הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 38, 2023-11-23 00:00

אליהו (אלי) רביבו: שלום לכולם

פני קימלמן: אני רוצה לשקף לכם את המציאות שבה אנחנו נמצאים, כי אנחנו באמת זקוקים לפתרונות

פני קימלמן:  אוקיי? נתחיל בהצגת הנוכחים ואז נעבור למצגת

פני קימלמן:  כן

ליאור כוכבי: ליאור כוכבי, קשרי ממשל התאחדות התעשיינים

חביב פאר: חביב פאר, מנכ"ל "פאר פארם"

אליהו (אלי) רביבו: מנכ"ל?     

חביב פאר: "פאר פארם"

חביב פאר:  מפעל יצרני

יוגב לוי: לוי יוגב, יועץ של חבר הכנסת אליהו רביב

דודי מנביץ': דודי מנביץ'

דודי מנביץ':  אני נמצא כאן בשני כובעים, האחד כיושב ראש איגוד תעשיות המזון בהתאחדות התעשיינים, והשני כיושב ראש של מאפייה בקיבוץ עינת

דודי מנביץ':  עזבתי הכל כדי להגיע לדיון

דודי מנביץ':  זה מראה את גודל השעה והצורך הבלתי רגיל

אלכס קנובסקי: אלכס קנובסקי, הלוביסטית של התאחדות התעשיינים

חגי אדרי: חגי אדרי, סמנכ"ל ההתאחדות

ענבל משש: ענבל משש, ראש מנהל לעובדים זרים ברשות האוכלוסין וההגירה

אליהו (אלי) רביבו: אהלן

שרון ניר: שרון אמיר, מנהלת אגף מגזר עסקי ומנהל עובדים זרים, רשות ההגירה

אביבית אסרף: אביבית אסרף, מנהלת תחום בכיר מדיניות, הסדרה ואכיפה במשרד העבודה

אליהו (אלי) רביבו: אליהו רביבו, חבר כנסת, יושב ראש הוועדה

עדן: עדן, יועץ חבר הכנסת רביבו

קותי: קותי, מרכז ברשות האוכלוסין וההגירה

יפעת ענבר: יפעת ענבר, משרד הכלכלה, מנהלת אגף מזון ומנהל תעשיות

אלינור אנגלנדר: אלינור אנגלנדר ממפעל "אנגלנדר", מפעל מתכת וביטחוניים בקיסריה

פני קימלמן: פני קימלמן משנה למנכ"ל, סמנכ"ל משאבי אנוש של קבוצת "אסם"

עמיחי שיקלי: עמיחי חיים, סמנכ"ל משאבי אנוש של קבוצת "יהודה"

עמיחי שיקלי:  שלוש חטיבות, יהודה גדרות, רשתות ופלדות

ענבל משש: פלדות, נכון?         

פני קימלמן: אוקיי

פני קימלמן:  אנחנו הולכים לראות מצגת קצרה על פי המצוקה והמחסור שיש לנו

פני קימלמן:  נציג את הדברים מהזווית של "אסם", אבל אני בטוח שזה נוגע גם לכל האחרים

פני קימלמן:  אם אני אפספס משהו במצגת אז תשלימו אותי, כי אני בטוח שהבעיות שאציג בסקירה משתקפות – פחות או יותר – כמעט אצל כולם

פני קימלמן:       אני מדבר כרגע על קבוצת "אסם" עצמה

פני קימלמן:  אנחנו נמצאים במחסור חודשי תמידי של בין 200 ל-250 עובדים

פני קימלמן:  לא מדובר בחודש עם פיק וחודש בלי, אלא חוסר תמידי

פני קימלמן:  אנחנו מגייסים ואנשים עוזבים

פני קימלמן:  אחוז התחלופה הוא מטורף, יש פער בין התקנים שאנחנו צריכים לבין העובדים שלנו בפועל

פני קימלמן:  עכשיו - -      

וליד אל-הואשלה: חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

פני קימלמן: היי, נעים מאוד

פני קימלמן: כתוצאה מהמצוקה הזאת אחוזי התחלופה גבוהים מאוד

פני קימלמן:  מדובר על כל האתרים שלנו

פני קימלמן:  נוכל לאחר מכן לתת דוגמאות לכולם

פני קימלמן:       רק פה, במרכז הלוגיסטי שלנו, יש אחוז תחלופה של 60%

פני קימלמן:  זה אומר שעל כל 100 עובדים, 60 עובדים עוזבים בשנה

פני קימלמן:  אנחנו בקשר רציף עם כל לשכות התעסוקה, עם כל חברות כוח אדם, עם כל מי שאתם רוצים

פני קימלמן:  כל הגורמים האפשריים

פני קימלמן:  אנחנו לא מצליחים לגייס עובדים

פני קימלמן:  יש תחלופה מאוד גבוהה, העובדים באים, עובדים יומיים-שלושה-ארבעה ואז אומרים שקשה להם, שהם לא מסוגלים לעשות את העבודה הזאת, ועוזבים

פני קימלמן:  יש לנו גם הרבה עובדים ותיקים, עובדים שנמצאים איתנו 15 ו-20 שנה

פני קימלמן:  אבל יש לנו עובדים שבאים למשרה, רואים שהעבודה קשה, ועוזבים

פני קימלמן:  מגיע עוד אחד, ושוב

פני קימלמן:  בשנה אחת באותה המשרה לפעמים מתחלפים לי בין 12 ל-15 עובדים

פני קימלמן:  אנשים לא מוכנים לעבוד בתעשייה בעבודות מהסוג הזה

אליהו (אלי) רביבו: מה זה הסוג הזה?     

פני קימלמן: אני אגע בזה בהמשך

פני קימלמן:  אוקיי?      

וליד אל-הואשלה: על כל 100 עובדים יש 60 שמתחלפים?     

פני קימלמן: במרכז הלוגיסטי פה, כן

פני קימלמן:  60%

אליהו (אלי) רביבו: רק שאלה, לפני שאתה מתקדם

אליהו (אלי) רביבו:  אתם מבצעים איזשהו סקר מעקב לגבי סיבת הנטישה?     

פני קימלמן: בוודאי

פני קימלמן:  בוודאי

פני קימלמן:  הסיבה העיקרית לעזיבה היא שפשוט העבודה קשה להם

פני קימלמן:  קשה, לא נוח להם, העובדה שמדובר בעבודה במשמרות

פני קימלמן:  חבר'ה צעירים מגיעים היום לעבודה, וכבר בראיון אתה אומר להם "העבודה כרוכה בעבודה במשמרות", והם אומרים "אני משמרת ערב ומשמרת לילה לא עובד"

פני קימלמן:  אחר הצהריים הם מבלים עם חברים, או הולכים לשבת באיזה בפאב, לא מעניין אותם בכלל לעבוד במשמרות ולעבוד בלילה

פני קימלמן:  למרות שעל משמרת לילה אנחנו נותנים תעריף של 70% יותר

פני קימלמן:  על כל שקל שאתה מרוויח ביום, במשמרת לילה אתה עושה 70%

אליהו (אלי) רביבו: תן לי דוגמא לתפקיד שיש בו נטישה מוגברת

פני קימלמן: כל התפקידים ברמה הבסיסית של העבודה - -      

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

פני קימלמן: עובדי יצור על הקווים, אורזות

פני קימלמן:  האנשים שעובדים בסרט נע, שמכניסים דברים לתוך הקופסאות, אחד מול המכונה שעובדת

פני קימלמן:  למשל להכניס בקבוקים לתוך קרטונים

פני קימלמן:  או מישטוח, להרים ארגזים ולשים על משטח שוב ושוב עד שהוא מתמלא, לשים עליו ניילון

פני קימלמן:  זה היבט אחד, עובדי ייצור על הקווים, מחסנאים וכדומה

פני קימלמן:  אני לא יודע אם ייצא לנו היום כי אנחנו קצרים בזמן, אבל אם תלך לעבוד אצלנו פה במחסן - -      

אליהו (אלי) רביבו: אם אתה קצר בזמן זה בסדר - -      

פני קימלמן: לא לא

אליהו (אלי) רביבו: אני הטרחתי את עצמי

פני קימלמן: ממש לא

פני קימלמן:  אני לא קצר בזמן בכלל, אנחנו - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני לא קצר בזמן

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?      

פני קימלמן: מאה אחוז,  אז יכול להיות שנגלוש

קריאה: לא, הוא רוצה שכולנו - - -      

פני קימלמן: לא לא לא - -      

אליהו (אלי) רביבו: עדיין, ברשותכם - -      

פני קימלמן: אני חשבתי שאתם קצרים בזמן והתחלנו באיחור

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, רגע

אליהו (אלי) רביבו:  התחלנו בשעה היעודה

אליהו (אלי) רביבו:  לפחות בסמוך לה

אליהו (אלי) רביבו:  אני שמח להגיע לכאן, ומודה לכם על האכסניה ושמח לראות עוד תעשיינים מקבילים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל עדיין הגעתי ל"אסם"

אליהו (אלי) רביבו:  מכיוון שאני כבר פה, ואתם מארחים אותי, אני רוצה - -      

פני קימלמן: מאה אחוז

פני קימלמן:  בשמחה

אליהו (אלי) רביבו: להכיר את זה מקרוב, לעומק

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה רוצה לבחון - -      

פני קימלמן: בשמחה

אליהו (אלי) רביבו: ולעמוד את האתגרים

אליהו (אלי) רביבו:  וככל שהיא תוכל, היא גם תבצע איזושהי אנלוגיה לעניין שאר הפעילויות במשק הרלוונטי

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? זאת אומרת, אם יש אדם שאורז לחם ואדם שאורז שקיות במבה, ברמה מסוימת זה אקוויוולנטי - -      

פני קימלמן: נכון

אליהו (אלי) רביבו: כי האתגר שאתה מדבר עליו – בחלקו הלא מבוטל – אמור לשקף את האתגרים של כלל הנוכחים כאן

פני קימלמן: אני - -      

חביב פאר: כן, אבל יש תעשיות שונות

חביב פאר:  - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  יש יותר ויש פחות, אבל בגדול אנחנו מבינים שמדובר בידיים עובדות

פני קימלמן: נכון

חביב פאר: חלקם

אליהו (אלי) רביבו: חלק מהעבודה, או חלק מהשלבים של אותה עבודה, מצריכה גם עבודה פיזית

פני קימלמן: עבודה פיזית

אליהו (אלי) רביבו: ואני אניח מכך שיש איזשהן סטיות, אני אשמח גם למצוא את הזמן, אם תזמין אותי, להגיע גם למפעלים שלכם

אלינור אנגלנדר: בשמחה

אליהו (אלי) רביבו: אבל כרגע אני כאן

פני קימלמן: מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: אני לא הגעתי לכאן כדי לסמן וי וללכת

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה להכיר את זה - -     

פני קימלמן: מאה אחוז, אני שמח - -      

אליהו (אלי) רביבו: ולעמוד מקרוב

פני קימלמן: אני שמח שאתה אומר את זה, כי - -      

אליהו (אלי) רביבו: בסדר?     

