ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 121, 2023-11-23 00:00

ישראל אייכלר: שלום וברוכים הבאים

ישראל אייכלר:  ועדת העבודה והרווחה התכנסה היום בישיבה השנייה

ישראל אייכלר:  הייתה הפסקה בישיבה הראשונה ועכשיו אנחנו בישיבה השנייה

ישראל אייכלר:  אנחנו מקריאים את חוק ההגנה לעובדים בשעת חירום מפני פיטורים

ישראל אייכלר:  היות וכבר היו דיונים ארוכים מאוד, נקריא עכשיו את החוק ונאשר אותו, או שלא נאשר, בהתאם להחלטת חברי הכנסת

ישראל אייכלר:      אני לא רוצה הפרעות

ישראל אייכלר:  אם יש הערות לגבי סעיף מסוים, שכל אחד ירשום את ההערה ואחר כך נאפשר את ההערות

ישראל אייכלר:      היועצת המשפטית של הוועדה, עורכת דין נעה בן שבת, תקריאי בבקשה

נעה בן שבת: חוק הגנה על עובדים בשעת חירום (תיקון מס' והוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ"ד–2023

נעמה לזימי: ענת, אפשר להוסיף מסגרת תעסוקתית לילדים עם צרכים מיוחדים? נעה, סליחה

נעמה לזימי:  מצטערת

ורד וייץ: אדוני, סליחה, אפשר לשאול משהו?     

ישראל אייכלר: אפשר לרשום את ההערה, ולאחר שאני אאפשר להעיר, כל אחד יוכל להעיר

נעמה לזימי: אז לא תוך כדי? בסדר

ורד וייץ: אחר כך יהיו הערות? טוב

ישראל אייכלר: אני לא מפסיק את הרצף

נעה בן שבת: אדוני, אפשר בכל זאת להגיד משהו על הסעיף, או שאתה רוצה שנקריא את הכל?     

ישראל אייכלר: זכות הדיבור היא רק שלך

נעה בן שבת: ההוראה שאנחנו מבקשים כאן היא הוראה קבועה, ותיקון הנושא של ילד או תלמיד בעל מוגבלות הוא בעקבות הערה שהעירו בדיון הקודם לגבי התיקונים בחוק החינוך המיוחד, שחלו בהוראות הללו בהגדרת ילד

נעה בן שבת:      לנושא המעונות ונושא מוסד חינוך – זו רשימה לא סגורה

נעה בן שבת:  אמנם פה פירטנו סוגים מסוימים של מעונות ושל מסגרות, זו לא רשימה סגורה שמראש היא קבועה לרבות

נעה בן שבת:  הוסיפו את הרשימות המקובלות מאוד של ילדים, אבל היא לא אמורה להיות רשימה סגורה

נעמה לזימי: נחזור לזה אחר כך

נעמה לזימי:  הכל טוב

נעה בן שבת: יש לנו התייחסות לנושא של אומן שעובד שיש לו זכאויות כהורה של ילד

נעה בן שבת:  זה חל גם לגבי ילד האומנה שאצלו בכפוף לאישור מנחה אומנה

נעה בן שבת:      אדוני, בסעיף 3, הוראת שעה, לפי בקשת המשרדים והממשלה, אנו מציעים לחזור למתווה המקורית שדיברה על שלושה חודשים בהתחלה, ולאחר מכן על אפשרויות של הארכה בעוד תקופות – סך הכל עד שנה

מיכל וקסמן חילי: חשבנו אז, בדיון הקודם, לתת מענה לזמן קצר

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  זה מה שעושים

נעה בן שבת: אמרנו שזה יהיה עד 7 בינואר

ישראל אייכלר: כן

מיכל וקסמן חילי: אה, סליחה

מיכל וקסמן חילי:  זה מה שתיקנת, למעשה

ישראל אייכלר: תקשיבו להקראה, כי לפעמים זה תוקן

נעה בן שבת: זאת אומרת שאנחנו מאפשרים לסגור את מוסד החינוך גם בגלל הודעה שקיבל העובד ממוסד החינוך או מהרשות המקומית על כך שהוא נסגר

נעה בן שבת:  בדיון הקודם דיברנו על כך שאולי צריך לדבר גם על סגירה היברידית של מוסד החינוך, שנסגר רק למספר שעות, אבל היו כמה בעיות שעלו עם הנוסח

נעה בן שבת:  דיברנו על שעות הפעילות, שכוללות גם שעות בזום, וזו לא הייתה הכוונה

נעה בן שבת:  לכן אנחנו מציעים להישאר עם המונח "סגירה"

נעה בן שבת:  משרד העבודה, מהי עמדתכם? האם זה יכול לכלול גם סגירה חלקית?     

דקלה חורש: להבנתנו, סגירה של מוסד חינוך כוללת גם סגירה חלקית, ולכן העובד יכול להיעדר בנסיבות הללו

נעמה לזימי: כלומר אם הוא לומד בזום ולא מגיע פיזית עם הילד?     

דקלה חורש: נאלץ להשגיח

דקלה חורש:  או שקיצרו שעות, אין צהרון או חלק מהמסגרות שאנחנו מדברים עליהן שהן מסגרות של השגחה

דקלה חורש:  להבנתנו זה נכנס בגדר סגירה

נעמה לזימי: זה אומר סבא, סבתא, דוד או דודה?     

נעה בן שבת: לא

נעה בן שבת:  בן משפחה מוגדר - - -     

נעמה לזימי: רק אח, אחות, אמא ואבא?     

נעה בן שבת: רק רגע

נעה בן שבת:  הורה של בן זוג - - -     

נעמה לזימי: זה לפי החוק של התגמולים

נעה בן שבת: לא, לא

נעה בן שבת:  רק רגע

נעה בן שבת:  אני רק אפתח את החוק, ברשותכם

נעה בן שבת:  שניה אחת

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד משהו רק על זה

נעמה לזימי:  היו לנו כמה פניות ציבור ממשפחות חטופים, ורובן היו מדודים, בגלל שההורים ממוטטים מאוד והדודים עצרו הכל והחליטו לאסוף את המשפחה ולסייע

נעמה לזימי:  זו אוכלוסייה קטנה, ואולי צריך להגן עליה

ישראל אייכלר: כן, אבל בואו נשמע

ישראל אייכלר:  מצאת את זה?     

נעה בן שבת: לא, אני רוצה להסביר

נעה בן שבת:  כרגע, בלי קשר להצהרה, ההצעה היא לתת להורה ולבן הזוג זכאות להיעדר

נעה בן שבת:  לבן משפחה אחר – מוצע רק ילדו של החטוף או הנעדר, או אחיו, ועל האח – מוצע להרחיב את הגדרתו בחוק מימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים, כי מדובר גם על אחים חורגים

נעה בן שבת:      אבל לגבי סבא, סבתא ודודים – כרגע לא נמצא כאן

נעה בן שבת:  אני רק רוצה להזכיר שבהצעת החוק שהציע משרד העבודה התבקש שיהיה רק בן משפחה אחד כאמור, וכאן יש הרחבה שניתן לכל בן משפחה כאמור

ישראל אייכלר: זאת אומרת אם אין בן משפחה יותר קרוב, אפשר לתת למישהו אחד שהוא יותר רחוק?     

נעה בן שבת: נשמע מה אתם אומרים על זה

אפרת רייטן: יש עכשיו הרבה סבים וסבתות שמטפלים במשפחות

דקלה חורש: אבל אנחנו לא בטוחים שהם בגילאי עבודה

אפרת רייטן: אז יהיה מאוד טרגי אם הם כן צריכים לעבוד

ישראל אייכלר: מה התשובה שלכם?     

דקלה חורש: כמו שהציעה הוועדה, אנחנו חשבנו שיהיה נכון להיצמד לחוק תגמולים מיוחדים ולבני משפחה כמו שהוגדרו שם

נעמה לזימי: אבל פה אנחנו לא מבקשים תגמול

ישראל אייכלר: אבל כמו שאומרת חברת הכנסת לזימי, אם יש מישהו שאין לו משפחה מקרבה ראשונה, אולי לאפשר לאחד מקרובי המשפחה הרחוקים יותר ולהסמיך אותו באופן חריג

דקלה חורש: אנחנו לא רואים בעיה אם זה דוד או דודה

נעמה לזימי: וזה לא בא להרחיב את חוק התגמולים, אלא בא להגן עליהם מפני פיטורים

אפרת רייטן: אבל מה שאתם מציעים עכשיו נכנס ללשון החוק או שצריך לתקן?     

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  מספיק שזה בפרוטוקול

נעה בן שבת: לא, בוודאי שצריך לתקן

נעה בן שבת:  לא הבנתי מה ההסדר שאתם מדברים עליו

ישראל אייכלר: שאם אין לו מישהו קרוב שהוא יהיה אחראי, הולכים על פי אותו חוק - - -     

נעמה לזימי: נעה, אם אין בן משפחה כאמור - - -     

נעה בן שבת: אז אם אין בן משפחה, הולכים למי שמקבל את המענק לפי חוק מימון הוצאות?     

ישראל אייכלר: כן, הכי קרוב

נעמה לזימי: זה נראה הפתרון ההגיוני

יבגני סובה: רגע, חוק התגמולים מגדיר מה קורה במקרה שאין קרבה ראשונה?     

ישראל אייכלר: כן, כן

ישראל אייכלר:  יש שם

נעה בן שבת: לא, חוק התגמולים נותן את הזכאויות לפי בני משפחה, מקבלים לפי חוק משפחות חיילים שנספו במערכה

נעה בן שבת:  בחוק מימון הוצאות יש אפשרות שאם אין בן משפחה, הורה או בת זוג, הולכים לאחים

ישראל אייכלר: עשינו דירוג שלם

נעה בן שבת: ובסוף מגיעים לבן משפחה הקרוב הכי קרוב

אפרת רייטן: זה מה שנקרא החוק לסיוע על חטופים ונעדרים

נעמה לזימי: אבל הפתרון הזה לא מדויק

נעמה לזימי:  אני רוצה לאתגר

ישראל אייכלר: זה לא דיון עכשיו

נעמה לזימי: סליחה

נעמה לזימי:  אני רק אומרת שאי אפשר להסתמך על אחד, כי לא פעם אותו בן משפחה שקיים הוא ממוטט, ולכן צריך עוד בן משפחה שלוקח את הקמפיין ממש על עצמו

נעמה לזימי:  אני אומרת לכם שהם ממש עזבו את חייהם, פגשנו אותם

נעמה לזימי:  זו קבוצת אוכלוסייה קטנה ביותר - - -     

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים כאן על הגנה מפני פיטורים

נעמה לזימי: רק מפני פיטורים, שהם רק יודעים שהם מוגנים מפיטורים

ישראל אייכלר: זה מה יש

נעמה לזימי: לא פיצוי ולא שום דבר

ישראל אייכלר: אז הם אמרו בפירוש שאם אין מישהו שיכול או מסוגל, יתנו למישהו אחר

נעמה לזימי: אבל אתם מדברים על אחד

נעמה לזימי:  אני אומרת שצריך - - -     

ישראל אייכלר: לא צריך יותר מאחד

נעה בן שבת: המענק יכול להינתן אם אין בת זוג ואין הורים

נעה בן שבת:  המענק יכול בסוף להינתן לקרוב משפחה

יבגני סובה: אז הוא גם יהיה מוגן מפני הפיטורים

ישראל אייכלר: בדיוק

ישראל אייכלר:  האיש שמטפל יהיה מוגן

יבגני סובה: זה מקובל

ישראל אייכלר: הלאה

יבגני סובה: מי שזכאי למענק, יהיה גם מוגן מפני הפיטורים במקרה ואין משפחה יותר קרובה

נעמה לזימי: אני רוצה להוסיף משהו, אבל לא באמצע ההקראה

נעמה לזימי:  אחר כך אני אשאל אותך

נעה בן שבת: זה בנוסף לילד או לאח, שכן מקבלים את ההגנה

ישראל אייכלר: במידה והוא לא מסוגל

נעה בן שבת: השאלה היא אם אנחנו נכנסים לכל המבחנים האלה

נעה בן שבת:  צריך לזכור שאנחנו שואלים את עצמנו האם המעסיק שרוצה לפטר את עובד שלא מגיע, האם הוא יודע מה המצב

נעה בן שבת:  אנחנו לא יכולים להכניס לו הרבה מאוד - - -     

יבגני סובה: אז זה שימוע

יבגני סובה:  אי אפשר לפטר בלי שימוע

נעה בן שבת: לכן צריך שזה יהיה ברור

נעמה לזימי: אני רק מזכירה שמדובר ב-200 אנשים

נעמה לזימי:  זו קבוצת אוכלוסייה ממש - - -     

נעה בן שבת: אבל את מדברת על כל בני המשפחה שלהם

נעה בן שבת:  את מדברת על כל האחים, על הילדים

נעמה לזימי: טוב, אני אדבר איתך בהפסקה

נעמה לזימי:  אני אתן לך להקריא את זה

נעה בן שבת: אני לא יודעת אם תהיה הפסקה

נעמה לזימי: לא, בטח יכתבו את ההערות

ישראל אייכלר: קודם כל נקריא, נראה מה נהיה

ישראל אייכלר:  אם יהיו הערות חשובות מאוד ואנשים ירצו להביע אותן, ניתן להם

ישראל אייכלר:  המטרה של הכינוס הזה היא להצביע

ישראל אייכלר:  אם נמשוך את זה עוד שבועיים - - -     

נעמה לזימי: בגלל זה אני אומרת שנמשיך ומקסימום אני אשאל את השאלה אחר כך

נעה בן שבת: מנויים בסעיף 11 הם כל מיני אנשים שמשתייכים לארגון עזר

נעה בן שבת:  אנחנו בעמוד 3 וקראתי את סעיף (ב2)

נעמה לזימי: מה שדיברנו עליו בפעם הקודמת הוא הוספת הגנה על ההורים שנמצאים עם פצועי פעולות איבה או מלחמה בבתי החולים

נעה בן שבת: למעשה חשבנו שהנושא של הפצועים צריך לקבל ביטוי במסגרת הזכאויות לפי חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה

נעה בן שבת:  שם יש סדרה של זכאויות, או חוק נכי צה"ל - - -     

נעמה לזימי: כולל הפצועים עצמם, כן

נעה בן שבת: עיקר המענה שם הוא לפצועים עצמם

נעה בן שבת:  שם לבן משפחה של נכה המאושפז ניתנת אפשרות לכל מיני הטבות שנובעות מכך שהוא צריך לבקר את בן המשפחה המאושפז

נעה בן שבת:  יש שם  את התנאים

נעה בן שבת:  נדמה לי שאפילו משלמים לו תשלום חלף הכנסה

נעמה לזימי: אבל הוא לא מוגן מפני פיטורים

ורד וייץ: אבל זו לא אותה מאטריה של הגנה מפני פיטורים

ורד וייץ:  מה יקרה אם, בעזרת השם,  אותו פצוע יחלים, ואותו קרוב שטיפל בו ירצה לחזור לעבודה ובינתיים פיטרו אותו? מה עשינו בזה?     

