחת לפחות

משה גפני: אוי, נו

ינון אזולאי: גדי, בינתיים

גדי ירקוני: למה חודש? תסבירו לנו למה חודש? אתה יודע מה, אני מוכן שאוטומטית יהיה לחודש ואחרי זה יארך כל פעם אוטומטית בלי שינוי של מילה

גדי ירקוני:  כל חודש אתם רוצים שנבוא ונדון פה עוד פעם?     

קריאה: זה תלוי נסיבות

גדי ירקוני: לא, איזה נסיבות?     

ששון גואטה: איזה נסיבות?     

גדי ירקוני: חבר'ה, אני מבטיח לכם, חצי השנה הקרובה - - -     

ששון גואטה: אולי צריך להוסיף?     

אליהו (אלי) רביבו: אולי יש אזורים שיכולים לקלוט - - -     

קריאות: - - -     

ששון גואטה: אלי, אתה יודע מה הפחד? להוסיף זה אין בעיה, הפחד הוא שנערי האוצר לא יבואו עוד חודש וירצו להוריד ויכניסו אותנו למלחמה ואנשים בינתיים יישארו בלי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה לחדש לך משהו, לראשונה הבעיה שלך זה לא נערי האוצר

כפיר בטט: אנחנו נכניס אותם למלחמה? זה האמירות שלכם?     

ששון גואטה: לא אתה

כפיר בטט: די כבר

ששון גואטה: לא התכוונתי למלחמה כזו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לראשונה הבעיה שלך זה לא עם נערי האוצר

גדי ירקוני: אני לא נגד האוצר

ששון גואטה: אני אומר שהתקנות צריכות להתחדש כל חודש בחודשו

גדי ירקוני: חבר'ה, כולנו באותה סירה פה ושלא נטבע

גדי ירקוני:  אני רוצה להגיד, כבוד היושב-ראש, בגלל הסיפור של אשכול, אנחנו לא צריכים לבוא לדון פה

גדי ירקוני:  בגלל זה גם רבתי על ה-20 או לא 20

גדי ירקוני:  בטוח שאצלנו לא יהיה שינוי

גדי ירקוני:  אפילו עם יעבדו רובם

גדי ירקוני:  תחשבו לאיפה זה מגיע, גם לעסקים הקטנים שלנו

גדי ירקוני:  העסקים הקטנים שחיים מהעסקים הגדולים, מהחקלאות, הם לא יתחילו לעבוד בחצי השנה הקרובה

גדי ירקוני:  זה ברור שאנחנו לצערי משק סגור

גדי ירקוני:  זה ברור ששם ימשיך הדבר הזה

גדי ירקוני:  עסקים קטנים אמרתי

גדי ירקוני:  הפיצוי לחקלאות – חבר'ה, אני מבקש, אנחנו יודעים לעבוד ביחד, בואו נגמור עם זה

משה גפני: תודה גדי

משה גפני:  תשמע, אני מתפלל שתסתיים המלחמה ושבאמת המצב יהיה יותר טוב

משה גפני:  אבל אני רוצה שתבוא פעם בחודש לוועדה

גדי ירקוני: למה?     

משה גפני: מעניין איתך

משה גפני:  אופיר כץ, בבקשה

אופיר כץ: תודה אדוני היושב-ראש, שתי הערות: הראשונה לגבי הישובים בצפון, תראה, אנחנו יושבים פה כבר כמעט שעתיים ואנחנו מבינים שאין פה משהו באמת אחיד

אופיר כץ:  עד לפני כמה ימים הייתה רשימה מסוימת, עכשיו הלכו, בדקו את פיקוד צפון, אין פה משהו מסודר ואחיד שאתה אומר שיש פה קריטריון אחד לפיו הולכים, בוא נתווכח

אופיר כץ:  עשן פה עבודה, אתה יודע, זה לא נראה קו אחד אחיד

אופיר כץ:  זה בסדר, יש צבא, יש אוצר, כל אחד עם האחריות שלו לעשות את זה כמו שצריך

אופיר כץ:  מה עם האחריות שלנו כחברי כנסת, בשעת מלחמה, שלפני שבוע שני ישובים יהודים היו בחוץ יחד עם עוד שני ישובים דרוזים היו בחוץ, אחרי שבוע זה שלח מכתב, ההוא שלח מכתב, שני הישובים היהודים נכנסו, הישובים הדרוזים נשארו בחוץ? איזה מסר אנחנו מעבירים כחברי כנסת? איפה האחריות שלנו במלחמה הזאת לשדר לציבור, לתושבים הדרוזים, שאנחנו כל הזמן אומרים: ברית האחים, אחים בדם – איפה זה בא לידי ביטוי תכלס ולא רק בסיסמאות ובאמירות? אם אנחנו לא נכניס את כל הישובים הדרוזים שנשארו בחוץ, אנחנו כחברי כנסת חוטאים לתפקיד שלנו

אופיר כץ:  עם כל הכבוד, פה זה לא חותמת גומי

אופיר כץ:  גם לנו יש אחריות ויש לנו פה מלחמה ומשימה לאומית

אופיר כץ:  יש לנו חלק בזה

אופיר כץ:  הישובים האלה חייבים להיות בפנים

אופיר כץ:      נקודה שנייה בקצרה, אני באמת לא מבין מאיפה הגיע העניין הזה שעושים את זה רק לאוקטובר

אופיר כץ:  דובר תמיד על אוקטובר-נובמבר, זה לא שעכשיו העסקים פורחים

אופיר כץ:  אני רוצה להראות לך, אתמול בערב היה משחק של נבחרת ישראל; שולח לי בחור מבאר שבע שיש לו ספורט בר, הוא אומר לי: כשיש משחק של נבחרת ישראל, האנשים עומדים בחוץ, אין מקום

אופיר כץ:  ותראה, הוא שולח לי את זה, אני לא מכיר את הבחור הזה, הוא שולח אלי מדי פעם הודעות

אופיר כץ:  תסתכלו את העסק שלו, העסק ריק, אין כיסא אחד שיושבים בו

רועי כהן: אופיר, אתה הגעת לפה עם רוביק דנילוביץ', ובירכתם, וכולכם קיבלתם - - -     

אופיר כץ: נכון, אני לא ידעתי - - -     

רועי כהן: אתה הגעת לפה עם רוביק, הושבת אותו, אמרת: גם אוקטובר, גם נובמבר

רועי כהן:  אתה לא יושב-ראש הקואליציה?     

אופיר כץ: אני לא אמרתי חודשים

רועי כהן: אני שואל אותך

רועי כהן:  אתה יושב-ראש הקואליציה, אני רוצה להבין, אתה הגעת לפה, כולכם קיבלתם ברכות, שר האוצר קיבל את כל - - - ועכשיו אתה אומר לי נובמבר

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, רועי, אתה לא היית אדריכל המתווה?     

רועי כהן: אתה יושב-ראש הקואליציה

אופיר כץ: אתה לא חייב לעשות את זה עם הצגה תמיד

אופיר כץ:  אתה יכול להעביר את המסר גם בלי הצגה

אופיר כץ:  די, נו, הבנו את המשחק שלך

רועי כהן: אתה לא היית – כל אלה שמדברים היו מאחורה

משה גפני: רועי, רועי

אופיר כץ: הכול בסדר

אופיר כץ:  יש פה אנשים שיכולים לדבר על עסקים, אם מישהו שמדבר על עסק, אתה לא צריך להיפגע

אופיר כץ:  זה לא טריטוריה רק שלך שאסור לדבר על עסקים

אופיר כץ:  תירגע, מספיק עם ההצגות

רועי כהן: בסדר גמור

אופיר כץ: אענה לך עניינית - - -     

רועי כהן: זו לא הצגה

רועי כהן:  אתה באת לפה עם רוביק דנילוביץ', אתה באת, לא אני באתי לפה

משה גפני: רועי, רועי, מספיק

אופיר כץ: אענה לך עניינית: כשאני אומר אוקטובר-נובמבר, למה זה לא מופיע? כי גם אני כשראיתי את אוקטובר, אני גם הופתעתי

אופיר כץ:  לא ידעתי שזה בלי נובמבר

אופיר כץ:  לא שידעתי אז ועכשיו אני - - - לא, יש פה אנשים

משה גפני: זה לא, זה לא קריטי

משה גפני:  אתה לא צריך לריב איתו על זה

אופיר כץ: אני רוצה לענות לו

אופיר כץ:  אני לא רב איתו

אופיר כץ:  אני גם הופתעתי שזה רק אוקטובר

משה גפני: אפשר להכניס את נובמבר

משה גפני:  מה שהם אמרו לי – יכול להיות שינויים, שינויים שאנחנו נצטרך לעשות אותם בלאו הכי לטובת האזרחים

משה גפני:  ולכן אם אתה לא עושה את זה בבת אחת – זאת הטענה, אין החלטה

משה גפני:  אם אתה לא עושה אוקטובר-נובמבר, אם אתה משאיר את נובמבר בחוץ, אתה יכול את נובמבר לשנות לטובתך

משה גפני:  זה מה שהם טוענים

אופיר כץ: מה אגיד לך, לא הייתי מסתמך על הדבר הזה, גפני

אופיר כץ:  לא הייתי מסתמך

אליהו (אלי) רביבו: זה לא פופולארי להגיד את זה, אבל זה לא נכון

ירון גינדי: אבל אז הם יצאו מחוץ לחוק

משה גפני: בסדר, נגיע לזה

משה גפני:  תודה רבה

משה גפני:  חמד עמאר, בבקשה

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כל אני לא מוכן לקבל את זה לא מהאוצר, ולא מאף אחד, שיגיד "תמיד עשינו את זה אחרי"

חמד עמאר:  אנחנו באירוע שלא קרה מקום המדינה

חמד עמאר:  אלפים, אפילו מאות אלפים, נמצאים בבתי מלון עכשיו, מפונים

חמד עמאר:  עשרות, מאות, אלפי אנשים לא יחזרו לבתים שלהם

חמד עמאר:  לכן אנו באירוע מיוחד והטיפול שלו צריך להיות מיוחד

חמד עמאר:  ואל תגידו עוד פעם ואני לא רוצה לשמוע את זה מהאוצר

חמד עמאר:  תמיד עשינו את זה אחרי

חמד עמאר:       דבר שני: הצפון במלחמה אדוני היושב-ראש

חמד עמאר:  אתמול 15 איש נפצעו

חמד עמאר:  ירי כל יום

חמד עמאר:  בצפון – מלחמה

חמד עמאר:  לכן צריך להתייחס אליו כמו במלחמה

חמד עמאר:  דבר שלישי: אני לא יכול לקבל, ואמר את זה יושב-ראש הקואליציה, ראשי רשויות יהודים שולחים מכתב, הכול משתנה

חמד עמאר:  ראשי רשויות דרוזיות שולחים מכתב, שמים את זה במגירה

חמד עמאר:  כלום לא מתייחסים לזה

חמד עמאר:  אם פיקוד העורף החליט שכפר מסוים יהיה בחוץ וישוב צמוד אליו, צמוד, יהיה בפנים – זה כבר אפילו פיקוד העורף או פיקוד צפון, יש איפה ואיפה

חמד עמאר:  אני גר בצפון, אני מכיר את כל הישובים

חמד עמאר:  אני מכיר את כפר ורדים, אני מכיר את יאנוח ג'ת, אני מכיר את כיסרא סמיע, אני מכיר את פקיעין החדשה, אני מכיר את הבתים שם

חמד עמאר:  בתים נכנסים בתוך בתים

חמד עמאר:  אתה לא יכול להבדיל

חמד עמאר:  מי שיושב בירושלים או יושב ליד שרטוט לא יכול לדעת

חמד עמאר:  לכן לא נקבל את זה

חמד עמאר:  ואתה אמרת את זה, שכיסרא סמיע, בית ג'אן, יאנוח ג'ת, לא יהיו בפנים – הם יהיו בפנים

אליהו (אלי) רביבו: חמד, תקשיב, אנחנו לא בובות, תקשיב למה שאני אומר לך

אליהו (אלי) רביבו:  אמר את זה יושב-ראש הקואליציה, הוא מבטא את דעת כל הקואליציה

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיב טוב למה שאני אומר לך: לוועדה הזו יש גם יכולות

חמד עמאר: הוא יושב-ראש הקואליציה וועדת הכספים

אליהו (אלי) רביבו: תקשיב, אנחנו לא חותמת גומי, לא של האוצר ולא של פיקוד העורף ולא של פיקוד צפון

משה גפני: אמרנו את זה חמד

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו נבטא את דעתנו ואנחנו נצביע על זה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה לא צריך להיכנס לזה עוד פעם

אליהו (אלי) רביבו:  זה פשוט

חמד עמאר: לכן אדוני היושב-ראש, אני אומר לפרוטוקול, וחבל שראש המועצה המקומית קצרין יצא החוצה

חמד עמאר:  בקצרין היה לחץ, בוקעתא היה בחוץ

חמד עמאר:  כל הישובים לחצו, אמרו: לא יכול להיות שבוקעתא תהיה בחוץ וכל הישובים בפנים

חמד עמאר:  והכניסו את בוקעתא אחרי זה, הכניסו אותה, כי היה לחץ

חמד עמאר:  ואני אומר לך, עברתי על התקנות, אין קריטריון ברור

חמד עמאר:  אין משהו שחור או לבן שאני יכול לבוא ולהסתמך עליו

חמד עמאר:       עכשיו, תוך כדי הישיבה, בהתחלה אמר: אני מסתמך על פיקוד העורף

חמד עמאר:  אחרי זה אמר: אני מסתמך על פיקוד הצפון

חמד עמאר:  אחרי זה אמר: קיבלתי מכתב

חמד עמאר:  אני לא מצליח להבין, על קו עימות, לא קו עימות

חמד עמאר:  אני לא מצליח להבין את זה

חמד עמאר:  לא נוכל להוציא ישובים החוצה

חמד עמאר:  לא יהיה דבר כזה

חמד עמאר:  אני מכיר את גב ההר

חמד עמאר:  כולם נמצאים שם באותו קו

חמד עמאר:  בית ג'אן פחות מתשעה קילומטר, הוא קו עימות, בית ג'אן בחוץ

חמד עמאר:  למה הוא בחוץ? למה? מישהו יכול להסביר לי? הוא פחות מתשעה קילומטר

קריאה: בגלל שהוא דרוזי

חמד עמאר: בגלל שהוא דרוזי

חמד עמאר:  אמרתי את זה באופן ברור

חמד עמאר:  אל תסביר, אני לא רוצה לשמוע הסברים עכשיו, לא אקבל הסברים יותר

חמד עמאר:  אתם חוזרים על אותם הסברים ואותם דברים

חמד עמאר:  לא אקבל את זה יותר

חמד עמאר:  לכן אדוני היושב-ראש, לא אכנס לתוך התקנות

חמד עמאר:  כשניכנס לתקנות, אכנס לזה, יש עוד הרבה דברים לתקן בתוך התקנות, ואנחנו נדבר על זה בתוך התקנות

חמד עמאר:  אבל הישובים הדרוזים צריכים להיות בפנים

חמד עמאר:  ויש עוד את ראש המועצה של בית ג'אן שעוד לא דיבר, כל ראשי המועצות דיברו

חמד עמאר:  וגם של כפר ורדים נמצא כאן

חמד עמאר:  אני רוצה אם אתה יכול שתיתן לו אפשרות לדבר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  פינדרוס, בבקשה

יצחק פינדרוס: תודה רבה אדוני היושב-ראש, שני דברים: דבר ראשון, אני באמת כמוך שמח שמגיע לפה ראש מועצת אשכול פעם אחר פעם, אבל אני חושב שהדיון הזה חייב פעם אחת לבוא על פתרונו

יצחק פינדרוס:  החלוקה של הישובים בתוך המועצה – לא הגיונית

יצחק פינדרוס:  מרכז החיים שלהם, המתנ"ס שלהם, בתי הספר שלהם, המערכת שלהם, חיה סביב המועצה

איתמר רביבו: כמו חוף אשקלון בדיוק

יצחק פינדרוס: אי אפשר לעשות קווים זה דבר שהוא לא בא בחשבון והוא לא הגיוני

תמיר עידאן: גם שדות נגב, בוודאי

יצחק פינדרוס: שתיים, מתברר פה - - -     

איתמר רביבו: אני לא מבין למה הדיון כולו בצפון, איפה יישובי הדרום, רשויות העוטף? יש פה דיון כולו צפון, איפה רשויות העוטף? אני מתמודד כל השנה עם האירועים האלה, לא רק באירוע הזה

אליהו (אלי) רביבו: איתמר, תקשיב, אין צפון-דרום

איתמר רביבו: מה עם היישובים? מה עם היישובים שלא הכניסו לכם - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אין צפון-דרום

קריאות: - - -     

אליהו (אלי) רביבו: הפרדיגמה חייבת להשתנות

איתמר רביבו: - - - פעם לגמור את זה

איתמר רביבו:  די, שיגעתם את אבא שלנו עם כל - - -     

אליהו (אלי) רביבו: איתמר, תעצור רגע

משה גפני: מה זה? מישהו באמצע רשות דיבור

משה גפני:  איתמר? זיהיתי את הגפני שבך

יצחק פינדרוס: דיברתי איתך על זה אדוני היושב-ראש כבר לפני חודשיים, מתברר שהסיפור הוא פשוט מאוד

יצחק פינדרוס:  מכיוון שהוציאו את הישובים הדרוזים מקו העימות, והוויכוח הזה כבר ישן ודיברנו על זה כבר בעבר שלא יכול להיות, אלה בתים צמודים, בפקיעין החדשה ובתים צמודים לכפר ורדים

יצחק פינדרוס:  חלק אחד נכנס בתוך השני והדבר הזה הוא לא הגיוני ומתוך אותה החלטת ממשלה עכשיו עושים חטא על פשע ואמרו: אין בעיה, פיקוד צפון אין לו סמכות להחליט

יצחק פינדרוס:  קשה לי, הייתה פה האלמנה של זידאן השוטר שהיה בהר נוף, הייתה עם המשפחה שלו, נמצא פה ראש המועצה שלהם, אין לי איך להסתכל להם בעיניים בדבר הזה

יצחק פינדרוס:  אסור לנו שיצא פה מהוועדה ששני הישובים הדרוזים לא נמצאים בפנים

יצחק פינדרוס:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ראדי נג'ם, ראש מועצת בית ג'אן

ראדי נאג'ם: צוהריים טובים לכולם, בית ג'אן נמצאת 8

ראדי נאג'ם: 2 ויש סמכות עליונה של מפ"י, המרכז למיפוי ישראל, הנה המסמך פה: 8

ראדי נאג'ם: 2, ושכונה שלמה פחות מ-9

ראדי נאג'ם: 0

ראדי נאג'ם:  דבר שני, בית ג'אן צמודת דופן ליב"א ולעוד בסיס צבאי, היא הכי פגיעה מבחינת פינוי וגם מבחינת הכול

ראדי נאג'ם:  לא נשאר לי צימרים, אז למה פיקוד העורף לא צריך להטיל הגבלה

ראדי נאג'ם:  הרי כולם קיבלו צווי שמונה

ראדי נאג'ם:  נשארו רק ילדים ונשים

ראדי נאג'ם:  למה להטיל עליהם מגבלה?     

אליהו (אלי) רביבו: אדוני ראש המועצה, צריך להשתחרר מההגדרה של פיקוד העורף

אליהו (אלי) רביבו:  תנתקו את עצמכם מזה

מיכל שיר סגמן: זה מה שאנחנו מנסים להגיד להם והם מתעקשים

אליהו (אלי) רביבו: לא צריך להזכיר ולא להשמיע, ואני חוזר על זה בפעם הרביעית היום בדיון: אנחנו לא עובדים של האוצר

אליהו (אלי) רביבו:  ותקשיבו טוב: ההגדרה של פיקוד העורף היא הגדרה ששייכת לימי עבר

אליהו (אלי) רביבו:  היא שייכת למנדט הבריטי אולי

אליהו (אלי) רביבו:  כשאנחנו פוגשים ישובים שקיבלו הגדרה בגלל שהם היו שייכים לגבול של 67' ועדיין מוגדרים, אנחנו מנותקים מהמציאות

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו חייבים להפעיל שיקול דעת עצמאי, נפרד, ולפעול - - -     

קריאות: - - -     

מיכל שיר סגמן: אנחנו אומרים את זה וחוזרים כל הזמן על העניין הזה של פיקוד העורף, ואין סיבה להמשיך - - -     

אליהו (אלי) רביבו: הבחינה חייבת להיות דיפרנציאלית

אליהו (אלי) רביבו:  מיכל, הבחינה חייבת להיות דיפרנציאלית

משה גפני: שנייה, אתם תוכלו לדבר

ראדי נאג'ם: אדוני היושב-ראש, שבוע שעבר בית ג'אן הייתה בפנים, אם לא מכירים את המסמך ברשות המיסים, יש לי מסמך ממשרד האוצר שיצא ב-26 באוקטובר, כתוב בו כך: לאחר המכתב שהוצאתי, בית ג'אן אמנם נכללת ברשימת יישובי הספר

ראדי נאג'ם:  מה קרה תוך שלושה ימים והיא בחוץ? הנה, מ-26 באוקטובר

ראדי נאג'ם:  חבר'ה, בואו נהיה רציניים

ראדי נאג'ם:  מי יכול להיות ערב שלא ייפול טיל בבית ג'אן? מישהו יכול? הרי המצב מתהפך, אז פיקוד העורף יכול לתת לי הבטחה?      

משה גפני: אתם יודעים לענות לנו על בית ג'אן?     

מירב כהן: כן, אני יודע לענות

מירב כהן:  יש רשימת יישובי ספר גדולה במדינת ישראל, גם העיר עכו בפנים

מירב כהן:  אבל בית ג'אן בהנחיות של פיקוד העורף, אין - - -     

ראדי נאג'ם: חזרנו לפיקוד העורף

חמד עמאר: איפה פיקוד הצפון?     

משה גפני: רק שנייה, אני מבין שלא רוצים לנקוב - - -     

חמד עמאר: או החלטת ממשלה

יצחק פינדרוס: אין לו סמכות

יצחק פינדרוס:  כי זה בתשעה קילומטר, אז לפיקוד העורף - - -         

מירב כהן: יש ישובים בכל מדינת ישראל שמוגדרים כיישובי ספר, גם באזור ים המלח

משה גפני: חמד, אתה רוצה פתרון או אתה רוצה לדבר?     

חמד עמאר: אני רוצה פתרון

משה גפני: אז תקשיבו

מירב כהן: יש ישובים בכל הארץ שמוגדרים כיישובי ספר, באזור אילת, באזור מצרים, בכל האזורים

מירב כהן:  בית ג'אן הוא אחד מיישובי הספר

מירב כהן:  אבל מה, בנוסף להגדרה של ישוב ספר אתה צריך לעמוד בהפסקת פעילות

מירב כהן:  פיקוד העורף ופיקוד צפון ביחד, בהנחיות של פיקוד העורף רשום במשותף עם פיקוד צפון, אין לגביהם הנחיות התגוננות מחמירות

מירב כהן:  ההנחיות שלהם דומות לעיר תל אביב וחיפה

ראדי נאג'ם: תגיד לי, אין מקלט ציבורי בכלל, איזה "אין הנחיות", מאפיה אתה מביא את זה?     

מירב כהן: הנה ההנחיה, פה

ראדי נאג'ם: חבר'ה, איזה הנחיה? נו באמת

ראדי נאג'ם:  דרך אגב, אדוני היושב-ראש, יש חלק בתוך היישוב, שכונה שלמה – שטח צבאי סגור

ראדי נאג'ם:  אני לא רוצה לפרט פה יותר מדי

ראדי נאג'ם:  זה בכלל לא הוגן

ראדי נאג'ם:  מה שהולך פה זה לא הוגן

משה גפני: תודה

משה גפני:  שמעתי אתכם, הכול בסדר, אנחנו נקבל החלטה

משה גפני:  אם מישהו מכם חושב שהמציאות הזאת הגיונית, שבית ג'אן נמצאת מחוץ לעניין, אתם טועים

משה גפני:  אנחנו נקבל החלטה וההחלטה שתתקבל תהיה ברורה

מיכל שיר סגמן: פיקוד העורף הוא רק רכיב וחלק אחד בעוגה של קבלת החלטות, זה לא העיקר

משה גפני: אני כבר אתן לך, רגע

תמיר עידאן: אדוני, מתי הדיון עלינו? תגיד לנו מתי לבוא

ראדי נאג'ם: לא נשאר לי צימרים, הצימרים מושבתים

ראדי נאג'ם:  מאות עובדים נשארו בבית בגלל שהם עובדים בחקלאות ביישובים שפונו

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  בבקשה

שרה מרים חימי: אני מירה ואני מנתיבות, אני פעילה חברתית לשווין זכויות אדם ולמען ילדים ונשים יוצאות ממעגל האלימות

שרה מרים חימי:  אני רואה את הג'ונגל הזה שהולך פה, אז הייתי מזמינה את מקבלי ההחלטות לבוא לישון לילה אחד בנתיבות

שרה מרים חימי:  להאזין להפצצות של עזה ואחר כך תמשיכו

שרה מרים חימי:       ההורים שלי מתגוררים בשדרות, בשמחת תורה היינו בשדרות, היינו נצורים בבית

שרה מרים חימי:  לא באתי לבכות על תושבי שדרות, באתי להיות פה של כמה אלפים מתושבי נתיבות

שרה מרים חימי:  כתבתי את הדברים בשביל שההתרגשות פה לא תבלבל אותי, אז תסלחו לי שאני מקריאה

שרה מרים חימי:      בניתי את ביתי בדרום ולי ארבעה ילדים, ואני שמחה בחלקי

שרה מרים חימי:  נראה שחמאס בהפתעתם הארורה לא פסחו על אף יישוב כאן

משה גפני: לא להקריא, תגידי בעל פה

שרה מרים חימי: אני חושבת שהטילים של חמאס, אלה שעפים על נתיבות הם לא מפלסטיק

שרה מרים חימי:  אני לא חושבת שאתם יכולים להוציא את נתיבות מההגדרות

משה גפני: נתיבות בפנים

שרה מרים חימי: מתי? מאיזה מקום?     