פני קימלמן: אני חשבתי שאנחנו בסד זמנים של בין 13:00 ל-15:00, אבל בסדר

פני קימלמן:       אז בגדול כמו שאמרתי, מדובר בעובדי ייצור על הקווים, אורזות שמכניסות בקבוקים לתוך קרטונים, סרט שנע כל הזמן

פני קימלמן:  מישטוח, כמו שאמרתי, לקחת ארגזי קרטון ולשים על משטח, שזה קושי פיזי, באמת, מבחינת הגב וכולי, זה לא פשוט

פני קימלמן:  להרים משטח כזה, לניילון אותו אחר כך - -      

אליהו (אלי) רביבו: מה השכר ההתחלתי שאתם מציעים?     

פני קימלמן: רגע

פני קימלמן:  אני אגע גם בזה

פני קימלמן:  בסדר

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני - -      

פני קימלמן: לא לא, אבל אני רוצה שתבין

פני קימלמן:  בתוך כל זה יש גם מחסנים של מוצרים קפואים מצוננים, אנשים עובדים שם עם חרמוניות

פני קימלמן:  אתה צריך להבין את התנאים שלהם

אליהו (אלי) רביבו: מבין

פני קימלמן: וזאת אחת הבעיות שיש לנו גם עם הגדרת השכר

פני קימלמן:  אחר כך, כשנגיע לזה

אליהו (אלי) רביבו: לא לא, תתחיל עם זה עכשיו

פני קימלמן: אוקיי, אז אני אתחיל משם

פני קימלמן:  שכר המינימום בישראל עומד על 5,570 שקלים

פני קימלמן:  אנחנו בהגדרה – היינו חלוצים במדינת ישראל מהבחינה הזאת – אומרים שהשכר המינימלי בקבוצת "אסם" לא יפחת מ-6,000 שקלים

פני קימלמן:  אוקיי? זאת אומרת - -     

אליהו (אלי) רביבו: שכמה זה יותר משכר מינימום?     

פני קימלמן: תעשה - -     

דובר: 10% בערך

פני קימלמן: 10% מעבר לשכר מינימום

אליהו (אלי) רביבו: 8%

דובר: שמונה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: בסדר?     

פני קימלמן: בקלות אפשר לחשב, זה לא משהו - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני - -     

פני קימלמן: בסדר

פני קימלמן:  אבל לא - -      

אליהו (אלי) רביבו: גם אם זה 10% - -      

פני קימלמן: בסדר, עזוב

פני קימלמן:  רגע

אליהו (אלי) רביבו: גם אם זה 10%, חשוב רגע שנבין

אליהו (אלי) רביבו:  יש סיבה ותוצאה

אליהו (אלי) רביבו:  כשיש נטישה תמידית, ברמת מגפה, כשמפעל מחליף 60% מהעובדים שלו באופן תמידי, זה אומר שאם היום אני צריך 50, אני כבר נערך לקלוט 500

אליהו (אלי) רביבו:  ככה צריך, כי אתה לא יכול - -     

פני קימלמן: נכון

אליהו (אלי) רביבו: לעצור את המסוע

פני קימלמן: נכון

אליהו (אלי) רביבו: תרתי משמע

אליהו (אלי) רביבו:  צריך לנסות לאפיין את הסיבה שמובילה לתוצאה הזאת

פני קימלמן: אז אמרתי

פני קימלמן:  תכף אני ארחיב, אבל הסיבה היא לא שכר

פני קימלמן:  אני כבר אומר לך את זה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

פני קימלמן: בסדר?      

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

פני קימלמן: אבל אני רוצה להרחיב למה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

פני קימלמן: זה לא נעצר ב-6,000

פני קימלמן:  הבעיה שלנו היא עם התקנה של העובדים הזרים

פני קימלמן:  אנחנו חברה מסודרת עם המון תנאים מסביב, העובדים שלנו גם מקבלים פרמיות, למשל

פני קימלמן:  יש תעריפים לשעות לילה של 70% יותר, כי אנחנו צריכים לעבוד בשלוש משמרות

פני קימלמן:  זאת אומרת, על כל שקל שאתה מרוויח בבסיס של ה-6,000 שקלים, אם אתה עובד לילה אתה מקבל עוד 70% על זה

פני קימלמן:  אוקיי?     עכשיו כל התנאים האלה, תקשיב לי טוב מה שאני אומר לך, אותו בן-אדם שאמר לך שמרוויח בשכר יסוד בבסיס 6,000 שקלים מביא הביתה 12,000 ו-15,000 אלף שקלים

פני קימלמן:  בגלל הדברים שאמרתי

עמיחי שיקלי: אני רק אציין, השכר הממוצע בתעשייה הוא קרוב ל-15,000 שקל

עמיחי שיקלי:  הוא קצת מעל, אבל מנרמלים אותו בגלל כל הבלאגן של הקורונה, הוא - - - -     

אלינור אנגלנדר: זה לא נכון

פני קימלמן: אנשים - -      

קריאה: - - -      

פני קימלמן: אני אומר לך, אצלנו אנשים לא, הם מרוויחים - - - עוד משהו חשוב

פני קימלמן:  הפרמיות ומשמרות הלילה וכל הדברים האלה הם תעריפים שגם נכנסים לפנסיה של העובד

פני קימלמן:  אין פה משחקים

אליהו (אלי) רביבו: זה יפה

פני קימלמן: יפה

פני קימלמן:  אבל עכשיו, אתה מבין, כשאתה בא ואומר לי להביא עובד זר לעבודות הפשוטות ביותר, בשכר של 7,000 שקלים, כשזה יותר ממה שמשלמים פה ואני עוד צריך לתת לו את כל הנלוות, זו בעיה

פני קימלמן:  כי אתם לא נתתם הגדרה של שכר כולל פרמיות וכל מה שהולך לפנסיה

פני קימלמן:  לא הגדרתם את זה ככה

פני קימלמן:  פרמיות לא בפנים, שעות משמרת לילה לא בפנים

פני קימלמן:  כל הדברים האלה

עמיחי שיקלי: במילים פשוטות, אותו עובד זר שיעשה כמו העובד הישראלי, אם העובד הישראלי מקבל אצלו 12,000-13,000, העובד הזר הפשוט שהביא יקבל 15,000-16,000

עמיחי שיקלי:  בואו נעשה את זה פשוט

עדן: אם אפשר רגע להגיב על זה, דיברנו על זה פשוט בחוץ

עדן:  נמצאת כאן אביבית ממשרד העבודה

עדן:  בסדר? הם בחנו את הנושא הזה, והם אחראיים על הנוהל הזה

עדן:  אני חושב שהכוונה שלהם הייתה לוודא שהעובד הזר לא מקבל פחות מהעובד הישראלי שלצידו

עדן:  זה היה הרציונל שלפיו כתבו את הנוהל

עדן:  אם - -         

קריאה: - - -      

עדן: רגע

עדן:  אם במסגרת הנוהל יצא מצב שקובעים שכר בסיס גבוה יותר, ואז הפרמיות והכל מגיעות למצב שהעובד הזר - -      

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

עדן: מקבל יותר מהעובד הישראלי לצידו - -      

פני קימלמן: זה מה שקורה

חגי אדרי: בהגדרה, כנראה

עדן: בהגדרה, יכול להיות

עדן:  אני לא מכיר מספיק לעומק את הנוהל שיש צורך בתיקון שלו

עדן:  ולכן אני - -     

אביבית אסרף: לא, אבל - -      

עדן: חבר הכנסת יחליט - -     

אביבית אסרף: אבל חשוב לציין, סליחה שאני מתפרצת - -      

אליהו (אלי) רביבו: את לא מתפרצת

אביבית אסרף: חשוב לציין שהבחינה שעשינו הגיעה לאחר שיח עם משרד הכלכלה שאמון על הנושא וקבלת הנתונים

אביבית אסרף:  החוק מדבר על נתוני המס שמאפיינים את הדברים, והם טענו שמדובר על שכר שכולל גם שעות נוספות

אביבית אסרף:  אז לקחנו את הערך השעתי ולפיו השכר נמנה  - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני לא מדבר על שעות נוספות

אביבית אסרף: רגע

אליהו (אלי) רביבו: לא מדבר על שעות נוספות

אביבית אסרף: לפיו השכר של 100% משרה

אביבית אסרף:  בסופו של דבר, היינו צריכים להתכנס לארבע קבוצות שכר לפי - - -

אביבית אסרף:  כאשר בקבוצה הנמוכה, זה גם הוסכם אגב על - -      

חגי אדרי: לא לא

אביבית אסרף: לפי מה - -      

חגי אדרי: זה לא הוסכם, פשוט לא היו הרבה ברירות

אביבית אסרף: לא יודעת

אביבית אסרף:  אני יודעת - - -     

חגי אדרי: לא היה עובר - - - 

חגי אדרי:  אפשר לראות את ההערות מתחילת הדרך

אביבית אסרף: לא דיברנו - - -  והוא אמר ש-7,000 שקלים בקבוצה הנמוכה זה שכר שהוא מסכים אליו?      