נעה בן שבת: בסדר גמור

נעה בן שבת:  אתם רוצים להגיד שכל נכה - - רגע, לגבי הנכים אני רוצה לשאול שאלה

ישראל אייכלר: מה עמדת הממשלה?     

נעה בן שבת: שניה, אני רק רוצה לשאול שאלה

נעה בן שבת:  מדוע ההגנה על הפיטורים הזו לא ניתנת לכל הנכים כל הזמן? הרי כרגע יש לי הוראת שעה שנובעת ממצב המלחמה, ואז אנחנו מדברים על החטופים, הנעדרים והמפונים שהמצב שלהם נגרם מהמצב הזה

נעה בן שבת:  נכים יכולים להיות לאורך כל השנים

אפרת רייטן: אבל לא מדברים על הנכים

נעה בן שבת: על מי אתם מדברים?     

נעמה לזימי: כשחייל נפצע ואמו בבית החולים

נעה בן שבת: נכון, אבל זה יכול לקרות גם במהלך החיים הרגילים

נעמה לזימי: נכון, אני אומרת

נעמה לזימי:  נפצעו במסיבה, המשפחה מטפלת בהם, יש שיקום

נעה בן שבת: כן, אבל גם נפגע איבה בפיגוע אחר שלא במסגרת המלחמה

נעה בן שבת:  גם שם המשפחה לא מקבלת הגנה מפני פיטורים

נעה בן שבת:  אנחנו בחוק שנובע משעת החירום, אז בואו נדבר על הדברים שייחודיים לשעת החירום

נעמה לזימי: לא, אני לא מקבלת את זה

נעמה לזימי:  מה אנחנו פתאום פותחים את זה? יש כאן אלפי הורים שסועדים את ילדיהם בבית חולים

נעמה לזימי:  זה רק כדי להגן עליהם מפיטורים, אני אפילו לא מדברת על תגמול נוסף

נעמה לזימי:  אנחנו מבינים שהם יוכלו לחזור לשגרת חייהם

נעמה לזימי:  חלק מהפצועים משתחררים מהר ואפשר להמשיך בחיים, חלק בשיקום ממושך

נעמה לזימי:      זו גם לא אוכלוסייה גדולה מדי

נעמה לזימי:  אנשים מטפלים בילדים שהם במצב לא פשוט

נעמה לזימי:  אנחנו מדברים רק על המתים וההרוגים כי יש יותר מדי

נעמה לזימי:  המון פצועים

ישראל אייכלר: יש לי שאלה למשרד העבודה בעקבות הדברים שלך

ישראל אייכלר:  בימים כתיקונם אדם שיש לו ילד חולה, או אישה חולה והוא נמצא איתו בבית חולים והמעביד רוצה לפטר אותו, האם יש לו הגנה?     

דקלה חורש: באופן עקרוני, יש לו זכאות להיעדרויות מכוח חוקי העבודה

ישראל אייכלר: יש לו זכאויות להיעדרויות? אי אפשר לפטר אותו?     

נעה בן שבת: אבל הוא לא מוגן מפני פיטורים עבור הילד או בן הזוג?     

דקלה חורש: יש לו זכויות להיעדרויות מכוח חוקי עבודה שונים

דקלה חורש:  הוא לא מוגן - - -     

יבגני סובה: את מדברת על חופשות מחלה

ורד וייץ: אדוני, יש לו זכות ליותר ימי מחלה, ובזמן מחלה אסור לפטר, כך שיש לו הגנה

נעה בן שבת: לא

נעה בן שבת:  בזמן מחלה שלו אסור לפטר אותו, ימי מחלה של העובד

נעה בן שבת:  ההגנה מפני פיטורים לא חלה בזמן מחלה של מישהו אחר

אפרת רייטן: ושל הילד, נעה?     

נעמה לזימי: אני מזכירה שבדרך כלל אין הגנה מפני פיטורים לכוחות ביטחון, ואנחנו מסדרים פה איזו לקונה

נעמה לזימי:  אז למה עם הפצועים אנחנו לא עושים את זה?     

אפרת רייטן: אדוני היו"ר ,יש לי שאלה

ישראל אייכלר: העלית שאלה שנוגעת לכל ימות השנה

ישראל אייכלר:  כל בתי החולים מלאים באנשים שנמצאים עם הילדים

אפרת רייטן: אני מסכימה איתך, אדוני היו"ר, אבל למרות הנסיבות הנוראיות שאנחנו נמצאים בהן, כמו שאתה אומר, יש לכך השלכה יותר רחבה על ימים אחרים ועל פציעות אחרות, יש פה שאלה עקרונית

ישראל אייכלר: לכן שאלתי את משרד העבודה מה עמדה שלהם

ישראל אייכלר:  הם צריכים לגבש עמדה

דקלה חורש: אני אשמח להתייחס

דקלה חורש:  דקלה חורש ממשרד העבודה, אם לא אמרתי את שמי

דקלה חורש:  הקונספט של החוק הוא הגנה על עובדים בשעת חירום, על אילוצים שנגרמו לעובדים עצמם בגלל שעת החירום, היעדרויות בעקבות השגחה על ילדיהם בגלל הוראה של פיקוד העורף או של רשות לסגור מוסדות חינוך

דקלה חורש:      האילוץ נובע ממצב החירום, ואני חושבת שאנחנו עושים הרחבה שאנחנו לא יודעים לאמוד את ההשלכות שלה

דקלה חורש:  כאן עשינו הרחבה לנשות משרתים ועוד דברים, ואלה סוג של הרחבות שבמאטריה המיידית לא מתאימות

נעמה לזימי: עכשיו היה את הגיוס הכי גדול שהיה אי פעם במדינת ישראל, כ-360,000 חיילי מילואים גויסו

נעמה לזימי:  מן הסתם יהיו לכך השלכות רוחב, של נוכחות, חלוקת משמרות בבתי חולים ועוד הרבה דברים

נעמה לזימי:      בעת הזו, אלה אוכלוסיות של פצועים שאנחנו לא יכולים לא להבין את החשיבות של בני המשפחה בליווי הפצועים במשמרות ותורנויות

נעמה לזימי:  ההגנה מפני פיטורים מאפשרת לאישה, לאח או להורים לסעוד את האדם או להיות איתו

דקלה חורש: חברת הכנסת לזימי, במה זה שונה?     

נעמה לזימי: כי אנחנו במלחמה וזה שונה

דקלה חורש: לא, שניה

דקלה חורש:  מה שונה ממצב, חלילה, שיש לנו קרוב שנמצא בחולי גדול מאוד ואנחנו צריכים להיות שם ולא עשינו את הדיון - - -     

יבגני סובה: אני מזכיר שזו הוראת שעה לשלושה חודשים

יבגני סובה:  אנחנו לא מדברים על חוק שייכנס לשנים

ישראל אייכלר: מדובר בפירוש שיהיה אפשר להאריך כל הזמן

ישראל אייכלר:  לא הסכמנו על שלושה חודשים בלבד

ישראל אייכלר:  עד שנה

נעמה לזימי: אבל לא דיברתי על הארכה

דקלה חורש: אני רק רוצה להזכיר - - -     

יבגני סובה: אבל אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שרוב הפצועים השתחררו מבית החולים בחודשים הקרובים, אז אולי אפשר לדון בסעיף הזה בסיבוב הבא

אפרת רייטן: אין פה רוב

ישראל אייכלר: מה תעשה עם הפצועים הבאים?     

יבגני סובה: כרגע, יש את הכמות הגדולה

אפרת רייטן: השאלה היא כמה מקרים יש כאלה

אפרת רייטן:  כמה?     

ישראל אייכלר: 370 פצועים

יבגני סובה: היום יש בבית החולים 370 פצועים?     

אפרת רייטן: כן

אפרת רייטן:  ממה שראיתי מהשטח, מקומות העבודה מבינים את האירוע הזה ומגיעים להסכמות עם האנשים, ובינתיים מכילים את זה ולא מפטרים או אומרים "בואו נוציא אתכם

אפרת רייטן:  בואו נעזור לכם"

אפרת רייטן:  זה לפחות מהדברים שאני נתקלתי בהם

נעמה לזימי: הרוגע הזה כל כך חשוב

אפרת רייטן: אני מתחברת לעמדה של היו"ר – החשש הוא שלמרות שזו הוראת שעה, אנחנו מפלים באופן מאוד ברור את האנשים האחרים שסועדים את הפצועים שלהם מאירועים אחרים ולא מגנים עליהם

ישראל אייכלר: אני לא הבעתי דעה

ישראל אייכלר:  הצגתי שאלה למשרד העבודה מה העמדה שלהם

נעמה לזימי: אבל אפרת, אני בטוחה שבשגרה אין את כל המערך שמגויס מסביב שלא בטוח אפילו יש בנמצא

ישראל אייכלר: צריך לחשוב על זה בהקדם

ישראל אייכלר:  הייתי אומר באופן כללי שמבחינה ציבורית אני לא מקנא במפעל, מעסיק או חנות שיפטר מקרה כזה, ואף אחד לא ירצה לקנות אצלו

נעמה לזימי: אבל לא נדע

ישראל אייכלר: נדע

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אי אפשר לקחת ולהוריד מהנושא

יבגני סובה:  אם מישהו נמצא בפיגוע לפני 7 באוקטובר, והוא מטופל אז אנחנו מפלים גם אותו, כי אנחנו מדברים על החל מ- 7 באוקטובר

יבגני סובה:  אני חושב שצריך להשאיר את זה כפי - - -     

ישראל אייכלר: זו השאלה שהצגתי

אפרת רייטן: זה מה שאני אומרת

אפרת רייטן:  פגשתי בתל השומר חייל שהיה בפיגוע דריסה ונמצא שם כבר שבעה-שמונה חודשים, יחד עם שאר הפצועים מ"נובה" והחיילים

אפרת רייטן:  מה עם ההורים שלו?     

יבגני סובה: אי אפשר לשנות את זה ולהשאיר את הנושא של 7 באוקטובר

יבגני סובה:  זה בלתי אפשרי

יבגני סובה:  כך אני חושב

נעמה לזימי: אבל בדיוק כמו שאנחנו מגנים על נשות חיילי המילואים שבשגרה הן לא מוגנות כשהמילואימניקים יוצאים לחודש

ישראל אייכלר: אני חשבתי לתומי שילדים חולי סרטן למשל יש להם הגנה להורים מפני פיטורין

ישראל אייכלר:  אין דבר כזה?     

דקלה חורש: לא

דקלה חורש:  יש להם אפשרות להיעדר כדי - - -     

ישראל אייכלר: כמה זמן להיעדר?     

נעה בן שבת: אני חושבת ש-18 ימים

נעה בן שבת:  אה, ילדים חולי סרטן אפילו יותר

נעה בן שבת:  לדעתי זה 90 ימים

דקלה חורש: יש הגדרה של מחלה ממארת

דקלה חורש:  אני חושבת שהתיקון חל - - -     

נעה בן שבת: אבל גם הורה של אדם עם מוגבלות באופן כללי, גם אם הוא אדם מבוגר עם מוגבלות, יש לו 18 ימים

ישראל אייכלר: חברת הכנסת לזימי, יש לי רעיון

ישראל אייכלר:  אם הם אומרים שלהורים לילדים חולי סרטן יש 90 יום הגנה, אז חטופים  - - -     

נעמה לזימי: לא, דיברתי על פצועים

ישראל אייכלר: שאלתי על חטופים

נעמה לזימי: דיברנו על פצועים

נעמה לזימי:  למשפחות חטופים יש את ההגנה

ישראל אייכלר: אה, הם כבר מוגנים?     

נעמה לזימי: אני דיברתי על הפצועים בשבת - - -     

אפרת רייטן: לחטופים יש הגנה בחוק

נעמה לזימי: אנחנו מדברים היום על כל הנופלים ומי שנרצחו

נעמה לזימי:  כבוד יו"ר הוועדה, בתוך כל זה יש לא מעט פצועים שהמשפחות סביבן - - -     

ישראל אייכלר: את לא מדברת על החטופים?     