משה גפני: בתקנות

שרה מרים חימי: בוא תספר לי איך אנשים מנתיבות שלא יכולים להיות בבית - -     

משה גפני: היות ואני לא יכול לספר לך, אני רק רוצה להגיד שנתיבות - - -     

שרה מרים חימי: - - שהתפנו בעצמם, ולא יכולים לקבל את מענק הפינוי הכספי

ינון אזולאי: היא מדברת על משהו אחר

ינון אזולאי:  היא מדברת על הפינוי שלא קיבלו - - -     

שרה מרים חימי: איך אני, אימא לארבעה ילדים - -     

ינון אזולאי: מה שהיא מדברת עליו זה או הפינוי או הכסף שמקבלים

ינון אזולאי:  יש שמה שכונות שיש בתוכם טנקים - - -     

שרה מרים חימי: - - אישה חד הורית, אני גאה בסטטוס שלי, גרה במקום בלי מיגון

שרה מרים חימי:  ובכל המבצעים שהיו בעבר, הייתי יכולה לישון עם הילדים שלי במקלט ציבורי וישנתי איתם שם

שרה מרים חימי:  בכזאת מלחמה שיש מחבלים ברחוב, אין איפה להיות

שרה מרים חימי:  אז אנשים מתפנים ואף אחד לא משלם להם על זה

שרה מרים חימי:  אפילו אתמול אנשים מנתיבות הגיעו לפה לגן החיות התנכ"י

שרה מרים חימי:  רצו להיכנס, אמרו להם: אתם לא ברשימה

שרה מרים חימי:  אני לא מבינה איזה רשימות יש לכם פה, אבל אולי בשביל שהרשימות האלה יהיו הגיוניות, וההחלטות פה יהיו קצת יותר, באמת, בשבילנו, אנחנו האנשים שגרים בדרום, אנחנו העורף של המדינה הזאת

שרה מרים חימי:  אנחנו שומרים עליה, תרצו או לא תרצו, בשבילכם

שרה מרים חימי:  ואם האנשים בנתיבות ובדרום לא ירצו לגור במקומות האלה, אז כמו שאתם רואים, הערבים יתחילו להתקדם קדימה, ויש להם טילים לכל מקום

שרה מרים חימי:  אז למה אתם עושים את הסלקציה הזאת? כאילו, מה נסגר פה?     

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אורית, בבקשה

אורית פרקש הכהן: תודה רבה אדוני היושב-ראש, אני חושבת שכבר די ברור בדיון הזה שזה סוג של טלפון שבור, מגדל בבל, אני לא יודעת איך לכנות את הדיון הזה

אורית פרקש הכהן:  אנשים באים עם סרגלים, 8

אורית פרקש הכהן: 2, צמוד דופן, לא צמוד דופן – זה לא הדיון

אורית פרקש הכהן:  אנחנו מנהלים דיון עם האנשים הלא רלוונטיים

אורית פרקש הכהן:  אנחנו צריכים לעמוד על כך שנציגי פיקוד העורף יגיעו לדיון הזה

אורית פרקש הכהן:  מי שקובע את הקריטריון לפיצוי צריך להתכבד ולהסביר את ההחלטות שלו

אורית פרקש הכהן:  הרב גפני, זו לא שיטה להגיד לאנשי אגף תקציבים – אם לא קיבלנו הסבר ליישובים הדרוזים, אז הם אוטומטית בפנים; אם לא קיבלנו תשובה לישוב הזה, הוא אוטומטית בפנים

אורית פרקש הכהן:  הרי מחר יבוא יישוב אחר והדברים האלה גם צריכים להיות מבוססים עניינית, ואם לא אנחנו גם ניתקף משפטית על אפליה

אורית פרקש הכהן:  אני לא מוכנה שמהוועדה הזו אנחנו נוציא תקנות פוליטיות על בסיס מי צועק יותר חזק ומי מחובר יותר חזק למפלגות

אורית פרקש הכהן:  אנחנו לא בימים כאלה ואני לא מוכנה שאלה יהיו סוג ההחלטות שנקבל

אורית פרקש הכהן:  לכן אני עומדת על זה - - -     

משה גפני: אני שואל אותך שאלה - - -     

אורית פרקש הכהן: - - שפיקוד העורף יגיע לכאן וייתן תשובות לשאלות שלנו

אורית פרקש הכהן:  לבוא ולצרוך על אגף תקציבים זה תמיד קל

אורית פרקש הכהן:  הבנתי את זה כבר

אורית פרקש הכהן:  אבל כולנו יושבים פה ואף אחד לא מבין את הקריטריונים ואין מה לעשות, וגם אם הם יבואו ביושר ויגידו שיש מקרי גבול, אז נבין מהם מקרי הגבול ונקבל החלטות

אורית פרקש הכהן:  אבל אנחנו לא יכולים בהיעדר מידע לקבל החלטות רק כי ההוא צועק יותר חזק או ההוא מחובר יותר פוליטית לא יודעת למי

אורית פרקש הכהן:  לא מקובל עלי

אורית פרקש הכהן:  אנחנו לא נקבל פה החלטות עד שפיקוד העורף לא יגיע

שרה מרים חימי: סליחה שאני מתערבת, אולי במקום לקרוא לפיקוד העורף, תבואו לישון בדרום, תבואו לישון בדרום

משה גפני: גברת, מה זה? אסור להתערב ככה בלי רשות

שרה מרים חימי: לא מתערבת, אבל זה לא קשור

שרה מרים חימי:  תבואו לישון בדרום - - -     

משה גפני: מספיק כבר

ינון אזולאי: אבל היא לא דיברה, את נמצאת שם

חוה אתי עטייה: פיקוד הצפון צריך להיות פה, לא רק העורף

אורית פרקש הכהן: כן, פיקוד העורף

משה גפני: אורית, עם כל הכבוד, אני צריך לקבל החלטה

משה גפני:  אני מביא את זה להצבעה או לא מביא את זה להצבעה, אני בעצמי מתלבט

משה גפני:  חיפשתי את אלוף פיקוד העורף

משה גפני:  דיברו מהמזכירות, דיברו עם פיקוד העורף כל הזמן

משה גפני:  הם לא רוצים - - -     

טמיר כהן: לא עם פיקוד העורף, עם משרד הביטחון, עם לשכת שר הביטחון

משה גפני: בסדר

משה גפני:  הם לא באים

משה גפני:  אני גם מבין למה

אורית פרקש הכהן: למה?     

משה גפני: אגיד לך: מכיוון שהם יבואו לכאן לוועדה והם יצטרכו להסביר למה הישובים הדרוזים בחוץ

משה גפני:  הם יצטרכו להסביר את זה

משה גפני:  אני חושב שצריך להנחות את הלשכה המשפטית, את היועצת המשפטית, שתעשה את הכתב המקביל של כל המקומות שיש שמה נמצאים בפנים, שהדרוזים נמצאים באותו קו - - -     

אורית פרקש הכהן: אז שיבואו נציגים משפטיים של משרד הביטחון

אורית פרקש הכהן:  אני מציעה עוד ניסיון

איתמר רביבו: אדוני, למה רק הדרוזים? אני שוב חוזר

איתמר רביבו:  איפה אשקלון וחוף אשקלון? למה רק הדרוזים? אני לא מבין מה ההתעלמות הזאת

תמיר עידאן: - - - אדוני - - - למה אין דיון בנפרד?     

אורית פרקש הכהן: שנייה, אני עומדת על זה, אלה כספי ציבור, לא נראה לי שניסינו מספיק

אורית פרקש הכהן:  יש יועצים משפטיים למשרד הביטחון ואני בטוחה שמישהו יגיע לפה להסביר

אורית פרקש הכהן:  ואחרי סיבוב אחד שלא עשינו, בוא נשים להצבעה, בוא נשים להצבעה – זה לא רציני

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היושב-ראש, לא אשתמש ברשות הדיבור שלי, אני רק מבקש לומר משפט אחד לפני שאני טס לדיון אחר

משה גפני: רגע

אליהו (אלי) רביבו: לא רוצה להשתמש ברשות דיבור, בין כה וכה יתקפו אותי

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני היושב-ראש, מילה אחת קטנה: בכל רגע אני אומר את זה לכל הישובים ולכל מי שמקבל רשות דיבור, בכל פעם כשבן אדם מדבר על הצורך של היישוב שלו, בין צפון לדרום, הוא חוטא למטרה

אליהו (אלי) רביבו:  התפיסה הבסיסית שגויה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו חייבים לשפות בהתאם ללוח בחינה דיפרנציאלי

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא שייך עכשיו אם הישוב נמצא קרוב או רחוק מגבול צפון אז אתה מתעלם מדרום, ודרום אתה מתעלם מצפון

אליהו (אלי) רביבו:  עדיין אנחנו מדינה אחת, הבחינה חייבת להיות דיפרנציאלית

אליהו (אלי) רביבו:  תודה

משה גפני: תודה רבה

תמיר עידאן: אבל כל הדיון הוא על הצפון, למה הזמינו אותנו? הבטחתם לנו דיון על שבעה קילומטר ועל עוטף עזה, אז תעשו דיון בנפרד

תמיר עידאן:  תבואו אלינו לשטח, תעשו דיון אצלנו

מיכל שיר סגמן: מחזיקים לי נייר של פיקוד העורף כאילו זה עניין כלכלי

מיכל שיר סגמן:  לא, פיקוד העורף זה ביטחוני, זה לא כלכלי

מיכל שיר סגמן:  מה לעשות

ינון אזולאי: תן לי אם אפשר את רשות הדיבור אם אפשר

משה גפני: ינון, בבקשה

ינון אזולאי: תודה רבה לך אדוני היושב-ראש, האמת אני גם - - -     

משה גפני: אליהו, אתה יוצא, אני אשאר לבד עם קבלת החלטה

אליהו (אלי) רביבו: אני בא

משה גפני: אתה בא? יופי

אליהו (אלי) רביבו: עשר דקות אני בא

ששון גואטה: אני מוכן להצביע במקומך, לקבל את ההחלטה

משה גפני: ינון, בבקשה

ינון אזולאי: תודה

ינון אזולאי:  אנחנו יושבים פה מהבוקר, אז קודם כל רק שהאוצר ידע: בוא נשים את זה על השולחן, זאת לא הבעיה העיקרית בתקנות

ינון אזולאי:  יש עוד קרוב ל-15, 20 בעיות בתוך התקנות

ינון אזולאי:  חלק תמיר עידאן העלה, חלק גדי ירקוני, יש מספיק בעיות

ינון אזולאי:  זה שעכשיו עושים לנו אחיזת עיניים במרחקים, אז שתדעו, אנחנו נמצאים גם באותיות הקטנות, לא רק בקילומטרים, גם בסנטימטרים

ינון אזולאי:  חשוב שתדעו

ינון אזולאי:      אני באמת לא מבין – אגב, רק שתדעו לגבי פיקוד העורף ופיקוד הצפון, אני גם חבר ועדת חוץ וביטחון, הייתי מבקש מכם לשים על השולחן את המכתב של אלוף פיקוד הצפון עם היישובים

ינון אזולאי:  שימו אותו על השולחן

ינון אזולאי:  ובנוסף, אם אתם הולכים על הסיפור של פיקוד העורף בשאר הארץ, אין בעיה – קחו את פיקוד העורף, ואז אתם צריכים לפתוח גם יותר צפונה, ראשון לציון, תסתכלו

ינון אזולאי:  אל תגיד לא, תסתכל

ינון אזולאי:  אם אתה כבר הולך על פיקוד העורף - - -     

כפיר בטט: אתה מוכן לשבת איתי אחרי הוועדה שאראה לך?     

ינון אזולאי: כן, בוודאי שאני מוכן

ינון אזולאי:  יש לי גם את הטבלאות אצלי

ינון אזולאי:  אם אתם רוצים ללכת ולרקוד על פיקוד העורף, אז בסדר, אז פיקוד העורף הלכנו

ינון אזולאי:  מה זה לרקוד? מצד אחד אומר פיקוד העורף, שם פיקוד הצפון

ינון אזולאי:  אומר לך תמיר עידאן: בפיקוד הדרום יש לנו, כשפיקוד העורף רוצה ממך הנחיות כאלה וההנחיות השניות אומר לו לא לצאת מהבית

ינון אזולאי:  שמה אתה לא אומר לי: פיקוד דרום, שפיקוד העורף במידה מסוימת הקל

יוראי מצלאוי: לא אכפת לי מי נותן את ההנחיה

יוראי מצלאוי:  כל עוד יש הנחיה, אני מתייחס להנחיה

יוראי מצלאוי:  אני לא יודע להמציא הנחיות

ינון אזולאי: זאת הבעיה

ינון אזולאי:  אתה לא יודע מי נותן את ההנחיה, ומצד אחד אתה אומר לי: בצפון פיקוד הצפון; בדרום אתה אומר לי: פיקוד העורף

כפיר בטט: ינון, זה לא אני אומר

ינון אזולאי: זה לא אתה אומר, אבל זו התוצאה

ינון אזולאי:  בסופו של דבר אתה חותם על הכסף

יוראי מצלאוי: אנחנו אומרים דבר פשוט, הקריטריון הוא הנחיה

ינון אזולאי: אין לי בעיה, יוראי, אני גם בעד לעשות פה דיון עם פיקוד העורף

ינון אזולאי:  וכשאתם אומרים – רק שתדעו, למשל פיקוד העורף, כשהוא מדבר על מוסדות חינוך

ינון אזולאי:  כשהוא אומר שהוא החזיר את מוסדות חינוך, מה זה נקרא? שהוא החזיר אותם בזום

כפיר בטט: נכון

ינון אזולאי: איזה הורה משאיר את הילד שלו בכיתה א' בזום? תראה לי הורה אחד שמשאיר את הילד שלו בבית

כפיר בטט: אבל בגלל זה עשינו מתווה לכל הארץ

ינון אזולאי: אבל בסדר, זה שעשית מתווה לכל הארץ זה עדיין לא פותר את אותם אלה שנמצאים במצב מסוכן יותר

ינון אזולאי:  זה עדיין לא פותר לי את הבעיה

ינון אזולאי:  אבל זה לא נכון בתקנות

ינון אזולאי:  מה שאתה מביא בתקנות שלך - - -     

כפיר בטט: אני יכול להגיד מילה?     

ינון אזולאי: אפילו שתיים

משה גפני: לא, הוא לא יכול להגיד מילה אחת

משה גפני:  אני רוצה להתחיל לקרוא את התקנות

ינון אזולאי: הדבר האחרון וזה לא לכם – הרב גפני, משרד הביטחון לא שלח את פיקוד העורף, לא קרה כלום

ינון אזולאי:  יש ועדה שנקראת, ועדה משותפת לוועדת כספים וחוץ וביטחון

ינון אזולאי:  ואני אומר לך, אתה וגם אני נמצאים בוועדה הזאת

ינון אזולאי:  היא זקוקה המון המון אלינו

ינון אזולאי:  שלא יבואו

ינון אזולאי:  ואתה תראה שכשהם יצטרכו כל שקל, הם יבואו ויעמדו פה בתור

ינון אזולאי:  אנחנו לא אוהבים להשתמש בשיטה הזאת, אבל הם מזלזלים בישובים, אם הם חושבים שזה נגמר בזה שהם ישלחו לנו איזה מכתב, זה לא אמור להיות ככה

ינון אזולאי:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אלון שוסטר

אלון שוסטר: אני מציע שניקח על עצמנו אחת ולתמיד לקראת הרבעון הרביעי לשנות את בסיס התחולה או בסיס כניסת ישוב לתקנות מס רכוש

אלון שוסטר:  אם הבנתי נכון, המונח הבלתי מדויק והאנכרוניסטי להפליא שנקרא יישובי ספר, חייב להיעלם מן העולם

אלון שוסטר:  הוא צריך להיות מוחלף על ידי מה? לא יודע, תחליטו – קו עימות, זמן עד נפילה או הגדרות אחרות שקיימות בשוק

אלון שוסטר:  אבל המסננת הזאת, המופרעת הייתי אומר, של יישובי ספר שחלקם לא ספר, ויש ספר שהוא לא בפנים – זה חייב להשתנות

אלון שוסטר:       נקודה שנייה, אני מבין שאנחנו מחכים תוך פרק זמן קצר, ואני מבקש גם מאנשי החקלאות וגם מהאוצר לסיים את מה שצריך בעניין ה-20 -40 ברכיב החקלאות

אלון שוסטר:  אני רק רוצה לוודא שאנחנו אכן בדיונים על זה, צביקה? האוצר?     

משה גפני: התשובה היא כן

משה גפני:  הוא אמר שכן, וכל עוד אני כאן, החקלאות לא תלך ככה

אלון שוסטר: גמרנו, לא ילך לאיבוד

משה גפני: הם אמרו את זה

אלון שוסטר: מעולה

אלון שוסטר:       הנושא השלישי – חודש

אלון שוסטר:  הרעיון של חודש הוא רע לתפארת

אלון שוסטר:  אנחנו צריכים לדבר עד סוף השנה, שלושה חודשים

אלון שוסטר:  זה מה שצריכים לדבר

אלון שוסטר:  עוד רגע תהיה פה מהומת אלוהים ונשכח מכל מה שהיה פה וההסכמות שאפשר להגיע אליהם היום, ייעלמו ואנה אנו באים

אלון שוסטר:  לכן אני מבקש לעסוק או לעשות תיקון לא לחודש, אלא לשלושה חודשים

אלון שוסטר:  אני רק מזכיר, בהנחה – ואנחנו כמובן נעמוד על זה בהקראה – שלצד המסלול האדום יש מסלול ירוק

אלון שוסטר:  דברים שהזכיר חברי תמיר

אלון שוסטר:  ועוד הערה חשובה, אתם הזכרתם מס רכוש, שאתם הולכים עם המחמירים, עם פיקוד צפון – באותה מידה בדיוק צריך לעשות בדרום

אלון שוסטר:  יש הנחיות מחמירות גם בדרום ולפי זה צריך לעבוד

אלון שוסטר:       הנושא האחרון שהוזכר ולא הייתה התייחסות, לא שמענו על זה התייחסות, זה נושא שכר העבודה או התייחסות לנושא עבודה למי שפונה

אלון שוסטר:  אין פה התייחסות, להפך, הם מוחרגים

אלון שוסטר:  ייתכן ויש לזה תשובה במקום אחר

מירב כהן: הפוך הם לא מוחרגים

ינון אזולאי: זה בגוף התקנות

משה גפני: רגע, למה אתם עושים את זה

משה גפני:  אנחנו צריכים להתקדם

ינון אזולאי: רק שתדע, הרב גפני, אומרים לך פיקוד העורף: חוף אשקלון למשל, תראה מכתב שפיקוד העורף שולח לראש המועצה

ינון אזולאי:  הוא כל הזמן היה ב"לא לצאת, לא כלום", אבל מצד שני הם לא מכניסים את כל היישובים

ינון אזולאי:  באמת פעם אחת להבין איך זה עובד, ועדיין לא הבנו

ינון אזולאי:  חשוב שנדע את זה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  קטי שטרית בבקשה

ינון אזולאי: רק שתדע שאין על זה תשובה

ינון אזולאי:  אפילו גם על זה אני מוכן לשבת איתך

קטי קטרין שטרית: שימו לב כמה דינאמית המדינה הזו, לפני כמה זמן דיברנו רק על הדרום, עכשיו אנחנו מדברים גם על הצפון

קטי קטרין שטרית:  אבל מחכים באוצר שבצפון – אתה יודע, יש ניסים, אבל יש כרגע מצב נתון בצפון וצריך להתייחס וטובה שעה אחת קודם

קטי קטרין שטרית:      יש ראשי מועצה שלא נמצאים פה - - -     

משה גפני: קטי, אגיד לך את זה גם בארבע עיניים

משה גפני:  אבל האוצר הביא לפה חוק, אנחנו סידרנו אותו

משה גפני:  הוספנו הרבה מאוד כסף, כולנו, כל חברי הוועדה

משה גפני:  עמדתי בתוקף שיביאו את התקנות

משה גפני:  היו שם הרבה בעיות

משה גפני:  והאוצר הביא את התקנות ועכשיו זה בידיים שלנו

משה גפני:  ואנחנו צריכים להצביע על מה שאנחנו חושבים שזה הצדק

משה גפני:  אסביר לך את זה בארבע עיניים, זה לא כמו שזה מוצג שהאוצר הוא לא בן אדם

משה גפני:  אני באמת לא אוהב את האוצר, אבל בסדר - -     

קטי קטרין שטרית: לא, אני לא אומרת את זה

משה גפני: - - אבל הם הביאו

משה גפני:  אני דרשתי מהם שזה יבוא וזה בא

משה גפני:  גם החוק עבר ועבר פה אחד

משה גפני:  גם הכסף יתווסף מאוד לכל הסקטורים שיהיו בתוך החוק וגם עכשיו

משה גפני:  אמרתי להם: תביאו את התקנות, והם הביאו את התקנות

משה גפני:  לא חיכו עד - - -     

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, כמו ששמת לב - - -     

קריאה: יש אנשים באוצר - - -     

משה גפני: יש אנשים באוצר שהם לא שווים כלום ויש אנשים באוצר שהם מצוינים, ולא אגיד למי אני מתכוון

ינון אזולאי: אתה יכול לפרט את החלק הראשון?     

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, באתי מוועדת בריאות כי הנושא שם חשוב לי, הוא על כל הנושא הנפשי, החוסן הנפשי

קטי קטרין שטרית:  ואמרתי לאנשי האוצר, הרי מה יקרה? אם אתם לא תדעו לתת את הטיפול הראוי עכשיו כשאדם עוד נמצא במצב של חרדה ועדיין לא קליני ובמצב קשה, אתם תקבלו אותו עוד כמה חודשים במצב קליני קשה

קטי קטרין שטרית:  אני נותנת את אותו דבר כדוגמה לגבי ראשי הרשויות עם היישובים שלהם

קטי קטרין שטרית:  אתם חושבים שחלק מהמועצה אפשר יהיה להשאיר אותה כמו שהיא? חלק מהמועצה נגיד לה: פיקוד העורף אמר שאתם לא – הרי זו התפיסה המעוותת שלא מבינים אותה

קטי קטרין שטרית:  אי אפשר לבוא ולקחת מועצה שלמה ולהגיד לה: ארבעה ישובים שלך – אגב, פסוטה לא, אבל יש אחרים שמסביב כן

קטי קטרין שטרית:  אתה מבין? יותר רחוקים כן, פסוטה - - - אני מנסה להבין את ההיגיון, אני לא מצליחה להבין

שולמית אלוני: פסוטה בפנים

קטי קטרין שטרית: לא

קטי קטרין שטרית:  לפי מה שהבנתי מראש המועצה, ארבעה מהיישובים שלו לא

משה גפני: פסוטה בפנים

יוראי מצלאוי: קו העימות כולו בפנים

ששון גואטה: ספסופה, לא פסוטה

קטי קטרין שטרית: די, הרגו אותי עם הישובים

משה גפני: לא, שלא יבינו ממך לא נכון: פסוטה בפנים

קטי קטרין שטרית: פסוטה בפנים, ספסופה לא

קטי קטרין שטרית:       אדוני היושב-ראש, אני אוהבת מאוד את התשובות של האוצר לפעמים, אתה יודע, כשהם יודעים שבסופו של דבר הם יצטרכו לשלם הרבה יותר בטווח הארוך יותר, ולבוא עכשיו מאחורי פיקוד העורף

קטי קטרין שטרית:  די, באמת, ושים לב, אני חושבת שפיקוד העורף לא נמצא כאן – אני אגיד לך דבר קשה – בכוונה תחילה

קטי קטרין שטרית:  הם לא נמצאים כאן בכוונה תחילה

קטי קטרין שטרית:  הם לא נמצאים גם כי אין קריטריונים ואין היגיון ושמעתי את המילה הגינות אצל החבר'ה מהאוצר

קטי קטרין שטרית:  אז אין גם הגינות, אני חייבת להגיד, כי זה לא הגיוני - -     

משה גפני: אנחנו נצביע

קטי קטרין שטרית: - -  שאני מסתכלת על האחים שלנו הדרוסים ואני מצדיעה להם, על העבודה הנהדרת שהם עושים

קטי קטרין שטרית:  האמינו לי, כשהם לא צריכים אותנו הם מתנהלים מצוין

קטי קטרין שטרית:  אבל זה לא הגיוני, זה פשוט לא נתפס שהם מחוץ – אני לא תופסת את זה

קטי קטרין שטרית:  אדוני היושב-ראש, אמרתי בתחילת הדיון: עדיף לסגור, לנעול, ולחכות שפיקוד העורף יגיע

קטי קטרין שטרית:  אבל אתה היושב-ראש, אתה מחליט

משה גפני: לא רק אני מחליט

קטי קטרין שטרית: אני לא רואה היגיון - - -     

משה גפני: לא רק אני מחליט, גם את מחליטה

משה גפני:  אם אנחנו נחליט בהצבעה שהיישובים האלה בפנים, אז - - -     

קטי קטרין שטרית: מאה אחוז

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  חבר הכנסת גואטה

ששון גואטה: תודה רבה הרב גפני - - -     

קריאות: - - -     

משה גפני: תודה, לא להפריע עכשיו

ששון גואטה: קודם כל אני רוצה לתקן אותך, זה שאמרת שיש אפליה-מה אפליה, אין שום אפליה, הדרוזים הם אחים שלנו, והם כל פעם מחדש מוכיחים שהם אחים שלנו ואנחנו נהיה פה בשבילם