חגי אדרי: שוב, כפשרה כן, מוסכם - -      

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, זה עדיין מוסכם

עדן: השאלה - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא בהכרח כל מה שאתה מסכים אליו זה מה שביקשת

דובר: זה עדיף מ-11

עדן: הפער הוא האם מדובר בשכר בסיס - -      

שרון ניר: 	הם מקבלים 130% - - -      

פני קימלמן: כן כן

אליהו (אלי) רביבו: נכון

שרון ניר: לפני דקה הם היו מקבלים באזור ה-16,000 שקלים

שרון ניר:  בסדר?     

עדן: או בשכר מינימלי

פני קימלמן: בדיוק, אני אסביר את זה - - -     

חגי אדרי: רוב התעשייה לא עובדת ככה

חגי אדרי:  רוב התעשייה עובדת כמו - - -     

שרון ניר: היום ירד ל-7,000 שקלים על 100% משרה

חגי אדרי: לא כולם - - - במשמרות

שרון ניר: אני קצת - -      

אלינור אנגלנדר: לא כולנו "אסם"

שרון ניר: חייבים לשים את זה על השולחן

חגי אדרי: יש עוד אלפי מפעלים שהם ברמה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: לא, העניין הוא - - -     

חגי אדרי: - - -      

פני קימלמן: רגע

פני קימלמן:  בואו - -      

אליהו (אלי) רביבו: רגע, בואו נעשה סדר

עדן: אתם מסכימים עם הנוהל הזה?         

אלינור אנגלנדר: לא

עדן: למה?      

אלינור אנגלנדר: כי אנחנו לא יכולים לשלם את הסכומים האלה, לא לעובדים המקומיים שלנו ובטח שלא לזרים

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

חגי אדרי: - - -      

דודי מנביץ': - - -      

פני קימלמן: - - -      

דודי מנביץ': - - - בואו נעשה סדר

דודי מנביץ':  כיושב ראש איגוד תעשיות המזון עזבתי את הכל, לא הייתי - - - שיש את הפגישה

אליהו (אלי) רביבו: מודה לך - - -          

דודי מנביץ': תודה

דודי מנביץ':  אנחנו נמצאים פה ב"אסם", שזה ה-luxury של ה-luxury של התעשיות

דודי מנביץ':  אוקיי? באמת

דודי מנביץ':  לא רק באיך שאנחנו יושבים, לא רק בתנאים

דודי מנביץ':  "אסם" הייתה הראשונה שחתמה עם ההסתדרות על ה-6,000 שקלים

דודי מנביץ':  צריך לזכור ש"אסם" לא מייצגת, לצערי, כן? את תעשיית המזון שאני בא אליה

דודי מנביץ':  אם היה תלוי בי והיו שואלים אותי, הייתי אוסר לעשות את הדיון הזה פה

דודי מנביץ':  היינו צריכים היום לשבת במשחטה, במאפייה, שם, בלי חדר שיושבים - - -      

אליהו (אלי) רביבו: שמך?     

דודי מנביץ': דודי מנביץ'

אליהו (אלי) רביבו: דודי

דודי מנביץ': כן

דודי מנביץ':  ולהבין - -      

אליהו (אלי) רביבו: דודי רגע

דודי מנביץ': כן

אליהו (אלי) רביבו: רגע

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה, תתאמו איתו סיור לזמן הקרוב ביותר שאנחנו יכולים

אליהו (אלי) רביבו:  תתקדם

קריאה: בבקשה

דודי מנביץ': עכשיו

דודי מנביץ':  צריך, סליחה פני שאני - -     

אליהו (אלי) רביבו: אבל תקשיב

דודי מנביץ': כן

אליהו (אלי) רביבו: משחטה

דודי מנביץ': משחטה ומאפייה

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? תביא למקום המאתגר ביותר

דודי מנביץ': מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: בסדר?     

דודי מנביץ': מאה אחוז

חגי אדרי: יש פה אגב שניים מהמאתגרים, שזאת תעשיית המתכת, - - - ותעשיית  - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אתם תבחרו

חגי אדרי: - - -      

דודי מנביץ': אני אמשיך אחר כך

פני קימלמן: רגע, בסדר

פני קימלמן:  אין לי בעיה עם השכר שהגדרתם, אבל תגידו שזה השכר הכולל

פני קימלמן:  כולל כל מה שהולך לפנסיה, שעות נוספות

פני קימלמן:  אני איתך בקטע הזה

פני קימלמן:  כי שעות נוספות לא נמצאות בבסיס

פני קימלמן:  אם יש בן-אדם שלא עושה שעות נוספות ויש בן-אדם שעובד יותר, אז מגיע לו יותר

פני קימלמן:  זה בגלל שהוא עבד יותר

פני קימלמן:  אבל אם אני עושה את אותה כמות משמרות כמו עובד רגיל - -      

שרון ניר: השווינו - - -     

פני קימלמן: ומקבל פרמיות וכולי, למה לא מכניסים את זה? אני לא מבין את זה

שרון ניר: אנחנו השווינו - -       

חגי אדרי: אפשר רגע לנסות להסביר את הפער בין הגישות?     

אביבית אסרף: אבל קודם תסביר את הגישות ואחר כך תסביר את הפער

שרון ניר: נכון

חגי אדרי: הרעיון היה - -     

ענבל משש: אז תתחיל רגע בגישה ואז הפער

חגי אדרי: החלטת הממשלה הייתה כזאת

חגי אדרי:  החלטת הממשלה אמרה "השכר הממוצע למשלח היד"

חגי אדרי:  זאת אומרת, לקחו עובד פשוט בתעשייה, בדקו מה השכר הממוצע שלו באותו משלח יד והגיעו לשכר

חגי אדרי:  אני לא זוכר כמה, אולי 7,500 אולי 8,000 שקלים

חגי אדרי:  ואז - -      

אליהו (אלי) רביבו: מה, השכר הממוצע?          

שרון ניר: 11,730

אליהו (אלי) רביבו: כ-11,000

דובר: 12,000, כן

חגי אדרי: רגע

שרון ניר: 12,000 שקלים

אליהו (אלי) רביבו: כן, נכון

אליהו (אלי) רביבו:  12,000 שקלים

חגי אדרי: רגע

חגי אדרי:  ה-11,700 שכתוב שם זה סיפור אחר

אלינור אנגלנדר: 11,730

חגי אדרי: זה ממוצע אחר של - -         

אלינור אנגלנדר: אבל לזה הם נצמדו

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אביבית אסרף: לא, ממש לא

חגי אדרי: נכון

חגי אדרי:  אבל אני - -         

אלינור אנגלנדר: כן

אליהו (אלי) רביבו: כן

אביבית אסרף: לשכר ממוצע במשק

אלינור אנגלנדר: כן

אליהו (אלי) רביבו: כן

אביבית אסרף: בסדר

אלינור אנגלנדר: זה לא בסדר

אביבית אסרף: זה - - - רגע

אביבית אסרף:  אלה שני דברים שונים

אביבית אסרף:  נראה לי שאתם מערבבים בין שני דברים

חגי אדרי: לא, רגע, תני לי להגיע לעיקר

חגי אדרי:  הרעיון של - - - השכר הממוצע, ואז אמרנו דבר פשוט

חגי אדרי:  השכר הממוצע שלקחתם כולל בתוכו תוספת משמרות, תוספת ביגוד, תוספת שעות נוספות ואלף ואחת תוספות

חגי אדרי:  ננרמל אותו לערך השעה ללא התוספות האלה, ואז נגיע לשכר הממוצע האמיתי שצריך לקבל עבור משרה מלאה

אליהו (אלי) רביבו: למה לנרמל?     

חגי אדרי: כי אתה רוצה לשקף שכר של משרה מלאה באופן אמיתי, ולא שכר של משרה של 140 או 150 - -      

אליהו (אלי) רביבו: זה הופך להיות באופן אמיתי

חגי אדרי: איך זה הופך להיות באופן אמיתי?     

אליהו (אלי) רביבו: כי כשיש סל הטבות - -      

פני קימלמן: הוא צודק

אליהו (אלי) רביבו: והם בילד אין, הם הופכים להיות משקפים בהכרח - -      

דובר: כן

אליהו (אלי) רביבו: את הממוצע של השכר האמיתי

אליהו (אלי) רביבו:  חד משמעית

חגי אדרי: אבל הוא - - -     

פני קימלמן: אבל לא כשכר הבסיס

אליהו (אלי) רביבו: - - - אותי למקום אחד

פני קימלמן: לא, אבל אתה - -      

חגי אדרי: - - - לא בשכר הבסיס

חגי אדרי:  כשאני לוקח את הממוצע כולל התוספות, אני בעצם מקבל ערך שעה - - -     

קריאה: על מה התוספות?     

דודי מנביץ': בדיוק

דודי מנביץ':  חגי, אני אתן - -      

קריאה: על מה התוספות?     