נעמה לזימי: לא

נעמה לזימי:  על הפצועים

ישראל אייכלר: אז אם את מדברת על פצועים, יש פצועים כל השנה בכל המקומות

ישראל אייכלר:  כשאת מדברת על חטופים, רציתי להשוות אותם לילדים - - -     

נעמה לזימי: לא, על חטופים עשינו

עילם שניר: אפשר להתייחס? עילם שניר, משרד המשפטים

עילם שניר:  צריך לזכור, לאדם שמטפל באדם עם מוגבלות יש הגנה על בן משפחה מאיסור הפליה בחוק שוויון

עילם שניר:  זה גם יכול לתת מענה

עילם שניר:  אמנם לא איסור פיטורים, אבל זה נותן איזשהו מענה חלקי במקרים בהם הפיטורים יהיו קשורים לעצם הטיפול

עילם שניר:      הערה על הסעיף עצמו, לא להרחבה שביקשו

עילם שניר:  אחרי המילים "עקב שירותו של בן הזוג של העובד" אני מציע להכניס גם את "הורהו האחר של הילד"

עילם שניר:  דובר גם על גרושים בדיון הקודם

עילם שניר:  זה משהו שלדעתי נשמט

נעמה לזימי: קיבלנו פניות ציבור על נשים גרושות

עילם שניר: צריך להבהיר שמבחינתנו הסעיף הזה לא מתנה את ההיעדרות בסגירת המוסד החינוכי

עילם שניר:  מבחינתנו המקרים האלה כן נכנסים כשהמוסד החינוכי סגור כבר - - וזה רק מרחיב

נעמה לזימי: רק לוודא, זה מכיל גם את חיילי המילואים בחוק השיפוט? בסדר

עילם שניר: כן

עילם שניר:  הצבא יכול להתייחס לזה כאן

עילם שניר:  יש פה גם את סעיף 11 שמדבר על אוכלוסיות נוספות

נעה בן שבת: אבל השאלה היא אם לא צריך לגדר

נעה בן שבת:  אמרנו שבתקופת הוראת השעה, שהיא קבועה לשלושה חודשים, יכול להיות שגיוס המילואים יהיה קצר יותר? האם צריך להתנות את זה בגיוס מילואים? כי מדובר גם על חיילי סדיר וגם קבע

עילם שניר: יכול להיות שאפשר להבהיר שהשירות הוא כתוצאה מפעולות המלחמה או פעולות האיבה ואז זה קשור למלחמה

נעה בן שבת: אבל איך המעסיק יידע אם השירות הוא כתוצאה מהמלחמה? אתם מציעים אולי להגיד את זה? אולי כל עוד עומדת בתוקפה הכרזה על מצב מיוחד בעורף? לא?     

עילם שניר: מה, מבחינת - - -     

נעה בן שבת: אם הוא מגויס

נעה בן שבת:  בסדר

ישראל אייכלר: הדברים שלך ברורים

עילם שניר: לא, אני רוצה להבין את השאלה של נעה

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  השאלה לא הייתה במקומה, כי כל זמן שהוא מגויס, המעביד חייב לשמור עליו

ישראל אייכלר:  המעביד יודע בדיוק מתי הוא היה ולא היה

עילם שניר: יכולה להיות סיטואציה הפוכה – מצב החירום הסתיים אבל המילואים נמשכים

ישראל אייכלר: אם הוא במילואים, אז הוא מוגן

דקלה חורש: זה לא למצב של מילואים

דקלה חורש:  רק להבהיר את מה שהיועצת המשפטית ניסתה להגיד ואני חושבת שהיא הערה צודקת

דקלה חורש:  לא מדובר על מצב גיוס של מילואים, אלא על מצב הגנה לחיילי סדיר וקבע

דקלה חורש:  לכאורה אם אין הכרזה על מצב חירום, בני הזוג שלהם לא אמורים ליהנות מההגנה כי הם חוזרים לשגרה שלהם

דקלה חורש:  הציעה היועצת המשפטית להצמיד את זה לתוקפה של הכרזה על מצב מיוחד בעורף ואני חושבת שיש בזה

ישראל אייכלר: אם אתם מסכימים, אנחנו ודאי מסכימים

נעה בן שבת: אבל אני רואה שהצבא עושה "לא"

רס"ן רועי חכם: שלום, אני רועי

רס"ן רועי חכם:  אני יועמ"ש פרט מצה"ל

רס"ן רועי חכם:  יש כאן בסיס מסוים למה נקבעה הוראת השעה ולמה קובעים אותה לשלושה חודשים

רס"ן רועי חכם:  לדעתנו גם בנסיבות אלה, כדאי שכל אנשי צה"ל יהיו מוגנים לתקופה הזו

רס"ן רועי חכם:  אין סיבה שיהיה שוני מסוים בין אנשי צה"ל וההגנה עליהם תהיה לתקופה שונה מההגנה שניתנת כאן לכל שאר האנשים

נעמה לזימי: הכוונה היא לחיילי המילואים?     

רס"ן רועי חכם: לרבות אנשי המילואים

רס"ן רועי חכם:  כולם

אולגה פרישמן: אני יכולה להתייחס בבקשה? אולגה פרישמן ממשרד המשפטים

אולגה פרישמן:  זה לא נכון לקשור את זה להכרזה על מצב המיוחד בעורף, כי הכרזה על מצב המיוחד בעורף זה - - -     

אפרת רייטן: רגע, נראה לי שכדאי שהיועצת המשפטית תשמע אותך

אולגה פרישמן: אולגה פרישמן, ממשרד המשפטים

אולגה פרישמן:  זה לא נכון לקשור את זה להכרזה על מצב המיוחד בעורף, כי הכרזה על מצב המיוחד בעורף קשורה להתקפה בתוך שטח מדינת ישראל

אולגה פרישמן:  יכול להיות שפעולות מלחמתיות וכל הפעולה בעזה תימשך ולא תהיה כבר הכרזה על מצב מיוחד בעורף, במיוחד בנושא גיוס חיילים

נעה בן שבת: אז את רוצה שזה יהיה בתקופת הוראת השעה

נעה בן שבת:  נשאיר את זה כך

נעה בן שבת:  גם אם תקופת הוראת השעה - - המלחמה הסתיימה וחיילים שוחררו – הם עדיין יקבלו את ההגנה הזו

ישראל אייכלר: אם הם היו מגויסים

ורד וייץ: נעה, בסעיף (ב2) הקראת את תקופת הוראת השעה ואני מבינה שנמחקו המילים "כולה או חלקה"

נעה בן שבת: כן

נעה בן שבת:  את לא מסתכלת על הנוסח שהופץ לדיון היום

ורד וייץ: זה מה שהיה כתוב, שזה נוסח לדיון היום

ישראל אייכלר: לכן אמרתי שצריך לשמוע את ההקראה, כי יש שינויים שנעשו

אפרת רייטן: באיזה סעיף את? כבר איבדתי אותך

ורד וייץ: אני לא ראיתי נוסח שזה מחוק

נעה בן שבת: בסעיף (ב2) בעמוד 3

אפרת רייטן: 	אז מה שיניתם בעקבות ההערה של משרד המשפטים?     

נעה בן שבת: לא שינינו כלום

נעה בן שבת:  בעקבות ההערה של משרד המשפטים שינינו שאחרי המילים "עקב שירותו של בן הזוג של העובד" או הורהו האחר - - אבל זה לא קשור לילד

עילם שניר: "או הורהו האחר של ילדו"

עילם שניר:  אם הורהו אחר של ילדו משרת במילואים

עילם שניר:  זו הייתה הכוונה

נעה בן שבת: הורה אחר של ילדו

נעה בן שבת:  "עקב שירותו של בן הזוג של העובד או הורהו האחר של ילדו של העובד כחייל לפי חוק השיפוט הצבאי"

נעה בן שבת:  רק המילים האלה נוספו

עילם שניר: אני רק רוצה להבהיר

עילם שניר:  אם אני מבין נכון, הדיון שהתקיים פה קודם התכוון יותר לנושא הסדיר

עילם שניר:  אם בתקופת השעה מישהו נמצא במילואים, יש לו את ההגנה, ואם הוא כמובן הפסיק את שירות המילואים אז אין לו את ההגנה יותר כי הוא לא משרת

עילם שניר:      לגבי סדירים זאת הכוונה

עילם שניר:  צריך להגיד שמבחינת התכלית הכללית של הסעיף – ועל זה גם דובר – ההצדקה להחרגה הזאת היא מתוך הבנה שיש כאן תא משפחתי שכרגע נכפה עליו להתנהל בצורה שונה לגמרי מאיך שהוא התרגל

עילם שניר:      אנחנו מבינים שלגבי הסדירים זה רלוונטי גם בתקופת המלחמה

עילם שניר:  אנחנו מדברים על תקופה עמוסה מאוד ושההיעדרות מהבית היא ממושכת

עילם שניר:  רציתי להגיד את הדברים הללו

ישראל אייכלר: אתה יכול לשים נקודה

נעמה לזימי: שאלה ליו"ר הוועדה – למה - - -     

ישראל אייכלר: אני לא רוצה שאלות

ישראל אייכלר:  אני רוצה לסיים עם החוק, לאשר אותו

ישראל אייכלר:  אנשים מחכים

ישראל אייכלר:  אתם יכולים להסיק פה סימפוזיונים

נעמה לזימי: אבל בדיוק צריך לעצור בשביל השאלה הזאת

נעמה לזימי:  למה אין פיקוח ועדה בנוסף? למה שר העבודה והאוצר בלי פיקוח ועדה?     

נעה בן שבת: זה לשנות את התוספת

נעה בן שבת:  מה שקבוע בתוספת הוא רשימת היישובים

נעה בן שבת:  אני לא יודעת אם יש לוועדה או לפיקוח הפרלמנטרי תרומה לעניין של רשימת ישובים

נעמה לזימי: כבר ראיתי שחסרים יישובים

נעמה לזימי:  נדבר על זה ברשימת היישובים

נעמה לזימי:  אבל חבל שלא יהיה פיקוח שלך, של הוועדה

ישראל אייכלר: אם זה עניין אישי, אסור לי להתערב

קריאה: מה שיכתיב את הרשימה שבתוספת זה פשוט - - -     

נעה בן שבת: אנחנו נגיע להערכה

נעה בן שבת:  ההערכה תיעשה באישור הוועדה, כמובן עם פיקוח פרלמנטרי

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  הבנתי שההערכה באישור הוועדה

נעה בן שבת: השאלה היא אם תוספת יישובים או הפחתה של יישובים

ישראל אייכלר: בתוך התקופה?     

נעה בן שבת: בתוך התקופה

ישראל אייכלר: לא, אין צורך להעסיק את הוועדה

ישראל אייכלר:  לא

נעה בן שבת: זאת אומרת שההערכה לא חייבת להיות לגבי כל עניין אותו דבר

נעה בן שבת:      פרק ב'2: המשך תשלומים לקופת גמל לקצבה עבור חטוף ונעדר – הוראת שעה     כאן הפרק הוא נושא של סוג אחר של הגנה על העובדים החטופים

נעה בן שבת:  אנחנו אומרים שההגנה נותנת רק הגנה מפני פיטורים והמשך צבירת ותק, ולגבי העובדים החטופים והנעדרים, אנחנו יודעים שהם לא יכולים לא לצאת לחל"ת ואין שום דרך לעשות הסדר עם המעסיק כי הם לא נמצאים כאן

נעה בן שבת:  לכן הוצע לתת להם הגנה מסוימת, שזה המשך התשלומים לקופת גמל לקצבה עבור חטוף ונעדר

טל שטיין: אדוני היושב-ראש, טל שטיין מאגף הפנסיה בהסתדרות

טל שטיין:  אם היה אפשר להרחיב את זה להמשך הפרשות לקופת גמל ולאו דווקא לקצבה? אנחנו מסתכלים על קבוצה סגורה של נעדרים וחטופים שלא יודעים מה גורלם ומתי הם יחזרו

אפרת רייטן: שבעזרת השם תתקצר בימים הקרובים

טל שטיין: בעזרת השם, שיחזרו כולם בשלום

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  אני מבקש מהיועצת המשפטית שתסביר לי משפטית מה אמרת

נעה בן שבת: כרגע הצעת החוק מדברת רק על המשך התשלומים הפנסיוניים

נעה בן שבת:  שם יש גם ביטוחים על הביטוח הפנסיוני, הרבה פעמים מורכב גם ביטוח מפני נכות, ביטוח מפני מוות, ולא רוצים שהביטוחים הללו יפגעו, במיוחד מאחר שאחרי זמן מה הם מפסיקים להיות בתוקף והעובד עלול להיות לא מוגן

נעה בן שבת:      לכן הוא מבקש להרחיב את זה גם על קרן השתלמות, ועל קופות גמל אחרות לא לקצבה, שהן לא פנסיוניות

טל שטיין: בדיוק כמו שקיים בחופשת לידה או מילואים

טל שטיין:  המשך הפרשות סוציאליות

נעה בן שבת: צריך לזכור שהקופות הכי רגישות הן הקופות האלה, אבל אפשר לשמוע את רשות שוק ההון

דור פישר: דור פישר מהלשכה המשפטית ברשות שוק ההון

דור פישר:  הסעיפים שהכנסנו דואגים לחסכון הפנסיוני, ששם יש את הביטוחים הבסיסיים ביותר, אלה ביטוחי נכות ושאירים והחיסכון לגיל זקנה כדי שהם ימשיכו לחול

דור פישר:      בנוסף, לא כתבנו רק את קופת הגמל עצמה, קרן הפנסיה, אלא גם ביטוחים נלווים להם שניתנים

דור פישר:  אגב, הם כמו אובדן כושר עבודה

דור פישר:  בנוסף ביטוח למוות במקרה שהוא נקנה אגב קופת הגמל דרך המעסיק

דור פישר:      חוץ מזה, אני מזכיר שיש את חוק דחיית מועדים, שקובע שבענייני חטופים נדחים כל החיובים והביטוחים האלה ממשיכים

דור פישר:  לכן גם ביטוחים נוספים שלא ניתנים כחלק מהעניין של המעסיק דרך יחסי עבודה ממשיכים לחול ולא מבוטלים, ולא צריכים לשלם בינתיים את דמי הביטוח

ישראל אייכלר: זאת אומרת הוא לא מפסיד מהפסקת הרצף?     