חמד עמאר: אתה מוכיח לנו שאתה אח שלנו

ששון גואטה: אין שום אפליה, באמת שאין שום אפליה

קטי קטרין שטרית: אנחנו פה בשבילכם

ששון גואטה: אתחיל, יש שלושה נושאים, הנושא הראשון שאתחיל זה הנושא של הכפרים הדרוזים

ששון גואטה:  הרב גפני, אני גר בגליל במושב גורן, אני חי איתם, אוכל איתם, נושם איתם, הם שכנים שלי והכול

ששון גואטה:  האוצר, אני לא יודע איך הוא עושה את המדידות שלו, אבל חלק מהישובים שאמרו, חלק מכל ישוב נמצא בתוך ה-0 עד 9

ששון גואטה:  אי אפשר ללכת לפי המדידות, אם הם מודדים את הדואר במרכז הישוב או לא יודע מה

ששון גואטה:  אנחנו צריכים, במיוחד גם היום בנושא של הלחימה, כי מה קורה? אם אני ששון ואני מפונה ואני נמצא בתוך ה-0 עד 9 ואני מושבת, הם מושבתים איתי

ששון גואטה:  אנחנו עובדים ביחד, אוכלים ביחד, כל מרכז החיים שלנו הוא ביחד

ששון גואטה:  זה לא שהם שונים ממני בחיים שלהם

ששון גואטה:  בנושא הזה תדע שיש תמיכה

ששון גואטה:  והרב, אני מבקש ממך לראות איך אפשר, איך להכניס אותם

ששון גואטה:  באמת זה לא הוגן שהם בחוץ

משה גפני: בקשתך התקבלה

ששון גואטה: תודה רבה הרב

ששון גואטה:       דבר שני, דיברו פה החבר'ה מהאוצר ואני חייב להם, אתה יודע שאני והאוצר לא חברים, אבל הפעם, לא אגיד לך שהם מושלמים, אבל הם היו בסדר

ששון גואטה:  היו דברים שהם באמת ניסו, אבל אתה יודע, הם לא יכולים להיות הכי גברים בארץ, אבל הם ניסו

ששון גואטה:       הרב, תקשיב, בנושא התקנות לחודש, אני מתנגד לתקנות לחודש, אני חושב שזה לא נכון

ששון גואטה:  אנחנו צריכים את זה מינימום לשלושה חודשים

ששון גואטה:  ואם הם רוצים לבוא ולהוסיף – למרות שקשה לי להאמין שנערי האוצר נהיו כאלה נחמדים ורוצים להוסיף – אפשר לפתוח

ששון גואטה:  אני בא מהתחום שאני מבין בו, בתחום החקלאות, אתה לא יכול לעשות תקנות פיצוי לחודש

ששון גואטה:  כאילו, אם אני לא מכניס עופות מחר בבוקר או אם אני מאכלס, כל מיני דברים שונים שהם אירועים מתגלגלים, אי אפשר לעשות תקנות פיצוי לחודש לחקלאות

ששון גואטה:  אין, אי אפשר, הרב אי אפשר

ששון גואטה:  אני אומר לך, תקנות פיצוי לחודש בתחום החקלאות יהיה אסון

ששון גואטה:  וכמה שאנחנו מתאמצים ונשארים בישובים ולא מתפנים כדי לאסוף, כדי לטפל בעופות, כדי לקטוף, אנחנו לא נהיה שמה, זה לא יקרה

ששון גואטה:       הנה סיימתי, שני נושאים קטנים

ששון גואטה:  בנושא שאיתמר רביבו דיבר, על הנושא של חוף אשקלון עם אשקלון, שהעיר אשקלון – ואני בעד שאשקלון תקבל כי אני חושב שאשקלון זה המוקד שקורים בו

ששון גואטה:  אבל לא עושים באשקלון הבדלה בין שכונות כמו שאצלנו במושבים עושים הבדלה בין ישובים

ששון גואטה:  יש ישובים שהם בתוך יישובי הספר, ויש מושבים שלא

ששון גואטה:  גם בנושא הפגיעות, מה הבעיה במועצות האזוריות? כיפת ברזל כשהיא רואה שזה בא לשטח פתוח, היא לא מיירטת אותו

ששון גואטה:  איפה נמצאים השטחים הפתוחים? במועצות האזוריות, אצלנו החקלאי

ששון גואטה:  אני ודוד ביטן היינו בסיור, נפל לנו פצמ"ר באמצע הסיור

ששון גואטה:  אם זה שטח פתוח, לא יירטו אותם

ששון גואטה:       הם לא מוכנים לוותר יותר מחודש

ששון גואטה:  תמיר, תתעוררו

ששון גואטה:  גם אתה פה, ינון

ששון גואטה:  חודש לא מקובל בתחום החקלאות, אנחנו לא יכולים להיכנס - - -     

תמיר עידאן: אתם צריכים להתעורר, לא אנחנו

תמיר עידאן:  אנחנו ערים מאוד

משה גפני: תודה, תודה

משה גפני:  מיכל שיר בבקשה

קריאות: - - -      

ששון גואטה: - - - דיברתי על העוטף עכשיו

תמיר עידאן: לא, זה לא מספיק

תמיר עידאן:  אתם צריכים לרדת עם הוועדה לעוטף, לגמור איתנו את הדבר הזה פעם אחת ולתמיד

ששון גואטה: הרב, בוא נרד לעוטף, בוא תעשה סיור לעוטף, הנה מזמינים אותנו

תמיר עידאן: כן, בואו, תרדו למטה

תמיר עידאן:  הבטיחו לנו דיון כבר לפני חודשיים

מיכל שיר סגמן: תודה אדוני היושב-ראש, אף אחד לא חושב שהאוצר עושה לו דווקא ולא בכוונה, אבל אחת ההתנגדויות הגדולות שאנחנו שומעים עליהם מתחילת הדיון – פיקוד העורף, פיקוד צפון, פיקוד דרום, כל מילות הפיקוד למיניהם הם המלצה ביטחונית, לא כלכלית

מיכל שיר סגמן:  ולכן ברור לי שאתם לא עושים בכוונה

מיכל שיר סגמן:  ברור לי שאתם לא עושים לא מרוע, ולא בכוונה, ואתם רוצים לעשות מקסימום טוב

מיכל שיר סגמן:  ואתם גם לפעמים עושים טוב

מיכל שיר סגמן:  אבל, אם אני מוציאה מן המשוואה את פיקוד העורף, אז אני יכולה לראות שדין ראשון לציון כדין אשדוד

מיכל שיר סגמן:  כי הירידות שם במחזורים הם אותם הירידות

מיכל שיר סגמן:  ואם אני רגע מוציאה את הראש שלי מהנחיות פיקוד העורף, אז אני רואה שבעיר אילת הם בירידה של 43%, וזאת עיר במצוקה

מיכל שיר סגמן:  ואם אני מוציאה את הראש שלי רגע מהטפסים של פיקוד העורף או פיקוד צפון, אז אני רואה שהישובים הדרוזים שאין להם מיגוניות, נשארו בחוץ

מיכל שיר סגמן:  ואם אני מוציאה את הראש שלי רגע מהניירת של פיקוד העורף, אז אני יכולה לראות שיש ישובים שלמים בצפון שהם לא מתפקדים

מיכל שיר סגמן:  ואם אני מוציאה את הראש שלי רגע מהנחיות של פיקוד העורף, אז אני הולכת לתמיר עידאן ואני מסיירת בנתיבות ואני מרגישה את האדמה רועדת, לא בכאילו, רועדת באמת, אני שומעת את התותחים רועמים

מיכל שיר סגמן:  ואני אז מבינה – רגע, למרות הנחיות פיקוד העורף, אין שום סיכוי שבעולם שאני הייתי נותנת לילדים שלי להתנהל ככה ביום יום וזאת עיר שנפגעת וחייבת להיות בפנים

מיכל שיר סגמן:       ולכן פיקוד העורף עם כל הכבוד לו, אלה הנחיות ביטחוניות ולא כלכליות, ואנחנו פה בוועדת הכספים ואנחנו עוסקים אך ורק בהנחיות כלכליות ולא ביטחוניות

מיכל שיר סגמן:  ולכן אפשר להגיד פיקוד העורף, פיקוד צפון וכל המילה פיקוד עד מחר בבוקר, זה לא עניין של כלום

מיכל שיר סגמן:  צריך להסתכל למציאות בעיניים כשיקול כלכלי ולא ביטחוני

מיכל שיר סגמן:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  להתחיל לקרוא - - -     

רועי כהן: אדוני היושב-ראש, כבוד הרב, אנחנו המגזר העסקי עדיין לא דיברנו

משה גפני: בבקשה

רועי כהן: קודם כל אדוני היושב-ראש, אנחנו כאן - - -     

משה גפני: תדבר על חצי הכוס המלאה שיש פה

רועי כהן: אדבר

רועי כהן:  אדוני היושב-ראש, אתה ניהלת את הישיבות לגבי החוק, ולאורך כל הדרך פעלת כדי שיגדלו ההסכמות ויגיע באמת חוק הוגן וראוי כמה שניתן

רועי כהן:  במקרה הזה של התקנות, אדוני היושב-ראש, מה שקורה כאן הוא שלא מדברים על הפיל שבחדר

רועי כהן:  והפיל שבחדר זה ששר האוצר קיבל החלטה לכלול בין 0 ל-40 בפיצוי נזק עקיף גם את באר שבע ואשדוד

רועי כהן:  היה רוצה לשנות את ההחלטה, היה מתכבד שר האוצר ומגיע לכאן ומסביר למה הוא החליט לשנות את ההחלטה

רועי כהן:  אבל מה שכן עושים פה כרגע, באים ועושים ניסוי וטעייה לגבי עסקים קטנים

רועי כהן:  ובאמת עסקים מאשדוד, מבאר שבע, מנתיבות, מאופקים, שבעצם יצטרכו לפעול בחודש אוקטובר לפי מתווה שמפצה אותם על נזק עקיף ובחודש נובמבר לפי מתווה שלא נותן להם בכלל פיצוי על נזקים עקיפים ועל ערך שכר

רועי כהן:  זה לא הגיוני

רועי כהן:      אדוני היושב-ראש, אתה צריך לדרוש כמי שבאמת מוביל את הדיון הכלכלי כרגע והוא המבוגר האחראי, שנקבל החלטה: האם אנחנו פועלים לפי מתווה אחד או לפי מתווה שני

רועי כהן:  לא יכול להיות שאנחנו ב-13 בנובמבר נקבל החלטה לגבי אוקטובר ונשאיר ב"צריך עיון" את נובמבר

רועי כהן:  מה אנשים יעשו לגבי העובדים שלהם? מה אנשים יעשו לגבי השכירויות שלהם? מה אנשים יעשו לגבי הארנונה שלהם? האם יש פה איזה פתרון? כבוד היושב-ראש, שים לב, מתי שנוח להם, הם הולכים איתך לגבי השכר הממוצע במשק

רועי כהן:  אתה זוכר את הוויכוח שלך? אבל כשצריך לבוא ולפצות – הם קובעים 500 שקל

רועי כהן:  למה? השכר הממוצע במשק לחלק לאותה נוסחה שלהם, נותן 547 שקלים

רועי כהן:  למה הם כותבים 500? אני שואל למה? האם לא הייתה עליית מדד? האם לא היה יוקר מחייה? אני מנסה להבין אדוני היושב-ראש, מתי שנוח להם הם באים אליך "רועי לא צודק, צריך ללכת לפי השכר הממוצע במשק, צריך לעשות"

רועי כהן:  אבל מתי שזה – מה, לא קרה כלום מאז שומר חומות? לא עלה השכר הממוצע במשק?      אני אומר לך אדוני היושב-ראש, יש פה בלבול ואי-ודאות

רועי כהן:  א', לא הכניסו את כל השינויים שאתה ביקשת

רועי כהן:  לא הכניסו את השינויים לגבי הקבלנים, לא הכניסו שינויים לגבי היהלומנים

משה גפני: איפה לא הכניסו?     

רועי כהן: פה בתקנות

רועי כהן:  לא הכניסו

רועי כהן:  כאילו לא קיבלת החלטות

רועי כהן:  למה הם קשורים? יש גם שם אנשים כאלה

רועי כהן:  למה הם לא יקבלו? יש גם שמה קבלני משנה

משה גפני: נעבור על התקנות, נראה אם אתה צודק

רועי כהן: אתה תראה שאני צודק

רועי כהן:  אתה תראה שהם לא נמצאים בכלל

רועי כהן:       כל הדיון הזה שהיה עכשיו לגבי היישובים, אני יכול לפתור לך אותו ברגע

רועי כהן:  מדובר אולי ב-200, 300 עסקים

רועי כהן:  כל הזמן שבזבזנו עכשיו פה, מדובר אולי במקרה הגדול ביותר על 200,300 עסקים

רועי כהן:  אם היו הולכים ובאים אליך ואומרים: תשמע, מה בכלל הנזק הכלכלי? אתה היית אומר להם: חבל לקיים את הדיון הזה בכלל

רועי כהן:  לא מדובר פה באמת, מדובר פה במספר מועט מאוד של עסקים, שמנסים עכשיו לייצר פה באמת איזה שינוי גדול של המתווה, ולכן אני בא ואומר: אנחנו דורשים שכמו שחוקקת את החוק, גם נובמבר יהיה וגם אפשרות להאריך את זה עד סוף דצמבר

רועי כהן:  אדוני היושב-ראש, אל תכניס את עם ישראל לכאוס

רועי כהן:  אל תכניס את כל העסקים לבלבול ואי-ודאות

רועי כהן:  יש מתווה לאוקטובר ונובמבר בחוק הכללי, יהיה גם בתקנות לגבי אוקטובר ונובמבר

רועי כהן:  זאת הדרישה שלנו, ואני רוצה שאדוני היושב-ראש, אתה באמת יודע את הדבר הזה

רועי כהן:  בן אדם לא יישב ויחשב עכשיו: פה באוקטובר אני מקבל ופה בנובמבר אני לא מקבל ולכן כדאי לי להוציא את העובד לחל"ת

רועי כהן:  זאת הדרישה שלנו

רועי כהן:  תודה אדוני היושב-ראש

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אני מבקש להתחיל להקריא את התקנות, ומי שלא קיבל רשות דיבור יקבל בדיון על התקנות

משה גפני:  בבקשה

ישי פרלמן: שלום, ישי פרלמן מרשות המיסים

ישי פרלמן:           תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים)(נזק מלחמה ונזק עקיף) (חרבות ברזל) (הוראת שעה), התשפ"ד-2023         		בתוקף סמכותי לפי סעיפים 35, 36 (א) - - -     

משה גפני: שנייה, יאנוח ג'ת בזום

משה גפני:  לא נתתי לו

אחמד סעד: שלום אדוני, תודה על רשות הדיבור, שמי מודי סעד, ראש מועצת יאנוח ג'ת

אחמד סעד:  אני נמצא ביישוב, במקרה עכשיו אני יושב במשרדי וצופה על חצי מגבול הצפון של חטיבה 300, מרחק של כעשרה קילומטר מהגבול

אחמד סעד:  אנחנו לא בקו עימות, לקחו לנו את ה-12% ,לא בשום הנחה

אחמד סעד:  מתחילת המלחמה קיבלתי 189,000 שקל ממשרד הפנים לטובת הביטחון – זהו

אחמד סעד:  אף אחד לא רואה אותנו

אחמד סעד:  אני מבקש שכן ניכנס לכל העניין הזה, לכל ההטבות

אחמד סעד:  ואני גם לא רוצה – אם תסתכלו מאחורי, זה סא"ל עלים, ובצד השני סא"ל סלמאן, גיבורי ישראל

אחמד סעד:  סא"ל עלים, החלל הראשון של המלחמה הזו, וסא"ל סלמאן, החלל השני

אחמד סעד:  אדוני היושב-ראש, תראה איזה סמנטיקה אלוהית, הלך לנו סגן אלוף בגזרה הצפונית, סגן אלוף בגזרה הדרומית בעזה, וזה יאנוח ג'ת

אחמד סעד:  אנחנו כאן, אנחנו על המפה, ואני רוצה שיראו אותנו

אחמד סעד:  אני מצטרף לכל מה שנאמר פה לגבי פיקוד העורף וכל השינוי

אחמד סעד:  חייבים להפיל את האסימון אצל כולם ולשנות את כל הקריטריונים לגבי כל נושא ונושא

אחמד סעד:  ולא צריך לתת לפיקוד העורף, על כל הכבוד, התקלות שהיו פה במהלך המלחמה ואוציא את זה בסיכום בהמשך, של פיקוד העורף, מבזות

אחמד סעד:  לכן אני מצטרף למה שאמרו קודמיי בעניין הזה

אחמד סעד:  והוועדה שתקבע את הקריטריונים שהיא רואה, ואני מצפה ומבקש שיראו אותנו, שיתייחסו אלינו, ליאנוח ג'ת, ולהכניס אותנו לכל הנושא של ההטבות

אחמד סעד:  גם קו עימות וגם הנחה במס

אחמד סעד:       בתחילת המלחמה, אני מפה ואני רוצה להראות לכם את המצלמה

אחמד סעד:  אם תסתכלו, זה גבול לבנון

אחמד סעד:  מהחלון שלי עד לשם – פחות מעשרה קילומטר

אחמד סעד:  אמרתי לאלוף הפיקוד, למפקד אוגדה 61: לא רוצה כסף, תכניסו לתמונת מצב, שאקבל תמונת מצב ממפקד האוגדה שאחראי על הלחימה אצלי

אחמד סעד:  לא נכנסתי

אחמד סעד:  למה? כי אני לא מוגדר קו עימות

אחמד סעד:  ואני נשארתי לבד עם האנשים שלי

אחמד סעד:  תודה רבה, אני מצפה לתשובות חיוביות

אחמד סעד:  תודה

משה גפני: אם אתה הולך לפריימריז בכנסת, אתה מקבל פה 100% תמיכה

אחמד סעד: זה חלק מהדברים שעל השולחן בהמשך אדוני

משה גפני: תודה רבה

אחמד סעד: תודה לכם, שנדע ימים טובים

אחמד סעד:  אמן

ינון אזולאי: הרב גפני, אתה זוכר שנמצאת כאן נירה שפק

משה גפני: את רוצה עכשיו? בבקשה

נירה שפק: תודה

נירה שפק:  כבוד היושב-ראש, יש שלושה דברים – ואני רואה כאן אנשים ואני עוברת, היה לי קשה להגיע

נירה שפק:  כי זה כאילו יקום מקביל

נירה שפק:  אנחנו חיים את הסרט שאתם מדברים עליו

נירה שפק:  לנו זה קרה

נירה שפק:  ואני רוצה שבכל החלטה, גם אם זה קשה, פשוט לבוא ולראות אותנו

נירה שפק:  כי כל אחד מאיתנו זה לא תעודת זהות, זה לא עוסק פטור או עוסק מורשה או ותיק או ילד

נירה שפק:  כל אחד מאיתנו, כל מי שיושב פה מסביב, חייב לו

נירה שפק:  חייב להסביר לו איך הגענו למצב הזה

נירה שפק:  וצריך לעשות הכול, הכול כדי לשפר

נירה שפק:  אי אפשר להחזיר אותנו למה שהיה קודם

נירה שפק:  אף אחד לא יכול להחזיר אותי למה שהייתי לפני

נירה שפק:  אבל אפשר להרחיב ואפשר לא להתקטנן, ואפשר שמתלבטים - - -     

משה גפני: אבל נירה, אני מרגיש איתך כמו בבית – זה מה שאנחנו עושים

נירה שפק: אני יודעת

נירה שפק:  אבל חשוב לי - -     

משה גפני: זה מה שאנחנו עושים

נירה שפק: - - ואני רוצה לומר, אם אנחנו ביום הזה ואני הולכת לאכול בחדר האוכל בשפיים, שיוצאים מגדרם קיבוץ שפיים כדי שאקבל את מה שאני מקבלת שם, אז קשה לי להסתכל בעיניים לאנשים במלון שעוד לא קיבלו משכורת, שלא קיבלו את הכסף

נירה שפק:  קשה לי

נירה שפק:  זה מכביד עלי

נירה שפק:  אני מרגישה לא נוח עם זה

נירה שפק:  קשה לי לבוא לכל המתנדבים האלה שבאים לתת לי טיפולים ולראות את המתנדבים האלה שלא הלכו לעבוד בקליניקות שלהם ומטפלים בי

נירה שפק:  איך נותנים להם את הפיצוי המתאים

נירה שפק:  הם באו כדי לקבל את הכסף

נירה שפק:  אבל הם מטפלים בי נפשית כשהמדינה עוד לא הייתה

נירה שפק:  וככה לעבור אחד אחד, איך הילדים היתומים שלנו שצריך עכשיו לאפס אותם ולראות איך עוזרים להם

נירה שפק:  ולעזור לאלמנות, ולעזור למשפחות שמחכות לחטופים ולחטופות

נירה שפק:  זה מה שצריך לעניין אתכם, זה נקודת המוצא ומזה ללכת

נירה שפק:  והשלב הבא זה הצלת חיים

נירה שפק:  כל דבר לקבל החלטה איך מצילים עוד חיים

נירה שפק:  וחיים זה לא רק פיזי, זה גם בנפש

נירה שפק:  וכשקורה מה שקורה בצפון, יכול לקרות כל רגע את מה שקרה בדרום

נירה שפק:  כל רגע

נירה שפק:       אני באה לפה מוועדה אחרת על כיתות הכוננות, זה פשוט אין שם

נירה שפק:  ביישובי הצפון אין את מה שצריך להיות

נירה שפק:  אז אני רוצה שהתשלומים יתקבלו

נירה שפק:  אני שואלת על חבר'ה צעירים אצלנו שהשתחררו בחודש האחרון, והלכו לראיונות עבודה ואין להם את העבודה הזאת

נירה שפק:  ממה הם מתפרנסים? ממה הם מתפרנסים? איזה מפתח קבענו למי שלא עבד

נירה שפק:  הצעירים האלה שמספיק חוו את הדור הצעיר, את החברים שלהם נרצחים

נירה שפק:  וצריך להחזיר אותם למסלול, כל אחד בקצב שלו

נירה שפק:  אלה הדברים שמעניינים אותי

נירה שפק:  ואיך החקלאים שלנו ימשיכו? והדברים האלה והביטוחים

נירה שפק:  הביטוחים – למי אנחנו פונים? העסק שלי הלך, העסק של ההוא הלך, למי אני פונה? כרגע אנחנו מכודררים

נירה שפק:  כי זה מדינה, זה טרור

נירה שפק:  זה מדינה או לא מדינה? ומה קורה עם הזרעים מהדיון הקודם? כבר סגרנו? הקצב, הקצב מטריד אותי, והתשובות מטרידות אותי, והתפקיד של הוועדות זה לשבת ולראות שהכול נעשה

נירה שפק:       ותיקח את הנושא של המשכורות, פעם אחרונה שהייתי פה נאמר שאין יותר קיזוז ימי חופשה

נירה שפק:  אבל מאיפה הם יביאו את הכסף הזה? פתחנו את זה מחדש? אנחנו רואים את הבן אדם שבקצה? לא בטוח

נירה שפק:  באתי עם כל המחברות, הייתי בכפר עזה, לא לקחתי בגדים

נירה שפק:  בסוף השחזור לקחתי את התיקים של הכנסת כדי לקרוא את כל הפרוטוקולים, זה מה שאני עושה כל הלילה

נירה שפק:  לראות שפה מחוברים

נירה שפק:  ואני לא רואה, ואני מבקשת ממך ואני מבקשת מכולם להתחבר יותר, כי כל דקה שעוברת, כל דקה שעוברת, אנחנו מתפרקים יותר

נירה שפק:  ויכול להיות שבסוף לא יהיה את מי להחזיר לכפר עזה ולנחל עוז כי פירקתם אותנו בדרך וזאת אחריות שלכם

נירה שפק:  אל תפקירו אותנו עוד הפעם

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  בבקשה, ישי

ישי פרלמן: תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים)(נזק מלחמה ונזק עקיף) (חרבות ברזל) (הוראת שעה), התשפ"ד-2023         

שולמית אלוני: תסביר וגם תתייחס בשאלה למה לא אין התייחסות לאזור המיוחד ברישא

ישי פרלמן: בעצם מדובר בתקנות שהם יהיו הוראת שעה שיחולו לגבי נזקים שאירעו בתקופה של מ-7 באוקטובר ועד סוף אוקטובר, כאשר בתקנות קודמות – שזה מה שהיועצת המשפטית התכוונה אליו – התייחסנו כבר פה לזה שהנזק ארע באזור המיוחד, כמו שהוא יקבע בהמשך

ישי פרלמן:  בעצם פה חלק מהתקנות נותנות פיצויים גם לנזקים שאירעו לא באזור המיוחד

ישי פרלמן:  אם זה עובד שגר באזור המיוחד ועובד במקום אחר שהוא לא באזור המיוחד, אז הוא גם יכול לקבל פיצויים באמצעות התקנות, ולכן הורדנו את זה מפה והכנסנו את זה לתוך הסעיפים עצמם במקומות הרלוונטיים שהפיצוי יינתן רק באזור המיוחד

שולמית אלוני: תסביר

ישי פרלמן: התוספת השנייה זה בעצם ישובים בדרום, מה שקוראים להם פה 0 עד 40

ישי פרלמן:  אבל זה כמו שהסבירו פה, לפי אזורים שנקבעו על ידי פיקוד העורף

ישי פרלמן:  והתוספת הרביעית זה ישובים בצפון שגם כמו שהסבירו פה, זה לפי הנחיות של פיקוד צפון

שולמית אלוני: פיקוד צפון ופיקוד העורף

ישי פרלמן: כן

תמיר עידאן: אפשר שאלה?     