חגי אדרי: - - - השכר הממוצע שהעובד צריך לקבל כל חודש - -      

דודי מנביץ': רגע, חגי

חגי אדרי: כולל התוספות של המשמרות והכל, - - -          

דודי מנביץ': חגי

עדן: בדיוק אותו דבר

אליהו (אלי) רביבו: לשם אני מכוון

חגי אדרי: - - -      

פני קימלמן: לא

פני קימלמן:  אני אגיד לך - -      

חגי אדרי: - - -      

דודי מנביץ': רגע, אני רוצה לחדד משהו

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

דודי מנביץ': סליחה

דודי מנביץ':  כבוד היושב ראש, מה - -      

אליהו (אלי) רביבו: ברשותכם

דודי מנביץ': ברשותכם

אליהו (אלי) רביבו: מצטרף אלינו חברינו הטוב וחבר הוועדה סימון דוידסון

סימון דוידסון: היי

קריאה: שלום

סימון דוידסון: שלום לכולם

קריאה: שלום

דודי מנביץ': מה שנעשה מתמטית נעשה פעמיים, הכפילו פעמיים את התנאים הנוספים

דודי מנביץ':  לקחו פעם אחת את השכר הבסיסי עם התנאים הנוספים, חילקו אותם וקבעו שעכשיו זה שכר הבסיס

דודי מנביץ':  אתה צודק

דודי מנביץ':  אבל עשו טעות, ועכשיו אומרים ששכר הבסיס של העובד הזר מחושב build in עם כל התוספות שהיו - -      

חגי אדרי: בדיוק

דודי מנביץ':  ועכשיו תיתן לו את כל התוספות שאתה נותן - -      

קריאה: לא יהיה כפל

דודי מנביץ': לעובד הרגיל

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

קריאה: לא יהיה כפל

דודי מנביץ': אז פעמיים כפל

קריאה: אנחנו נהיה חד חד-ערכיים

דודי מנביץ': - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אם תבוא ותגיד לי - -      

דודי מנביץ': יש כפל

אליהו (אלי) רביבו: שהשכר הגבוה שהוגדר כולל בתוכו את נושא הפרמיות ותוספת ה-70% על השעות הנוספות - -      

דודי מנביץ': זה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: כך שעובד זר שמגיע לא יקבל פרמיות וכולי, אין לי בעיה עם זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני רק אומר שכרגע - -      

ענבל משש: אני חושבת שעובד - - -      

אליהו (אלי) רביבו: חוקי העבודה לא עובדים ככה

אליהו (אלי) רביבו:  כי הם אומרים שמי שעובד - -      

ענבל משש: כתף אל כתף יצטרך לקבל את זה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: כתף אל כתף, ואם יש לו פרמיות הוא יקבל פרמיות

אליהו (אלי) רביבו:  - - - אני חייב לתת אותו דבר

אליהו (אלי) רביבו:  זאת בדיוק הנקודה

דודי מנביץ': אתם יצרתם אפליה לרעה של העובד הישראלי

דודי מנביץ':  יצרתם אפליה

אליהו (אלי) רביבו: אתם צריכים להגדיר - -      

דודי מנביץ': הוא מקבל פעם אחת תוספת, והעובד הזר יקבל פעמיים

עדן: הפתרון - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני אגיד לך את הפתרון, רגע

עדן: - - - יקבל פחות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: רגע

אליהו (אלי) רביבו:  אני אגיד לך מה הפתרון, הוא מאוד פשוט

אליהו (אלי) רביבו:  הגדרתם את מה שהגדרתם, בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  אבל תגדירו שזה השכר הברוטו לצורכי הפנסיה, ולא שכר בסיס בלי כל התוספות

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי? ברגע שתגדירו את זה ככה זה בסדר גמור

אליהו (אלי) רביבו:  ככה לפחות אני יודע שאני נותן מעבר לתעריף שנתתם

אליהו (אלי) רביבו:  דרך אגב, על חלק מהדברים עשיתם את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אמרתם למשל שמתוך ה-7,000 שקלים יהיה צורך לנטרל את המגורים בסכום מסוים, וארוחות - -      

קריאה: זה מה שהתקנות מאפשרות

ענבל משש: כן, זה לפי - - -      

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  אז התקנות צריכות לאפשר הורדה מהסכום שקבעתם

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מתווכח על הסכום שהעובד הזר צריך לקבל, אבל צריך לאפשר - -      

חגי אדרי: - - - כמו שאתה מחלץ - - -       

אליהו (אלי) רביבו: להוריד משם - -      

חגי אדרי: תחלץ גם את עלות הפרמיות ואת שאר - - -      

אליהו (אלי) רביבו: כל דבר בשכר שהולך גם לפנסיה

דודי מנביץ': שלא תהיה אפליה

דודי מנביץ':  זה המוטו

אביבית אסרף: אבל רגע, אני - -       

דודי מנביץ': לא רוצים להפלות בין עובד ישראלי לעובד זר

דודי מנביץ':  זה מוסכם?      

קריאה: כן

קריאה:  כן

דודי מנביץ': זו המטרה

דודי מנביץ':  עשו פה טעות, זה הכל

אביבית אסרף: אז בעצם אתם רוצים שיהיה 7,000 שקלים כולל הכל?     

אליהו (אלי) רביבו: 7,000 שקלים - -      

אביבית אסרף: כולל הכל?     

אליהו (אלי) רביבו: במקומות שנותנים את הכל

אביבית אסרף: אז עובד ישראלי מקבל אצלך 12,000 ו-13,000 אלף שקלים, ככה אמרת, זה התלוש שלו

אביבית אסרף:  ועובד זר יקבל 7,000 שקלים, ומחר בבוקר - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא אמרתי, אני לא אומר את זה

קריאה: לא

קריאה:  הוא יקבל את כל ההטבות

אביבית אסרף: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני לא אומר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא אומר את זה

חגי אדרי: - - - ישראלי זה זהב

חגי אדרי:  אני לא מכיר מעסיק שיעדיף להביא עובד זר אם יש לו  עובד ישראלי שיודע לעשות את העבודה

חגי אדרי:  הוא נמצא פה, הוא חלק מהעסק שלך, הוא כמו משפחה

אלכס קנובסקי: התרבות, השפה

חגי אדרי: הוא לא הולך לשום מקום, הוא לא הולך אחרי 3 או 5 שנים

חגי אדרי:  הוא לא נוסע לבקר את המשפחה - - -      

דודי מנביץ': גברת אסרף, יש מנגנונים - -      

אביבית אסרף: - - - אבל גם אין לו אספות הורים לעובד הזר, - - -     

חגי אדרי: - - -      

דודי מנביץ': יש מנגנונים - - - אני מוכן לבנות אותם - - -      

אביבית אסרף: זה קצת אחרת

דודי מנביץ': שיעגנו את מכסת העסקת העובדים הישראלים

דודי מנביץ':  אין ספק בכך שאנחנו לא נייבש ידיים ישראליות ונייתר אותם, כדי לעודד העסקה של ידיים זרות בשל המצב

דודי מנביץ':  זאת אומרת, אנחנו יכולים לקבוע ראף שממנו לא יורדים, ויש עקרונות שעליהם הם מחויבים לשמור, או שיש אחוז מספק של מועסקים מקרב תושבי מדינת ישראל שיהיו חייבים להיות בצוות כוח אדם, אין ספק

דודי מנביץ':       מצד שני אבל, אנחנו חייבים להבין, שאנחנו לא יכולים ליצור כפל הטבות - -      

פני קימלמן: שהוא מפלה

דודי מנביץ': ותוך כדי הרצון שלנו לשמור ולעגן את הקיימות של העסקת העובד הישראלי, אנחנו הופכים אותו למופלה לרעה

פני קימלמן: נכון

דודי מנביץ': לא יכול להיות

אביבית אסרף: אוקיי

אביבית אסרף:  אוקיי, אני רוצה רק - - -     

חגי אדרי: אני רוצה רגע להוסיף משפט

אביבית אסרף: עוד נקודה אחת קטנה - -      

חגי אדרי: כן

אביבית אסרף: דווקא בנושא הזה

אביבית אסרף:  הרי בסופו של דבר כשאנחנו בחנו את קבוצות משלחי היד שהגיעו ממשרד הכלכלה, מדובר היה בארבע קבוצות, שהן לא בהכרח ארבע מקצועות

אביבית אסרף:  זאת אומרת, כל קבוצה מעגנת ארבעה מקצועות

דודי מנביץ': כן

אביבית אסרף: גם בתוך אותה קבוצה יש שונות של שכר

קריאה: יש שוני

אביבית אסרף: גם בתוך אותה קבוצה יש שונות של שכר

אביבית אסרף:  בסופו של דבר, גם כשקבענו נניח 7,000 שקלים בקבוצה הנמוכה, בתוך אותה קבוצה יש אנשים שהיום, על פי נתוני המס בכל אופן, משתכרים בשכר גבוה יותר, של 9,000 שקלים

אביבית אסרף:  עדיין הורדנו מתוך הצורך למצוא איזון ו - - - 

אביבית אסרף:  זאת אומרת, הם טוענים תמיד רק לשורה האחרונה - -      

דודי מנביץ': - - -      

אביבית אסרף: אבל עדיין יש איזשהו - -      

חגי אדרי: אחד - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני אבל, את יודעת מה - -     

אביבית אסרף: - - - צריך להסתכל גם - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר לך עוד פעם, עזבי - -      

אביבית אסרף: - - - שורה

פני קימלמן: אתם צריכים להבין משהו

פני קימלמן:  המצוקה שלי היא לא במהנדסים ולא במנהלי חשבונות - -      

אביבית אסרף: לא לא, לא דיברנו על קבוצות אחרות - -          

פני קימלמן: רגע לא, אני - -     

אביבית אסרף: אני מדברת רק על קבוצה תשע

פני קימלמן: לא, אבל אני מדבר

פני קימלמן:  אני מדבר

פני קימלמן:  המצוקה שלי היא באותה עבודה שחורה פיזית שצריך לעשות, ואנשים - -      

חגי אדרי: היא אומרת שגם בתוכה יש - -      

אליהו (אלי) רביבו: רגע, תן לי

אליהו (אלי) רביבו:  אני - -      

חגי אדרי: עבודה שחורה - -          

פני קימלמן: אני מדבר - -      

חגי אדרי: יותר

פני קימלמן: רגע

פני קימלמן:  אני מגיע לזה

פני קימלמן:  אני מחפש את האוכלוסייה הזאת שמרוויחה שכר מינימום במדינת ישראל

פני קימלמן:  זה בסיס ההשוואה

פני קימלמן:  מה שאתם צריכים לעשות זה אחת משתי אופציות

פני קימלמן:  תעזבו את הפרמיות ואת הכל, אבל תגידו שהבסיס הוא - -      

שרון ניר: שכר מינימום

פני קימלמן: שכר המינימום

פני קימלמן:  כי זאת האוכלוסייה הרלוונטית

חגי אדרי: ומה סוג העבודה? תפרט יותר

פני קימלמן: אני אמרתי קודם

פני קימלמן:  מדובר באורזות על הקווים, שכל מה שהן עושות זה לקחת בקבוקים ולהכניס לתוך קרטון, הכל יוצא מסרט נע

פני קימלמן:  אנשים שסוחבים ארגזים ושמים אותם על משטח עד שהוא יתמלא, ואז מניילנים אותם

פני קימלמן:  אנשים שעובדים במחסנים פה, מחסנים קפואים שאם אני נכנס אליהם אחרי ארבע דקות אני בורח

פני קימלמן:  הם עובדים עם חרמוניות, כי הטמפרטורה בפנים היא 18- מעלות

פני קימלמן:  כשאתה מחזיק מחסנים עם מוצרים קפואים, אתה צריך לשמור על שרשרת הקירור

פני קימלמן:   מדובר באנשים שעובדים בעבודות פיזיות מאוד מאוד קשות

פני קימלמן:  יש בתעשייה גם עבודות פיזיות קשות

חגי אדרי: החלום שלנו זה שישראלים יגיעו ויעבדו בעבודות מסוימות במדינת ישראל - -      

קריאה: נכון

חגי אדרי: הוא לא קיים

חגי אדרי:  לא קיים

חגי אדרי:  הם פשוט לא יגיעו לעבוד

אביבית אסרף: אבל יש מקום, כמה ישראלים יש לך פה שאתה מעסיק?     