דור פישר: הוא לא יפסיד מהפסקת הרצף

דור פישר:  הביטוחים האלה נשארים בחוץ, בנוגע לביטוחים שהם ריסק מוות למשל וביטוחי אובדן כושר עבודה, כי הביטוחים נדחים

נעה בן שבת: אז מדוע נדרשת - - אם זה נעשה בדחיית התשלום?     

דור פישר: כי שם זה ביטוחים אחרים

דור פישר:  אלה ביטוחים ולא עניינים של קרנות השתלמות שהם תקנוניים וההסדר שם שונה לגמרי

דור פישר:  בינתיים בחוק דחיית מועדים הוא מוארך כל חודש

דור פישר:  אני לא זוכר מתי הוא נגמר, אולי משרד המשפטים יידע להגיד

קריאה: עד 7 בדצמבר

אפרת רייטן: אה, זה עוד פחות מחודש

דקלה חורש: שניה, אני לא בטוחה שזה מדויק, דור

דקלה חורש:  חוק דחיית מועדים לא חל על חוזי עבודה

דור פישר: לא דיברתי על חוזי עבודה

דור פישר:  דיברתי על ביטוחים, וזה היה מוקד השאלה

דור פישר:  לא עסקנו בחוזי העבודה

נעה בן שבת: אבל אז אולי לכל נושא המשך ההפרשות הפנסיוניות יש אופי מיוחד עדיין למרות שהביטוחים - - -     

דור פישר: המטרה של ההפרשות הפנסיוניות היא לשמור לו את כל הכיסויים הפנסיוניים, ולא רק לדחות את החיובים לעתיד כדי לשמור על צבירת כל הכיסויים, גם הכיסויים הביטוחיים וגם הכיסויים בזקנה, כדי לשמור שם על רציפות

דור פישר:      לכן גם את קרן ההשתלמות – שהיא סוג של חיסכון הוני ויש לה מאפיינים אחרים – לא חשבנו שיש מקום להמשיך אותה, כמו שלא ממשיכים הרבה זכויות

אפרת רייטן: אז יש שלוש קבוצות, אם אני מבינה נכון? פנסיוני – לזה אנחנו דואגים עכשיו, לביטוחי – יש דחיית מועדים, ויש קופות אחרות – ביטוחים דרך הסדר העבודה, גמל, השתלמות וכל מיני כאלה

טל שטיין: כן

טל שטיין:  אנחנו חושבים שאין סיבה לא להמשיך את החיסכון לקרנות ההשתלמות של העובד

דור פישר: זו רק השתלמות, למעשה

אפרת רייטן: רק ההשתלמות? אוקיי, וזה לפי חוזי עבודה שיש לי עם אותו מקום

דקלה חורש: כן, אבל כרגע אנחנו מדברים על מצב שבו אין חובות על מעסיקים באופן כללי

דקלה חורש:  במצב של היעדרות אין חובת תשלום או הפרשות, וצריך לחשוב על זה ולהסדיר אותו בשיח - - מחוץ לחוק הזה

דקלה חורש:  לצורך העניין, ההפרשות לקרן ההשתלמות זו לא חובה שמוטלת על מעסיקים

דקלה חורש:  אנחנו עושים הסדר מיוחד שהמדינה - - -     

אפרת רייטן: נכנסת לכיס

ישראל אייכלר: אתם מבטיחים פה רק את מה שהמעביד במילא צריך לשלם?     

אפרת רייטן: אז איך אתה רוצה לחייב את המעביד שימשיך לשלם השתלמות?     

טל שטיין: בדיוק כמו שעשו בחופשות לידה או במילואים

אפרת רייטן: אבל זה המדינה

טל שטיין: אני חושב שבמצב הזה מדובר בקבוצה סגורה של אנשים שנמצאים כרגע במצב הכי קשה, ואנחנו לא מדברים על קבוצה רחבה, כמו שעשינו כאן אי פיטורים לגבי הקרובים - - -     

ישראל אייכלר: לא פתחתי דיון, רק אמרת את הדברים

ישראל אייכלר:  אחרי שנשמע גם אותך וגם אותם, אני רוצה שהיועצת המשפטית תגיד מהי הדרך שנשמור על זכויותיו של העובד

נעה בן שבת: יש לנו תקופה שהעובד מוגן מפני פיטורים, צובר ותק, אבל המעסיק, כמו שדקלה אמרה, לא חייב להפריש, לא חייב לשלם שכר ולא חייב גם להפרשות פנסיוניות, אלא אם כן נקבע את ההוראה הזו

נעה בן שבת:  בחרו באותה רצועה של הפרשות פנסיוניות שמוטלות על המעסיק באופן רגיל

נעה בן שבת:      הנושא של קרן ההשתלמות הוא משהו שלפעמים כן מתחייב מצווי הרחבה, תלוי בהסדר שחל על העובד, אבל כרגע לא מוצע לכלול את זה כאן

נועה שוקרון: יו"ר הוועדה, ההתייחסות מקצועית

נועה שוקרון:  השאלה היא קרן השתלמות

נועה שוקרון:  כמו שאמרה חברת הכנסת רייטן, בסוף אנחנו מבודדים

נועה שוקרון:  זאת הסוגיה

נועה שוקרון:  קרן ההשתלמות היא כלי לחיסכון

נועה שוקרון:  יש עוד כלים לחיסכון

נועה שוקרון:  ככל שמשפחתו של החטוף מעוניינת לעשות את זה, היא יכולה להשתמש בכלים נוספים שעומדים לרשותה

נועה שוקרון:      אנחנו לא רואים בהחלטה כזו או אחרת של פרט שמבצע חיסכון בדרך X או בדרך Y משהו שהמדינה מחויבת להשלים, בוודאי לא ברמה של זכויות פנסיוניות

נועה שוקרון:  זה היה הרציונל שהנחה אותנו בכתיבת ההצעה כפי שהיא מנוסחת כרגע

נועה שוקרון:  אנחנו חושבים שיש כאן הרחבה שהיא לא מן הצורך

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין קצת תלמודית, האם את השכר של אותו חטוף ממשיכים לשלם כשהוא שם?     

דקלה חורש: לא

ישראל אייכלר: האם קופות הגמל הן חלק מהשכר או חלק מזכויות העובדים?      

דקלה חורש: כרגע אין חובה על המעסיק להפריש

דקלה חורש:  באה המדינה ואמרה "אנחנו מבינים את הסיטואציה

דקלה חורש:  יש כאן אדם ומשפחה שככל הנראה, בגלל אובדן ההפרשות, הוא יאבד את הזכאות שלו לאובדן כושר עבודה או שאירים

דקלה חורש:  אנחנו לוקחים את האחריות" – המדינה, כי היא משפה את המעסיק

דקלה חורש:      "אנחנו לוקחים אחריות ונמשיך את ההפרשות

דקלה חורש:  בגלל שהמעסיק בקשר ישיר עם קופות הגמל באופן רגיל, הוא יעשה את זה, ואנחנו נשפה את המעסיק"

דקלה חורש:  אבל זו לא חובה של המעסיק

דקלה חורש:  המדינה עושה שימוש במעסיק - - -     

ישראל אייכלר: אז קופות גמל כלולות בקרנות האלה?     

דור פישר: קופות גמל לקצבה זה - - של החיסכון הפנסיוני – קרן פנסיה, ביטוח מנהלים, קופת גמל לחיסכון

דור פישר:  היא לא כוללת - - -     

ישראל אייכלר: וזה חלק מהשכר?     

דור פישר: זו זכות שכרית, ולכן לא היה צריך לשלם אותה

דור פישר:  היא זכות של העובד

דור פישר:  כאן בגלל שאין עדיין החלטה של תשלום השכר, קבענו שבכל זאת ישלמו, כדי גם לשמור על רציפות הזכויות וגם בגלל שהחשיבות של הזכויות האלה מנותקת משאלת יחסי עובד-מעביד - - -     

ישראל אייכלר: אז אתם משלמים את זה? איפה יש כאן אי-הבנה?     

אפרת רייטן: אדוני היו"ר, אני חושבת שצריך למקד כי יש פה כמה וכמה ערוצי גמל, פנסיה

אפרת רייטן:  מדובר בהרבה מאוד קופות

אפרת רייטן:  טל מדבר ספציפית על דברים שאין לכל העובדים

טל שטיין: נכון

טל שטיין:  רק למי שהיה

דור פישר: אין חובה להפרשה

דור פישר:  יש חובה במישור יחסי עובד-מעביד

אפרת רייטן: אין חובה

אפרת רייטן:  מדובר באדם, שחלילה נמצא בסטטוס של חטוף, ובהסכם העבודה שלו עם המעסיק הייתה לו קרן ההשתלמות

אפרת רייטן:  זה מול המעסיק

אפרת רייטן:  כשאני עבדתי במשרד עורכי דין קבעתי עם השותף שהוא משלם לי כל חודש

אפרת רייטן:      אני מבינה מטל שהוא רוצה שניתן לזה את הדעת ספציפית עבור האנשים האלה, שזו לא חובה של המדינה, אלא בהתקשרות שלי עם המעסיק, ספציפית כלפיי

ישראל אייכלר: הבנתי

ישראל אייכלר:  את אומרת שאנחנו עוסקים בחובות המדינה, ולכן מה שקשור למדינה אנחנו צריכים לתקן ומה שקשור לפרטי הוא פרטי

אפרת רייטן: אני חושבת שיש לנו כאן אירוע, שבו - - -     

טל שטיין: אגב, גם להפריש לפנסיה היא חובה של המעסיק

נעה בן שבת: נכון, גם הפנסיה היא חובה של המעסיק, אבל היא לא מוטלת עליו בתקופה הזו של הגנה מפני פיטורים

נעה בן שבת:  בניגוד לקרן ההשתלמות, שאין צו הרחבה על כל המשק לשלם קרן השתלמות, יש חובה לשלם את הפנסיה, רכיב פנסיוני מסוים

נעה בן שבת:  לגביו יש חובה כללית

נעה בן שבת:  לכן במקטע הזה המדינה נכנסה לנושא הפנסיוני, אבל היא לא הרחיבה לחבויות אחרות

ישראל אייכלר: אפשר להמשיך לקרוא

נעה בן שבת: פרק ב'2: המשך תשלומים לקופת גמל לקצבה עבור חטוף ונעדר – הוראת שעה         היא נוגעת לחישוב ההכנסה השנתית של העובד

נעה בן שבת:          אם חלילה ידוע שהחטוף נפטר, זה לא יחול

נעה בן שבת:      מזכירים כאן גם את הפסקת ההעסקה כי יכול להיות שהעובד הפסיק את העסקתו כבר לפני החטיפה, אבל רוצים בכל זאת לשמר לו את ההגנה

נעה בן שבת:  אתה רוצה להסביר את זה בבקשה, דור?     

דור פישר: אולי כדאי להפנות להעסקה שקבועה בפרק הזה לפי 18י, לא לכל הפסקת העסקה כשאנחנו מדברים על הפסקת העסקה בפרק הזה

דור פישר:  אני אסביר על שכר העבודה – המטרה הייתה לדאוג שההפקדות יהיו על בסיס שכר עבודה שהוא יחסית השכר הממוצע של הבן אדם

דור פישר:  היה חודש של חגים עכשיו, או בדיוק לפני חודשי יולי-אוגוסט

דור פישר:      זו הגדרה שהיא יחסית דומה להגדרה של המשכורת הקובעת בתקנונים התקניים של קרן הפנסיה, ולכן זה ישמור על השכר הקובע של העובד ולא יפגע בו

ישראל אייכלר: בבקשה

נעה בן שבת: זו טעות בנוסח, לכן צריך להוריד את המילים האלה

עילם שניר: נעה, לא צריך להוריד את המילים

עילם שניר:  פשוט צריך לשים אותן לפני המילים

עילם שניר:  אני חושב שצריך לכתוב "המעסיק ידווח למוסד לביטוח לאומי על התשלומים שביצע, באופן שדיווח"

נעה בן שבת: אוקיי, "על התשלומים שביצע"

ישראל אייכלר: פשוט להעלות את זה למעלה

ישראל אייכלר:  הלאה, סעיף (ג)

נעה בן שבת: אוצר המדינה יעביר באמצעות המוסד לביטוח לאומי שיפוי למעסיק

נעה בן שבת:  יש כאן שאלה "מה קורה עם מעסיק שהוא גוף ציבורי?" למשל, האם המדינה תשפה את עצמה או - - -     

ישראל אייכלר: זה לא צריך להיות בחוק

ישראל אייכלר:  אם המדינה תרצה, היא תשפה

ישראל אייכלר:  זה העסק שלה במגזר הציבורי

נעה בן שבת: אוקיי, אז לא יתבעו

נעה בן שבת:  בסדר

נעה בן שבת:  יש מעסיקים שאנחנו מניחים שיבחרו לשלם שכר ולהפריש את ההפרשות

נעה בן שבת:  האם במקרה כזה הם גם יהיו זכאים - - -     

דור פישר: סעיף 18יג – שעדיין לא הגענו אליו – מדבר על כך שאם יש הסדר אחר לפי דין או הסכם, כל הפרק הזה לא יחול

דור פישר:  אם יש מעסיקים שיחתמו על הסכם, או שאין להם הסדר בכתב או בעל פה כמו בדיני עבודה שמשלמים להם את זה, אז כל הפרק לא יחול כי המעסיק לקח את זה על עצמו

נעה בן שבת: כשנגיע לזה, תפנה את תשומת הלב

נעה בן שבת:  בסדר?         אנחנו מדברים על עובד שהסתיימה העסקתו

דור פישר: יש פה שני חלקים לסעיף הזה

דור פישר:  החלק האחד מדבר על עובדים שהתפטרו או פוטרו לפני, בסמוך למועד הזה, שגם להם אנחנו רוצים שימשיכו הפקדות

דור פישר:  יש להם היום ריסק זמני, ביטוח שממשיך לתקופה מסוימת, ואם הם לא ימשיכו את ההפקדות, הם לא יכולים להודיע שהם רוצים להמשיך את ההפקדות בתקופה הזו, מאחר והם נמצאים כחטופים

דור פישר:  אז המדינה נכנסת לנעליהם ומשלמת את ההפקדות

דור פישר:      בחלק השני יש את העובדים שאחרי תקופת החוק העיקרי, שאוסרת על סיום העסקה, ושתסתיים ההעסקה שלהם במקרה שחס וחלילה מעסיק שפשט את הרגל

דור פישר:  אז גם בגינם המדינה תיכנס במקום המעסיק ותבצע את ההפקדות

ישראל אייכלר: יפה

ישראל אייכלר:  הלאה

נעה בן שבת: בסעיף 18יא אנחנו עוברים לעניין של הסדר פנסיוני של חטוף או נעדר שהוא עצמאי

טל שטיין: לפני שנעבור לסעיף הזה, אני רק רוצה לחדד בנושא של השכירים

טל שטיין:  לא צריך להגיד שכל הנושא של הפנסיה התקציבית יהיה מוסדר, ושהכל ימשיך בתקופה הזאת מבחינת הוותק

ישראל אייכלר: יש חטופים שיש להם פנסיה תקציבית?     