משה גפני: כן

תמיר עידאן: יש תוספת שנייה ורביעית וכתוב: המוכרז בזה ישוב ספר

תמיר עידאן:  זאת אומרת שצריך להיות גם ברשימה וגם ישוב ספר או זה וזה?     

שולמית אלוני: בתקופה הזו רואים את הישובים שנמצאים בתוספת כאילו הם יישובי ספר לצורך התקנות האלה

קריאה: לא צריך גם וגם

משה גפני: מאה אחוז

משה גפני:  הלאה

שולמית אלוני: ישי, אל תקרא סתם, תסביר כל דבר שאתה מקריא

ישי פרלמן: הוראה על סגירת מוסד חינוך, עוד מעט נראה שבהגדרה של יום היעדרות בשל מצב ביטחוני, אחת ההיעדרויות שנחשבות בשל המצב הביטחוני, זו היעדרות של העובד בגלל שהילדים שלו לומדים במוסד חינוך שנסגר

ינון אזולאי: מתי נקרא שמוסד חינוך נפתח?      

ישי פרלמן: לפי הוראת פיקוד העורף

ינון אזולאי: מה זה לפי? בזום זה נקרא שהוא נפתח?     

ישי פרלמן: לא

ינון אזולאי: לא

ישי פרלמן: לא

ינון אזולאי: הוא אומר לך לא

תמיר עידאן: אבל איפה זה כתוב?     

חמד עמאר: בסדר, אם נפתח בזום זה לא נחשב שנפתח

תמיר עידאן: נכון, אבל זה לא מתועד

מירב כהן: לא, זה לא נפתח כי ההורה עדיין צריך לשמור על הילד בבית

אופיר כץ: נכון, איך אתה יודע לזהות אם זה זום או לא?     

ינון אזולאי: הוא אומר שברגע שפיקוד העורף אומר לפתוח, מבחינת פיקוד העורף מרגע שהוא פתח את המוסד, הוא הסתכל אם הוא מלמד בזום, אז משרד החינוך אומר הוא פתח את המוסד

ינון אזולאי:  זה נקרא

ינון אזולאי:  זה בהגדרה של משרד החינוך

ינון אזולאי:  אז צריך לכתוב פה שאם הלימודים בזום, הם לא נחשבים

ינון אזולאי:  הרי אנחנו יכולים לדעת את זה, זה לא בעיה

מירב כהן: נבהיר את זה אפילו בהוראת ביצוע בנושא הזה, בסדר?     

ינון אזולאי: בסדר

ינון אזולאי:  תמיר, זה עונה גם למה שהעליתם

משה גפני: הלאה

ישי פרלמן: אזכיר, מוסד ציבורי זכאי זה מוסד ציבורי שיש לו פעילות עסקית משמעותית

שולמית אלוני: מדובר בסעיף 38ג לחוק

שולמית אלוני:  אנחנו מדברים על הסעיף החדש שנוסף במסגרת חוק התוכנית לסיוע

מירב כהן: ש-25% מההכנסות שלו הם לא - - -     

שולמית אלוני: בדיוק

ישי פרלמן: בעצם התיקונים שנעשו בחוק גם נכנסו שם

שולמית אלוני: למה צריך להגדיר את זה, זה כבר נכנס לחוק, החוק פורסם ברשומות?     

ישי פרלמן: הסיבה ששמנו את זה פה זה לא בגלל שהחוק עוד לא פורסם, אלא בגלל שזו הוראת שעה

ישי פרלמן:  נברר עוד פעם עם הנסחות אצלנו במשרד המשפטים

ישי פרלמן:  ככל שלא צריך את זה, אז לא צריך להגדיר את זה, כי זה פחות מס רכוש

ישי פרלמן:  ככל שכן, נשאיר את הנוסח ככה

ישי פרלמן:      "שווי של נזק עקיף" – זוהי ההגדרה שקובעת את הגובה של הפיצוי שאדם יכול לקבל

ישי פרלמן:  ההגדרה שאני הולך לקרוא זה בעצם האפשרויות של הפיצוי, גובה הפיצוי שאפשר לקבל לפי התקנות האלה

ישי פרלמן:  כשיש כמו בתקנות אחרות, יש שלושה מסלולים – מסלול שכר עבודה שבא לפצות על זה ששילמת לעובד שלא הגיע לעבודה בגלל המצב הביטחוני

ישי פרלמן:  מסלול מחזורים שבא לפצות את העסקים שהייתה להם ירידה במחזורים במהלך התקופה הזאת

ישי פרלמן:  ומסלול מיוחד לחקלאים, שנדבר עליו בסוף, אבל בגלל ש - - -     

רועי כהן: אתם יכולים להסביר את המספר 500 שקלים?     

ישי פרלמן: לא, כי עוד לא הגעתי לסעיף

רועי כהן: למה? זה רשום, זה הפיצוי

רועי כהן:  זה על הפיצוי שכר

שולמית אלוני: זה בהמשך

שולמית אלוני:  אתה תראה את זה בהמשך

קריאה: בעבר היה 460

שולמית אלוני: בפעם האחרונה במגן וחץ היה 500

ינון אזולאי: גם פה צריך להעלות את זה ל-500 פלוס

רועי כהן: אם עושים לפי השכר הממוצע – זה 547 שקלים

מירב כהן: לפני חמישה חודשים

ינון אזולאי: בחודש מאי

רועי כהן: עשיתי מדד, זה נותן 510 ו-21 אגורות

רועי כהן:  עשיתי יוקר מחייה, זה נותן כמעט 600 שקלים

רועי כהן:  אתם עשיתם לפי השכר הממוצע במשק

רועי כהן:  בפעם הקודמת התווכחנו פה, חילקתם את זה לפי 10,000 ומשהו, יצא 500 שקלים

רועי כהן:  עכשיו כשהשכר הממוצע עלה, וזה 547, אתם רושמים 500

רועי כהן:  מעניין

משה גפני: טוב, תעשו את זה לפי מה שקיים

ישי פרלמן: כשנגיע לסעיף

ישי פרלמן:           זה אומר שצריך להיות קשר סיבתי בין המלחמה לבין הנזק

תמיר עידאן: למה אצל ניזוק? מה הקשר? למה המעביד צריך להיות ניזוק? העובד לא הלך לעבודה, מה זה קשור אם המעביד ניזוק או לא

תמיר עידאן:  עובד שגר בעוטף ולא יכול לצאת והמעביד שלו בתל אביב

מירב כהן: זה לא רלוונטי

מירב כהן:  תמיר, יש כאן סעיף שאומר שגם אם המעביד בתל אביב, הוא זכאי לקבל פיצוי

תמיר עידאן: אז למה לכתוב "אצל ניזוק"?     

מירב כהן: זה הנוסח שיש בתקנות תמיד

מירב כהן:  אנחנו מטפלים בניזוקים

תמיר עידאן: לא, אבל עבודה אצל ניזוק זה שכר עבודה

מירב כהן: האיש מתל אביב שמגיש את התביעה נקרא ניזוק, אין לנו דרך אחרת לקרוא לו

תמיר עידאן: לא האיש מתל אביב, האיש מהעוטף שעובד בתל אביב

תמיר עידאן:  המעביד שלו לא ניזוק

אלון שוסטר: ההנחה היא שהוא יקבל, נכון?     

משה גפני: שואלים שאלה, אני מבקש לענות תשובה

מירב כהן: המעביד ניזוק, איך המעביד ניזוק? בזה שהעובד לא יכול היה להגיע אליו לעבודה והוא צריך לשלם לו שכר

ראובן ארזי: מעביד בתל אביב, ואין לו ירידה במחזורים והוא ניזוק מכל מיני סיבות, לא יכול לקבל פיצוי במסלול שלו

מירב כהן: זה לא קשור למסלול שכר

ראובן ארזי: נכון, הוא לא זכאי למסלול שכר, זה מה שהוא אומר

מירב כהן: הוא זכאי למסלול שכר, זה מה שהסברתי

ראובן ארזי: אם הוא לא גר בעוטף

מירב כהן: אסביר שוב: יש תושבים שגרים בעוטף עזה ועובדים בתל אביב

מירב כהן:  אותו מעסיק בתל אביב נקרא ניזוק חוץ, העובד לא יכול היה להגיע לעבודה – כי פינו אותו וכל מיני סיבות כאלה ורשום פה בתקנות – המעסיק בתל אביב, למרות שאין לו ירידת מחזורים, לעניין השכר יכול להגיש לגביו את התביעה

ראובן ארזי: 0 עד 7; 7 – 40

מירב כהן: 40 לא, זה שונה, 7 ל-40 יש הבדל

ראובן ארזי: 7 – 40 לא זכאי, זה התקנות

מירב כהן: אבל בבאר שבע יש הבדל אם הוא החליט שהוא לא רוצה ללכת לעבוד בתל אביב

ראובן ארזי: לא, אני מדברת על חוף אשקלון – לא זכאי

מירב כהן: תמיד דיבר על 0 - 7

תמיר עידאן: לא, לא

גדי ירקוני: 7 עד 12, מה קורה?     

קריאה: לא זכאי

גדי ירקוני: אמרתי לכם מה הבעיה בחוק הזה שעשיתם 7 עד 20

ראובן ארזי: חוף אשקלון לא זכאי

גדי ירקוני: אמרתי מה הבעיה

גדי ירקוני:  כבוד היושב-ראש, היינו בחדר הגדול לפני שבוע, וגרוני ניחר על זה שאמרתי שאי אפשר לעשות את הישובים שלי 7 עד 20

גדי ירקוני:  ומה שקורה, כל אלה מעבר ל-7, לא יקבלו פה כלום, והם לא עובדים, והם לא יעבדו עוד הרבה זמן

רועי כהן: המעביד יוריד להם

תמיר עידאן: אמרנו קודם שהיו הנחיות של אוגדת עזה להיסגר בבתים לפחות עד 14 בחודש

משה גפני: אמיר?     

מירב כהן: אנחנו נבחן את זה וניתן תשובה

גדי ירקוני: לא, לא, לא – אמיר, מה אתה עושה פה? מה זה תבחן?     

מירב כהן: אין לי אבל תשובה לתת, אני לא קובע, מחליט איך - - -     

גדי ירקוני: אבל ידעתם את זה מראש שזאת הבעיה

גדי ירקוני:  זה לא חדש

גדי ירקוני:  כשאני צעקתי בחדר השני, אתם ידעתם את זה

גדי ירקוני:  ידעתם שאני לא אתן לזה לעבור

תמיר עידאן: אנחנו דיברנו על זה כל הזמן

משה גפני: מה אתה מתכוון לעשות?     

מירב כהן: אבחן את זה, אגיע למשרד ואדבר עם מנהל הרשות ועם השר, ונבחן את זה

גדי ירקוני: עוד פעם, כבוד היושב-ראש, כשאני צועק "כל אשכול", זה לא בגלל שאני אוהב את זה

גדי ירקוני:  זה רק בגלל הסעיפים האלה

משה גפני: הבנתי

משה גפני:  אמיר יבוא עם תשובה, והתשובה צריכה להיות חיובית

גדי ירקוני: אז אני יותר לא מעיר, זה על כל הסעיפים שכתוב רק עד 7, אשכול צריכים לבדוק מה קורה גם מעבר

משה גפני: תודה

שחר סומך: שמי שחר סומך מההסתדרות הכללית, נוסף על הסעיף הזה אנחנו רוצים להעיר לעניין החופשה השנתית שמנכים פה

משה גפני: רגע, מה?     

שחר סומך: מבקשת להעיר גם לעניין של ניכוי ימי חופשה

שחר סומך:  אנחנו יודעים שהרבה עובדים הוצאו בכפייה לחופשה בתקופה הזאת

שחר סומך:  אנחנו יודעים שהרבה מעסיקים הוציאו עובדים לחופשה כפויה

שחר סומך:  והסעיף מחריג את האפשרות לפצות אותם

שחר סומך:  אנחנו מבקשים לקבוע שבאם החופשה השנתית נכפתה על העובד, זה יהיה כסייג לסעיף הזה

נירה שפק: גם לא אם היא נכפתה, דיברתי על זה, לפעמים גם זה ההסכם ביניהם

נירה שפק:  זה לא רק אם היא נכפתה

נירה שפק:  ימי חופשה שאושרו לפני שני מבצעים

שחר סומך: אנחנו מסתכלים בסעיף: למעט יום שבו נעדר בשל מחלה, תאונה, חופשה שנתית

שחר סומך:  אנחנו יודעים שהרבה מעסיקים הוציאו את העובדים לחופשה שנתית בגלל חוסר הוודאות

שחר סומך:  הם לא ידעו מה הולך להיות

שחר סומך:  הם ניכו להם ימי חופשה, אז הם לא יהיו זכאים להיכנס במסלול הזה

שחר סומך:  אנחנו מבקשים לסייג ושעובד יזוכה בימי החופשה ושהימים האלה ייחשבו כימים שהמעסיק זכאי לפיצוי על הימים

נירה שפק: אני מזכירה שעשינו החרגה לזה כבר פעם

נירה שפק:  אמיר, אתם עשיתם את זה בפעמים קודמות כשאמרתם שברגע שהמעסיק יוציא הצהרה שהוא מחזיר את זה, אתם תשלמו

נירה שפק:  המצב הוא כזה שהם חייבים להחזיר את זה מחדש

מירב כהן: זה בדיוק מה שבאנו להגיד, ברגע שהמעסיק – עכשיו יש לו וודאות, לא היה לו ודאות באותו רגע, אז הוא כנראה הוציא את העובד לחופשה מאולצת כפי שקראת לזה

מירב כהן:  ברגע שהמעסיק לא יוציא אותו לחופשה, הוא יהיה זכאי לתבוע הלאה

שחר סומך: אבל הוא כבר הוציא אותו לחופשה

מירב כהן: אם הוא הוציא אותו, הוא יכול לתקן את זה, הוא יכול לשלם לו עכשיו

ינון אזולאי: הוא יכול לשלם שכר – כן

ינון אזולאי:  זה כביכול רטרו

קריאות: - - -     

חמד עמאר: זה בהחלטה של המעביד

חמד עמאר:  אתה מחזיר את זה להחלטה של המעביד אם הוא מחזיר או לא

גל ברנס: המעביד אדיש, כי הוא יקבל בדיוק את הכסף שהוא ישלם - - -     

ורד וייץ: לא, אבל כפי שזה כתוב כרגע, אם ימי חופשה לא נחשבים כיום היעדרות מוצדק, המעסיק לא יקבל והעובד לא יזוכה

גל ברנס: אז אני מוותר על יום חופשה, אתן זכויות לעובד - - -     

ורד וייץ: מכוח מה הוא יוותר?      

משה גפני: רגע, שאלת שאלה, אני רוצה לשמוע תשובה

חמד עמאר: אני יכול לשאול עוד שאלה?     

משה גפני: כן

חמד עמאר: אם המעביד מוציא אותו לחופשה, ומדווח עליו שהוא עבד ומקבל עליו כסף, אבל משאיר לו את ימי החופשה

חמד עמאר:  איך אתה יכול לדעת שהוא השתמש בימי החופשה וקיבל את הכסף?     

גל ברנס: זה לא חוקי

חמד עמאר: אני יודע

חמד עמאר:  עכשיו הוא - - -     

גל ברנס: זה כבר יש משטרה, יש אכיפה

חמד עמאר: איך אתה יכול לוודא שהכסף שלו מועבר? הוא מדווח עליו שעבד

חמד עמאר:  אבל הוא בעצם הוציא אותו על ימי החופשה שלו

חמד עמאר:  אתם לא שמתם משהו בתוך החוק שתחייבו אותו?     

מירב כהן: קודם כל חייבנו בחוק שהוא מחויב לשלם שכר וזה רשום בחוק

מירב כהן:  יש בנוסף תמיד אחרי התקנות האלה - - -         

ורד וייץ: אמיר, אבל אתה יודע טוב מאוד שבחוק מדובר בתשלום שכר לעובדים שעבדו, לא לעובדים שנעדרו

ורד וייץ:  אתה יודע את זה, דיברנו על זה מספיק בחוק

ורד וייץ:  אז החוק לא נותן מענה

שחר סומך: תלושי שכר גם יצאו על חודש אוקטובר

מירב כהן: אבל הוא יכול לתקן אותו, זה לא משהו שאי אפשר לתקן

מירב כהן:  הוא עכשיו הוריד לעובד יום חופש, עכשיו הוא יתקן את זה ויחזיר לו את היום חופש, אז הוא יהיה זכאי לתבוע מפה

מירב כהן:  אנחנו רוצים בסוף שהעובד לא יקזזו לו

מירב כהן:  אם זה לא יקרה, מה שיקרה הוא שהעסק יקבל את הפיצוי ולא יעביר לעובד, הוא יוריד לו את היום חופש

מירב כהן:  אתם עושים בדיוק את ההפוך מלשמור על העובד

נירה שפק: צריך את הנוהל שסוכם פעם שעברה

משה גפני: תודה

משה גפני:   ירון, בבקשה

ירון גינדי: מה שנאמר כאן, רק מדגיש את העובדה שצריך לתקן את נושא מסלול שכר גם בין 7 ל-40 ולתת להם את הפיצוי

ירון גינדי:  אחרת מה שאמרו החברים מההסתדרות

משה גפני: בסדר, על זה הוא אמר שהוא ייתן תשובה

ירון גינדי: אוקיי, אבל גם נאמר לפרוטוקול, וזה חשוב לדעת, שהמעסיק יכול בהחלטה רטרו להגיד לעובד: זה לא היה חופש, הנה קיבלתי פיצוי, הנה קח שכר

ירון גינדי:  אני מבטל לך את רישום ימי החופשה והסדרנו את הכול

נירה שפק: זה היה הנוהל הקודם

נירה שפק:  מה שהיה פעם קודמת

משה גפני: בסדר, זה מה שהוא אמר

משה גפני:  הלאה

ינון אזולאי: זה מה שצריך לעשות

ינון אזולאי:      ישי, בבקשה

שולמית אלוני: רגע, לא סיימת להקריא את ההגדרה של יום היעדרות בשל המצב הביטחוני, תקריא אותה

קריאות: - - -     

משה גפני: רבותיי, אני מבקש להיות בשקט

משה גפני:  הוא רוצה לקרוא הלאה

שולמית אלוני: תסביר את הרישא ותסביר גם את למה אתם מתייחסים פה ליישוב שפונה בהחלטת הממשלה

ישי פרלמן: למעשה הפיצוי יינתן בשל יום היעדרות בשל המצב הביטחוני כאשר אם מדובר על יישוב שפונה לפי החלטות הממשלה – שלומית, פה נבקש, נוסיף את החלטות הממשלה עצמה כדי שזה יהיה ברור

שולמית אלוני: בסדר, אבל תסבירו במהות למה אתם מתייחסים ליישוב שפונה לפי החלטות הממשלה

מירב כהן: אסביר: ישובים שפונו, וזה מה שגדי ביקש שנבדוק, נבחן את כל המועצות, ואנחנו נבחן את זה

מירב כהן:  ישובים שפונו לא מותנים בקיום לימודים, בן זוג אחד או לא

מירב כהן:  כל הישובים, שני בני הזוג זכאים לפיצוי על השכר שלהם

ינון אזולאי: הפשוט הוא לעשות יישובים שפונו או חלקם

ינון אזולאי:  תגמור את הסיפור

ינון אזולאי:  דיברנו על זה

ינון אזולאי:  חלק מהמועצה, סליחה

ינון אזולאי:  המועצות שפונו, חלקם, או כל המועצות שהיה בהם פינוי, נגמר הסיפור

מירב כהן: בסדר

שולמית אלוני: מה בסדר, אמיר? מה תבחנו?     

מירב כהן: כרגע מה שרשום כאן, זה רק לגבי הישובים שפונו

שולמית אלוני: תבחנו להכניס גם מועצות שהם - - -     

מירב כהן: גדי ותמיר דיברו על ישובים במועצות שלהם, וגם חוף אשקלון דיברו על ישובים שלהם שפונו

מירב כהן:  אבל לא כל הישובים פונים באותה מועצה

מירב כהן:  את זה אמרתי שנבחן אחרי זה איך אנחנו – אדבר עם מנהל הרשות ועם השר בנושא הזה, ונראה מה אנחנו עושים

שולמית אלוני: זאת אומרת להוסיף את כל המועצה, גם אם רק חלק מהישובים שלה - - -     

מירב כהן: אני לא אומר מה להוסיף, כן או לא - - -     

ינון אזולאי: אבל חשוב שתדע שזאת הכוונה שלנו והדרישה שלנו כוועדה, שלא יכול להיות שחלק מהמועצה תהיה ככה וחלק תהיה ככה

ינון אזולאי:  זה הסיפור

ינון אזולאי:  זה גם הגיוני

משה גפני: הלאה

נירה שפק: גם ישובים שלא פונו בהתחלה כמו רוחמה, אז רוחמה לא יכולים להישאר כי אין בתי ספר ואין מענה, אז על מה תשאיר אותם? על כלום ועוד בלי מיגון

נירה שפק:  הם התפנו

תמיר עידאן: וההנחיה הייתה שהם יישארו בבית

תמיר עידאן:  זאת הייתה ההנחיה של הצבא

תמיר עידאן:  גם אם הם לא פונו

נירה שפק: אמיר, מה התשובה לזה?     

מירב כהן: אבדוק את זה

רועי כהן: הוא יבדוק לגבי כל אלה שבין 7 ומעלה

שולמית אלוני: בהגדרה של שווי נזק עקיף, פסקה 1, מסלול שכר עבודה, בהגדרה של יום היעדרות בשל המצב הביטחוני

ינון אזולאי: רק תגיד לי, אדם שהעבודה שלו בתל אביב והוא לא יכול לצאת מהבית?     

ישי פרלמן: בגלל זה כתוב: ניזוק בכל מקום שהוא

ישי פרלמן:  זה מבהיר שזה לא רק ניזוק שהוא באזור המיוחד

ינון אזולאי: כי יש כאלה שמעסיקים באזור המרכז שאומרים להם - - -     

רועי כהן: הוא אמר את זה

ראובן ארזי: מי שאין לו ירידה, לא יקבל פיצוי שכר

ישי פרלמן: לא, זה לא נכון

ישי פרלמן:  אמיר, אתה רוצה להסביר את זה?     יש שתי סוגיות, יש סוגיה אחת, מה שדיברנו עכשיו, זה לגבי היישובים שפונו

ישי פרלמן:  לישובים שפונו, אין עוד תנאים לגבי העובדים – אם הוא לא הגיע לעבודה, אז המעסיק זכאי לפיצוי

ינון אזולאי: לא שפונה, אלה שפונו, אנחנו אמרנו - - -     

שולמית אלוני: זה ב-7 עד 40 - - - הישובים שפונו, ב-40 לא פונו ישובים

ישי פרלמן: כן, ואז מ-7 – 40, אז גם מעסיק בתל אביב יוכל לקבל פיצוי, גם אם לא ירד לו המחזור

ישי פרלמן:  ובלבד שמתקיים אחד מהדברים שאקריא עכשיו, לגבי העובד

ישי פרלמן:  זה תנאים לדוגמה שלא הייתה מערכת חינוך, או שהוא עדיין עם מוגבלות

ינון אזולאי: אנחנו מדברים לא על אלו שפונו, אנחנו מדברים על אנשים שבגלל פיקוד העורף שאמרו להם באזור שלהם – אין לכם לימודים, תישארו עם הילדים שלכם, מה קורה, על זה אנחנו מדברים

ינון אזולאי:  אני רוצה לדעת על זה

ינון אזולאי:  על המפונים אין שאלה

גל ברנס: זה מה שמביאים עכשיו, זה הביקורת - - - אם אתה לא יכול להגיע, מהסיבות שעכשיו ישי יפרוט, אז אתה גם זכאי

ינון אזולאי: אז כשפיקוד העורף אמרו שלא יוצאים בגלל שהמוסדות סגורים, עבודה בתוך הזה סגור

מירב כהן: הוא יקריא את זה עכשיו

ינון אזולאי: אוקיי

שולמית אלוני: תסביר וגם תתייחס: הוראה של פיקוד העורף או זה בגלל שיש הגדרה?     

קריאה: הוראה של פיקוד העורף

שולמית אלוני: בעבר היה כתוב בנוסח שפיקוד העורף – זה בגלל שיש הגדרה?     