קריאה: לא

קריאה:  הרוב - - - ישראלים - -     

אלכס קנובסקי: אין עובדים - - -     

חגי אדרי: כרגע - -      

אביבית אסרף: - - - עובדים, מה זה לא קיים?         

פני קימלמן: אבל מה זה "לא", רגע - -      

חגי אדרי: אבל - - -  העבודה - - -      

פני קימלמן: כרגע אסור לתעשייה להעסיק עובדים

פני קימלמן:  אסור, ואתם שואלים אותי כמה עובדים זרים יש לך?      

אביבית אסרף: שאלתי כמה ישראלים

שרון ניר: היא שאלה כמה ישראלים

חגי אדרי: לא, ישראלים היא שאלה

אלכס קנובסקי: רק מתוך - - -      

פני קימלמן: נו ברור שזה רק ישראלים

פני קימלמן:  יש לי גם פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו: כמה עובדים יש לך, נו

אביבית אסרף: כמה עובדים - - -      

פני קימלמן: סליחה

חגי אדרי: אבל הוא שיתף בהתחלה, 60% תחלופה בשנה של עובדים - - -      

אביבית אסרף: בסדר, - - -      

פני קימלמן: אוקיי, בסדר

פני קימלמן:  רגע

אליהו (אלי) רביבו: אם אני התקדמתי הלאה זה לא אומר שאני עדיין - - -         

שרון ניר: נכון

שרון ניר:  - - -      

קריאה: - - -      

פני קימלמן: כמה עובדים אני מעסיק ב"אסם"? 3,600

אליהו (אלי) רביבו: דיון בנושא

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? - - -      

קריאה: - - - חרמונית

אביבית אסרף: מה בקטגוריה הזאת - - - ?     

פני קימלמן: לא

פני קימלמן:  זה לא בקטגוריה - - - זה סך הכל "אסם"

אליהו (אלי) רביבו: כי מעסיק שלא יודע לאפיין ולפתור את הכישלון שגורם למגפה כזאת בהעסקה, הוא מעסיק שצריך לבדוק את עצמו

קריאה: אם אפשר

קריאה: כן

קריאה: זאת אומרת הוא לא צריך לבדוק - - -      

קריאה: רגע - - - יש לנו - -      

אליהו (אלי) רביבו: רגע

אליהו (אלי) רביבו:  גם אני

אליהו (אלי) רביבו:  אני בודק את עצמי כל יום כמה פעמים

אליהו (אלי) רביבו:  מה זאת אומרת?     

קריאה: לא צריך - - -     

אליהו (אלי) רביבו: מה זה כולנו? ודאי שכולנו

חביב פאר: זאת בעיה רוחבית שהיא לא רוחבית, היא כבר לא מגפה אפילו, - - - זה קיים בכל מקום

חביב פאר:  אם "טבע" מפרסמת על אוטובוסים "דרושים מפעילי מכונות", אוקיי? אם אתם - -     

אליהו (אלי) רביבו: מפעילי מכונות זה אירוע אחר

חביב פאר: רגע לא, זה - -      

אלינור אנגלנדר: זה אותו אירוע

פני קימלמן: זה אותו אירוע

חביב פאר: זה האירוע שלנו - - -     

פני קימלמן: זה אותו אירוע

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

אלינור אנגלנדר: זה אותו אירוע

חביב פאר: אני לא יודע, - - -     

פני קימלמן: לא, אני בשקף הראשון, עוד לא הגענו

חביב פאר: אני רוצה, אני לא יודע - - -      

פני קימלמן: אבל רגע, סליחה, לא לא לא

פני קימלמן:  בואו נעבוד מסודר

פני קימלמן:  אנחנו נמצאים ב"אסם", אני הסכמתי שיגיעו אנשים שהם לא מ"אסם", זה בסדר גמור

פני קימלמן:  חשוב לי כמו לכולם שיגיעו אנשים מהתעשיה

אליהו (אלי) רביבו: בואו ניתן ל"אסם" לסיים - -     

פני קימלמן: תן לי לסיים - -     

אליהו (אלי) רביבו: כמו שאמרתם - - - אחרות - -      

פני קימלמן: את מה שהתחלתי להגיד - -     

אליהו (אלי) רביבו: זה מאפיינים שונים

פני קימלמן: ואני אשמח, לא, בסדר גמור

אליהו (אלי) רביבו: זה חשוב לשמוע

אליהו (אלי) רביבו:  בואו

פני קימלמן: טוב

פני קימלמן:  אוקיי, אז בואו - -      

קריאה: - - -     

אליהו (אלי) רביבו: חבר'ה, בואו לא נפריע לפני

פני קימלמן: אז זה אחוז התחלופה

פני קימלמן:  ספציפית במרכז הלוגיסטי, אמרתי, אנשים עובדים בטמפרטורה קפואה וכדומה

פני קימלמן:  עכשיו תקשיבו

פני קימלמן:  אנחנו מנסים למצוא פתרונות מן הגורן ומן היקב

פני קימלמן:  המצוקה היא לא מהיום

פני קימלמן:  אתם צריכים להבין, זה כבר כמה שנים

קריאה: 20 - - -      

פני קימלמן: הדבר הראשון שעשינו זה לעבור לאוטומציה

פני קימלמן:  בכל מה שאפשר החלפנו את האנשים באוטומציה

פני קימלמן:  ואתה יודע מה? בגלל המצוקה הזאת עברנו לאוטומציה בלי בכלל לפטר עובדים

פני קימלמן:  כי העובדים עזבו

פני קימלמן:  גם ככה העובדים עוזבים

פני קימלמן:  אז פתרנו את העניין באוטומטציה, אבל אנחנו כבר בשלב שאוטומציה לא מספיקה

פני קימלמן:  יש עדיין דברים שאי אפשר להכניס אליהם אוטומציה - -     

חביב פאר: יש דברים שאוטומציה לא יודעת לעשות

פני קימלמן: עכשיו, איך הבעיה הולכת ומחריפה? במקום לעבוד - -      

חביב פאר: עובד בשתי - - -      

פני קימלמן: שלוש משמרות, אני עובד בשתי משמרות

פני קימלמן:  עכשיו תבין, מדובר בשלוש משמרות ב-24 שעות ביממה

פני קימלמן:  כי אני צריך לעבוד 24 שעות - - - אלו הצרכים

פני קימלמן:  זה שאני עברתי לשתי משמרות, ואני עדיין רוצה לעבוד 24 שעות, זה אומר שאנשים עובדים 12-12, 12 שעות עבודה ו-12 מנוחה

פני קימלמן:  הם מרוויחים יפה, כי זה המון שעות נוספות, אבל לאורך זמן זה שוחק אותם

פני קימלמן:  זה שוחק

פני קימלמן:  אנשים לא יכולים לעבוד 12-12, יש את המגבלה של חוק העבודה והמנוחה, אני צריך לעמוד בזה

פני קימלמן:  אסור לעבוד יותר מ-12 שעות ביום

פני קימלמן:  גם יש מגבלה שבועית שאני צריך לעמוד בה

פני קימלמן:  המשמעות היא שהעובדים שאנחנו מעסיקים באמת נשחקים

פני קימלמן:  בן-אדם שעובד 12 שעות לא יכול להמשיך לאורך זמן

חגי אדרי: זה גם עולה יותר

ליאור כוכבי: אתם מעסיקים - - -      

פני קימלמן: זה עולה יותר כי זה שעות נוספות, אבל זה כבר - -      

ליאור כוכבי:  - - -     

פני קימלמן: זה כבר לא זה, זה הקטע שלאורך זמן אנשים נשחקים, אי אפשר לעבוד ככה לאורך זמן

ענבל משש: אתם מעסיקים עובדים ישירות, או דרך חברות כוח אדם?     

פני קימלמן: אנחנו מעסיקים עובדים גם ישירות וגם מעסיקים עובדים דרך חברת כוח אדם, ואחרי זה קולטים אותם אלינו לחברה

פני קימלמן:  בסדר?     

ליאור כוכבי: אחרי חצי שנה, נכון?     

פני קימלמן: על פי החוק, לדעתי זה תשעה חודשים, אבל לא משנה

ליאור כוכבי: - - - אז כשאתה אומר 60% תחלופה, זה בעובדים שנקלטו ב"אסם" - -     

פני קימלמן: בעובדים שנקלטו ל"אסם"

ליאור כוכבי: או בין הקבלנים - - - ?     