נעמה לזימי: יכול להיות שמבוגרים, אבל בטח בודדים

נעה בן שבת: אדוני, אני לא יודעת אם יש עובדים כאלה אבל אני חושבת שהנושא של הוותק אמור להישמר

נעה בן שבת:  הזכויות התלויות בוותק אמורות להישמר בתקופה הזו

נעה בן שבת:  צריך אולי לראות אם מדובר בגופים שיש להניח שיכול להיות וימשיכו לשלם שכר, או שיהיו להם הסדרים שייחודיים להם, אבל לא בדקנו את הנושא

טל שטיין: אולי כדאי לבדוק

נעה בן שבת: אני לא יודעת אם צריך

נעה בן שבת:  אני לא יודעת אם רוצים לעכב את החקיקה הזו לצורך הבדיקה, אם יהיה לנו זמן למועד אחר

ישראל אייכלר: אני לא חושב שכדאי להפסיק את החקיקה

ישראל אייכלר:  אני לא יודע אם יש כאלה, ואם יש אז אני בטוח שהמדינה ממשיכה לשלם להם

נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 8, סעיף 18יא

נעה בן שבת:          מי שהפקיד במשך השנה שקדמה ביצע את ההפקדות שמוטלות עליו לפי אותו חוק

נעה בן שבת:  באותו חוק יש חובת הפרשה לקופת גמל לעצמאיים

נעה בן שבת:  אם הוא הפקיד לפי זה – הוא יהיה זכאי, לפי ההכנסות אשר בעדן שולמו דמי ביטוח ברבעון שקדם לכך

דקלה חורש: אני אשמח להעיר

דקלה חורש:  המיקום של הסעיף הזה לא צריך להיות בחוק הגנה על עובדים

דקלה חורש:  מדובר בעצמאי

דקלה חורש:  מי שמסדיר את ההפקדות לעצמאיים הוא בעצם האוצר, לפי החקיקה של חוק ההתייעלות הכלכלית, ואנחנו חושבים שהתיקון בעניין המשך הפרשות צריך להיות שם

דקלה חורש:  מי שמאסדר ואוכף את העניין הוא האוצר

דקלה חורש:  אנחנו מחילים את חוק ארגון הפיקוח על העבודה על החוק הזה, ושלא ישתמע שאנחנו אוכפים משהו שהוא לא בסמכות שלנו

ישראל אייכלר: הדברים נרשמו לפרוטוקול

ישראל אייכלר:  הלאה

נעה בן שבת: אדוני, אבל יכול להיות שאפשר שכל ההוראות האלה יהיו ביחד

נעה בן שבת:  אם ביטוח לאומי מסכים, נקבע את זה כחוק הביטוח הלאומי כתיקון אכיף

דקלה חורש: ואז זה יעשה יותר סדר

שרית דמרי-דבוש: אנחנו לא נתנגד

שרית דמרי-דבוש:  אמרנו שזה ההסדר שנבצע ונפעל לזה

שרית דמרי-דבוש:  זו גמלה חדשה שאנחנו נבצע, כמו שדיברנו

שרית דמרי-דבוש:  זה אסדר חדש

אפרת רייטן: אבל זה עושה לכם סדר

נעה בן שבת: צריך לעשות כל מיני התאמות בניסוח, אבל המהות צריכה להישאר אותו דבר

ישראל אייכלר: זה מה שחשוב

ישראל אייכלר:  הלאה

נעה בן שבת: הכוונה היא לערך נומינלי

דור פישר: אני אסביר בכמה מילים את המטרה של הסעיף

ישראל אייכלר: מישהו שאל על המטרה? אני פשוט רוצה להבין

נעה בן שבת: אבל אולי יסביר מתי ישיבו

נעה בן שבת:  חשוב להבין

ישראל אייכלר: אז תגיד מתי ישיבו

דור פישר: יש מקרה ביטוח שחל לפני

דור פישר:  בגלל שחטוף יחזור מהשבי, או שיתגלה שהוא נכה או נפטר, ויש לו זכאות מקרן הפנסיה, אז לא היה צריך לבצע את ההפקדות ויחזירו את הכסף למדינה

ישראל אייכלר: אוקיי

ישראל אייכלר:  הלאה

קריאה: אפשר הסבר לזה? זה לא ברור

דור פישר: זה מה שדיברנו עליו קודם

דור פישר:  המטרה היא שאם יש הסדר אחר

דור פישר:  למשל חייל שנחטף בתקופת המילואים, יש לו הסדר מפקודות הצבא והצבא יוכל לאסדר, אבל הוא ממשיך לקבל תגמולי מילואים, ואז לא צריך את ההסדר שקבוע פה למרות שהם עובדים

נעמה לזימי: ומשרד הביטחון לוקח על זה?     

דור פישר: נכון

דור פישר:  חיילים בשירות סדיר לא רלוונטיים כי הם לא עובדים, אז החוק לא רלוונטי אליהם

דור פישר:  יכול להיות שיהיו מעסיקים אחרים שייקחו את זה על עצמם ויסכימו לבצע את ההפקדות

דור פישר:  אנחנו כן רוצים לחדד שזה הסדר שהוא רק מיטיב

דור פישר:  במקרה שאין הסדר מיטיב, אז זה יהיה

נעה בן שבת: אז אתה רוצה להגיד הסדר מיטיב אחר לפי דין?     

דור פישר: בדיוק

עילם שניר: יש לי עוד הערה על נוסח הסעיף, אם אפשר

עילם שניר:  במקום המילים "המשך הזכויות הפנסיוניות המגיעות לו" צריך לכתוב "המשך הזכויות הפנסיוניות שהיו מגיעות לו, אילו הוסיף לעבוד באותה תקופה שבה היה עובד חטוף או נעדר", כי אנחנו קובעים חובה שלא קיימת

נעה בן שבת: שהיו מגיעות לו?     

עילם שניר: היו מגיעות לו אלמלא החטיפה, אם היה ממשיך לעבוד

ישראל אייכלר: שמחה, בוועדת חוקה לא מרשים להפריע ליועצת המשפטית

שמחה רוטמן: בעיקר בוועדת חוקה

אפרת רייטן: הוא משלים את החומר עכשיו, את כל הסעיפים שהקראנו

שמחה רוטמן: באתי להעתיק

ישראל אייכלר: זה פשוט מפריע כי אנחנו עוקבים אחרי ההקראה

ישראל אייכלר:  כל האנשים שיושבים כאן רוצים לשמוע

שמחה רוטמן: תמיד אמרו לי שצריך לשבת ליד התלמידה הכי חרוצה בכיתה ולהעתיק ממנה – זו שמסכמת

אפרת רייטן: עם הכתב הברור

נעה בן שבת: כאשר המוסד לביטוח לאומי נדרש לבצע את התשלומים, הוא יצטרך לקבל את המידע מקופות הגמל

נעה בן שבת:  השאלה היא אם קופות הגמל ידעו להעביר לו מי חטוף ונעדר ולהגיד מתי הוא שילם?     

דור פישר: אנחנו ממש בימים האלה סיכמנו שתהיה דרך שקופות הגמל וחברות הביטוח יוכלו לקבל מהמדינה את הרשימה ואנחנו פועלים בימים אלה להסדיר איך זה יקרה

אפרת רייטן: דרך הביטוח הלאומי?     

דור פישר: לא

דור פישר:  אנחנו נסגור את המנגנון מי במדינה יעשה את זה

דור פישר:  או אנחנו, כרשות שוק ההון, או - - -     

אפרת רייטן: אתם תקבלו את הרשימה של החטופים והנעדרים?     

דור פישר: כן

דור פישר:  אנחנו, או חמ"ל הנעדרים והחטופים יעבירו דרכינו

דור פישר:  אנחנו נסגור את זה

אפרת רייטן: של משרד ראש הממשלה?     

דור פישר: בדיוק

נעה בן שבת: ואין לכם בעיה להעביר את המידע לביטוח הלאומי, נכון?     

אפרת רייטן: לא, זה לא לביטוח הלאומי

אפרת רייטן:  אתם צריכים לחברות

ישראל אייכלר: רק שלא תידרשו להחתים אותם על ויתור סודיות

דור פישר: אנחנו צריכים להעביר את זה לחברות כדי שהחברות ידעו מי חטוף, ולבדוק אם הוא עצמאי

אפרת רייטן: הם צריכים לחברות הפרטיות

נעה בן שבת: אבל אתם לא תרכזו את המידע מקופות הגמל, הם יודיעו אותם ישר - - -     

דור פישר: לא

דור פישר:  הם יעבירו את זה ישר לביטוח לאומי, כי הוא אחראי על התשלום והשיפוי

דור פישר:  אנחנו, או גורם אחר במדינה שיוסכם, נעביר את המידע לחברות מי חטוף

ישראל אייכלר: אנחנו בעמוד 9

נעה בן שבת: זאת אומרת מתי אנחנו מצפים מהמעסיקים להתחיל לשלם גם עבור תקופות העבר

נעה בן שבת:  השאלה היא, דור, מתי אנחנו יכולים לצפות מהמעסיקים לשלם?     

דור פישר: התשלומים צריכים להיות ב-15 בכל חודש לפי ההוראות שלנו

דור פישר:  זה אומר שהתשלום הקרוב המאוחר ביותר אמור להיות ב-15 בדצמבר

דור פישר:  אם גזירת השכר של נובמבר קרוב, הגיוני שנעשה את זה עד 15 בדצמבר

נעה בן שבת: אוקיי

עילם שניר: התשלומים יהיו רק רטרואקטיביים? מ-7 באוקטובר?     

נעה בן שבת: אז בואו נכתוב גם את התאריך

נעה בן שבת:  "עד יום 15 בדצמבר"

דור פישר: כן

דור פישר:  הייתה פה שאלה אם התשלומים יהיו רטרואקטיביים

דור פישר:  הם יבוצעו ב-15 באוקטובר באופן רטרואקטיבי, אבל זה יהיה רק מעכשיו

דור פישר:  לא תהיה ריבית פיגורים ולא תהיה הלנת שכר

אפרת רייטן: זה חוק חדש

דור פישר: זה רק כדי להבהיר

דור פישר:  מאחר ולא הייתה חובה, לא תהיה ריבית פיגורים ולא הלנת שכר

נעה בן שבת: זה בדיוק מה שהסעיף הזה מבהיר

נעה בן שבת:  הוא אומר שהמועד על אף האמור בכל דין ההסכם, המועד לביצוע הוא המועד של 15 בדצמבר

נעה בן שבת:  לכן אין להם פיגורים, כי המועד נדחה

אפרת רייטן: כן

אפרת רייטן:  זה מה שאני אומרת

נעה בן שבת: בסעיף (ג) יש נוסח חדש לעומת מה שהיה

ישראל אייכלר: זה לא מודפס, ולכן תקשיבו

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית תקריא את זה מילה במילה

אפרת רייטן: כשזו לא הכנסה, אין תשלומי מס וכאלה

נעה בן שבת: אלה אותן הוראות שהיו חלות אם התשלומים היו מופקדים לקופת גמל בעד שכר

אפרת רייטן: זו הבהרה

אפרת רייטן:  שיהיה ברור

נעה בן שבת: את זה נצטרך גם כשתהיו בחוק הביטוח הלאומי

נעמה לזימי: לגבי התוספת יש לי עניין

נעמה לזימי:  אופקים ושלושה ישובים מאשכול שלא בפנים – צאלים, גבולות ואורים

נעמה לזימי:  הסלקציה בתוך המועצה האזורית אשכול מאוד קשה להם והם ממש פונים על זה

נעמה לזימי:  כמובן גם אופקים

ישראל אייכלר: לגבי רשימת היישובים, מה יש לכם להגיד?     