ישי פרלמן: כן, יש הגדרה של - - - בכל מקרה - - - ההגדרה של הוראת סגירת מוסד חינוך

ישי פרלמן:  זה רלוונטי גם פה

משה גפני: הלאה

נירה שפק: סליחה, לא הבנתי את זה – כתוב שהעובד מועסק במוסד חינוך; הרי גם אם אני לא עובדת במוסד חינוך וסגרו אותו כי יש בעיית התקהלות או אי-פתיחה, אני נשארת עם ילד בבית

גל ברנס: זה כלל אחד, נגיע לעוד כללים

ישי פרלמן: זה בעצם כלל שרלוונטי רק בתוך האזור המיוחד

ישי פרלמן:  כלל אחד זה בעצם מה שאמרנו, זה כלל שקשור למקומות העבודה, שזה בעצם באזור המיוחד

ישי פרלמן:  אם נעדרת בגלל הוראת סגירת מוסד החינוך שבו אתה עובד, כי זה מוסד חינוך שסגור או בגלל שיש איסור התקהלות, אז אתה זכאי בלי קשר אם יש לך ילדים, בלי קשר לעובד עצמו

ישי פרלמן:  שתיים זה כבר מדבר על העובד עצמו

שולמית אלוני: רגע, לגבי הרישא, למה פה ההתייחסות לכך שהוא מתגורר באזור המיוחד? תסביר את זה, תסביר את הרישא

ישי פרלמן: אנחנו מדברים פה על מצב שבו יש אדם עם מוגבלות שגר באזור המיוחד, ולו אנחנו הולכים בעצם, או ההורה שלו לא מגיע לעבודה בגלל שהוא גם באזור המיוחד, בגלל שהוא צריך לטפל בו

ישי פרלמן:  אז לא משנה איפה הוא עובד, אז המעסיק שלו יהיה זכאי לפיצויים

ישי פרלמן:                  << מנהל >> (היו"ר ינון אזולאי, 12:47) << מנהל >>         

שולמית אלוני: פה כבר תיקנו את הנוסח הזה בעבר, צריך להתאים את זה למה שעשינו במגן וחץ: אם מוגבלותו או מוגבלות ילדו שעליו הוא משגיח לפי העניין, ידועה למעסיק

שולמית אלוני:  או שהוא – למחוק את "או ההורה לפי העניין, המציא למעסיק אישור או תיעוד רפואי המעיד על מוגבלותו או על מוגבלות ילדו"

ישי פרלמן: בסדר, מקובל

ישי פרלמן:           פה מדובר על מקרים שבהם ההורה חייב להשגיח על הילד ואז המעסיק שלו יקבל פיצוי

שולמית אלוני: ביחס לסיפא של פסקה 3, אני חושבת שזה היה במגן וחץ, העיר חבר הכנסת אזולאי – שיחול גם, אף אם המוסד לא היה פעיל בתקופה הקובעת

שולמית אלוני:  הורדתם את זה פה ויכול להיות שגם במקרה הזה תהיה לזה השלכה, כאילו במצבים שבהם המוסד - - -     

מירב כהן: לא רואה בעיה להוסיף את זה

מירב כהן:  אם במקרה היה איזה חופש, אני לא מכיר

מירב כהן:  אבל, אפשר להוסיף את זה

שולמית אלוני: נוסיף את זה

ישי פרלמן: ההתייחסות אז הייתה בגלל שהיה ל"ג בעומר בתקופה - - -     

שולמית אלוני: נכון, אבל גם פה - - -     

ינון אזולאי: אבל גם פה יש מקרים שהמוסד היה סגור

ינון אזולאי:  יש לך גם אסרו חג וגם מקרים אחרים

ישי פרלמן: בוא נוסיף את זה בגלל אסרו חג

מירב כהן: זה היה בעלות השחר באוגוסט

שחר סומך: אפשר להוסיף הערה לגבי מוסדות חינוך? יש מוסדות חינוך שנסגרו לא בהנחיית פיקוד העורף, אלא בהנחיית רשות מקומית

ינון אזולאי: בדיוק

ינון אזולאי:  זה נותן לך את המענה

ינון אזולאי:  מה שעכשיו הוספנו נותן לך את המענה

שחר סומך: במיוחד במקומות שבהם גם לא הוצאו הסעות של הרשות המקומית למוסדות החינוך ובפועל ילדים נשארו בבית

ינון אזולאי: לא

ינון אזולאי:  על הרשויות המקומיות שסגרו כן, אבל לא מקום של הסעות

מירב כהן: אזכיר לגבי רשויות מקומיות, היה את זה גם ב-2012, והוועדה פה קיימה על זה דיון, ואמרה - - -     

שחר סומך: 2014 גם

מירב כהן: 2012, רשות מקומית סגרה והיא אמרה שזה לא יקרה יותר, כי אחרת אם כל רשות מקומית תחליט על דעת עצמה - - -     

ינון אזולאי: אבל זה מה שקורה

ינון אזולאי:  פיקוד העורף בהנחיות שלו נותן את הרשות לרשות המקומית להחמיר

ינון אזולאי:  מה אתה אומר לא? אני אומר לך שכן

ינון אזולאי:  פיקוד העורף לא נותן לרשות להקל, הוא נותן את הרשות להחמיר

ינון אזולאי:  עובדה היא שראשי רשויות – נמצאים פה ראשי רשויות, תשאל אותם

ינון אזולאי:  הם יגידו לך: פיקוד העורף אומר לך – אתה לא יכול להקל, אבל אתה יכול להחמיר

ינון אזולאי:  אם החלטנו לפתוח מוסדות, יכול ראש רשות להגיד: אני לא פותח את הרשויות

גדי ירקוני: אני יכול לסגור מוסד שאמרו לי להשאיר פתוח

ינון אזולאי: וזה בדיוק התיקון שאמור לתת מענה

ינון אזולאי:  ואם לא, אז תוסיפו את זה גם פה

שחר סומך: ראש רשות גם יכול להגיד שהמוסד - - -     

תמיר עידאן: חבר הכנסת ינון, אני רוצה לשאול שאלה, בסעיף 3 כתוב שהמוסד, כתוב ככה: הוא נעדר מעבודתו לצורך השגחה על ילדו הנמצא עימו, עקב הוראת סגירת מוסדות החינוך במקום מגוריו המצוי באזור המיוחד

תמיר עידאן:  ואם היה תושב או תושב העוטף והמוסד נמצא בתל אביב? אז הוא לא זכאי

תמיר עידאן:  הוא השגיח על הילד שלו בבית, אבל המוסד לא נמצא באזור המיוחד, נמצא באזור אחר

מירב כהן: תמיר, אם הוא עוטף, זה הרישא של הסעיף

מירב כהן:  אין רלוונטיות לילדים, אין רלוונטיות - - -     

תמיר עידאן: אם הוא - - - לעוטף, ואין הרי שבעה קילומטר

תמיר עידאן:  יש הנחייה להישאר בבתים, הילד לא יכול לצאת

תמיר עידאן:  והמוסד הלימודי נמצא בתל אביב

תמיר עידאן:  מוסד למוגבל

תמיר עידאן:  יש לי ילד כזה

תמיר עידאן:  אלי טרבלסי לומד - - -         

מירב כהן: איפה היישוב נמצא?     

תמיר עידאן: הישוב הוא שרשרת, שהיו לו הנחיות מפיקוד דרום להישאר סגור בתוך הבית יחד עם כל העוטף

תמיר עידאן:  זה ההנחיות שאנחנו מקבלים

תמיר עידאן:  והבן שלו הנכה לומד בתל אביב

מירב כהן: אם הבקשה שאתה וגדי ביקשתם לפני רגע לראות את כל המועצות כמקשה אחת, ואמרנו שאת זה אנחנו נעלה קדימה, זה אמור לתת לכם את הפתרון

תמיר עידאן: אני אומר מעבר לזה

ינון אזולאי: השאלה זה לא שלו, הוא לא מדבר על שלו, הוא מדבר על שלו כדוגמה

שולמית אלוני: ולכן שאלתי גם מראש – בתקנות הקודמות לא הייתה התייחסות לאיפה הוא מתגורר, בפסקה 2

שולמית אלוני:  ואתם הכנסתם פה שהוא צריך להתגורר באזור המיוחד

שולמית אלוני:  השאלה למה ההתייחסות הזו?     

תמיר עידאן: הוא אומר שהמוסד צריך להיות באזור המיוחד או להתגורר

תמיר עידאן:  ללמוד באזור המיוחד

תמיר עידאן:  גם וגם

גל ברנס: לא הבנתי את החידוד, אם המוסד בתל אביב ועבד, אז מה הבעיה?     

תמיר עידאן: כתוב שהמוסד החינוכי צריך להיות באזור המיוחד

תמיר עידאן:  זה לא מכסה

תמיר עידאן:  מי שגר בתוך אזור מיוחד והמוסד מחוץ לאזור המיוחד

ישי פרלמן: אבל ההנחיות של פיקוד העורף לא הגבילו אותו

תמיר עידאן: אבל ההנחיות של פיקוד דרום אמרו לא לצאת מהבית

ינון אזולאי: הוא לא יכול להוציא אותו מהאזור שלו

תמיר עידאן: איך הוא יוציא אותו מהאזור המיוחד?      

ינון אזולאי: לתמיר יש לו גם את זה במועצה

תמיר עידאן: הייתה לך עכשיו הודעה מפיקוד העורף, 13 באוקטובר, בכל יישובי שדות נגב, גם בתוך העוטף וגם מעבר, להישאר סגורים בבתים

תמיר עידאן:  לא לצאת מהבתים

תמיר עידאן:  מ-7 עד 13 באוקטובר

ישי פרלמן: אז בואו נבדוק, לדעתי אז כל המדינה הייתה אדומה

תמיר עידאן: לא, כי אתם עוד פעם הולכים לפיקוד העורף, אנחנו לא תחת פיקוד העורף

כפיר בטט: תמיר, נראה לי בתקופה הזאת בכל מקרה – קודם כל נבדוק את זה ונראה אם אפשר לחדד את העניין – כל הארץ הייתה במצב שבו מוסדות חינוך - - - תל אביב לצורך העניין - - -     

תמיר עידאן: לא, סליחה, לא נכון

תמיר עידאן:  תבדוק את ההנחיות

כפיר בטט: תל אביב לא עבדה

תמיר עידאן: אקריא לך הנחיה

כפיר בטט: תל אביב לא הייתה

ינון אזולאי: רגע, תשמע, הוא מקריא לך את ההנחיה מאותו יום

נירה שפק: אתה לא מקשיב לו

ראובן ארזי: מה זה קשור? ההורה לא זכאי - - -      

מיכל שיר סגמן: בתל אביב החלונות לא נפתחו מההדף

ינון אזולאי: עזבי תל אביב, תשמעי מה שהוא מקריא לך

תמיר עידאן: אקריא לך מה כתב פיקוד העורף ב-10 באוקטובר: ניתן לקיים פעילות במקום שאפשר להגיע ממנו למרחב מוגן תיקני בזמן ההתגוננות, בזמן שהמחבלים מסתובבים

תמיר עידאן:  אקריא לך מה כתב לנו פיקוד דרום: ההנחיות להתגוננות לא השתנו, יש להמשיך לשהות בתוך הבתים בסמיכות למרחבים מוגנים

תמיר עידאן:  בתוך הבתים

תמיר עידאן:  אתה מבין? כי המחבלים עדיין הסתובבו

ינון אזולאי: על אותו יום באותו מקום

ישי פרלמן: זה לא מה שאנחנו אומרים, אנחנו אומרים שבתקופה הזאת - - -     

מיכל שיר סגמן: זה לא הגיוני ששדות נגב ואשכול מנסים לשכנע על זה

מיכל שיר סגמן:  אתם מבינים את הסיטואציה ההזויה שהם בכלל נמצאים בדיון הזה? אתם מבינים את הסיטואציה ההזויה ששדות נגב נמצאים פה ומנסים לשכנע אתכם ושאשכול נמצא פה ומנסה לשכנע אתכם באמת? הוא צריך להקריא לכם הודעות של פיקוד העורף?     

ינון אזולאי: תמיר, תודה

תמיר עידאן: שנייה, ההנחיה שהקראתי של פיקוד העורף היא על 0 עד 7

ינון אזולאי: - - - זה התיישב לך על אותו מקום

ינון אזולאי:  גל ברנס, בבקשה

מיכל שיר סגמן: זה לא נתניה נמצאת פה ומנסה לדבר אתכם על עסקים

ינון אזולאי: מיכל, רק רגע, אחר כך

גל ברנס: נבחן את זה

גל ברנס:  אני חושב שבאותה תקופה כל בתי הספר בכל הארץ היו סגורים כך או כך

גל ברנס:  ולכן אז לא תהיה את הבעיה הזאת

ינון אזולאי: אוקיי, לבחון

ינון אזולאי:  ואם אתם צריכים משהו, נשלח אליכם גם

ינון אזולאי:  ודבר נוסף, לגבי הרשויות המקומיות, מה שהעלו פה, אני מבקש לבדוק את זה, לבחון את זה, כי זה צריך להיכנס בפנים

ינון אזולאי:  היו מקרים כאלה, זה לא שלא היו מקרים כאלה

ינון אזולאי:  שאלתי באופן אישי את פיקוד העורף בוועדת חוץ וביטחון, פיקוד העורף אמר לנו, ואמרו שהנחיה הם יכולים להחמיר, לא יכולים להקל

ינון אזולאי:       נירה, בבקשה

נירה שפק: שני דברים, הראשון – זה לא עניין של להחמיר או להקל

נירה שפק:  צריך להוסיף

נירה שפק:  כולם מדברים פיקוד העורף ושוכחים את מה שאנחנו חיים ביום יום, שמי שאחראי על העורף בגזרות הבט"ש, הווה אומר, האזורים שלנו זה פיקוד המרחבים

נירה שפק:  אותו דבר לפיקוד צפון, אותו דבר פיקוד דרום

נירה שפק:  ולכן צריך להגיד: פיקוד העורף או הפיקוד המרחבי, המחמיר מבניהם

נירה שפק:  ואז זה יפתור את הבעיה שהעלה כאן תמיר עידאן

נירה שפק:  זה הדבר הראשון שצריך להגיד

נירה שפק:  ואני אומרת את זה בתור אחת שהייתה חתומה על ההנחיות האלה באוגדת עזה

נירה שפק:  מה לעשות, הם מקבלים את זה מהפיקוד, הם לא מקבלים את זה מפיקוד העורף

ישי פרלמן: נבדוק גם את זה

נירה שפק: דבר שני, לגבי המוחרגים, אחת התופעות שהיו כאן שעובדים זרים עזבו, אם זה חזרו מלחץ או עזבו

נירה שפק:  ומי שהחליף אותם עם המשפחות הסיעודיות שלהם או עם דברים אחרים, אלה היו תושבים, וצריך להוסיף את כל מי שבשל זה שהעובדים הזרים שטיפלו במשפחה עזבו

נירה שפק:  אז הם צריכים לקבל פיצוי גם

נירה שפק:  זה לא כתוב כאן וזה משהו שלצערנו למדנו על בשרנו

ינון אזולאי: הבנת את הנושא הזה? אתה מכיר את זה?     

מירב כהן: לא מכיר, אבל אין לנו דרך, אנחנו לא מכירים מקרים שלא משלמים תלוש שכר לפצות מישהו

נירה שפק: אם עכשיו עובדת זרה, וראינו, עובדים זרים לא הגיעו לעבודה כי הם פחדו, תאילנדים, פיליפינים, אתה רוצה שאזכיר לך? מה שאני אומרת: עובדים זרים עובדים, העובד הזר לא הגיע לעבודה, האבא, אני, אבא שלי - - -     

מיכל שיר סגמן: אבל הייתה הצעת חוק של אורי מקלב בזמנו שמדברת על זה בדיוק, שבן משפחה יכול לקבל את אותו השכר של העובד הזר

כפיר בטט: אני לא חושב שזה מה שנירה התכוונה

כפיר בטט:  נירה, אם מישהו עובד במקום עבודה מסוים, עכשיו היה צריך לטפל באבא הסיעודי, הוא לא יכול היה להגיע למקום העבודה שלו, שזה יהיה כמו שהילד שלו וכולי

נירה שפק: בדיוק

ינון אזולאי: הוא לא הגיע למקום העבודה בגלל שהוא נשאר לטפל באביו הסיעודי

ינון אזולאי:  זה הסיפור

נירה שפק: אותו תאילנדי או אותו פיליפיני שלא הגיע למקום העבודה כי הוא פחד או כי הוא עזב את הארץ, אותו אחד שנשאר לטפל בהורים שלו, צריך לקבל את הפיצוי

ינון אזולאי: מובן

ינון אזולאי:      אמיר, תבדקו אם אפשר - - - על אותו סעיף את רוצה?         

שחר סומך: על אותו סעיף

ינון אזולאי: בקצרה

שחר סומך: גם אוכלוסיות של אנשים שהם חטופים או נעדרים או פצועים או חיילים במילואים, שלא יכלו להגיע לעבודה בגלל הסטטוס הזה

שחר סומך:  אנחנו גם רוצים להוסיף אותם

שחר סומך:  הם לא קיימות פה כרגע

ינון אזולאי: ישי?     

ישי פרלמן: יש חקיקה ספציפית לגבי האוכלוסייה - - -     

ורד וייץ: חוק הגנה על עובדים שנדון במקביל בוועדת העבודה, אנחנו מוסיפים אותם להגנה מפני פיטורים

ינון אזולאי: אז זה לא פה

ורד וייץ: לא, אני רק אומרת ששם מרחיבים גם לגביהם, אנחנו מבקשים לעשות את זה פה

נירה שפק: ינון, אלה שני דברים שונים

נירה שפק:  היא מדברת - - -     

ינון אזולאי: הבנתי מה שהיא אומרת

ורד וייץ: אני מנסה לחזק את הבקשה שלנו כאן על ידי מה שאנחנו מנסים לעשות שם

שחר סומך: התקנות האלה מתייחסות לאזור גיאוגרפי ואנחנו יודעים שיש חטופים ונעדרים שהם ממקומות אחרים, לא קשורים בכלל לאזור הגיאוגרפי

שחר סומך:  עובד שנעדר מהעבודה בגלל שהילד שלו חטוף, אנחנו רוצים שהמעסיק שלו יקבל פיצוי על הבסיס של התקנות האלה, על ההיעדרות הזו

ינון אזולאי: ישי, תשובה?     

שי פירון: דיברנו על זה שבוע שעבר, לגבי המצבים, האנשים הספציפיים האלה שמדברים עליהם, אז צריך לתת לזה פתרון במסגרת חקיקה ספציפית

שי פירון:  פה זאת חקיקה שאמורה לחול על כל מעסיק

שי פירון:  שם קבוצה קטנה של אנשים ידועים ואפשר לתת לזה פתרון - - -     

נירה שפק: קטנה?     

חמד עמאר: איפה אתה נותן את הפתרון?     

נירה שפק: קטנה?     

ישי פרלמן: לא קטנה - - - אם הוא נקרא למילואים, לאנשי מילואים, הם מקבלים את השכר - - -     

חמד עמאר: אז תכניס את זה לפתרון כאן

ינון אזולאי: ישי, על האוכלוסייה הגדולה בכללותה, על מה שמדברים

ינון אזולאי:  מה התשובה?     

ישי פרלמן: יש לכל קבוצה כזאת ידועה, יש לה פתרון

ישי פרלמן:  לאנשי מילואים יש פתרון לפי חוק שמפצה אנשי מילואים

ישי פרלמן:  לנעדרים ולחטופים אמור להיות פתרון במסגרת ביטוח לאומי - - -     

ינון אזולאי: השאלה אם לא צריך להרחיב את הזמן של אנשי המילואים

ינון אזולאי:  נראה לי היום זה 30 יום, כמה היום זה הגנה?     

נירה שפק: לא, לא הבנתם את מה שהם אומרים

גל ברנס: מעסיק של מילואים מקבל את השכר שלו מהביטוח לאומי

גל ברנס:  הוא לא מקבל מתוקף החוק הזה

גל ברנס:  לגבי החטופים והנעדרים, להבנתנו עושים חקיקה ייעודית להם ולזכאויות מביטוח לאומי

גל ברנס:  ולכן גם מה שישי אומר זה שצריך להסדיר את זה שמה ולא כאן

ינון אזולאי: זה נמצא כבר בחקיקה?     

חמד עמאר: מכינים חוק כזה?     

כפיר בטט: לדעתי זה נמצא כבר בחקיקה, אבל אני לא רוצה להגיד משהו - - -     

ינון אזולאי: אז במקום - - - אני מבקש תוך כדי לבדוק אם זה נמצא בחקיקה, ואם באמת - - -     

חמד עמאר: - - - אם לא בחקיקה, בוא נכניס את זה בתקנות

חמד עמאר:  יש אפשרות להכניס בתקנות?     

נירה שפק: השאלה הנשאלת היא למה צריך חקיקה? אם המשפחה מוגדרת - - -     

חמד עמאר: למה לחכות לחקיקה נפרדת

חמד עמאר:  הרי המספר ידוע

חמד עמאר:  למה לא להכניס אותם בתוך התקנות? יש אפשרות? שאלתי שאלה את הייעוץ המשפטי

כפיר בטט: אני לא רוצה להטעות פה אף אחד, אבל להבנתנו יש חקיקה נפרדת בכלל שמתייחסת לזכויות של חטופים ונעדרים במכלול כולל של דברים

שחר סומך: אבל מדובר פה במשפחות שלהם, לא רק הקרובות

כפיר בטט: אז בגלל זה, זה לא מתאים פה כנראה, זה דרך ביטוח לאומי

כפיר בטט:  לכן נבדוק את זה ונענה

כפיר בטט:  מחר אנחנו גם כך פה

גל ברנס: - - - של פעילויות איבה והרחבת ההגדרות, עושים לזה חקיקה לזכאויות לביטוח לאומי

גל ברנס:  אנחנו לא רוצים כפל חקיקות והתנגשויות וכאלה דברים, אז עדיף להסדיר את כל הזכויות שלהם במקום

גל ברנס:  נבדוק - - -     

חמד עמאר: בסדר, אנחנו מקבלים, שיבדקו את זה ויחזרו אלינו

ורד וייץ: למשל הוצאות בגין טיפול בנושא החטופים, בגין הסברה

כפיר בטט: כל הדברים האלה לא פה, הם שם

חוה אתי עטייה: יהיו בוועדת עבודה

קריאות: - - -     

ורד וייץ: בן אדם כזה שנמצא בקרבה ראשונה של משפחות החטופים

ורד וייץ:  חד משמעית לא הגיע לעבודה

ורד וייץ:  למה זה צריך להיות חקיקה נפרדת?     

חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על החטופים, אנחנו מדברים על בני משפחה שעובדים

חמד עמאר:  ואנחנו יודעים שיש חקיקה נפרדת

כפיר בטט: אין לנו איזה התנגדות מהותית

כפיר בטט:  כמו שגם מילואימניקים הם בחקיקה נפרדת, וזה גם פיצוי של שכר - - -     

ורד וייץ: אנחנו מדברים פה על פיצוי שכר

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על העובדים שיש להם ילדים או שיש להם - - - אנחנו לא מדברים על משהו ייחודי או על הפיצויים לחטופים

כפיר בטט: חבל, אני באמת מתנצל

כפיר בטט:  אמרנו שאנחנו בוחנים, אמרנו שנחזור לכם עם תשובה לזה

כפיר בטט:  אם אתם חושבים שלא נפתר העניין פה אז - - -     

משה גפני: אתם אמורים לחזור עם תשובה לחטופים?     

מירב כהן: כן

כפיר בטט: תשובה לגבי זה מה יש בחקיקה הנפרדת, מה היא כוללת ואיפה היא מתעלמת

משה גפני: בבקשה, הלאה

שחר סומך: מילה אחרונה, אתם אמורים לחזור גם עם תשובה לנושא של הרשויות המקומיות שהשביתו את הלימודים

שחר סומך:  בבקשה גם לברר על נושא של ראש רשות שהחליט להוציא את המוסדות ללימודים בזום, שלא יקרה שאם הלימודים בזום - - -     

ינון אזולאי: אמרו במפורש, זום לא לימודים

ינון אזולאי:  נגמר

שחר סומך: גם הפחתה של הפעילות, הפחתה של פעילות עד שליש, זה אומר בעצם שאחד ההורים חייב להישאר בבית

שחר סומך:  והסעות

מירב כהן: על הזום כבר התייחסנו ואמרנו שזה מאושר

מירב כהן:  מבחינתנו ההורה נשאר בבית וזה יירשם בהוראה - - -     

משה גפני: ישי, הלאה

משה גפני:  עם התקנות האלה אנחנו יכולים עוד שנה להגיע אליהם

שולמית אלוני: תקרא עוד פעם את סעיפים קטנים א' ו-ב'

משה גפני: רבותיי

משה גפני:  יותר בשקט

משה גפני:  אתם רוצים שנגמור את התקנות, כן?     

שולמית אלוני: תסביר

ישי פרלמן: מה שיש לנו עכשיו, ההוראה המהותית הייתה שאם יש ילד במשפחה אומנה, אז ההורה האומן יקבל את זה כאילו הוא ההורה הביולוגי

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, בהגדרה שקראו כאן בסיפא האחרונה שזה הכול כהגדרה בחוק על הגנת עובדים בשנת חירום, זה אומר שהילדים הם מתחת לגיל 14, 14 ויום לא מקבלים

ירון גינדי:  אני חושב שהעוצמות של המלחמה הזאת מדברות על זה שגם ילד בגיל 15 או 16, אני לא יודע איך אפשר היה להשאיר אותם לבד, ואם זה מקובל עליכם

ירון גינדי:  רק שתדעו שזה עד גיל 14

משה גפני: מה אתם אומרים?     

גל ברנס: נצמדנו כמו בכל המבצעים הקודמים, לא - - -     

משה גפני: כן, אבל הוא אומר היום אנחנו בעידן שונה

אורית פרקש הכהן: אבל זה בכל החקיקה, אלה הגבולות, לא? אלה הגילאים בכל החקיקה

כפיר בטט: זה תמיד היה

כפיר בטט:  אני לא יודע אם גם בקודם לא הייתה יותר חרדה או פחות חרדה

כפיר בטט:  אני לא נכנס לדבר הזה, זה עניין של מתי אפשר להשאיר ילד לבד

כפיר בטט:  לא יודע אם 14 או 15 או 16 או 13 או 12

כפיר בטט:  ביהדות גיל בר מצווה זה הגיל שהוא הופך להיות לגבר

נירה שפק: יש לי שאלה לגבי המיקום לגבי המפונים ומה שמגיע להם

נירה שפק:  יש מפונים שהלכו לבתים שכורים כי אין מספיק למדינה לתת

נירה שפק:  בבית שכור אתה מעביר כתובת

נירה שפק:  נגיד בתל אביב, אתה צריך להעביר כתובת, כי מגיע לך דברים בעיר

נירה שפק:  מה הדין של אלה שעברו לגור בדירות שכורות וחתמו על חוזים שאמורים לשנות כתובת אל מול כתובת הבסיס שלהם, האם זה פוגע בזכויות שלהם? איך אתם עושים את זה, כי זה יכול לפגוע

משה גפני: תשובה?     