פני קימלמן: בעובדים שנקלטו ב"אסם"

אליהו (אלי) רביבו: ניסיתם לדוגמא להעסיק אנשים בעלי מוגבלויות - -     

קריאה: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, כשאני מדבר רק אני מדבר

אליהו (אלי) רביבו:  וגם כשאחרים מדברים

אליהו (אלי) רביבו:  תכבדו את השאר

אליהו (אלי) רביבו:  ניסיתם לבחון אפשרויות העסקה לאנשים בעלי מוגבלויות בתפקוד גבוה?     

פני קימלמן: כן

פני קימלמן:  כן

פני קימלמן:  לצערי הרב, תזכור עוד פעם, אנחנו בתעשייה שלא מאפשרת להביא לכל תפקיד אנשים עם מוגבלויות

פני קימלמן:  יש לנו - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני לא שאלתי על כל מקום

פני קימלמן: אז אני אומר לך

פני קימלמן:  אתה מבין באופן טבעי שבן-אדם על כיסא גלגלים יכול לעבוד בהנהלת חשבונות, אבל בתוך מפעל תעשייה הוא לא יכול לעבוד

אליהו (אלי) רביבו: מכובדים

פני קימלמן: אבל כן, אנחנו מעסיקים

פני קימלמן:  השאלה אם - -      

אליהו (אלי) רביבו: בוא נעשה - -      

חגי אדרי: - - -      

פני קימלמן: לא לא - -      

חגי אדרי: - - - שמשקמת, שמתעסקת בדיוק - - -     

פני קימלמן: נכון

חגי אדרי: מעסיקה בעלי מוגבלויות, ויש עוד ארגון, שכחתי איך קוראים לו

פני קימלמן: בדיוק

חגי אדרי: אנחנו כהתאחדות עובדים איתם

חגי אדרי:  הם גם חברים בהתאחדות, כל מקום שאפשר לשלב בעלי מוגבלויות - - -     

פני קימלמן: אתה יודע מה, אני  - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל אותך - -      

פני קימלמן: לא, התשובה היא - -      

חגי אדרי: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: מה אתם עשיתם בשביל להעסיק - -     

פני קימלמן: אז התשובה היא - -      

קריאה: כן כן, בשביל - - -      

פני קימלמן: התשובה היא כן

פני קימלמן:  התשובה היא כן

פני קימלמן:  עכשיו, רגע - -     

קריאה: כן כן בתעשייה - -      

פני קימלמן: רגע - -      

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

אלינור אנגלנדר: יש חוק

פני קימלמן: אני רוצה - -          

דודי מנביץ': איפה שאפשר בתעשייה להעסיק עובדים עם מוגבלויות הם מבורכים

דודי מנביץ':  אלו עובדים נפלאים - -      

חביב פאר: הכי טובים שיש

דודי מנביץ': ואנחנו מעסיקים אותם

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

פני קימלמן: אתה רוצה לשמוע משהו?      

דודי מנביץ': - - -  למפעל שלי, כמה שאתה רוצה - - -     

פני קימלמן: אני אספר לך את זה - -     

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

קריאה: - - -  הרוב

אליהו (אלי) רביבו: איך קוראים לחבר'ה?      

קריאה: "אלווין"

אליהו (אלי) רביבו: איך?     

קריאה: "אלווין"

אליהו (אלי) רביבו: "אלווין?"     

פני קימלמן: כן

קריאה: כן, זאת חברה שמייצרת - - - של אנשים עם מוגבלויות, בכל תעשייה שהיא

אליהו (אלי) רביבו: פניתם אליהם?     

פני קימלמן: אתה רוצה שאני אספר לך קוריוז?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני רוצה שתענה לי על מה שאני שואל

פני קימלמן: נו

אליהו (אלי) רביבו: פניתם אליהם?     

פני קימלמן: אנחנו עובדים עם החברות האלה

אליהו (אלי) רביבו: אני שאלתי אם פניתם ל"אלווין"

אליהו (אלי) רביבו:  אתם יודעים עליהם בכלל?      

פני קימלמן: אני לא מכיר את "אלווין"

פני קימלמן:  אבל אנחנו עובדים ישירות עם הגופים האלה

פני קימלמן:  אני אספר לך אפילו משהו בתור קוריוז

פני קימלמן:  יש לנו גם מפעל בשדרות, ואנשים עם מוגבלויות שבאים לעבוד במפעל מגיעים מבאר שבע לשדרות, ובתקופה הזאת של המלחמה הם לא יכלו להגיע

פני קימלמן:  אסור היה להם להגיע

פני קימלמן:  ויש להם מקום שבו הם עושים לנו את כל האריזות וכדומה, עובדים בבניין ההנהלה

פני קימלמן:  אני באופן אישי, ואנשים בבניין ההנהלה, הלכנו להתנדב שם ולעבוד במקום החוסים האלה

פני קימלמן:  למה? כי הם לא יכלו לעבוד

פני קימלמן:       אנחנו רואים את זה כערך עליון, דרך אגב

פני קימלמן:  אנחנו עובדים עם האנשים האלה בשוטף, אנחנו משלבים, אנחנו מגייסים עובדים עם מוגבלויות, אנחנו מעסיקים עובדים מרהט

פני קימלמן:  אנחנו הולכים לרהט יחד עם רשות - -      

אליהו (אלי) רביבו: תכף אנחנו נדבר על המגזר הבדואי

פני קימלמן: בסדר

אליהו (אלי) רביבו: תכף, יש לנו כאן נציג - - -      

פני קימלמן: נפגשתי שלוש פעמים עם יושב ראש המועצה ברהט, מול העירייה שם, וניסינו לעשות שיתופי פעולה ולהביא אנשים מרהט לעבודה אצלנו

פני קימלמן:  אנחנו מארגנים להם הסעות, שיבואו

אליהו (אלי) רביבו: רהט זה לא המקום היחיד שהבדואים נמצאים בו, אבל תכף - - -      

פני קימלמן: תאמין לי רהט - -      

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת - -      

פני קימלמן: חורה, לקיא - -      

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת - - -  לדבר

פני קימלמן: כל המקומות האלה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

פני קימלמן: בסדר, אבל בוא - -      

אליהו (אלי) רביבו: עם שירות בתי הסוהר ניסיתם ליצור איזשהו שיתוף פעולה?         

חביב פאר: כן

חביב פאר: דובר     

אליהו (אלי) רביבו: ומה קרה עם זה?     

חביב פאר: דובר זה נקרא שיקום - -      

אליהו (אלי) רביבו: כן

חביב פאר: שיקום תעסוקתי

חביב פאר:  ואין להם כרגע

אליהו (אלי) רביבו: אין להם מה?      

חביב פאר: אין להם מפעילים - - - להביא להם לתוך הכלא

חגי אדרי: - - -  לפני שלוש-ארבע שנים הם - - -      

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

חביב פאר: כל מה שנקרא שיקום - - -     

אליהו (אלי) רביבו: כן

חביב פאר: החליט שנווה תרצה מוציא לך שש-שבע בנות, זה פתרון מדהים

אליהו (אלי) רביבו: כן

חביב פאר: הבעיה שזה הולך, אתה יודע, בגלים

חביב פאר:  לפעמים יש להם אסירים ולפעמים אין להם אסירים - -      

אליהו (אלי) רביבו: יש להם בשפע, לצערנו

חביב פאר: לא

אליהו (אלי) רביבו: יש להם בשפע

חביב פאר: לא

חביב פאר:  אבל הם לא מוציאים אותם החוצה

קריאה: הם רוצים לעשות עבודה - - - מפעלים - - -      

אליהו (אלי) רביבו: - - -      

חביב פאר: צריך להבדיל בין אסירים שיוצאים לעבודה - -      

אליהו (אלי) רביבו: נו

חביב פאר: שזה בכותלי הכלא

חביב פאר:  - - - מפעלים - -      

אליהו (אלי) רביבו: זה מתפרק לשתי חלופות

חביב פאר: כן

אליהו (אלי) רביבו: חלופה אחת זה שירות תעסוקה בתוך כותלי בית הכלא

חביב פאר: נכון

אליהו (אלי) רביבו: וזה עובד באופן מדהים

חביב פאר: נכון

פני קימלמן: כן

פני קימלמן:  אבל זה לא - -     

חביב פאר: אבל - - -      

פני קימלמן: זה פחות רלוונטי

חביב פאר: נכון

אליהו (אלי) רביבו: אני ביקרתי שם

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?      

חביב פאר: כשיש לך עבודות כאלה שאתה - - -      

פני קימלמן: אבל זה פחות רלוונטי

פני קימלמן:  לנו

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מנסה להבין את כלל הצרכים

חביב פאר: זה פתרון טוב

פני קימלמן: כן

אליהו (אלי) רביבו: אני משוכנע שגם איתכם ניתן ליצור איזשהו מנגנון

אליהו (אלי) רביבו:  אבל יש חלופה נוספת שאני מבקש לדעת, אם ניסיתם ליצור שיתוף פעולה עם קבוצת אסירים שיגיעו למפעלים עצמם

חביב פאר: השיקום התעסוקתי, בעצם

אליהו (אלי) רביבו: למפעל עצמו שלכם

אליהו (אלי) רביבו:  ניסיתם?     

חביב פאר: כן

אליהו (אלי) רביבו: אתה ניסית?     