שרית דמרי-דבוש: אנחנו רק רוצים להבהיר לפרוטוקול שהסמכות העניינית תהיה של בית הדין לעבודה בכל הקשור לתביעות האלה, ממילא בעולם קופות הגמל וביטוח לאומי

שרית דמרי-דבוש:  מאחר וזה יכנס לחוק ביטוח לאומי, יחולו כל ההוראות הכלליות של חוק ביטוח לאומי לרבות הסמכות של פקידי התביעות, הגבלת עיקולים וכל הדברים הרלוונטיים האלה

נעה בן שבת: לא

נעה בן שבת:  אני לא רוצה לדלג על זה, הייתה פה בקשה להוסיף ארבעה ישובים – אופקים, צאלים, גבולות ואורים

ישראל אייכלר: מה עם נתיבות?     

נעה בן שבת: אני לא יודעת

דקלה חורש: אנחנו נבקש את התייחסות משרד הביטחון, אבל נצמדנו להחלטות הממשלה בהן פורסמו רשימות היישובים שפונו או שאפשר היה להתפנות מהם

דקלה חורש:  היישובים המדוברים לא נכללים בהחלטות

אפרת רייטן: בגלל זה הייתה שביתה של גדי ירקוני, שישן ברכב

נועה שוקרון: אבל צריכה להיות כאן מדיניות ממשלתית אחידה

נועה שוקרון:  ככל שיוחלט בהמשך על איזושהי הכנסה של יישובים להחלטות הממשלה, אפשר יהיה לייצר איזשהו סעיף סל שמכניס אותם גם לכאן

נועה שוקרון:  אבל לא הגיוני שנקבע לעצמינו רדיוס או ישובים שדינם שונה בשאר המדיניות הממשלתית

אפרת רייטן: והמעמד של היישובים האלה לא השתנה בעקבות הדין ודברים שלכם עם גדי ירקוני?     

נעמה לזימי: יו"ר הוועדה, זו בדיוק החריגה שיש אפשרות לשר האוצר ולשר העבודה להוסיף, נכון? אם אני לא טועה

נעה בן שבת: יש להם אפשרות להוסיף בלי הגבלה

נעה בן שבת:  יש להם אפשרות להוסיף בצו

נעה בן שבת:  קבענו את זה

נעה בן שבת:  רגע

נעמה לזימי: זה הסעיף שדיברנו - - -     

נעה בן שבת: זה בעמוד 4 בסעיף קטן (ו)

דקלה חורש: - - - רשאי לשנות את התוספת בהתייעצות עם משרד הביטחון

דקלה חורש:  אנחנו נשענים על החלטת הממשלה ועל משרד הביטחון בעניין התוספת ורשימת היישובים

נעה בן שבת: כן, אבל אם אומרים שרוצים להוסיף אותם לרשימה?     

נעמה לזימי: אנחנו יודעים שרבים מהם התפנו עצמאית, גם מאופקים

ישראל אייכלר: בטח

ישראל אייכלר:  יש ישובים שהם ממש על הגבול

נועה שוקרון: אני שואלת ברמת הקוהרנטיות של המדיניות הממשלתית – איך אנחנו יכולים להגדיר שלעניין הגנה מפיטורים יש רשימת יישובים X ולעניין תנאים סוציאליים אחרים - - -     

נעמה לזימי: את צודקת שזו חרפה לחלוטין שלא כל יישובי האשכול נכנסו, בטח שלא נתיבות

נועה שוקרון: אבל זה לא השולחן הזה

נעמה לזימי: אבל אנחנו לא ממשיכים את החרפה

נעמה לזימי:  אנחנו אומרים שאם הם לא קיבלו את הפיצויים זה משהו אחד שכנראה יש לו השלכות כלכליות שהן בעייתיות

נעמה לזימי:  אני עדיין חושבת שזה מזעזע, אבל אנחנו אפילו לא מגנים עליהם מפני פיטורים

נעמה לזימי:  יש כאן איזשהו עיוות שהוא בעייתי מאוד

נועה שוקרון: אני לא חושבת שזה סביר שהרשימה תהיה שונה מהרשימה של החלטות הממשלה שתקפות לשאר המדיניות הממשלתית, לרבות קרן מס רכוש, לרבות מענק, ושייתקנו אותי משרדי הממשלה האחרים אם הם חושבים אחרת

ישראל אייכלר: חברת הכנסת רייטן - - -     

נעמה לזימי: אתה צודק גם לגבי נתיבות

נעמה לזימי:  פספסתי את זה

נועה שוקרון: העמדה הממשלתית נכתבת לפרוטוקול?     

אפרת רייטן: כן

אפרת רייטן:  זה נכנס לפרוטוקול

נעמה לזימי: זה ויכוח פרלמנטרי

נועה שוקרון: אני רק רוצה לוודא

נועה שוקרון:  אנחנו לא רואים שום הגיון ביצירת מדיניות שהיא שונה

נועה שוקרון:  אני אשמח שחברי הכנסת יסבירו לי מה ההיגיון שהם מזהים, במה ההיגיון בכך שתהיה רשימת ישובים שונה לחוק הגנה מפיטורים ורשימת ישובים אחרת שמדברת על הטבות לעניין מפונים או לעניין קרן - - -     

ישראל אייכלר: אולי נוסיף גם את ההטבות

נועה שוקרון: בסדר גמור

ישראל אייכלר: אם לא אנחנו, אז אולי ועדת הכספים

אפרת רייטן: אני לא חושבת שזו שאלה של הגיון

נעמה לזימי: גם להם - - לא שאנחנו נוריד להם בגלל זה

נעמה לזימי:  שהם ישדרגו את רשימת היישובים

נעמה לזימי:  היה כעס עצום בכספים על הסיפור של אשכול והיישובים, ולא יכול להיות שגם אופקים תישכח

ישראל אייכלר: בפרט שזה סעיף שלא עולה כסף למדינה

נעמה לזימי: בדיוק

נעמה לזימי:  זה בשביל להגן עליהם כי הם התפנו מרצון, שיוכלו לחזור לעבוד

נעמה לזימי:  חוץ מזה, לא מדובר כאן בהרבה ישובים

נעמה לזימי:  באופקים נטבחו 50 אנשים ויישובי האשכול לא יכולים לחזור

נעמה לזימי:  אני לא מבינה את זה

אפרת רייטן: הרציונל שמביעה חברת הכנסת לזימי להוספת המקומות האלה הוא רציונל נכון, והכנסת רשאית וסוברנית לעשות מה שהיא רוצה

אפרת רייטן:  זה אצלך, אדוני היו"ר

אפרת רייטן:  אתה יכול לקבל את זה

אפרת רייטן:  זה נכון שזה לא בהלימה להחלטה אחרת

אפרת רייטן:  שלחתי הודעה לגדי להבין איפה היישובים האלה עומדים

אפרת רייטן:  הוא נלחם מאוד בשבועיים האחרונים לגבי הטבות ודברים אחרים

ישראל אייכלר: אני רוצה להדגיש שזה לא לפרוטה למדינה

ישראל אייכלר:  זו הגנה על פיטורים

נועה שוקרון: נכון, ולכן אני אומרת שזה לא העניין

נועה שוקרון:  יש פה מסר וקוהרנטיות

ישראל אייכלר: אמרת את זה, את לא צריכה לחזור על זה

נועה שוקרון: אני כן אחזור על זה כי אני חושבת שכן זועק כאן חוסר ההגיון

נועה שוקרון:  המדינה מגדירה בהחלטות ממשלה רשימה של ישובים

נועה שוקרון:  מה הסיבה שבוחרת ועדת העבודה להכניס ישובים נוספים לחוק הגנה מפיטורים?     

נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להגיב על זה

נעה בן שבת:  הצענו למשרדים להגיד "תעזבו את הרשימה, תגידו שהיישובים שאליהם מתייחסות החלטות הממשלה הם היישובים הזכאיים"

נעה בן שבת:  עשינו את זה לפי החלטת הממשלה בהסכם האכלוס למשל

נעה בן שבת:  הם התנגדו והעדיפו ללכת על הרשימה

נעה בן שבת:  מכיוון שכך יש לנו רשימה והוועדה יכולה להוסיף ישובים לרשימה הזו

דקלה חורש: נעה, אני אסביר למה רצינו רשימה

דקלה חורש:  רצינו ודאות למעסיקים

דקלה חורש:  יש כאן מעסיקים שצריכים לעקוב אחרי היישובים ולדעת איפה העובד שלהם גר

דקלה חורש:  זה הרציונל המסדר, לא כדי לפרוץ - - -     

נעמה לזימי: הפיצויים נכנסו בסוף, שתדע

נעמה לזימי:  הרשימה לא עדכנית

אפרת רייטן: אני עם גדי ירקוני על הקו, ואני רוצה להבין

אפרת רייטן:  אני שואלת את גדי לגבי הרשימה הזו, על שלושת היישובים האלה, וגדי אומר שהם הוכנסו בפיצויים

נעמה לזימי: אז אין סיבה שלא יכנסו

אפרת רייטן: נכון, גדי?     

ישראל אייכלר: אוקיי, בואו נחליט להוסיף את כל היישובים

נעמה לזימי: תודה רבה, יו"ר הוועדה

מאיר דוד: אדוני היושב-ראש, איפה שעודכנו החלטות הממשלה והוכנסו גם ישובים נוספים, גם אנחנו נכניס

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  בעצם העיוות הוא שהם לא היו פה

נעמה לזימי:  להיפך, פה זה היה מעוות, אז טוב שנכנסו וטוב שגם שמנו לב

ישראל אייכלר: אבל אני רוצה להכניס גם את אופקים ונתיבות

נעמה לזימי: בוודאי

נעמה לזימי:  אנחנו רק בדקנו

נעמה לזימי:  זה אומר שגם הרשימה ששם שונה מפה

ישראל אייכלר: אם אתם יודעים על עוד ישוב כזה - - -     

נועה שוקרון: יו"ר הוועדה, היינו לפני שעתיים בדיון על הסכם סעיף 9

נועה שוקרון:  היינו באותה הסיטואציה

נועה שוקרון:  בהסכם יש לנו נוסח שמונה ארבע החלטות ממשלה רלוונטיות לעניין היישובים

נעה בן שבת: אי אפשר לחזור

נעה בן שבת:  אני מצטערת

נועה שוקרון: למה היה אפשר לעשות את זה בהסכם בסעיף 9 והיה אפשר לעשות את זה בחל"ת - - -     

נעמה לזימי: אבל שם הכנסתם את המועצה האזורית אשכול

נעמה לזימי:  למה שיניתם כאן?     

נועה שוקרון: למה ניתן היה לעשות את זה בחוק החל"ת ואי אפשר לעשות את זה כאן? אני לא מצליחה להבין

נעמה לזימי: בוא נוסיף את זה

נועה שוקרון: אפשר לקבל מענה לשאלה שלי? למה היה אפשרי לעשות את זה בחוק החל"ת ואי אפשר לרשום רשימה של ארבע החלטות ממשלה - - -      

נעה בן שבת: - - - היועץ המשפטי במשרד האוצר גם התנגד לנושא הזה, להפנות להחלטות ממשלה

נעה בן שבת:  הוא כתב שהוא מתנגד

נעה בן שבת:  לכן, יש לנו כאן רשימה

נעה בן שבת:  יש סמכות לשנות את הרשימה אם תחשבו שנעשה פה עוול

נעה בן שבת:  נטען פה על זכאות שלא מגיעה

נעה בן שבת:  תוכלו לשנות, להוסיף או להוריד

נועה שוקרון: אני שואלת מה הקריטריונים לזכאות

ישראל אייכלר: הקריטריון הוא שזה לא עולה כסף למדינה ונציגת האוצר לא צריכה להתנגד על משהו שלא עולה לכם כסף

נועה שוקרון: הוועדה כותבת רשימה של ישובים

נועה שוקרון:  אנא שקפו לציבור, לא לי, מה הם הקריטריונים שישוב מסוים נכנס וישוב מסוים לא

ישראל אייכלר: אם תאפשרי לנו - - -     

נעמה לזימי: אני רוצה להבין למה שיניתם את זה במתווה הפיצויים ולא הבאתם את זה לפה

נעמה לזימי:  אנא שקפו לי למה החרגתם חלק מהיישובים שכבר אישרתם

נועה שוקרון: אז אנחנו חוזרים ואומרים שמבחינתנו כל ישוב שנמצא בהחלטת הממשלה צריך להיות כאן עם הפרקטיקה שמאפשרת גמישות עם הפניה להחלטות הממשלה

נועה שוקרון:  בשמחה

נעמה לזימי: את יודעת מה העניין, נועה? החלטת ממשלה היא של הממשלה, ואתם שכחתם שיש פה גם כנסת, ואנחנו הפיקוח הפרלמנטרי

נועה שוקרון: אני שואלת, מה גרם לך להכניס שלושה ישובים נוספים?     