מירב כהן: זה לא פוגע בזכויות שלהם

מירב כהן:  הם עברו כתובת בחודש נובמבר, כרגע התקנות האלה מדברות רק על חודש אוקטובר אז זה בכלל לא רלוונטי, וזה לא פוגע בזכויות שלהם

נירה שפק: א' – עברו גם באוקטובר, ב' – איבדנו את הנאיביות, מי אמר שזה לא ימשיך לנובמבר, אז אני רוצה תשובה רלוונטית

מירב כהן: לא אבטל להם את הזכויות שלהם

נירה שפק: אתם תסדרו את התקנה איך אפשר להזין שתי כתובת?     

מירב כהן: במערכת הממוחשבת?     

נירה שפק: כן, צריך יהיה להזין שתי כתובות

נירה שפק:  כתובת ראשית וכתובת משנית, אחרת הם לא יקבלו את מה שמגיע להם

נירה שפק:  תודה

משה גפני: הלאה

רועי כהן: אפשר לקבל הסבר על ה-500?         

מירב כהן: כן

מירב כהן:  היה כאן דיון לפני חמישה חודשים על השכר הממוצע באזור הדרום

רועי כהן: כן, הייתי בדיון

מירב כהן: השכר הממוצע היה יותר נמוך מזה, ובסוף לבקשת יושב-ראש הוועדה זה עלה ל-500 שקלים

מירב כהן:  שכר ממוצע באזור הדרום, לא בכל מדינת ישראל

ינון אזולאי: מתי זה היה - - -      

מירב כהן: - - - 40 קילומטר - - -     

רועי כהן: פתאום כשנוח, השכר הממוצע הוא לדרום, שכר ממוצע לצפון

מירב כהן: אבל התקנות מדברות על ישובים בדרום

רועי כהן: אז ההוא מתל אביב שעובד בדרום, אז כאילו לא? אמיר, אני לא רוצה - - -     

ינון אזולאי: רגע רועי, מה אתה עושה בצפון? אלה תקנות גם לצפון, מה אתה בצפון?     

מירב כהן: אותו דבר בשכר הממוצע

ינון אזולאי: השכר בשניהם אותו דבר? בדקת בישוב מסוים, אשדוד יותר מזה וזה בעוטף, איך זה הולך?     

מירב כהן: נכון

מירב כהן:  נכון שתמיד יש מקרי קצה על אחד שעובד בתל אביב ומרוויח יותר, גם בדרום הוא יכול להרוויח יותר מ-500

מירב כהן:  יש דרך לעשות נורמטיבי או לא נורמטיבי

ינון אזולאי: לא, אבל אם אתה עובר את ה-40 קילומטר למשל, אשדוד ובאר שבע זה אותו דבר כמו בעוטף?     

גל ברנס: ממש

ינון אזולאי: זה אותו דבר?     

גל ברנס: השכר בעוטף יותר גבוה מאשדוד ובאר שבע

מירב כהן: אבל זאת הבדיקה שאני עושה עם האיגוד, עשיתי איתם בפעם הקודמת

מירב כהן:  לפני חמישה חודשים היינו כאן באותה שיחה

מירב כהן:  תחפשו את הפרוטוקולים, הכול כתוב

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, אתה יודע כמה המחירים עלו מלפני חמישה חודשים

משה גפני: אם אתם לא מקבלים את ההשגה שלי, אז כמה צריך להיות?     

תמיר עידאן: 547

רועי כהן: 547, אדוני היושב-ראש

גל ברנס: לא הבנתי, סליחה

רועי כהן: היושב-ראש שואל, כמו שאז הוא ניהל את הדיון והגענו למצב שהשכר הממוצע במשק זה החישוב שעשיתם, חילקתם, יצא 500 שקלים

מירב כהן: קצת פחות מ-500 שקלים

מירב כהן:  תדייק, תקרא את הפרוטוקול

מירב כהן:  קרא את הפרוטוקול

רועי כהן: פחות, עיגלתם מ-500 שקלים, בסדר

רועי כהן:  אני אומר שזה היה ההיגיון

רועי כהן:  עכשיו אנחנו מדברים על אותו היגיון גם עכשיו

רועי כהן:  לבוא ולהגיד: יש שכר ממוצע אחר לדרום, ושכר ממוצע אחר לצפון - - -     

מירב כהן: אבל זה מה שעשינו ב - - -     

רועי כהן: אבל זה לא נכון לעשות את זה, כי בסוף אנשים מתל אביב עובדים בדרום

רועי כהן:  זה לא נכון לעשות את זה

רועי כהן:  ולכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, יש כבר מכנה שקיבלנו אותו, לחלק את זה לפי השכר הממוצע במשק, זה יוצא 547 שקלים, תעגל את זה ל-550

רועי כהן:  אגב, אם אתה מצמיד ממאי עד עכשיו, זה מעלה את זה ל-510 שקלים לפי הצמדה, עוד לפני יוקר מחייה

רועי כהן:  אם אנחנו מעלים את זה ליוקר מחייה זה מגיע גם ל-600 ומשהו שקלים

רועי כהן:  אנחנו מוכנים לבוא ולהיצמד למה שהיה לגביו כבר הסכמה, שלפי השכר הממוצע במשק, 11,870 לחלק ל-21

רועי כהן: 67 וזה יוצא 547 שקלים

רועי כהן:  תעגל את זה ל-550 וכולם יסכימו

רועי כהן:  אני לא מבין למה אז אתה – ואתה עכשיו בא ואומר: יש שכר ממוצע לדרום, שכר ממוצע לצפון, אנחנו לא, בסופו של דבר - - -     

משה גפני: תודה, תודה רבה

משה גפני:  מה אתם אומרים? 500 זה לא הסכום, גם ההצמדה זה - - -     

מירב כהן: ה-500 היה כאן בדיון לפני חמישה חודשים

מירב כהן:  זה היה 470

מירב כהן:  לבקשת הוועדה וזה רשום בפרוטוקול, העלינו את זה ל-500 שקלים מעבר לשכר

מירב כהן:  מקצועית, אני לא מסכים עם - - -     

קריאה: אמיר, במשרד שלי בקרית גת מרוויחים יותר

מירב כהן: - - - אתם רוצים להעלות את זה גם ל-600, ל-700, זה לא בהחלטה שלנו

מירב כהן:  מקצועית זה נכון להישאר ב-500 שקל

מירב כהן:  זה היה לפני חמישה חודשים

משה גפני: למה? אבל יש הצמדה

מירב כהן: ההצמדה שרועי דיבר עליה זה 510 שקלים

מירב כהן:  רועי דיבר על 510 שקלים עם הצמדה

מירב כהן:  אז אפשר להצמיד את זה ל-510 שקלים

מירב כהן:  אבל אי אפשר כל פעם לפתוח את זה מחדש

מירב כהן:  זה היה לפני חמישה חודשים

גדי ירקוני: כבוד היושב-ראש, אני הבנתי את ההסבר של אמיר ואני לא מתכוון להתווכח איתו

גדי ירקוני:  אבל אני שואל היום: אם המשרדים האחרים, המחיר הממוצע במשק שעושים היום כל המשרדים, לא מס רכוש, אם היום בודקים ואומרים בעיתונות, לוקחים רק של אחד, משנים בין, לוקחים את הדרום והצפון לחוד ואת המרכז לחוד או שאומרים – זה השכר הממוצע במשק נכון להיום

גדי ירקוני:  אני שואל, לא, לפי זה שילכו

גדי ירקוני:  אני לא מתווכח

גדי ירקוני:  אם הולכים - - -     

מירב כהן: - - - גם בצפון - - -     

גדי ירקוני: לא, אתם לא הלכתם לפי זה, אתם הלכתם לפי מה שבדרום

גדי ירקוני:  אני אומר, אני קצת נעלבתי, אבל אני לא מתווכח - - -     

משה גפני: לא, לא, תודה רבה

משה גפני:  תראו, אין לי כוח עם כל הכבוד

משה גפני:  זה או 547 או 510, אני מציע שזה יהיה 520 ולהמשיך הלאה

ירון גינדי: שים לב שהוא לא נותן את 1

ירון גינדי: 25, עלות מעביד

משה גפני: הלאה, אתם רוצים תקנות או מה? 520 אי שם באמצע

רועי כהן: תודה אדוני היושב-ראש

גדי ירקוני: אמיר, ישבנו לא סיכמנו, אני חייב להגיד, כבוד היושב-ראש, אמרתי שהמלחמה הגיעה מוקדם מדי

גדי ירקוני:  לימדתי את אמיר פרק בקיבוץ

גדי ירקוני:  והוא אפילו כמעט השתכנע שאני צודק שהקיבוץ החדש, כבר אין שירותים, זה הכול כמו מכבסה עירונית, חדר אוכל זה כמו מסעדה, לא הצלחתי לגמרי

גדי ירקוני:  הוא אמר: אני הולך לחשוב, אני אדון

גדי ירקוני:  נכון, אמיר? אמרתי שאתה הולך לחכוך

מירב כהן: אנחנו הצלחנו להשתכנע כבר לגבי גני הילדים

מירב כהן:  וליתרת הדברים אמרנו שעוד נעשה ישיבה ונדבר

מירב כהן:  ולגביהם עוד לא

גדי ירקוני: אבל עכשיו הגיע הזמן

גדי ירקוני:  אני חושב שבגלל שזה מבצע כזה, הגיע זמן שאם אתה מתלבט, תיקח את העמדה החיובית שלי

מירב כהן: לגבי גני הילדים כבר אמרנו - - -     

גדי ירקוני: לא גני הילדים, אני מדבר לגבי האחרים

גדי ירקוני:  זה גם הנהלות החשבנות, גם כל השירותים

גדי ירקוני:  אמיר, תהיו פה לארג'ים, תחליטו שזה למקרה הזה

גדי ירקוני:  ואתה יודע מה? אני מוכן להגיד שלקראת המבצע תשקלו עוד פעם

ישי פרלמן: שבוע שעבר, עשינו את הדיון הזה כמה פעמים, ובחוק זה נסגר שזה בדיוק הנוסח שהיה בחוק שהעברנו פה לפני כמה ימים אחרי הדיון שנעשה

ישי פרלמן:  אני מציע להשאיר את זה שזה יהיה מקביל לנוסח של החוק

מירב כהן: אנחנו נקיים איתם דיון בכל מצב בנפרד ונראה מה ניתן

שולמית אלוני: כן, אבל מה המשמעות של הדיונים אם לא מיישמים את זה?     

מירב כהן: מה שישי אמר הוא שהחוק הזה עבר לפני שבוע, החוק הראשי, באותו מתווה שזה רשום פה והיה על זה דיון

מירב כהן:  לגבי גם שם, הצהרנו שלגבי גני הילדים, אנחנו רואים את זה כעבודה מלאה, לא מתן שירות לחברי הקיבוץ עצמם

מירב כהן:  וכבר סגרנו את הנושא הזה

מירב כהן:  גם דיברנו עם התנועה הקיבוצית בנושא ועם משרדי רואי החשבון שמטפלים בנושא הקיבוצים וזה היה מקובל עליהם

מירב כהן:  לשנות עכשיו את הנוסח מפה לנוסח הקודם זה קצת בעייתי

גדי ירקוני: מה זה הנוסח הקודם?     

מירב כהן: לפני שבוע עברה כאן חקיקה ראשית שגם מדברת על קיבוץ

גדי ירקוני: נכון, וגם אז רציתי לשאול: האם זה לפי ההסבר החדש שיהיה לך או - - -     

משה גפני: רגע, אז מה אתה מציע לו עכשיו? מה הוא מציע לך?     

גדי ירקוני: הוא לא הציע לי כלום

מירב כהן: מה אתה מציע?     

מירב כהן: הצהרנו גם בדיון הקודם שלגבי גני ילדים נראה את זה לא מתן שירות לחברי הקיבוץ עצמם, כי בעצם אותו גן ילדים, אם לא הייתי עושה את זה בקיבוץ, הייתי צריך להוציא אותו ליישוב ליד ובעצם זה לא שירות שהוא עושה דרך קבע בבית שלו

מירב כהן:  אז אמרנו שאת זה אנחנו נכיר כי זאת לא עבודה לחברי קיבוץ, כי זאת בעיה שהייתה בעבר וזה היה גם מקובל על התנועה הקיבוצית

מירב כהן:  נבחן את כל מה שאתה אומר בהמשך, אבל החוק הזה עבר לפני שבוע באותו נוסח

גדי ירקוני: לא, אני שואל פה, מה זה בהמשך? עובדי חדר אוכל, אלה שעובדים במסעדה בקיבוץ, יקבלו פיצוי או לא יקבלו פיצוי? אלה שבהנהלת חשבונות, יקבלו פיצוי או לא יקבלו פיצוי?          

מירב כהן: אנחנו דיברנו - - -     

גדי ירקוני: רגע, אלה שהם אנשי הגננות, כמו שהגננות בתל אביב – יקבלו פיצוי?     

משה גפני: צריך תשובה, מה אתה אומר?     

מירב כהן: על גני הילדים אמרנו שיקבלו

גדי ירקוני: את זה הבנתי

גדי ירקוני:  אין הבדל ביניהם

מירב כהן: אני עונה לך על השאלה

מירב כהן:  זה גם מה שנסגר עם המשרדים שמייצגים את הקיבוצים

גדי ירקוני: אני מבקש מהוועדה – תקשיבו, אני הבנתי את אמיר, אני מבין אותו מהר, אני חושב שהיישובים האלה כבר עברו שינוי מזמן, אנחנו היום ה"נוימיק" מקבל משכורת כמו ה"נוימיק" שעובד בתל אביב

גדי ירקוני:  הגזבר שהוא מנהל הכספים, מקבל כמו מנהל הכספים בתל אביב

גדי ירקוני:  וככה גם זה שעובד בחדר האוכל זה כמו המסעדה, משלמים בה כסף, אין הבדל

גדי ירקוני:       אמיר, הסברתי לך את זה שלוש שעות, לא קיבלת

מירב כהן: כן, אבל גדי, צריך לזכור משהו

גדי ירקוני: רגע, רגע, אני חושב שהוועדה, בגלל שלא שכנעתי את אמיר ועכשיו אנחנו – או אני הוא, זכותכם, אני מבקש לקבל את עמדתי

מירב כהן: אומר עוד דבר אחד: צריך לזכור שבדרך הכלל התשלום לאותם עובדים מגיע מכל ההכנסות של האגודות שנמצאות באותו קיבוץ

מירב כהן:  אז איך התשלום משולם?     

גדי ירקוני: מה זה איך?     

מירב כהן: מאיפה התשלום? מאיפה ההכנסה של זה? מההכנסה של הקיבוץ בחקלאות, ובכל שאר התחומים – אתם מקבלים פיצוי מלא

מירב כהן:  כלומר, אם קיבלתם פיצוי מלא, אתם אמורים להמשיך לשלם לאותו עובד שנותן את השירות

גדי ירקוני: תיתן לי פיצוי מלא עבור חדר האוכל שלא עבד?     

מירב כהן: אבל אתה ביום יום - - -     

גדי ירקוני: לא, לא, לא, זה כמו החקלאות

גדי ירקוני:  לא מכרתי עגבניות, נתת לי כסף עבור זה שלא מכרתי עגבניות, נכון?      

מירב כהן: כן, אבל - - -     

גדי ירקוני: רגע, תגיד לי כן או לא?     

מירב כהן: כן

גדי ירקוני: לא מכרתי אורז ותפוח אדמה, תן לי עבור האורז והתפוח אדמה

מירב כהן: אם אתה מוכר את זה לחיצוני, אין בעיה

גדי ירקוני: מה זה משנה?     

מירב כהן: זה משנה

גדי ירקוני: אני אוכל, משלם 30 שקל אני פנימי

גדי ירקוני:  אני לא מצליח להבין, נגמר סיפור ה"חינם" הזה

נירה שפק: אבל זה בדיוק אותו דבר

ישי פרלמן: זה אותו דיון שעשינו שבוע שעבר

ישי פרלמן:  אם אנחנו נעשה את אותם דיונים שעשינו בחוק, אז ייקח לנו עוד ארבעה ימים

גדי ירקוני: בשבוע שעבר זה עלה בלי ששמתי לב, תאמין לי

ישי פרלמן: בסדר, אבל הדיון נעשה

גדי ירקוני: אהה, בסדר, הצלחת להעביר - - -     

נירה שפק: מה המהות?     

ישי פרלמן: בסדר, אבל הדיון נעשה

ישי פרלמן:  זה לא שזה עבר בלי דיון

ישי פרלמן:  היה דיון ארוך על זה

גדי ירקוני: - - -     

ישי פרלמן: היה דיון ארוך של יותר משעה על העניין הזה

גדי ירקוני: לא הייתי נותן לזה לעבור

ישי פרלמן: יכול להיות, אבל היה דיון של שעה

חמד עמאר: כמה כסף זה? עשיתם חישוב כמה כסף זה?     

גל ברנס: יש קיבוצים בכל הארץ, זה חוק לאזור מסוים

גל ברנס:  הגדרנו בחוק לפני שבוע נוסח של קיבוץ לכל הארץ

גל ברנס:  זה מאוד מוזר להגיד לקיבוץ כאן: אתה כן החדר אוכל שלך ואתה בקיבוץ במקום אחר, אתה לא החדר האוכל שלך

מירב כהן: מה שניסיתי להסביר לפני זה שהוא חשוב מאוד - - -     

גדי ירקוני: בגלל זה ישבתי עם אמיר לפני הקרב הזה

מירב כהן: הקיבוצים האלה מממנים את השכר של העובדים מההכנסות, מהמתן שירותים שהם עושים בחקלאות - - -     

נירה שפק: מה זה משנה?     

מירב כהן: אסביר מה זה משנה – אם אנחנו מפצים אותם על ההכנסות האלה בצורה מלאה, אז הם אמורים להמשיך לשלם לאותו עובד

גדי ירקוני: אז תן לי עבור האוכל שאני לא מוכר

גדי ירקוני:  תן לי עבור הכביסה שאני לא מכבס

גדי ירקוני:  ואז אשלם את המשכורת, אין בעיה

נירה שפק: כבוד היושב-ראש, כשביקשתי קודם שנצא מהשורות, הרי כתוב כאן בסעיף: בשל המצב הביטחוני של חברי הקיבוצים העובדים בתעשייה, מסחר, שירותים, חקלאות, תיירות בקיבוץ

נירה שפק:  למעט, את כל השורה וחצי של ה"למעט" תורידו

נירה שפק:  מה זה ה"למעט" הזה? די, כמה אנשים זה? אמיר, זה גרושים שלא שווה את השיח הזה

מירב כהן: יש כאן חוק שעבר על כל הארץ

מירב כהן:  אם משנים פה, אי אפשר לתת - - -     

גדי ירקוני: זה חוק שעבר, אתה יודע שהוא עבר לא בסדר

נירה שפק: אז תשנה

נירה שפק:  אתה שם לב? בשם הבירוקרטיה

גדי ירקוני: אמיר, אתה יודע שהוא עבר לא בסדר

משה גפני: רבותיי, אני מבקש שתבדקו את זה עוד פעם

משה גפני:  תשבו איתם עוד פעם עד מחר, תתנו לנו תשובה

משה גפני:  הלאה

נירה שפק: 3 קטן

שולמית אלוני: תסביר

ישי פרלמן: זה אותו הדבר כמו שדיברנו בדיון הקודם על החוק, זה לגבי החלק העסקי של המוסד הציבורי הזכאי

ישי פרלמן:  אם לא שילמתי את השכר, אם העובד לא הגיע בחלק העסקי, אז תקבל את הפיצוי כמו עסק אחר

ישי פרלמן:              4 מדבר על מצב של פעוטון שבעל הפעוטון לא מגיע לעבודה, אז הוא יוכל לקבל את הפיצוי ישירות

מירב כהן: גם אם אין לו ילדים מתחת לגיל 14 כי זה לא רלוונטי

רועי כהן: כי הוא מורה כאילו

ישי פרלמן: כן

ישי פרלמן:  אבל לא - - - לעצמאי

רועי כהן: לגבי עצמאי - - - זה כמו כל עובד הוא מקבל

רועי כהן:  בדיוק כמו שהיה בתקנות הקודמות

מירב כהן: שווי הנזק – 520 - - -     

שחר סומך: מה לגבי ניזוק שהנחיות פיקוד העורף הנחו אותו לסגור את העסק כי אין אפשרות להתמגן? עסקים שאין להם אפשרות להתמגן, שאין בהם מרחב מוגן או שהמרחב המוגן לא מספיק לכמות העובדים של העסק, איפה הוא נכנס?     

מירב כהן: לעסקים האלה יש את מסלול המחזורים שבהמשך שהוא מקבל פיצוי מלא בעקבות מסלול מחזורים

מירב כהן:  אם הוא מקבל פיצוי מלא, הוא צריך לשלם לעובדים

מירב כהן:  זה בהמשך

מירב כהן:  יש מסלול מחזורים בתקנות האלה

שחר סומך: מסלול מחזורים זה פיצוי מלא שחל על כל מי שהעסק שלו נסגר, לא רק על - - -     

גדי ירקוני: כל מי שפיקוד העורף נתן הוראה על חוסר יכולת הפעלה

גדי ירקוני:  למה לא?     

מירב כהן: הפיצוי המחזורי זה על כל העסקים שרשומים כאן בתקנות

מירב כהן:  לכולם זה זכאות לקבל מסלול החזרים

גל ברנס: עסק באזור הזה ירד במחזור – הוא זכאי לפיצוי מחזורים, להביא מהמחזור אתה משלם את השכר לעובדים

שחר סומך: אבל זה רק לפי האזור המיוחד, זה לא בכל הארץ

מירב כהן: יש מענק לכל הארץ, עבר בחוק

שחר סומך: יש הנחיות של פיקוד העורף להתמגן, עסק שלא יכול, שהעובדים שלו לא יכולים לרוץ בתוך דקה לממ"ד, גם אם הוא מחוץ לאזור המיוחד

גל ברנס: עסק בתל אביב זכאי לחוק שעבר פה בכנסת שבוע שעבר

גל ברנס:  עסק באזורים שהוגדרו בתקנות יהיה זכאי לפיצוי לפי התקנות

גל ברנס:  בלי קשר כרגע להנחיות

גל ברנס:  לא בודקים את ההנחיות

שולמית אלוני: תסביר

נירה שפק: כולל שעה אחת? השאלה שלי היא האם כולל? אם בן אדם עובד שעה ביום אז לא מגיע לו פיצוי? אני סטודנט ואני גם מורה שמלמד שעה ביום, מגיע לי או לא מגיע לי?     

משה גפני: תשובה

ישי פרלמן: יש פה מעין - - - שאומר שאם אתה עובד פחות משעה אחת אז לא מגיע לך פיצוי בשבילו

נירה שפק: למה? אם זו ההכנסה שלי וזה מה שאני יודעת להביא, למה לא מגיע לי פיצוי?     

גל ברנס: פחות משעה?     

מירב כהן: לנו יש קצת קושי עם פחות משעה ואני חייב להגיד שמעולם לא עלתה בעיה כזאת באף אחת מהתקנות משנת 2006 ועד היום

נירה שפק: שאלתי אם שעה כולל, לא ביקשתי רבע שעה

נירה שפק:  שעה כולל?     

מירב כהן: שעה ומעלה

מירב כהן:  פחות משעה זה לא נכנס לכאן

ולדימיר בליאק: שעה כולל

מירב כהן: זה תמיד היה בכל החקיקה, לא ראינו עם זה בעיה ולא קיבלנו פניות בנושא הזה

מירב כהן:  אם היינו מקבלים - - -     

נירה שפק: שאלתי רק שעה כולל

ולדימיר בליאק: שעה כולל, כך אני מבין

רועי כהן: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין, אם יש עצמאי, מדביר, שלא עבד ורוצה לפי מסלול של שכר, למה הוא לא יכול לקבל? למה אם הוא לא יכול לעבוד, כל עצמאי קטן שלא יכול לעבוד בגלל האירועים האלה, למה הוא לא יכול לקבל לפי מסלול שכר? זה תמיד היה, למה עכשיו לא?     

ישי פרלמן: לא שיננו כלום מהתקנות שתמיד היה

רועי כהן: אז למה? הנה הוא אומר רק מוסד חינוך

רועי כהן:  הכנסתם לי פה באמצע מוסד חינוך

ישי פרלמן: זה תמיד היה

רועי כהן: לא נכון

רועי כהן:  מה פתאום

רועי כהן:  כל עצמאי יכול להיות

רועי כהן:  שמת פה מוסד חינוך

גל ברנס: אם תביא סעיף אחר שהיה בתקנות, נדבר עליו

רועי כהן: לא, אני יודע, כל עצמאי יכול היה לקבל

שולמית אלוני: - - - במוסד חינוך לא הייתה, זה חדש

רועי כהן: לא היה, בחיים לא היה דבר כזה

שולמית אלוני: לא היה

שולמית אלוני:  תסתכלו במגן וחץ, התיבה שעובד במוסד חינוך לא הייתה

רועי כהן: תאמין לי, צריך לבדוק פה כל מילה

רועי כהן:  פשוט שערורייה

משה גפני: רועי, רועי

שולמית אלוני: תסתכל מגן וחץ

רועי כהן: במגן וחץ אני הייתי

גל ברנס: מה היה ב-21', עלות השחר?     