פני קימלמן: אני לא ניסיתי

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  לא הייתם צריכים להטריח את עצמכם עד לכאן בשביל לפגוש אותי כדי שאני אשאל אתכם

אליהו (אלי) רביבו:  כשאומרים מהיקב ומהגורן, זה מהיקב או מהגורן

אליהו (אלי) רביבו:  לשלם לאנשים - - - חברה - -      

פני קימלמן: אבל עוד פעם - -      

אליהו (אלי) רביבו: למצוא תעסוקה זולה וזמינה, בעלת עניין

אליהו (אלי) רביבו:  בואו ננסה לחשוב מכל כיוון אפשרי

אליהו (אלי) רביבו:  מכל כיוון אפשרי

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נמשיך

פני קימלמן: אוקיי

פני קימלמן:  כמו שאמרתי, הדור הצעיר כבר לא רוצה לעבוד במשמרות, בטח לא משמרות לילה

אליהו (אלי) רביבו: לא יודע, אני יודע שבשדה תעופה עובדים במשמרות ועומדים בתור בשביל להתקבל

פני קימלמן: מאה אחוז

פני קימלמן:  אני ראיתי בשדה תעופה - -      

קריאה: לעבוד במזוודות או - - -      

פני קימלמן: אני ראיתי בשדה - -      

קריאה: מזוודות

אליהו (אלי) רביבו: - - -  בתוך מטוס

פני קימלמן: אז אני רוצה להגיד לך שבחצי שנה האחרונה שטסתי, אני ראיתי בשדה תעופה את כל העבודות ששוות ערך, אותן עבודות פיזיות קשות, ומי שעובד שם זה כל מיני תאילנדים, הודים - -      

קריאה: עובדים זרים - - -     

פני קימלמן: שעובדים בניקיון

אליהו (אלי) רביבו: אני אסביר

פני קימלמן: שזה יפה מאוד - -      

אליהו (אלי) רביבו: אין ספק - -      

פני קימלמן: להם דואגים, לנו לא

אליהו (אלי) רביבו: אין ספק שלצערנו מאז המחלה הרעה שקוראים לה התמכרות, בעקבות הקורונה, הקורונה הייתה פרק זמן מאוד קצוב, ואגב אני מהראשונים שנדבקו בסין, בקורונה

סימון דוידסון: וואלה, בסין?      

אליהו (אלי) רביבו: כן

סימון דוידסון: אוי לא

אליהו (אלי) רביבו: עוד לא ידענו שזה קורונה

אלכס קנובסקי: המקורי

סימון דוידסון: כן

סימון דוידסון:  אתה היית באונייה ההיא?     

אליהו (אלי) רביבו: לא לא לא

אליהו (אלי) רביבו:  האונייה הייתה ביפן, אני חזרתי בסוף דצמבר-תחילת ינואר מסין, עם קורונה, כשבסין אמרו יש בעיה ולא ידעו מה היא

סימון דוידסון: וואלה

קריאה: אתה החולה אפס

סימון דוידסון: אז אתה החולה הראשון? בדיוק, זהו

אליהו (אלי) רביבו: אני לא יודע להגיד את זה כי אני לא יצאתי מהבית

אליהו (אלי) רביבו:  בכל אופן, חבר כנסת דוידסון, מה שאני אומר זה שבעקבות הקורונה אנשים התמכרו לבטלה ולעבודה - -      

אלכס קנובסקי: מהבית

אליהו (אלי) רביבו: באופן בלתי אמצעי

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא רק מהבית

קריאה: אנשים לא אוהבים לעבוד

אליהו (אלי) רביבו: אלה שעבדו במזוודות לא ממשיכים לעבוד מהבית

אליהו (אלי) רביבו:  בבית זה הייטק ועבודות ניהול כאלה ואחרות

אליהו (אלי) רביבו:  ואתה צודק שיש פחות ידיים שמוכנות באמת להזיע ולעבוד, אבל כל השנים, לפחות עד הקורונה, אנשים שעובדים ברשות שדות התעופה, אלה המכופפים בתוך בטן המטוס, עומדים בתור להתקבל לרשות שדות התעופה

אליהו (אלי) רביבו:  גם בניקיון מטוסים

אליהו (אלי) רביבו:  עומדים בתור

אליהו (אלי) רביבו:  ממש מגישים רשימת המתנה

אליהו (אלי) רביבו:       אז ניתן למצוא

אליהו (אלי) רביבו:  אפשר לחפש דרך לתמרץ אותם, אולי על התמדה לקבל איזשהו בונוס נוסף

אליהו (אלי) רביבו:  לא יודע מה, אולי לאכול במבה בסוף היום

פני קימלמן: תקשיב

פני קימלמן:  אני על כל עובד חדש - -     

קריאה: - - - עם השנים

פני קימלמן: סיפרתי שהעובדים עוזבים אותנו אחרי שבועיים שלושה, אני נתתי תמריץ של 8,000 שקלים למי שיתמיד לעבוד איתי חצי שנה, אתה יודע את זה?     

שרון ניר: יפה

אליהו (אלי) רביבו: יפה

פני קימלמן: יפה, אז זה לא עזר

פני קימלמן:  זה לא עזר, אתה לא מבין? זה לא עזר

פני קימלמן:  אנשים לא מוכנים לבוא

חגי אדרי: - - - אין אנשים, זה לא - - -      

וליד אל-הואשלה: כמה עובדים יש לכם?     

פני קימלמן: סדר גודל של 3,600 בכל הקבוצה

וליד אל-הואשלה: כמה מתוכם מהחברה הבדואית?     

פני קימלמן: כמה מתוכם מה?     

וליד אל-הואשלה: מהחברה - -      

אליהו (אלי) רביבו: מהחברה הבדואית

פני קימלמן: מהחברה הבדואית יש לנו סדר גודל של 80

וליד אל-הואשלה: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו: ואתה זקוק לעוד 250 עובדים?      

פני קימלמן: אני זקוק לעוד 250 עובדים, כן

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

פני קימלמן: כן

אליהו (אלי) רביבו: אז עשינו - - - מקדימה - -     

פני קימלמן: אבל תקשיבו, זה לא - -      

אליהו (אלי) רביבו: אין אבל

פני קימלמן: נו

אליהו (אלי) רביבו: מצאנו לך

פני קימלמן: בבקשה

אליהו (אלי) רביבו: בסדר? נסיים את הפגישה, אנחנו נתקדם ביחד

פני קימלמן: מעולה

פני קימלמן:  מעולה

אליהו (אלי) רביבו: לא נעכב את כל השאר

פני קימלמן: מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: בסדר?     

פני קימלמן: מאה אחוז, קדימה

אלינור אנגלנדר: מה איתנו?     

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  בגלל זה אני אומר - -      

קריאה: יאללה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לאמיתו של דבר מצאנו הרבה יותר

אלינור אנגלנדר: אוקיי

אלינור אנגלנדר:  אז אני - -     

פני קימלמן: בסדר

אליהו (אלי) רביבו: הוא צריך 250, הוא קיבל את - - -      

פני קימלמן: אבל עוד פעם, אתה צריך להבין משהו, אני אמרתי את זה גם קודם

פני קימלמן:  אוקיי?     

אליהו (אלי) רביבו: כן

פני קימלמן: אני לא רוצה שתביאו לי אנשים שיהיו כמו ה-60% האלה

פני קימלמן:  אתה צריך להבין, אני כל שנה קולט למעלה מ-1,000 עובדים

אליהו (אלי) רביבו: יש לך 80 עובדים בדואים?      

פני קימלמן: יש לי 80 עובדים בדואים

אליהו (אלי) רביבו: מה זמן העבודה הממוצע שלהם?     

פני קימלמן: בכנות אומר לך, אני - -      

אליהו (אלי) רביבו: רק בכנות

פני קימלמן: רגע, אני עונה לך

פני קימלמן:  קלטנו הרבה יותר

פני קימלמן:  80 העובדים הם אלה שנשארו

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן הם עובדים אצלך?     

פני קימלמן: אלה שנשארו? תלוי

פני קימלמן:  בממוצע שנתיים-שלוש

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שמי, יש - - - מיידי - -      

וליד אל-הואשלה: איפה הם עובדים? באיזה מפעל?     

פני קימלמן: הם עובדים במפעל שלנו - -     

אליהו (אלי) רביבו: שדרות

פני קימלמן: לא, דווקא לא בשדרות

פני קימלמן:  יש קצת

פני קימלמן:  בעיקר בקריית גת ופה, במרכז הלוגיסטי

פני קימלמן:  אחוז עזיבה, ה-60% אצלם הרבה יותר גבוה

פני קימלמן:  הם לא מחזיקים מעמד, הם באים, עובדים שלושה-ארבעה ימים, אתה יודע מה, הם אפילו לא מודיעים שהם עוזבים

פני קימלמן:  הם לא מודיעים

פני קימלמן:  אחרי שלושה-ארבעה ימים הבן-אדם לא מגיע

אלינור אנגלנדר: זה לא רק הבדואים

פני קימלמן: אנחנו מרימים אליו טלפון לחפש אותו

אלינור אנגלנדר: זה לא רק הבדואים

קריאה: גם ישראלים

קריאה: לא, זה כללי

קריאה: בדואים הם ישראלים

קריאה: כן

קריאה: בסדר?     

פני קימלמן: נכון

פני קימלמן:  הם ישראלים לכל דבר

קריאה: - - - הטרמינולוגיה הנכונה

דודי מנביץ': אפשר רגע להתייחס לבעיה לא ברמה פרטנית של חברה כזו או אחרת?      