אפרת רייטן: שניה

אפרת רייטן:  אני יכולה לתת לך ב"קליפת אגוז" את הרציונל

אפרת רייטן:  גדי ירקוני וראשי הערים האחרים ישבו בוועדה הזו וגם בוועדות אחרות – כלכלה וכספים, הסבירו ונלחמו למה היישובים הללו צריכים להיות ברשימה

אפרת רייטן:  אגב, באיזשהו שלב היה קשב

אפרת רייטן:  כל האנשים ביישובים האלה חלקם בחבל אשכול, וזה חבל שלם של ישובים שהאנשים שבו נפצעו, פונו ולא נמצאים שם

אפרת רייטן:  אתם אלה שעשו משהו לא רציונלי

אפרת רייטן:  אנחנו מתקנים את זה

נעמה לזימי: אופקים ונתיבות אלה מקומות ללא הקהילות שיש באותן מועצות אזוריות, והם צריכים שנסתכל עליהם

אפרת רייטן: את מבינה? זה הפוך

נועה שוקרון: אני חושבת שהדיון על אילו ישובים - - זה לא הפורום

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם

אפרת רייטן: אבל זה כן הפורום, כי זאת הכנסת

נועה שוקרון: אני אומרת את העמדה הממשלתית ושואלת שאלות שבעיניי מצריכות ליבון

נועה שוקרון:  ברור שהסוברניות היא בסוף שלכן

נעמה לזימי: אני הייתי בוועדת הכספים, וכשראינו את חוסר הקוהרנטיות בהחרגת ישובים שכן קרובים ולא קרובים, ואת כל המסחרה שהייתה עם ראש עיר שמתקשר ואז נכנס - - החלטת פיקוד צפון או פיקוד העורף - - אל תדברו איתי על סוגיות ועל קריטריונים

נעמה לזימי:  אצלכם הכל מעורבב

נועה שוקרון: אז אם את חושבת שאפשר להוסיף ישובים בלי קריטריונים, את רשאית לעשות את זה, כמובן

נועה שוקרון:  אני, כעמדה מקצועית של הממשלה, חושבת שצריך קריטריונים

ישראל אייכלר: גברת נועה, סיימת את הנימוקים

ישראל אייכלר:  גם לנו יש מקצועיות

ישראל אייכלר:  אנחנו אנשי מקצוע שרואים את האנשים מנתיבות מתגלגלים בכל הארץ למרות שלא השארתם אותם, ואת האנשים מאופקים שאיבדו את חייהם ולא הכנסתם אותם

ישראל אייכלר:  בשביל זה אנחנו שליחי ציבור

ישראל אייכלר:  אנחנו, כחברי כנסת, מחליטים באופן מקצועי שהרשימה שלכם חסרה, ובפרט שזה לא עולה כסף לאוצר, אין לאוצר say בעניין הזה

ישראל אייכלר:      "זה נהנה וזה לא חסר" – בדיוק למדנו על זה בדף היומי, וגם על "כופין על מידת סדום"

ישראל אייכלר:  כאשר זה נהנה וזה לא חסר, חייבים לעשות את זה

ישראל אייכלר:  אנחנו, על דעת חברות הכנסת לזימי ורייטן וחברי ועדת העבודה והרווחה, בהתייעצות עם היועצת המשפטית שלנו, מוסיפים את נתיבות, אופקים, צאלים, גבולות ואורים לרשימה שמופיעה כאן בתוספת

נעמה לזימי: מאוד מעריכה את הגמישות המהירה

נעמה לזימי:  אנחנו מקבלים את פניות הציבור הקשות הללו

ישראל אייכלר: אנחנו עוברים הלאה

מיכל וקסמן חילי: אדוני, אני יכולה להוסיף משהו?     

ישראל אייכלר: לא לעניין הזה, אבל להמשך כן

מיכל וקסמן חילי: האמת שהייתי רוצה להוסיף לעניין הקודם, בהקשר "זה נהנה וזה לא חסר" ובהקשר לדברים שהוקראו בתחילת הדברים, אמנם זה היה כמה עמודים למעלה, אבל הייתי רוצה להוסיף, אם אפשר

ישראל אייכלר: מה?     

מיכל וקסמן חילי: בישיבה הקודמת דיברנו על כך ההגנה מפני פיטורים היא צורך ולא פרס

מיכל וקסמן חילי:  כשאנחנו מסתכלים על סעיף (ב2) בעמוד 3 – שכבר הקראנו, ואני מצטערת כי בדיוק יצאתי – זה נכון ש"זה נהנה וזה לא חסר" בהקשר של תקציב המדינה, אבל כשאנחנו מאפשרים לשורה ארוכה של אנשים להיעדר מהעבודה כשלא תמיד יש צורך – זה פוגע בשוק העבודה

מיכל וקסמן חילי:      בסעיף (ב2) יש הגנה לבנות זוג של משרתים במילואים מעצם זה שיש ילד עד גיל 14 ללא קשר לסגירת מוסדות החינוך

מיכל וקסמן חילי:  אני יכולה להבין את זה שצריך לשמור על ילד שחוזר בשעה 14:00 הביתה, ילד עד גיל 14 שחוזר מבית הספר עדיין צריך הורה משגיח

מיכל וקסמן חילי:  נשאלת השאלה למה נותנים לגיטימציה להיעדר יום שלם מהעבודה ולא להגיע למשרד

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אנחנו ממשיכים בהקראה

קריאה: אדוני, אני יכול גם להתייחס בבקשה?     

ישראל אייכלר: לא פתחתי דיון

קריאה: אבל שמי הוזכר כאן

קריאה: אדוני, אפשר להגיב בכמה מילים?     

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  אין צורך

דקלה חורש: אדוני, אפשר לשאול לגבי ההערות שביקשת שנרשום?     

נעה בן שבת: לפני שאנחנו מקריאים את היישובים, אפשר להתייחס - - -     

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  רצית לסיים

נעה בן שבת: רציתי לסיים, אבל יש לי שאלה נוספת לגבי הפרק שקראנו, אותו פרק שייכנס לחוק הביטוח הלאומי, לגבי תקופת הוראת שעה קצרה של שלושה חודשים עם אפשרות הארכה

נעה בן שבת:  השאלה היא אם הפרק הזה צריך להיות באותה הוראת שעה, או שאפשר ללכת על תקופה יותר ארוכה?     

ישראל אייכלר: באיזה פרק?     

נעה בן שבת: אותו פרק שעסק בהמשך ההפרשות הסוציאליות לחטוף או לנעדר

שרית דמרי-דבוש: שרית דמרי מהלשכה המשפטית בביטוח הלאומי

שרית דמרי-דבוש:  אנחנו סברנו – ואני חושבת שיש כאן הסכמה – שצריך לתת לזה את אותה תקופת הוראת השעה, כמו התגמולים שניתנים לבני משפחות של חטופים

שרית דמרי-דבוש:  כלומר שנתיים עם אפשרות להארכה של שנה נוספת

קריאה: כל עוד העובד חטוף

שרית דמרי-דבוש: כמובן

שרית דמרי-דבוש:  בתקווה שזה לא נדרש לתקופה הזו

נעה בן שבת: אז נוסיף לזה הוראת שעה נפרדת בתוך חוק הביטוח הלאומי של שנתיים פלוס אפשרות למי? לשר העבודה, באישור הוועדה?     

שרית דמרי-דבוש: כן

שרית דמרי-דבוש:  באישור הוועדה

נעה בן שבת: לגבי התוספת, שאלו אותי על כל מיני ישובים

ישראל אייכלר: את רוצה שאני אקריא?     

נעה בן שבת: כן

ישראל אייכלר: אני אקריא את כל היישובים

ישראל אייכלר:  היישובים שבתוספת הם –         

נעה בן שבת: ועליהם מוסיפים את היישובים הבאים

ישראל אייכלר: זאת הרשימה שתהיה מוגנת מפני פיטורים

נעמה לזימי: תודה

נעה בן שבת: זאת אומרת שאפשר להאריך את ההוראות גם לגבי חלק מהסעיפים ויחליטו לגבי המילואים או לגבי נושא אחר אם צריך או לא

נעה בן שבת:          כאן יש לנו התייחסות להשלכות

נעה בן שבת:  איסור הפיטורים שקבוע בחוק יש לו השלכות פליליות, כמו שראינו בסעיף הזה, ההשלכות הפליליות לא יחולו רטרואקטיבית, אבל יש לו גם השלכות של אפשרות לדרוש

נעה בן שבת:  למעשה סעיף 2(ה) קובע שהפיטורים בטלים ומאפשר לבית הדין לעבודה לתת פיצויים, ואם הפיצויים לא מספיקים, לתת צו מניעה או צו עשה בהתחשב בכל מיני גורמים שנקבעו שם

נעה בן שבת:      כשאנחנו מדברים על פיטורים שכבר היו, כשאנחנו מחילים את ההוראה באופן רטרואקטיבי, מה תהיה המשמעות של הדבר הזה לגבי אנשים שכבר פוטרו מאז התאריך שנזכר?     

דקלה חורש: אז בית הדין ישתמש בסמכות שלו, ואם אפשר לתת צו מניעה או צו עשה, אולי הוא ייתן את הסעד של פיצויים

נעה בן שבת: אדוני, לפני שאנחנו חוזרים לנושאים שנשארו, ההערות שנשמעו לגבי המסגרת התעסוקתית והשאלה אם אנחנו הולכים לבן המשפחה שעסק במענק

נעה בן שבת:  יש את סעיף 6, זה סעיף של תיקון חוק פיצויי הפיטורים

נעה בן שבת:  נשמעו הערות בדיון הקודם שאין הגנה לעובד בשכר שעתי ואין הגנה לעובדים שפוגעים בהם ושוללים מהם הטבה

נעה בן שבת:      החוק הזה הוא חוק שרק אוסר את הפיטורים ומקנה זכאות לוותק

נעה בן שבת:  הוא לא מקנה זכאויות נוספות, לא מטיל חובות אחרות, ואפילו לא מונע מהמעסיק להוציא את העובדים לחל"ת

נעה בן שבת:  אבל העובדים השעתיים עלולים להיפגע כי יכול להיות שיפחיתו להם את מסגרת השעות ולא יוציאו אותם לחל"ת, ואז הם נפגעים מאוד בשכר, אבל לא זוכים להוצאה לחל"ת

נעה בן שבת:      לכן הצענו בסעיף הזה שהעובד יוכל להתפטר ובכל זאת לקבל פיצויי פיטורים

נעה בן שבת:  אבל כשאנחנו קובעים הוראה כזאת, אנחנו נמצאים באיזושהי התלבטות

נעה בן שבת:  אם אנחנו קובעים כל הפחתה, אולי אנחנו פוגעים במעסיק

נעה בן שבת:  אולי יש פחות עבודה, אולי יש נסיבות אובייקטיביות שהצדיקו את הפחתת השעות

נעה בן שבת:  אם אנחנו קובעים רף, עולה השאלה שיכול להיות שמן אלה - - -     

נעמה לזימי: כי הפסיקות היו גם לרף נמוך יותר

נעה בן שבת: לרף נמוך יותר, ויכול להיות שההוראה הזו גורעת

נעה בן שבת:  לכן הבנתי שמעדיפים להוריד את ההוראה הזו ולא לכלול את התיקון שמופיע בסעיף 6

ישראל אייכלר: הרי לא באנו לקלקל, באנו לתקן

נעה בן שבת: רגע, אדוני

נעה בן שבת:  יש לנו עוד נושא

ורד וייץ: רגע, אדוני

ורד וייץ:  יש לי שתי שאלות שאדוני אמר לי לרשום

ישראל אייכלר: כן, בבקשה

ישראל אייכלר:  נציגת ההסתדרות

ורד וייץ: עו"ד ויוי וייץ מההסתדרות החדשה

אפרת רייטן: רק שניה, ברשותך

אפרת רייטן:  יש עוד דברים פתוחים, ולצערי אני חייבת לצאת בעוד חמש דקות ואני רוצה להיות בהצבעה

אפרת רייטן:  השאלה היא אם את רוצה לשנות כמה דברים?     

נעה בן שבת: יש את המסגרת התעסוקתית, הנושא של המענק ששאלת אם אנחנו הולכים לבן המשפחה שמקבל את המענק

נעה בן שבת:  מנחם לפידור ביקש להתייחס בזום, כי הוא טוען שהמועד של 15 בדצמבר הוא מועד קרוב מדי

ישראל אייכלר: מה הוא רוצה?     

נעה בן שבת: אני לא יודעת מה הוא רוצה ואני לא יודעת מה האפשרויות

ישראל אייכלר: במקום שנעשה דיון ונפתח את הזום, תגידי

ישראל אייכלר:  הוא רוצה עוד כמה ימים? מי המדובר?     

נעה בן שבת: אני לא יודעת, אדוני

נעה בן שבת:  קיבלתי הודעה בסמס

נעה בן שבת:  מנחם לפידור

ורד וייץ: הוא היועץ המשפטי של מרכז השלטון המקומי, או משהו כזה

ישראל אייכלר: הוא על הקו? תעלה אותו רגע למשפט אחד, כי אנחנו רוצים לגשת להצבעה

ישראל אייכלר:  כן, מר לפידור?     

מנחם סבידור: - - - 15 בינואר כי אני לא בטוח שיספיקו לעשות את זה עד 15 בדצמבר

דור פישר: ה-15 בינואר עשוי להיות גבולי עם תקופת הכיסויים הביטוחיים בחלק מהמקומות שנגמרת לאחר שלושה חודשים, ואז ייווצר מצב שאנשים יפגעו מהכיסויים הביטוחיים

מנחם סבידור: זה יכול להיות, אבל - - -     

ישראל אייכלר: אתה יודע מה? תעשה את זה ב-20 בחודש הזה

ישראל אייכלר:  טוב לך?     

מנחם סבידור: - - - ייווצר מצב - - -     

מיכל היימן: יתרה מזו, זה יכול להיות בעייתי לעצמאיים

ישראל אייכלר: 20 בחודש יעזור לך, אדון לפידור?     

מיכל היימן: אי אפשר לדחות לינואר

מיכל היימן:  זה חייב להישאר

ישראל אייכלר: אז בואו נקבע ב-20 בחודש

ישראל אייכלר:  זה בסדר בשבילכם?     

דור פישר: אין, בעיה אבל התשלומים מבוצעים עד 15, אז אני לא יודע איך זה יעזור אם זה יהיה ב-20

אפרת רייטן: כן, חמישה ימים לא עוזרים

ישראל אייכלר: אבל אם השלטון המקומי דורש עוד כמה ימים? אתה דורש עוד כמה ימים, מר לפידור?     