שולמית אלוני: במגן וחץ

שולמית אלוני:  תסתכל בתקנות האחרונות

גל ברנס: מגן וחץ היה שלושה ימים

גל ברנס:  זה היה אירוע אחר

גל ברנס:  בעלות השחר זה היה, זה לא משהו שלא היה

משה גפני: אם זה לא היה, זה לא יהיה גם עכשיו

גל ברנס: בעלות השחר אנחנו מסתכלים – זה היה

רועי כהן: אבל במגן וחץ - - -     

משה גפני: רגע, רועי

משה גפני:  אם זה לא היה, זה לא יהיה

כפיר בטט: מגן וחץ היה שלושה ימים

משה גפני: בסדר, מה אתה רוצה להגיד בזה?     

כפיר בטט: יכול להיות שזה לא רלוונטי הסוגיה הזאת

משה גפני: אז זה לא רלוונטי, אז עכשיו זה יהיה רלוונטי

ורד וייץ: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לשאול שוב את השאלה בנוגע למפעל הלא מוגן: באפשרויות - - -     

משה גפני: אבל אנחנו באמצע

ורד וייץ: זה נדון

משה גפני: עוד לא קיבלת רשות דיבור

ורד וייץ: אמתין

ישי פרלמן: להמשיך?     

משה גפני: לא, אתם מורידים את המוסד חינוך

ישי פרלמן: נבדוק מה היה במקרים הקודמים

משה גפני: בסדר

משה גפני:  הסיכום הוא כזה: אם זה היה בפעם הקודמת, זה יהיה גם עכשיו

ישי פרלמן: במקרים

משה גפני: יש זה היה בפעם הקודמת, זה יהיה גם עכשיו כמו שכתבתם

משה גפני:  אם זה לא היה בפעם הקודמת - - -     

ינון אזולאי: אז זה ייכנס הפעם

ישי פרלמן: היו כמה פעמים

ישי פרלמן:  נבדוק

משה גפני: אם זה לא היה בפעם הקודמת, שלושה ימים, ארבעה ימים, לא משנה מה – אם זה לא היה זה לא יהיה גם עכשיו

רועי כהן: זה גם לא היה בצוק איתן, שזה היה אז מלחמה גדולה

משה גפני: לא הלכתי עד צוק איתן

משה גפני:  אני מדבר על מה שהיה

רועי כהן: אתה תראה גם בצוק איתן

ישי פרלמן: נסתכל בפעמים הקודמות ונחזור

משה גפני: טוב

משה גפני:  אז זה לא יהיה

משה גפני:  אם זה לא היה, זה לא יהיה

משה גפני:  מה רצית לשאול?     

ורד וייץ: לגבי הנושא הזה של אי-הגעה לעבודה בגלל בעיית המיגון, הכוונה היא שבמסלול שכר, מקום שנדרשים תנאים נוספים, יש אפשרות שהוא נעדר בגלל הוראת סגירת מוסד חינוך - - -     

משה גפני: דיברת על זה כבר

ורד וייץ: רגע, הוא אדם עם מוגבלות

ורד וייץ:  אבל מה שאנחנו מבקשים זה להוסיף היעדרות על רקע זה שמקום העבודה לא מסוגל לספק מקום מוגן

ורד וייץ:  למשל, במפעל מועסקים 300 איש, ויש לו הגנה ל-100 איש

ורד וייץ:  לזאת הכוונה

ורד וייץ:  אני רוצה להגיד וזה היה בתקנות קודמות

משה גפני: זה היה בדיון

משה גפני:  תודה

משה גפני:  הלאה

ישי פרלמן: אנחנו משנים פה, שלומית, לשעה אחת או יותר ולפי ההערה של נירה

ישי פרלמן:               זה היה מסלול שכר

שולמית אלוני: תסביר

מירב כהן: אם יש עסק שיש לו מספר סניפים, אז אם יש לו סניף אחד בתל אביב, בדרום הוא יקבל לפי התקנות האלה ובאזור המרכז הוא יקבל לפי החוק שעבר לפני מספר ימים

מירב כהן:  צריך להפריד את הסניפים

מירב כהן:  אי אפשר לפצות

ינון אזולאי: מה הפירוש להפריד את הסניפים? איך להפריד את הסניפים? הוא מגיש אותם, יש לו סניף לצורך העניין באשקלון או באר שבע וסניף אחד בתל אביב

מירב כהן: הוא יגיש תביעה אחת פה רק לגבי מחזורים של הסניף וההוצאות של אותו סניף ספציפי בבאר שבע

מירב כהן:  והתביעה השנייה תהיה בתל אביב לפי החוק שהעברנו לפני מספר ימים

ינון אזולאי: הבנתי

ירון גינדי: עם מחזורים נפרדים

ינון אזולאי: זה מה שהוא אומר, עם הכול נפרד

מירב כהן: שם זה 600,000 שקל פיצויים ופה התקרה היא 2

מירב כהן: 5 - - -     

ינון אזולאי: או שבעוטף ללא תקרה

מירב כהן: או שבעוטף ללא תקרה

ינון אזולאי: נתנאל, מה הבעיה בזה?     

נתנאל היימן: באזור המיוחד בלי תקרה - - -     

ולדימיר בליאק: 0 עד 7 אין תקרה?     

ינון אזולאי: אין תקרה, כן, הוא אמר

מירב כהן: 0 עד 7 אין תקרה

מירב כהן:  פה זה 2

מירב כהן: 5 מיליון, במרכז 600,000 וזה עולה לפי גודל - - -     

ינון אזולאי: בחקלאות 2

ינון אזולאי: 5

שחר סומך: רק שאלה נוספת על ההגדרה של הזכאי פה: אדם שמתגורר בעוטף, אבל העסק שלו בתל אביב, ועכשיו הוא התפנה לאילת – באיזה מקום הוא נכלל? אנחנו רוצים שהוא ייכלל במסלול מחזורים

שחר סומך:      בן אדם שמתגורר בעוטף, התפנה לאילת, אבל העסק שלו באזור המרכז

ינון אזולאי: העסק בעצם לא עובד

שחר סומך: כן, לא יכול לעבוד

שחר סומך:  באיזה מסלול הוא נכלל? צריך לכלול את זה, יש לנו פניות בנושא הזה ואין להם כרגע – כמו שאני קוראת, קיוויתי לקבל תשובות, אבל כמו שאני מבינה את זה, כרגע אין לאנשים האלה פתרון

ירון גינדי: יש להם פתרון, הוא לא טוב

שחר סומך: אבל אם זה בן אדם שהתפנה – זה לא נכון שהם לא ייכללו

מירב כהן: השאלה לגבי אותו עוסק, הרי בתל אביב אפשר לעבוד, ויש לו עובדים

שחר סומך: אבל פינו אותו לאילת

מירב כהן: העסק לא עובד יותר?      

שחר סומך: לא

שחר סומך:  כי המשפחה שבורה, הם אנשים מהעוטף

שחר סומך:  אתם רוצים שאחרי שהם התפנו - - -     

מירב כהן: אני שואל אם יש לו עובדים, אנחנו מנסים להבין את המקרה בשביל לדעת איזה פתרון אפשר לתת

שחר סומך: אתה רוצה עכשיו לתפור מקרה ספציפי – יש אוכלוסייה שהתפנתה, אבל העסקים שלה הם מחוץ לאזור המיוחד

מירב כהן: התפנתה או פונתה? זה גם משנה

שחר סומך: פונתה

שחר סומך:  העסקים שלה הם מחוץ לאזור המיוחד, אין להם עכשיו פתרון

שחר סומך:  צריך להיות להם פתרון?     

מירב כהן: מעבר ל-40 קילומטר

שחר סומך: כן

ינון אזולאי: אני מאמין שאין הרבה כאלה, אבל כל אחד הוא עולם ומלואו

ולדימיר בליאק: יש כמה מאות נניח

אורית פרקש הכהן: אבל זו הנחה ישירה רק אם הוא פונה רחוק מאוד מהעסק

אורית פרקש הכהן:  זה לא סתם, אחרת - - - בתל אביב, אז אפשר לתפעל אותו

מירב כהן: כן, וצריך גם לזכור שעם השגרה, ויש לו עובדים, אנחנו כן רוצים - - -     

נירה שפק: הם לא בחרו לאיפה להתפנות

אורית פרקש הכהן: לא, בסדר, אבל עדיין צריך איזה שיקול

מירב כהן: אם זה בסופו של דבר גם חברה ויש לו עובדים ואנחנו כן רוצים שהעסקים האלה יחזרו לעבוד

מירב כהן:  בתל אביב אפשר לעבוד היום

שחר סומך: אוקיי

שחר סומך:  ואם זה עסק קטן או פרילנס שאין לו אפשרות?     

מירב כהן: בגלל זה נשמח כדי לדעת איזה פתרון לתת למקרים שאתם מציגים

שחר סומך: לכלול אותם במסלול מחזורים

מירב כהן: אבל אי אפשר לכלול כל אחד

מירב כהן:  כל הרציונל של החוק הזה בסוף שהעסקים כן מתישהו יחזרו לעבוד

ולדימיר בליאק: אגב, זה לא רק אילת, זה יכול להיות ים המלח

שחר סומך: עבור כל מי שהתפנה, היכולת שלו להחזיר את העסק לעבוד, מוגבלת מאוד

שחר סומך:  עד שלא המסלול של החיים שלהם - - -     

ולדימיר בליאק: השאלה פה היא מהי היכולת שלו - - -     

גל ברנס: זה תלוי מי העסק

שחר סומך: אפילו יותר מזה, אז אתם אומרים – דווקא עסק זעיר שכנראה משפחה תלויה בו, דווקא הוא לא - - -     

מירב כהן: שמה זה יותר בעייתי

מירב כהן:  בחברה אני לא רואה את הבעיה שאת מציגה

מירב כהן:  בחברה הוא שכיר באותה חברה וזה ישות משפטית נפרדת

גדי ירקוני: אבל אם זה עסק זעיר שהוא סגר, אז זאת בעיה אמיר

שחר סומך: אז מה הפתרון לעסקים הקטנים האלה?     

ולדימיר בליאק: אתם צריכים לבדוק מה יכולת ההמשכיות העסקית שלו

אורית פרקש הכהן: שלומית, הם צריכים להראות פה פגיעה במחזורים או לא? גם פגיעה וגם קשר למלחמה

ירון גינדי: היה לנו סיכום ברור עם החבר'ה של אגף התקציבים, שאם מעבירים את החוק ל-7 עד 40, זה אותו דין כמו חוקים קודמים

ירון גינדי:  בחוק הקודם היה ברור שעצמאי שאם ההכנסה שלו ניזוקה, יכול לבחור בין מסלול מחזורים לבין מסלול שכר

ירון גינדי:  כאן הם הגבילו את זה רק למי שעובד במוסד

ירון גינדי:  זה לא הסיכום, זהו

רועי כהן: הראיתי את זה ליועצת המשפטית שגית במו עיניה

רועי כהן:  תגידי

ישי פרלמן: כבר דנו בזה ואמרתי בוועדה שנבחן מה היה בפעמים קודמות ונעשה לפי שנים קודמות

רועי כהן: אבל למה? הראינו עכשיו מה בפעם הקודמת

רועי כהן:  היא ראתה עכשיו

ינון אזולאי: אגב, אם יש את זה, נגמר

משה גפני: מה הבעיה? לא הבנתי, אם זה היה, אז זה יהיה

משה גפני:  למה צריך להמציא חדשים?     

רועי כהן: נכון

שגית אפיק: הם יביאו מסמך

משה גפני: כן

רועי כהן: תודה

נירה שפק: אמיר, יש לי שאלה: בהשוואה לחוקים קודמים ירד הנושא של הסעיף שהופיע כסעיף 5 על ניזוק שהוא בית אוכל, אולם שמחות, גן אירועים, מוסד תרבות ופנאי, בתי מלון וכולי

נירה שפק:  למה הסעיף - - -     

מירב כהן: כאן כולם נכנסים

מירב כהן:  באירוע הקודם, מסחר ושירותים ב-7 עד 40 לא נכנסו

מירב כהן:  פה כולם נכנסו כי האירוע הזה עבר את - - -     

נירה שפק: אז הוא מכיל?         

מירב כהן: כן

נירה שפק: ולגבי קבלן שהוא כוח אדם?     

מירב כהן: יש לו פיצוי במסלול שכר

נירה שפק: אני מסתכלת פה, אני רואה שהוא ירד

נירה שפק:  לא מופיע הסעיף פה

מירב כהן: - - - בהמשך

ירון גינדי: עוד לא הגענו לזה

מירב כהן: עוד לא הגענו לזה

נירה שפק: אני לא במחזורי

משה גפני: הלאה

משה גפני:  נירה, הם אומרים שזה בפנים

נירה שפק: אם זה בפנים, נבדוק

שולמית אלוני: למה לא נכנסה פה גם ההגדרה של תקופת הבסיס?     

ישי פרלמן: בעצם ב"התקופה הקובעת" – בתקופת הבסיס יש התייחסות לתקופה הקובעת

ישי פרלמן:  לא רצינו שזה יהיה מבלבל שאנחנו מדברים על התקופה הקובעת לפי החוק, כי התקופה הקובעת בחוק היא שנה מהתקופה הקובעת בתקנות

ישי פרלמן:  פשוט העתקנו את הנוסח של תקופת הבסיס

ישי פרלמן:  נראה את זה למטה

ישי פרלמן:              אולי אמיר יסביר את מסלול מחזורים באופן כללי

מירב כהן: מסלול מחזורים באופן כללי, ניקח מדווח חד חודשי, באוקטובר 2022 היה לו מחזור של 1,000 שקלים, באוקטובר 2023 שזה האירוע, היה לו מחזור אפס

מירב כהן:  אז אנחנו מפצים אותו על ההפרש בירידת המחזורים, מוכפל במה שנקרא "משלים הוצאה נחסכת" כי אותו עסק היה סגור במשך חודש, יש לו הוצאות נחסכות

מירב כהן:  ההוצאות נחסכות – יש שם חישוב בתוך ההוצאות נחסכות על הוצאות שבאמת נחסכו, ויש מרכיב שאנחנו מפצים אותו על ההוצאות הקבועות שלו

מירב כהן:  ומי שמכיר את הנוסחה, כתוב 0

מירב כהן: 85 כפול התשומות, כפול ההוצאות

מירב כהן:  ה-15% האלה זה מרכיב של הוצאות שלמרות שהוא היה סגור, הוא לא יכול היה לחסוך אותם, כמו שכירות, חשמל, ארנונה

מירב כהן:  זה היה בכל המבצעים מאז ומתמיד

ירון גינדי: העלינו ל-22 עכשיו בחוק הכללי, לא?     

מירב כהן: החוק הכללי כי הוא נורמטיבי לכולם

מירב כהן:  פה זה ספציפי לכל אחד

ינון אזולאי: אז בוא נעשה פשרה

גל ברנס: אפשר להקטין את זה

נירה שפק: אמיר, כשענית לי על בתי האוכל וכל אלה, זה היה פלוס 20% תוספת חומרי גלם כמו שסוכם פעם שעברה?     

מירב כהן: אבל הם לא צריכים את זה יותר

נירה שפק: למה?     

מירב כהן: כי אז זה רק לשבת ואמרו: אוקיי, איך נפצה אותם, אם את זוכרת זה היה ביום שבת,  - - - חומרי גלם, ונתנו להם פיצוי רק לשכר, לא היה - - -     

נירה שפק: אבל אם מישהו ירצה ללכת בשכר, למה לא להשאיר לו כבר נוסחה שכבר עשינו?     

מירב כהן: אבל יש לך פה פיצוי יותר מוגדל

נירה שפק: אבל יכול להיות שהוא יחליט

נירה שפק:  למה אתה מוריד משהו שכבר סוכם, תשאיר לו

נירה שפק:  אם הוא אוטומטית יחליט

מירב כהן: זה רק לעניין במקום שאין ירידת מחזורים, שאין מסלול מחזורים

מירב כהן:  אי אפשר להכניס את זה משני הכיוונים

נירה שפק: הרי הוא לא יכול לקבל משניהם, נכון? הוא צריך לבחור אחד מהמסלולים

גל ברנס: לא, זה לא הגיוני

גל ברנס:  בסוף בעבר שהיה את מסלול שכר, אז למישהו שבמקרה נפגע מאוד המחזור כי זה היה שלושה ימים, פתרנו את הבעיה של המחזור

גל ברנס:  אבל עכשיו אם הוא נפגע למרות המחזור? עדיף לו מסלול מחזורים

גל ברנס:  הוא יקבל שם יותר כסף והוא יקבל שם גם את כל הוצאות השכר שלו בתוכו

גל ברנס:  אז כבר זה - - -     

ינון אזולאי: נכון, הפעם זה עדיף להם

ינון אזולאי:  אבל מה שמדהים אצלכם, מה שלטובתכם אתם זוכרים, מה שאומרים לכם זה, אתם פתאום לא זוכרים

גל ברנס: זה רק אמיר זוכר

משה גפני: אפשר להתקדם

ירון גינדי: יש כאן לדעתי בעיה מבנית בחוק שתוציא הרבה חברות, הרבה עסקים מהחוק

ירון גינדי:  יכול להיות מצב – ואני רוצה שיגידו לנו לפרוטוקול – שאני הוצאתי עובדים לחל"ת

ירון גינדי:  לפי הניסוח שכאן, אני מחוץ למסלול מחזורים

ירון גינדי:  תגידו לי אתם

ירון גינדי:  הוצאתי עובד, היה לי עובד, רק תגידו שזה בסדר שגם הוצאתי – מה לא זה לא שילם עם שכרו? העסקתי אותו שבוע ראשון של אוקטובר, הוצאתי אותו לחל"ת, אני בפנים?     

מירב כהן: אתה הוצאת אותו לחל"ת, לא הייתי צריך לשלם לו את המשכורת, אז זה לא יוצא החוצה

ירון גינדי: אז זה בסדר? מתי זה לא שילם את שכרו?     

מירב כהן: זאת בדיוק השאלה ששאלת אותי למה במקדם יש חישוב גם של שכר - - - בגלל הדבר הזה

ירון גינדי: אני מסכים לזה

אליהו (אלי) רביבו: ירון, לא שילם את שכרו חל לגישתי, מתי שהוא לא הוציא אותו לחל"ת ועדיין לא העביר לו כסף, המדינה לא תשפה אותו בגין זה, זה בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  דיברנו על זה גם בדיונים הקודמים

ירון גינדי: לא, זה אני בעד, ברור שמורידים לו

ירון גינדי:  כי גם בהגדרה  - - -     

משה גפני: בסדר, הלאה

גל ברנס: אין הגיון להוציא אף עובד בכל המסלול הזה לחל"ת כי הוא מקבל עליו פיצוי

ירון גינדי: רק עכשיו עובר המסלול הזה

ירון גינדי:  רק עכשיו הוא עובר, לא היה את המסלול הזה

גל ברנס: טוב, בסדר, אבל אנחנו אומרים: אם הוא יחליט לא להוציא אתה תשנה מסלול - - -     

רועי כהן: גל, אנחנו ב-12 בנובמבר, לא ב-8 באוקטובר

רועי כהן:  אנחנו ב-13 באוקטובר, כבר אחרי תשלום של משכורות וכולי

רועי כהן:  אתה מתייחס לזה כאילו זה ה-8 באוקטובר

גל ברנס: זה היה ככה בכל המבצעים

נירה שפק: זה לא עושה את זה טוב

משה גפני: הלאה

ירון גינדי: אדוני, אני רוצה הבהרה, אדוני מנהל קרן הפיצויים, יש לך את הסמכות גם להקטין וגם להגדיל?     

מירב כהן: את הרכיב של ההוצאות הקבועות?      

ירון גינדי: כן

ירון גינדי: אפשר להעיר למה שקראת?     

משה גפני: רגע, תשלים

ישי פרלמן: רק אסיים

אליהו (אלי) רביבו: ירון, אם לא חייבים להעיר, לא מעירים

ירון גינדי: יש פה משהו מהותי

ירון גינדי:  בחוק הקודם היו לנו 47 הערות, פה ארבע

שולמית אלוני: כי זה מותאם לחוק

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, אנחנו מבקשים פה, בבקשה, אנחנו לא רוצים את כל התסבוכת הזאת ואנחנו לא רוצים להשוות לאוקטובר 2022 – אנחנו רוצים מה שקרה בפועל

ירון גינדי:  אסביר – פה הוא אומר לנו: אתם תבדקו את השכר הנחסך שלכם בהשוואה לשנה שעברה

ירון גינדי:  לא

אליהו (אלי) רביבו: הצעתי לכם שזה יהיה תלת חודשי בממוצע

ירון גינדי: לא, אסביר, כמו בחודשים הראשונים של הקורונה

משה גפני: הבנו, הבנו

ירון גינדי: אני רוצה את מי שהוצאתי לחל"ת, תוריד לי מהפיצוי

ירון גינדי:  מה אתה משווה אותי ל-2022?     

משה גפני: תודה

מירב כהן: זה בדיוק לא לשמור על העובדים

מירב כהן:  לא רק מי שהוציא לחל"ת

מירב כהן:  אם אנחנו נעשה רק מי שהוציא לחל"ת והוא החליט לפטר מישהו או משהו קטן - - -     

ירון גינדי: או שפיטרתי, או שפיטרתי, או שהחלטתי - - -     

אמיר קינן: בקורונה במרץ-אפריל זה היה מדויק

ירון גינדי: שנייה אחת, זה מהותי – אנחנו רוצים אמת

ירון גינדי:  אם חסכתי בשכר שלי, צריך להוריד לי את זה מהפיצוי, חד משמעית וזה מקובל על כל המעסיקים בישראל

ירון גינדי:  אבל איך נדע כמה חסכתי בשכר? לפי מה שחסכתי בפועל: פיטרתי מישהו בתקופה הזאת, הוצאתי מישהו לחל"ת, הורדתי למישהו אחוזי משרה, זה צריך לרדת לי ישירות מהפיצוי

ירון גינדי:  מה אתה משווה אותי לשנה שעברה?     

אמיר קינן: לכאורה מי שבמהלך השנה התייעל, מבחינת עובדים הוא ייפרע

משה גפני: אנחנו עושים היום כזה - - -     

מירב כהן: מה שהם הציעו, "הוא התייעל", זה יפגע בו

מירב כהן:  יש את הכיוון הפוך

מירב כהן:  עשינו את זה גם בפיצויים לפני חמישה חודשים זה היה בדיוק אותה נוסחה

מירב כהן:  גם בעבר זה היה אותו דבר

מירב כהן:  אי אפשר לעשות בדיקה באמת מהו חסך או איזה עובדים הוא החליט לא לשלם להם, בלי לעשות השוואה לתקופה קודמת

מירב כהן:  זה כמו להגיד: בואו נבדוק לו את המחזור של אוקטובר, בלי לבדוק את ההשוואה של אוקטובר שנה קודמת

מירב כהן:  זה בדיוק אותו דבר

אליהו (אלי) רביבו: מה קשור אוקטובר 2022 לאוקטובר שנה שעברה?     

מירב כהן: אין בעיה, אפשר לעשות ספטמבר, עסקים אחרים ייפגעו, יגידו: אני עונתי, בספטמבר היה לי יותר עובדים או פחות עובדים

אליהו (אלי) רביבו: תסתכל על הגישה שלי, מהיום הראשון הגישה שלי הייתה לקחת ממוצע של שלושה חודשים

אליהו (אלי) רביבו:  אמרתי את זה מהיום הראשון

ירון גינדי: אמיר, תספר להם איך עשינו בחודש הראשון של הקורונה

ירון גינדי:  אתה זוכר?     

גל ברנס: בקורונה זה היה בדיוק ככה

ירון גינדי: לא

ירון גינדי:  בחודש הראשון לא, מרץ-אפריל לא

ירון גינדי:  מרץ-אפריל היה מדויק, עשינו טבלאות של אנשים שיצאו לחל"ת

מירב כהן: ואז באתם ופניתם אלינו

ירון גינדי: נכון, כי - - -      

מירב כהן: אמרתם שזה עבודה - - -     

אמיר קינן: אבל למה? כי הקורונה המשיכה שבע תקופות והיה קשה לעקוב איזה אנשים יצאו לחל"ת, וקלטתי עובדים חדשים

אמיר קינן:  לא נכון

ירון גינדי: העניין הוא פשוט - - -     

מירב כהן: אני חייב להגיד: בקורונה היה משהו כזה בתחילה?     

שגית אפיק: - - - לקחתם  ממוצע של שלושה חודשים

מירב כהן: לא בדבר הזה אף פעם

מירב כהן:  בקורונה אני מדבר - - - החישוב - - -     

משה גפני: אז אולי נעשה את זה עכשיו? ממוצע של שלושה חודשים

אליהו (אלי) רביבו: ממוצע תלת חודשי, הוא משקף מציאות

אליהו (אלי) רביבו:  תמיד יהיה מי שייפול בין הכיסאות, זה נכון

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אין חליפה שנותנת מענה לכל המידות

מירב כהן: אין בעיה, אבל זה לא מה שהם מבקשים

גל ברנס: החוק אמרתם לאוקטובר מול אוקטובר, אי אפשר לעשות - - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא ביקשתי אוקטובר מול אוקטובר, אמרתי ספטמבר-נובמבר שנה שעברה

משה גפני: רק רגע

מירב כהן: לעשות שלושה חודשים – קודם כל זה השוואה

מירב כהן:  מה שירון מבקש הוא שלא תהיה השוואה, אבל כאן יש השוואה, מה שאתה מציע

מירב כהן:  אז קודם כל זה משהו אחר ממה שירון מבקש

אליהו (אלי) רביבו: קצת

אליהו (אלי) רביבו:  כי ממוצע זה משקף

אליהו (אלי) רביבו:  אל תקרא לי את אוקטובר מול אוקטובר כי הוא לא בהכרח משווה מצב קיים

מיכל שיר סגמן: יש לזכור שאתה מדבר על חודשים של קיץ ושל חגים

משה גפני: רגע, למה אי אפשר לעשות ממוצע של שלושה חודשים?     