מנחם סבידור: אני מבקש

מנחם סבידור:  שימו לב, אלה עניינים טכניים

מנחם סבידור:  המוסד לביטוח לאומי צריך לפרסם איך מעבירים לו, איך מדווחים

מנחם סבידור:  אלה אנשים - - שכר

מנחם סבידור:  - - רשויות מקומיות

ישראל אייכלר: נענינו לך

ישראל אייכלר:  נוסיף עוד כמה ימים, עד 20 בחודש

טל שטיין: עדכנת לגבי הקרנות הוותיקות

טל שטיין:  בקרנות הוותיקות הכיסוי הביטוחי הוא עד שלושה חודשים

טל שטיין:  כבר אחרי חודשיים מתחיל הבטל, ולכן אני לא בטוח שאפשר להאריך את התאריכים

אפרת רייטן: אם זה באיחור של חמישה ימים זה עושה בלגן?     

טל שטיין: יכול להיות

טל שטיין:  צריך לבדוק מול הקרנות הוותיקות

טל שטיין:  בהחלט יכול להיות מצב שאנשים - - -     

דור פישר: זה אותו חודש

דור פישר:  זה לא אמור להיות - - -     

אפרת רייטן: באותו חודש זה לא אמור לעשות עניין

טל שטיין: אוקיי

ישראל אייכלר: בסדר, הלאה

נעמה לזימי: בסדר? אז המסגרות התעסוקתיות עד גיל 21, של החינוך המיוחד

נעה בן שבת: מסגרות תעסוקתיות עד גיל 21 לאותו מוסד חינוך? אבל הוא לא מוסד חינוך

ישראל אייכלר: אם מדובר בילדים מיוחדים, אנחנו מאשרים

ישראל אייכלר:  מה השאלה?     

דקלה חורש: אני חוזרת על מה שנעה הבהירה בתחילת הדיון

דקלה חורש:  מוסד חינוך זה לרבות כל מה שאמרנו

דקלה חורש:  אם זה בגדר מוסד חינוך, הם נכנסים כאן

נעה בן שבת: יכול להיות שהיא חוששת שזה לא מוסד חינוך

אפרת רייטן: כן, יש פה סגירה חלקית

דיאנה בראון: זה לא מוסד חינוך אלא זו מסגרת תעסוקתית

נעמה לזימי: אם אני לא טועה, אלה מסגרות של רווחה

דיאנה בראון: בדיוק

דיאנה בראון:  אלה מסגרות של משרד הרווחה שמופעלות על ידי נותני שירותים, כמו "אלו"ט" ועוד מרכזי תעסוקה, עד גיל 21

דיאנה בראון:  יש ילדים שלא הולכים למסגרת החינוכית, אלא למרכז תעסוקה, או אחרי המסגרת החינוכית הולכים למסגרות האלה

נעמה לזימי: או אחרי שעות בית הספר

דיאנה בראון: ואם הם עד גיל 21 וחוק החינוך המיוחד חל עליהם גם ככה, אין סיבה שלא - - -     

מאיר דוד: זה כמו חלופה של מוסד

נעמה לזימי: בדיוק

נעמה לזימי:  כמו חלופת מוסד, נכון

נעמה לזימי:  בסדר?     

נעה בן שבת: אז אנחנו מוסיפים את זה, את המסגרת התעסוקתית

מאיר דוד: חברת הכנסת לזימי, אנחנו מדברים כשאין את - - המסגרת התעסוקתית לא פעילה ונדרש להשגיח על אותו - - תבררו את ההגדרה המדויקת

מאיר דוד:  בסדר?     

אפרת רייטן: רגע, נעה, מה שהיא שואלת אותך חשוב, האם לא צריכה להיות פה הגדרה או שלפחות לומר את זה לפרוטוקול שלימודים בזום זה בוודאות נכנס בגדר ההגדרה כאן של סגירה חלקית

ישראל אייכלר: משרד העבודה אמר את זה

ישראל אייכלר:  תגידי עוד הפעם

דקלה חורש: אמרנו שסגירה של מוסד חינוך אומר שהמוסד הפיזי סגור, בין אם צומצמו שעות הפעילות, ולכן העובד צריך להיעדר - - -     

אפרת רייטן: אני פשוט רוצה שההגדרה לפרוטוקול תהיה לנו ברורה אם עולות כאן שאלות

אפרת רייטן:  אם הבן שלי בכיתה י' והוא לומד בזום, מבחינתנו זה נכנס לחוק כסגירה חלקית?     

דקלה חורש: כי מוסד החינוך סגור

ישראל אייכלר: הוא לומד בזום כי זה סגור

ישראל אייכלר:  אם זה פתוח והוא מעדיף להיות בזום, זה לא הרעיון

ישראל אייכלר:  נכון?     

דקלה חורש: החוק עצמו דיבר על מצבים בהם המוסד סגור פיזית

אפרת רייטן: את יודעת שיש מוסדות שסגורים חלקית ברמה שכיתה אחת לומדת בזום ואחרת לומדת במוסד הפיזי? שכבה שלומדת ככה ושכבה שלומדת אחרת

אפרת רייטן:  לכן כשאת מגדירה את זה כמו שאת אומרת, שהמוסד סגור פיזית, זה לא נכון

אפרת רייטן:  זה לא נכנס להגדרה כזו

אפרת רייטן:  הוא פתוח

ישראל אייכלר: רגע, אם זה לא סגור, למה שלא ילך לבית הספר?     

מאיר דוד: עבור אותו ילד

אפרת רייטן: "עבור אותו ילד" זה משהו אחר

אפרת רייטן:  מבינים?     

מאיר דוד: אבל בטח בכיתה י' הוא כבר בן 16

נעמה לזימי: אם הם בבית כל יומיים כי עושים שכבה-שכבה, האם לא באמת חוזרת לעבוד כמו שהיא רוצה

דקלה חורש: עבור אותו ילד מוסד החינוך אומר לו לא להגיע

אפרת רייטן: זה עבור אותו ילד, את מבינה?     

נעה בן שבת: זו בחירה של העובד

נעה בן שבת:  אנחנו מדברים על מצב שבו זה נמנע מהעובד

נעה בן שבת:  החוק הזה מדבר על מצבים שאובייקטיבית יש קושי

דקלה חורש: יש כאן הוראה של מוסד חינוך או רשות מקומית, שאומרת לא להביא את הילד ביום ג', אלא ללמוד מרחוק

אפרת רייטן: עכשיו ברמת גן ילדים בכיתה ב' לא הולכים לבית הספר

דקלה חורש: תלמד מרחוק, אבל אל תביא אותו למוסד החינוך

נעה בן שבת: החוק אומר – שנמנע מן העובד, נבצר מבן הזוג, כל מיני דברים

נעה בן שבת:  זה צריך להיות בצורה אובייקטיבית

נעה בן שבת:  לא יכול להיות שכל אחד עושה דין לעצמו ומחליט אם נראה לו או לא

נעה בן שבת:  אם באמת לא יכולתי להגיע, המוסד נסגר באותו היום, ויכולתי לבצע את העבודה - - -     

נעמה לזימי: אם השעות צומצמו ל-3-4 שעות לימוד ביום, מן הסתם זה לא יום עבודה נורמטיבי

אפרת רייטן: את מבינה שעדיין יש כאוס מבחינת התוכנית הלימודית החינוכית?     

ישראל אייכלר: אם משרד העבודה מסכים, על מה יש לדבר?     

נעה בן שבת: משרד העבודה אומר שהוא מפרש את הסגירה גם כסגירה חלקית

ישראל אייכלר: בסדר

ישראל אייכלר:  זה מה שהם רצו לשמוע

נעה בן שבת: אבל יכולה לבוא שאלה

נעה בן שבת:  להבנתי, זה שהוא לא לימד כל השבוע, או רק שלושה ימים, זה לא נחשב לסגירה חלקית

ישראל אייכלר: בוודאי שלא

ישראל אייכלר:  מדברים על אותו היום

נעה בן שבת: אבל אני לא יודעת

נעה בן שבת:  אם נגיד בדרך כלל לומדים עד 15:00 ובאותו היום למדו עד 13:00, זה נחשב לסגירה חלקית של המוסד?     

דקלה חורש: כן, אם קיצרו את שעות הפעילות של מוסד החינוך

דקלה חורש:  אגב, זה גם מבחינת צהרון

דקלה חורש:  היינו צריכים להרחיב

ישראל אייכלר: אם כך, הדברים ברורים

ישראל אייכלר:  אפשר לגשת להצבעה?     

נעה בן שבת: לא, אדוני

נעה בן שבת:  עלתה טענה של המענק

ורד וייץ: עדיין נשארתי עם שתי השאלות שלי

ישראל אייכלר: אבל שאלת אותן, לא?     

ורד וייץ: לא

ורד וייץ:  חברת הכנסת רייטן ביקשה - - -     

ישראל אייכלר: אז תשאלי, בבקשה

אפרת רייטן: האם צריך את זה לפני ההצבעה? אני רוצה לתקתק את זה

ישראל אייכלר: מה השאלה?     

ורד וייץ: שאלה אחת לגבי סגירת מוסדות החינוך

ורד וייץ:  אנחנו יודעים על סיטואציה בה הרשות המקומית לא מוציאה הסעות למוסדות החינוך, וגם אז הילדים לא יכולים להגיע לבית הספר

ורד וייץ:  כלומר בית הספר פתוח חלקית, בצורה כזו או אחרת, אבל אין הסעות של הרשות

ורד וייץ:  אנחנו חושבים שצריך להכניס את זה

ישראל אייכלר: מה השאלה השנייה?     

ורד וייץ: רציתי לברר לגבי הורה שנמצא בהליך אימוץ, בסיטואציה שהילד אצלו אבל עוד לא ניתן צו אימוץ

ורד וייץ:  האם הוא תחת הגדרה של אומנה? שלא נפקשש איזושהי קבוצה

נעה בן שבת: לי לא ידוע על מצב שבו - - אומנה או שהוא באימוץ

ישראל אייכלר: או שהוא באומנת חירום, או שהוא באומנה קבועה

נעה בן שבת: היום לא אמור להיות מצב בו הילד נמצא אצל מישהו אחר והוא לא באומנה

ורד וייץ: אוקיי, בסדר

נעה בן שבת: זה מה שאמור להיות

נעה בן שבת:  לגבי נושא ההסעות, אתה רוצה להתייחס, אדוני?     

ישראל אייכלר: את יודעת בכמה בתי ספר אין הסעות?     

נעה בן שבת: אז אין הסעות

נעה בן שבת:  ימצאו פתרון אחר

נעה בן שבת:  אז זה לא נכנס פה

נעה בן שבת:  לגבי נושא המענק, על איזה בן משפחה של החטוף או הנעדר אנחנו מדברים, אמרנו - - -     

נעמה לזימי: דיברנו רק על הגנה על פיטורים, שהוספתם עוד בן משפחה – סבא, סבתא, דוד או דודה

נעה בן שבת: אני לא שמעתי שהוועדה החליטה על סבא, סבתא, דוד או דודה

נעה בן שבת:  הבנו שמי שמקבל את המענק - - -     

ישראל אייכלר: לא, לא

ישראל אייכלר:  הבנו - - הכי קרוב שהוא יכול לשמור על הילד

נעה בן שבת: לפי החוק של המענק אנחנו הולכים למי שמקבל את המענק

דור פישר: לא, זה רק אם נבצר ממישהו

ישראל אייכלר: כמובן

נעה בן שבת: אתם רוצים להגיד שאם נבצר גם מההורה, גם מבן הזוג, גם מהילד וגם מהאח? יש לנו כאן רשימה

נעה בן שבת:  אני אסביר

נעמה לזימי: אני אתן דוגמה

נעמה לזימי:  יש חטופה, האם מאושפזת, האב מטפל בה

נעמה לזימי:  האם הדודה נחשבת?     

ישראל אייכלר: בסדר, זה כבר ברור

נעה בן שבת: אם הדודה מקבלת את המענק לפי חוק המימון - - -     

ישראל אייכלר: לא, היא עושה את זה כמקביל

נעמה לזימי: אני אומרת שלא צריך להגביל עם מענק, רק לתת את ההגנה

ישראל אייכלר: לא, היא צריכה איזשהו סדר של קרבה

ישראל אייכלר:  בחוק המענקים עשינו סדר של קרבה

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית היא משפטנית

ישראל אייכלר:  היא צריכה להיות תמיד ברורה על מה מדובר

ישראל אייכלר:  אנחנו הולכים לפי הסדר הזה

ישראל אייכלר:  מי שהכי קרוב ויכול לשמור על הילד הוא זה שצריך לשמור עליו

עילם שניר: אפשר לעשות סדר ולהגיד מה רוצים לקבוע? לפי המענק שמקבלים בחוק מימון? זו הכוונה?     

נעה בן שבת: כן, לפי המענק, כי שם כבר יש החלטה

נעה בן שבת:  מישהו אמר "זה הקרוב הקרוב ביותר" וגם לא - - הוא זה שעוסק בנושא הזה, ולכן הוא יקבל את ההגנה

עילם שניר: לאיזו קבוצה הוא יצורף? לקבוצה הראשונה או השנייה?     

נעה בן שבת: זה מה ששאלתי, אדוני

נעה בן שבת:  יש לנו בן משפחה, הורה ובן זוג, ו"אדם אחר מבני המשפחה"

נעה בן שבת:  אני מבינה שאם אין הורה ואין בן זוג, הולכים לקרוב הקרוב ביותר?     

ישראל אייכלר: נכון, זה ההיגיון

ישראל אייכלר:  יש גם הגיון בריא בעולם

ישראל אייכלר:  אנחנו ניגשים להצבעה, ברשותכם

ישראל אייכלר:  מי בעד אישור נוסח חוק ההגנה על עובדים בשעת חירום לקריאה שניה או שלישית? מי בעד? מי נגד?         

ישראל אייכלר: אושר         

ישראל אייכלר: החוק התקבל בפה אחד ויעלה לכנסת

ישראל אייכלר:  תודה רבה