מירב כהן: אסביר: קודם כל אפשר לעשות, אבל חשוב שתבינו, מה שירון ביקש זה לא את הממוצע הזה, הוא ביקש שלא נתעלם מתקופת הבסיס

משה גפני: לא מה שהוא מבקש, אני מבקש

מירב כהן: שנייה, הבעיה העיקרית – אנחנו מפתחים מערכת שאמורה לעלות אוטוטו כבר לפי הנוסחה הזאת

מירב כהן:  אתם מבקשים ממני עכשיו לעשות שינוי, אני צריך לבדוק גם זמנים לפיתוח המערכת לעשות את השינוי הזה

מירב כהן:  נקודה של לכותב "מוד" חדש, כבר פיתחנו את המערכת לפי מה שידענו מכל המבצעים הקודמים

מירב כהן:  פתאום לשנות גם את כל המתווה שיש

אליהו (אלי) רביבו: כפיר, לפני כמה זמן הצעתי תלת חודשי?     

מירב כהן: אני לא חושב שהוא תמיד נכון

אליהו (אלי) רביבו: ואתה לא התנגדת

אליהו (אלי) רביבו:  ואתם תמיד אומרים שאתם לא מתנגדים, אבל בסוף זה נופל

אמיר קינן: יש פה איבוד של הזמן וגם של העלאת השכר במשק, יש פה עיוותים אינסוף להשוות לשנה קודמת

כפיר בטט: הוחלט לא לעשות את זה והוחלט בחוק שאישרנו שבוע שעבר ללכת על אוקטובר מול אוקטובר

כפיר בטט:  זה מה שהוחלט

כפיר בטט:  אנחנו אמרנו אז - - - דיברנו על מה שהוצע

ירון גינדי: בוא נדבר רגע על המהות, מה בסוף הסעיף הזה אומר? הוא אומר: אם חסכת כסף בשכר, אני מוריד לך אותו מהפיצוי

ירון גינדי:  זה מה שאומר הסעיף

ירון גינדי:  כולנו מסכימים לזה, זה צודק, רק בוא נבין באמת מה חסכתי בשכר

ירון גינדי:  איך מה שחסכתי בשכר באוקטובר 2023 קשור למה ששילמתי שכר באוקטובר 2022?     

מירב כהן: כי לייצר את ההכנסה באוקטובר - - -     

משה גפני: כמה זמן לוקח לכם לשנות את כל ה - - -     

מירב כהן: אבדוק את זה

מירב כהן:  אבל אני חייב לענות לשאלה המקצועית – אנחנו משווים את תקופת הבסיס לאוקטובר שנה קודמת

מירב כהן:  כדי לייצר את המחזור באוקטובר שנה קודמת, העסקתי עשרה עובדים

מירב כהן:  אז אם אני בודק גם את השכר, אני צריך לבדוק בדיוק לאותו חודש

מירב כהן:  מקצועית, אני מתנצל, ירון טועה

משה גפני: כמה זמן ייקח לכם לעשות את הממוצע של שלושה חודשים? זה לא היה עד היום

כפיר בטט: אבל זה לא מה שהוא מבקש

משה גפני: כמה זמן ייקח לכם?     

מירב כהן: אצא לבדוק את זה

מירב כהן:  אני לא יודע

מירב כהן:  אנחנו כבר פיתחנו את המערכת

ישי פרלמן: אין סיבה

ישי פרלמן:  אף אחד לא רוצה את זה כרגע

ישי פרלמן:  אף אחד לא רוצה כרגע את השלושה חודשים

ישי פרלמן:  יש מי שרוצה את זה?     

שגית אפיק: זה מקובל עליו

מירב כהן: לא, הוא רוצה להוריד את ההשוואה בכלל

מירב כהן:  תקשיבו למה שהוא אומר

משה גפני: רגע, אתם לא מסכימים לשלושה חודשים?     

ירון גינדי: שלושה חודשים - - -     

ישי פרלמן: שאלה מקצועית – זה נכון לעשות שלושה חודשים אל מול חודש או שזה נכון להשוות חודש אל חודש?     

מירב כהן: אתם מבינים שאתם טועים במה שאתם אומרים? אם העליתי את השכר בשלושה חודשים לפני, השכר יהיה יותר גבוה, הירידה תהיה יותר גדולה, זה יוריד לך את הפיצוי

משה גפני: קודם כל שאלתי שאלה

גינדי ירון: אדוני היושב-ראש, אני יכול לדון בזה איתו בבקשה?     

מירב כהן: זה יפגע בכם ברוב הסיכויים

מירב כהן:  מה אמרתם כאן בדיון הקודם? שכבר העלו את השכר

מירב כהן:  אם אני אעשה ממוצע של שלושה חודשים לפני, אז תקופת הבסיס בשכר תהיה בוודאות יותר גבוהה, ואז יש לך ירידה יותר גדולה

מירב כהן:  אתה תפסיד כסף

ינון אזולאי: ירון, זה גם יכול לפתור לך את החגים

ירון גינדי: אנחנו יכולים לשבת איתו על זה כמה דקות אחר כך? אתם לא סוגרים את זה עכשיו, ואז נחשוב על הכול

משה גפני: בסדר

משה גפני:  אתה לא רוצה שלושה חודשים

משה גפני:  תשבו - - -     

ירון גינדי: אני לא אמרתי שאני לא רוצה שלושה חודשים

משה גפני: אני אמרתי

משה גפני:  בסדר, הלאה

משה גפני:  הבנתי

ינון אזולאי: חשבתי שאתה רוצה את הפשרה גם וגם

משה גפני: הוא רוצה גם וגם

ישי פרלמן: סעיפים 3 ו-4 אלה פסקאות שנוספו בהתאם לחוק לגבי עוסקים המדווחים על בסיס מזומן

שולמית אלוני: תסביר את זה, תתייחס גם למה זה שונה מהחוק

שולמית אלוני:  ותתייחס גם לשאלה של - - -     

כפיר בטט: זה לא שונה, התאמנו את מה שהיה בחוק

שולמית אלוני: רגע, רגע, זה לא בדיוק מובן בשתי הפסקאות הראשונות

שולמית אלוני:  גם לעניין קבלן ביצוע, לשאלתה של נירה שפק

מירב כהן: היא דיברה על קבלן כוח אדם

שולמית אלוני: פה זה היה קבלן ביצוע

מירב כהן: אסביר: קודם כל בסיס מזומן זהה לחוק, אותו דבר

מירב כהן:  מי שהוא בסיס מזומן בחד-חודשי, מבקש את נובמבר במקום את אוקטובר מול אוקטובר

מירב כהן:  ואם אתה דו-חודשי זה נובמבר-דצמבר מול נובמבר-דצמבר, בדיוק כמו שרשום בחוק שעבר שבוע שעבר

מירב כהן:       לגבי קבלני כוח אדם, יש כאן מוחרגים רק ממסלול מחזורים

מירב כהן:  הפגיעה של קבלני כוח אדם היא בתוך השכר של העובדים

מירב כהן:  הם זכאים כמו בכל המבצעים לקבל מסלול שכר

ירון גינדי: למה אין להם הוצאות קבועות לקבלני כוח אדם?     

מירב כהן: זה לא קשור להוצאות קבועות

ירון גינדי: למה הם מוחרגים? אין להם עובדי הנהלה? אין להם שכר דירה?      

מירב כהן: אותה הנהלה, הם קיבלו פיצוי

ירון גינדי: אין לו שכר דירה? אין לו ארנונה? לא הבנתי את זה, אין לו עסק? הוא לא עסק? אין לו שיווק? אין לו פרסום? אין לו רכבים?     

גל ברנס: הם היו תמיד מוחרגים

גל ברנס:  מה השתנה מהפעם הקודמת שהיה פה דיון?     

נירה שפק: אז עכשיו ראו ואמרו: רגע, משהו כאן לא בסדר

נירה שפק:  מותר

מירב כהן: זה לא הרבה יותר ארוך

מירב כהן:  בצוק איתן 55 ימים, זה היה בדיוק אותו דבר

מירב כהן:  ועדיין זה היה אותו דבר

נירה שפק: אמיר, בסדר, עכשיו אומרים, זה נשמע לא הגיוני

מירב כהן: תמיד זה היה ככה

ישי פרלמן: להמשיך?     

משה גפני: כן

שולמית אלוני: תסביר את הקודם, תסביר את זה, ותתייחס גם לסייג לגבי שהעסק פתח את עסקו לפני 1 בספטמבר והדוח הוגש עד 6 באוקטובר

ישי פרלמן: בעצם בצורה הזו, זה פשוט סך התשומות, סך ההוצאות שמוציא העסק שהוא רלוונטי לחישוב של שיעור ההוצאה הנחסכת, שבגלל ששיננו בחוק ואפשרנו גם למי שבספטמבר לדווח, אז בגלל זה הכנסנו פה כמו שהכנסנו בחוק את התופסת שלא הייתה בתקנות הקודמות שאלו בלבד, שאם העוסק פתח את עסקו לפני יום ט"ו באלול התשפ"ג

ישי פרלמן:  זהו

ישי פרלמן:  כל השאר זה כמו בתקנות הקודמות

שולמית אלוני: לא, שיניתם קצת

שולמית אלוני:  הייתה התייחסות לתשומה שניתנת לעוסק

שולמית אלוני:  אתם התייחסתם לרכישה או קבלת שירות

שולמית אלוני:  למה השינוי הזה?     

מירב כהן: יש את שניהם

מירב כהן:  בחוק יש גם עסקה וגם תשומה

מירב כהן:  בחוק יש שני הכיוונים

ישי פרלמן: בקודם זה טעות

ישי פרלמן:  פה אנחנו מתייחסים למי שמשלם ובחוק זה היה נראה שזה מתייחס למי שמקבל את השירות, אז נראה שעשינו שם איזה שינוי נוסח או הפוך, הפוך משינוי נוסח

נירה שפק: אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות שלא עולות כאן: פעם אחת כתוצאה מזה שעסקים שחייבו אחסנה עזבו את האזור ולא יכולים לאחסן, לדוגמת סינקופה אצלנו

מירב כהן: סינקופה הוא מסלול אדום

נירה שפק: רגע, רגע, אני נותנת דוגמה: על אחסנה שעלתה לו איקס היום זה עולה איקס כפול שתיים או איקס כפול שלוש, איפה זה באל ידי ביטוי?     

מירב כהן: כל העסקים ב-0 עד 7 שזכאים למסלולים אדומים, זכאים לדברים האלה

מירב כהן:  יושב נתנאל לידך, הסברנו את זה במצגות לכל מפעלי התעשייה, לכל העסקים בעוטף עזה שהם במסלולים אדומים, הם זכאים לדברים האלה

נירה שפק: אי אפשר להשוות לדברים קודמים

מירב כהן: זה כמו שהוא מגיע לנמל אשדוד, במקומם זה הוא לוקח את הסחורה לנמל חיפה ויש לו הובלה

משה גפני: נירה, התשובה חיובית

נירה שפק: והשאלה השנייה שלי, זה השוואה של גידול

נירה שפק:  נגיד באותו דבר, אם תשעה חודשים הכי טובים שלו היו בשנה הזו, לזה לא התייחסתם

נירה שפק:  אני לא רוצה שתשווה אותו לשנה שעברה

נירה שפק:  הרי אנחנו רוצים עסקים במגמת עלייה ותנופה

נירה שפק:  שתהיה את האופציה להשוות לאותה שנה עד לאותו רגע

נירה שפק:  סינקופה שנה שעברה - - -     

מירב כהן: - - - במסלול אדום - - -     

כפיר בטט: סינקופה הוא לא רלוונטי

נירה שפק: עוד הפעם, אני סתם אני נותנת דוגמה למסלול האדום, אני נותנת אותו כדוגמה אבל אני שואלת גם לגבי האחרים

נירה שפק:  יש מענה לדבר הזה? אם אני עסק שצמח השנה ואני רואה שבין ינואר לספטמבר עליתי?     

מירב כהן: ההשוואה כוללת עליות לתקופה אחת, כרגע לתקופה של שנה קודמת

מירב כהן:  אם רוצים השוואה אחרת, זה יוציא עסקים אחרים מאותו פיצוי

נירה שפק: או או

מירב כהן: אנחנו לא מסוגלים לייצר או-או, גם בשבוע ולפתח דברים כאלה

מירב כהן:  זה גם לא נכון מקצועית לעשות את הדברים האלה

מירב כהן:  עשינו את זה בכל המבצעים, תקופה קודמת מקבילה בשנה קודמת

מירב כהן:  תמיד זה היה הדרך הזאת

נירה שפק: אני אמרתי "או או", אני לא רוצה לבטל

נירה שפק:  אבל אם יש עסק צומח, אני עוסק צומח והשנה צמחתי, אני משוות לשנה שעברה ולא לצמיחה שלי

רועי כהן: יש אפשרות

רועי כהן:  הוא יכול להגיש רק את החצי - - - אמיר - - -     

נירה שפק: הוא אמר שלא

רועי כהן: הוא יכול להגיש השנה לגבי עסק צומח, בטח שהוא יכול להגיש

נירה שפק: זהו, אני אומרת, לא קיים

רועי כהן: למה לא?     

מירב כהן: על צמיחה? אם הוא הרחיב את העסק, פתח עוד סניפים, אמרנו כן

מירב כהן:  זה כמו עסק חדש

מירב כהן:  היא לא מדברת על פתיחת סניפים, היא אומרת, צמחתי בתוך העסק הרגיל שלי

מירב כהן:  לגבי זה, אנחנו לא יכולים להיכנס לכל פינה

מירב כהן:  אנחנו פונים לעסקים היותר גדולים של פתיחת סניפים והרחבה, אנחנו נכנסים לזה

רועי כהן: אם הוא הרחיב וכולי, על זה אז תגידי לו, אם הוא הרחיב

נירה שפק: אבל זה מה שאני אומרת

נירה שפק:  אם הוא הרחיב

מירב כהן: אם הוא הרחיב, הייתה לו מסעדה אחת בשנה הקודמת, ועכשיו בחודשיים האחרונים - - -     

נירה שפק: לא, היה לו עסק והוא הרחיב את העסק, בשנה הזאת הוא צבר יותר לקוחות, יותר חוזים

נירה שפק:  תשעה חודשים, זה לא ינואר, אנחנו מדברים על אוקטובר

נירה שפק:  אוקטובר זה מספיק

נירה שפק:  זה שלושה רבעונים שאפשר לבחון אותם

רועי כהן: איך הוא תרגם את הצמיחה הזאת? הגדיל בעוד עסק, הגדיל בעוד משהו

רועי כהן:  אם לא, אין קנה מידה להשוות

נירה שפק: כן

רועי כהן: אז זה בעיה

נירה שפק: זה אוקטובר, זה לא ינואר

מירב כהן: נירה, עסקים בעוטף עזה כי הפגיעה אצלם היא יותר חמורה, יש להם את כל הפתרונות המלאים האלה

מירב כהן:  לעסקים אחרים שהם מעבר לעוטף, נתנו את הפתרונות בהוראת הביצוע לגבי כל הרחבה של עסק, אם הוא פתח סניפים נוספים או עשה הרחבה מסיבית

מירב כהן:  אם הוא קיבל במקרה, באותו חודש באו לו יותר לקוחות לקנות את הדברים, אנחנו לא יודעים להתעסק בדבר הזה

נירה שפק: לא, אז דיברתי על תשעה חודשים, על מגמה

גל ברנס: מה שאמרנו תמיד: אפשר לבחור למה רוצים להשוות

גל ברנס:  היה פה דיון מאוד רחב תוך כדי חקיקה, ובחרו את אוקטובר 2022 כי זה באמת החודש שהכי משקף בצורה טובה את כל סיפור העונתית, כן עובד בחורף, עובד בקיץ, עובד בזמן מתאים

גל ברנס:  זה החודש שהעדיפו פה

נירה שפק: אני מבקשת שיוסף מסלול חריגים

גל ברנס: אי אפשר להתמודד עם 600,000 עסקים - - -     

נירה שפק: אני לא מאמינה ש-600,000 יש להם תנופה בין ינואר לספטמבר כולל

נירה שפק:  איך 600,000? הלוואי, כנראה המצב במדינה היה אחרת

נירה שפק:  כבוד היושב-ראש, הבנת מה ביקשתי?     

משה גפני: כן

נירה שפק: אני חושבת שיש אפשרות להגיש, זה לא הרבה עסקים, וצריך לתת מענה לאנשים שהשקיע

ינון אזולאי: בפעם הקודמת היה ועדת חריגים?     

נירה שפק: בפעם הקודמת דרשנו ועדת חריגים וכן הגשנו ולוונו אותם, גם אתה וגם אני מול אמיר

ינון אזולאי: לא היה פעם שעברה?     

גל ברנס: לא

נירה שפק: הוא עשה את זה, הוא עבד על זה מבוקר עד ערב

גל ברנס: יש השגות

גל ברנס:  השגה אפשר להשיג

גל ברנס:  אבל השגה זה בהינתן זה שאתה זכאי

נירה שפק: תעשו ועדת חריגים, תגבילו בזמן, תעשו ועדת חריגים

ינון אזולאי: אגב, יכול להיות שוועדת חריגים גם תפתור לכם הרבה בעיות

גל ברנס: רק שאף אחד לא יקבל כסף בסוף

ינון אזולאי: אני לא בטוח

ירון גינדי: אדוני היושב-ראש?     

משה גפני: כן?     

נירה שפק: רגע, רק שיתנו תשובה על ועדת חריגים

ינון אזולאי: ירון, יש דברים שאתה לא קשור אליהם

גל ברנס: אנחנו יודעים לבדוק דברים שהם רוחביים וקונקרטיים

גל ברנס:  עסק, עסק אי אפשר לבדוק אותו עכשיו, יש בסוף חוק וצריך לפעול לפי החוק

גל ברנס:  אי אפשר להסמיך מישהו ולהגיד: טוב, לא נראה לי החוק, אז אעשה משהו אחר

גל ברנס:  יש רציונל, יש רציונלים רחבים, למשל, אם יש עכשיו עסק ששיפץ, נשרף, בודקים עוד סניף, כל מיני דברים כאלה, אז אפשר להגיד שזה עומד ברציונל ואנחנו נצמדים

גל ברנס:  אבל אי אפשר לבדוק פרטנית אם עסק - - -     

נירה שפק: סליחה, אפשר לבדוק

נירה שפק:  זה אנשים

נירה שפק:  בואו לא נהיה מנותקים ממה שקורה

נירה שפק:  בוודאי שאפשר לעשות ועדת חריגים

נירה שפק:  תגדירו את הקריטריונים של ועדת החריגים, תגדיר אחד מהם עסק צומח ותשים ועדת חריגים

נירה שפק:  כמה עסקים כבר מדובר? זה לא מגיע לא למיליון וגם לא ל-300,000

משה גפני: תודה

משה גפני:  אני מבקש תשובה עד מחר

משה גפני:  אני עוצר את הדיון עכשיו, אני מבקש תשובות לגבי הדברים שסיכמנו שאתם - - -     

ירון גינדי: רק משהו קטן, רק את הסעיף הזה נגמור ובאותו סעיף אדוני היושב-ראש?     

משה גפני: למה?     

ירון גינדי: באותו סעיף

משה גפני: נו

ירון גינדי: באותו סעיף שהם קראו, יש פה לקונה בניסוח

ירון גינדי:  כתוב פה שצריך להגיש דוח לפי סעיף 131

ירון גינדי:  לא ניתן להגיש דוח לפי סעיף 131 עדיין לא על 2022 ולא על 2023

ירון גינדי:  או שהם יתקנו או שהם יגידו לפרוטוקול שאנחנו יכולים להשתמש גם במאזן בוחן

מירב כהן: הם ישתמשו במאזן בוחן, כי בעצם הלקונה נובעת מבקשה שלהם שהתשומות יחושבו מספטמבר עד אוגוסט ולא שנה קלנדרית וזה יוצר לקונה

מירב כהן:  נכניס את זה בהוראת הביצוע שזה לפי מאזני בוחן

ירון גינדי: למה שיהיה כתוב סעיף 131 אם זה לא? תכתוב לפי מאזן בוחן

גל ברנס: אפשר להחזיר על תשומות - - -     

ירון גינדי: למה לא? מה ההבדל? למה צריך להיות כתוב פה שזה לפי דוח שנתי וזה לא לפי דוח שנתי?     

מירב כהן: - - - ב-131, זה סעיפים שלא קיימים לא בתשומות שיעור - - - לצטט את זה

מירב כהן:  מאזן בוחן זה כל התשומות מופיעות בפנים

מירב כהן:  זה לא רלוונטי

ירון גינדי: בסדר, אני יכול להגיש לך לפי מאזן בוחן?     

מירב כהן: כן, רשמנו שזה יהיה בהוראת ביצוע

מירב כהן:  אי אפשר להוריד את זה

ירון גינדי: תודה

משה גפני: מה יש היום שאין מחר? אתחיל עם זה, את כל מה שאמרתי לגבי החקלאות, זה מה שאני הולך לעשות

משה גפני:  אתם אמורים לשבת

צביקה כהן: כן, אבל אני יכול להבין

צביקה כהן:  יש לי מלא לשבת איתו על כל האדומים, הירוקים באדום – אגמור עוד שבוע

צביקה כהן:  אני צריך ירוקים מ-0 עד 20, את זה לא אוכל לגמור מחר

צביקה כהן:  אני חייב ירוק מ-20 עד 40 להביא לתקנות, לחוקק אותו, כי אחרת לא יהיה

צביקה כהן:  ב-20 עד 40 אין לי כלום

צביקה כהן:  אין לי אדום

גל ברנס: יש את החוק של כל הארץ

צביקה כהן: הסיכום היה שב-20 עד 40 תהיה לנו חקיקה – תקנות כמו שפה

צביקה כהן:  לא בכל הארץ, תפסיקו

גל ברנס: אנחנו מוכנים

גל ברנס:  היה על זה במבצעים קודמים, אין בעיה לשים אותם

גל ברנס:  היה מסלול נורמטיבי במסלולים קודמים, נשים אותו

צביקה כהן: לא, לא, מה זה נשים אותו? אני רוצה שהמקדם שלו יהיה כמו שצריך

גל ברנס: מה עוד לא היה טוב במבצעים קודמים? מה עכשיו פתאום השתנתה כל החקלאות בישראל?     

צביקה כהן: כן, כן, כל החקלאות בישראל הלכה לצערי הרב לאבדון

צביקה כהן:  ואתה לא יודע את זה, זאת הבעיה שלכם

צביקה כהן:  זאת הבעיה שלכם

גל ברנס: לא, כי - - - לחקלאים היה מעל 20 קילומטר כמו יתר הארץ

צביקה כהן: לא, לא, זאת הבעיה שלכם

צביקה כהן:  20 עד 40 בשומר חומות, לא כמו 20 עד 40 במלחמה הזאת

צביקה כהן:  ברחו פה עובדים זרים

צביקה כהן:  הבעיה שלי - - -     

משה גפני: רגע, בסדר, זה - - -     

צביקה כהן: אני יושב פה מהבוקר, לא יכול להיות שהם יזרקו אותי לשמור חומות

צביקה כהן:  אין מצב

צביקה כהן:  אין מצב שאקבל את המקדם של שומר חומות

משה גפני: בסדר

משה גפני:  רק שתדעו שאני הולך איתו

משה גפני:  אני הולך איתו והיה סיכום

גל ברנס: היה סיכום שמקבלים מעל 20 קילומטר כמו יתר הארץ

גל ברנס:  זה מה שכתוב בסיכום

צביקה כהן: בשום פנים ואופן לא

גל ברנס: זה כתוב, יש נייר וזה כתוב עליו

גל ברנס:  כתוב מעל 20 קילומטר, כמו יתר הארץ

צביקה כהן: כתוב אדום

צביקה כהן:  זה לא נכון, כתוב אדום

גל ברנס: לא נכון

צביקה כהן: תקרא מה כתוב ותראה

ישי פרלמן: צביקה, זה לא דיון שאנחנו עושים עכשיו פה בוועדה

משה גפני: בסדר

משה גפני:  הדבר הראשון מחר שנעשה הוא לדבר על החקלאות

משה גפני:  בעזרת ה' לפי הסיכום שהיה, גם עם השר וגם אחרי זה עם - - - אנחנו הולכים למגמה הזאת, למתווה הזה

משה גפני:  ומה שאמרת, ואני מבקש מכם, תתגמשו עם העניין

משה גפני:  אמיר, תתגמשו עם העניין הזה

משה גפני:       אנחנו מחר בעזרת ה' נסיים את התקנות, נצביע על הישובים האלה שלא נמצאים בתוך המתווה

משה גפני:  תיקחו את זה בחשבון

משה גפני:  ואנחנו כנראה נצביע על אוקטובר ונסביר את העניין הזה ונראה מה אנחנו עושים, אבל אני רוצה מחר בעזרת ה' לסיים את התקנות

משה גפני:  יש אנשים שמחכים לכסף ומחכים לפתרון הזה, אני מאוד מודה לכם

ורד וייץ: אפשר שאלה?     

משה גפני: כן

ורד וייץ: לגבי מסלול מחזורים, אני מניחה שהשאלה נשאלה - - -     

משה גפני: אני לא נכנס עכשיו, תשאלי מחר

משה גפני:       הישיבה נעולה