קריאה: בדיוק

דודי מנביץ': יש ראייה מאוד מלמעלה, שאני הצפתי אותה בחודש האחרון, כולל אתמול ב-INSS

דודי מנביץ':  צריך לראות את התמונה מלמעלה, ואז לרדת למטה

דודי מנביץ':       אנחנו נמצאים ארבע שנים במשברים מתגלגלים, כאשר לכל משבר היה את האופי המיוחד שלו

דודי מנביץ':  זה התחיל עם נושא הקורונה

דודי מנביץ':  הקורונה הייתה בעיה של המשכיות, רציפות ייצורית, שבעיקרה הייתה בעיה תפעולית

דודי מנביץ':  מה זה נקרא בעיה תפעולית? איך אני מבטיח שהעובד יבוא למקום העבודה ויישאר בריא

דודי מנביץ':  אחד לא ידביק את השני

דודי מנביץ':  להוריד את כמות העובדים במשמרת, לשמור מרחקים, הסעות, אביזרים וכל זה

דודי מנביץ':  הבעיה המרכזית הייתה תפעולית, אבל סביב זה היו עוד בעיות

דודי מנביץ':       ועוד לפני שנגמרה הקורונה, בחודשיים האחרונים שלה, הצטרפה מלחמת רוסיה אוקראינה

דודי מנביץ':  אלו מאפיינים אחרים, כאשר הבולט שביניהם במלחמת רוסיה-אוקראינה, היה זמינות חומרי הגלם בתעשייה

דודי מנביץ':  אני כרגע מדבר על תעשיית המזון בעיקר, אוקיי? זה מה שאני אחראי עליה

דודי מנביץ':  שם הבעיה הייתה לא רק זמינות של חומרי גלם, אלא זמינות של חומרי גלם במחירים רלוונטיים

דודי מנביץ':  ואני אחזור על זה גם כשנגיע לעבודה

דודי מנביץ':  למה מחירים רלוונטיים? כשהיו לי תקופות שהקמח עלה פי שלוש ופי ארבע אני גם עצרתי קווים

דודי מנביץ':  כי אם לדוגמא אני מוכר לחמנייה בשלושה שקלים במקום בשקל, מי יקנה את זה? זאת אומרת, צריך גם לראות לא רק את הזמינות של חומרי הגלם, אלא גם את נושא הרלוונטיות של המחיר

דודי מנביץ':      הצעתי תוכנית מלאה בנושא מה שהממשלה צריכה לעשות

דודי מנביץ':  ואז הגיע 7 באוקטובר

דודי מנביץ':  חבר'ה, כללי המשחק השתנו

דודי מנביץ':  אנחנו דנים על ה-6 באוקטובר

דודי מנביץ':  ב-7 לאוקטובר האדמה הזדעזעה, לא מהטבח והחורבן הבלתי נתפס

דודי מנביץ':  תעשיית המזון בעיקרה, 80% ממנה, עם כל הכבוד, זה לא "אסם" וזה לא "שטראוס"

דודי מנביץ':  אלו מפעלים קטנים, קטנים ובינוניים

דודי מנביץ':  הוא מקרה מייצג אולי במקום אחר, אבל אני מייצג 70-80 עובדים שאין להם את כל התנאים

דודי מנביץ':  הם נלחמים על קיומם, מה שנקרא, על ההישרדות, ועם מרווחים מאוד מאוד קטנים

דודי מנביץ':       הרי משרד הכלכלה ומשרד האוצר עשו את כל הניתוחים לאורך ולרוחב

דודי מנביץ':  אלו עבודות פיזיות מאוד מאוד קשות בסביבת עבודה מאוד קשה, ואני שמח שאתה נתת הנחיה לבוא, לראות ולהתרשם

דודי מנביץ':  התעשיות האלה, העובדים שעובדים שם, היחידים שמוכנים לבוא לא משנה מה, בעיקרם אלו עובדים מהרשות

דודי מנביץ':  עובדים מהרשות

דודי מנביץ':  אני אפילו לא אומר עובדים בני מיעוט ישראלים

דודי מנביץ':  לא רואים תעודה כחולה

דודי מנביץ':  הם מהרשות

דודי מנביץ':      אני יושב ראש של מפעל שעובדים בו חבר'ה 30 ו-40 שנה, אנשים שיצאו לפנסיה והחזרתי אותם לעבודה

דודי מנביץ':  שלא ילכו, כי אם הם הולכים אין לנו אף אחד שמוכן לבוא לעבוד בחודשים יולי-אוגוסט, ב-70 מעלות מול תנור, להרים תבניות של 15-20 קילו

דודי מנביץ':  אין כזה דבר, ניסינו כל מה שרק אפשר

דודי מנביץ':       עכשיו מה קרה ב-7 לאוקטובר? למעשה ב-7

דודי מנביץ': 10 עצרו את כניסת העובדים הפלסטינים למדינת ישראל

דודי מנביץ':  אלה העובדים של תעשיית המזון, סליחה על מה שאני אומר, תעשיית המזון נשענת על העובדים האלה

דודי מנביץ':  משחטות, מאפיות, ואני אתן רשימה שלמה של עובדים כרגע

דודי מנביץ':  זאת אומרת, אני חייב לומר, יש מפעלים חיוניים קיומיים שפעלו בשבוע הראשון עם צווי ריתוק והצליחו להעביר בצורה מסודרת 2,100 עובדים, עם הרישיונות, במסופים, עם המחשבים

דודי מנביץ':  שזה לעג - -      

קריאה: תוך - - -      

דודי מנביץ': מול מה שצריך בפועל

דודי מנביץ':  תעשיית המזון, אני אומר את זה בצורה מאוד מפורשת, עומדת בפני קריסה

דודי מנביץ':  אם תרשה לי, אני פשוט הייתי בדיון עם משרד הכלכלה וגם עם אמנון - - - והיה לנו שלשום בלילה, ובמקרה אני מדבר איתו ואני כיושב ראש - -      

אליהו (אלי) רביבו: למה אתה לא מעסיק את ההודים שהוא הביא?     

דודי מנביץ': אני לא יכול

אלינור אנגלנדר: אסור לנו

חגי אדרי: לא הביאו לו

דודי מנביץ': רגע רגע רגע - -      

קריאה: לא הביאו - -      

אלינור אנגלנדר: אל תדליק אותנו

דודי מנביץ': סליחה

דודי מנביץ':  סליחה, אני באמת - -     

קריאה: - - - שמפריע

דודי מנביץ': חשוב לי בדיון, אני רוצה רק להקריא - -      

אליהו (אלי) רביבו: סליחה שבורחות לי מילים

דודי מנביץ': דבר אחד

דודי מנביץ':  לצערי הרב, בקרוב אני אסגור את המפעל לייצור עבור כל הלקוחות החיצוניים שאנחנו עובדים איתם

דודי מנביץ':  נמשיך לייצר רק עבור רשת החנויות שלנו, מאחר ואם נמשיך ככה גם מעט העובדים שנשארו לנו יקרסו ויעזבו

דודי מנביץ':  ואז נסגור לגמרי

דודי מנביץ':  אני לא מבין, מפעל שמייצר מעל 10,000 פריטים ביום, עבור הצבא, דרך חברות כמוכם, זאת החברה שלי

דודי מנביץ':  אני קונה ממנו לחמניות ועושה את כל ההזנה לחיילי צה"ל בעזה

דודי מנביץ':  ועוד 20,000 פריטים עבור מפעלים חיוניים אחרים

דודי מנביץ':  אני לא יכול לקבל אישור להכניס שליש מהפלסטינים שעובדים אצלנו בשגרה

דודי מנביץ':       רבותיי, לא יודע לגבי "אסם", "שטראוס" וכל אלה

דודי מנביץ':  80% מתעשיית המזון עובדת כבר חמישה שבועות על אדי דלק

דודי מנביץ':  אתם יודעים מה זה אדי דלק? העובדים שהם לא מהרשות עובדים 12, 13 ו-14 שעות ביום, ובשבוע האחרון הם קרסו

דודי מנביץ':  מנהלים לא עובדים בעבודה שלהם

דודי מנביץ':  גם מנהלת החשבונות, כולם יורדים לקווי הייצור

דודי מנביץ':  ואת זה אתם צריכים לראות

דודי מנביץ':  אני לא מדבר על עוד שבוע או שבועיים, אני רוצה לראות מה יהיה בעוד שנה או בעוד שנתיים

דודי מנביץ':       אנחנו מקבלים תרחישי ייחוס פעם בעשרה ימים, או פעם בשבועיים,  משום שאנחנו תעשייה חיונית

דודי מנביץ':  ואני רואה מה יהיה בעתיד, מדינת ישראל צריכה להתארגן למצב שהיא לא נשענת ונסמכת - -      

אליהו (אלי) רביבו: מאה אחוז

דודי מנביץ': נכון

אליהו (אלי) רביבו: זו נישתי

דודי מנביץ': רגע

דודי מנביץ':  אם זה מה שאנחנו צריכים להיערך אליו, מה אנחנו עושים? אומרים לי שנפתחו 3,000 מכסות שעוד - - - כשהם היו על האסטרטגיה שלפני המלחמה, של עובדים זרים, כמו שאתה אומר מהודו, סרלינקה וכדומה

דודי מנביץ':  איך אני יכול להביא אותם?      א', הם צריכים להיות ב-GDP  שווה או גבוה מישראל

דודי מנביץ':  נכון שעכשיו יש עוד מדינות ברשימה, אבל מה זה GDP שווה או גבוה מישראל? שוויץ למשל, או ארה"ב

דודי מנביץ':  הם יבואו למשחטה לשחוט את העופות

דודי מנביץ':  נכון?     

קריאה: כן

קריאה:  המומחה טס

דודי מנביץ': נכון?     

קריאה: לא לא

קריאה: לא מומחים, לא מומחים

קריאה: עובד הכי פשוט חייב להיות - - -  GDP

דודי מנביץ': רגע

דודי מנביץ':  אם אני טועה אז אני אני מצטער, אבל אני נותן את העובדות as is

דודי מנביץ':  אפשר לדבר מפה ועד מחר, אלו העובדות

דודי מנביץ':  אוקיי? GDP שווה או גבוה

דודי מנביץ':  חבל בכלל לדבר על זה

דודי מנביץ':       ב', קבעו מה שנקרא מנגנון שכר, שיוביל לכך שאנחנו נהיה חייבים לייקר את עלות העבודה שלנו באופן משמעותי

דודי מנביץ':  עכשיו להגיד לך משהו? - - - מה רע? נעלה לזרים אם יבואו, נעלה אחרי זה עוד יותר לישראלים, הכל מאה אחוז

דודי מנביץ':  אלא מה? אני בתעשיית המזון, אני נלחם מול יבוא מטורקיה, יבוא מסין, וכולנו רוצים להוריד את יוקר המחייה

דודי מנביץ':       רבותיי

דודי מנביץ':  אני עכשיו אמצע דיונים עם INSS והגופים הכי גדולים ורשמיים במדינת ישראל, מה קורה עם ביטחון מזון תזונתי של מדינת ישראל בעתיד במצבי מלחמה

דודי מנביץ':  אנחנו בתרחיש ייחוס, שאני בטוח שאתה גם מודע אליו, אין אף נמל שעובד

דודי מנביץ':  שבועיים, שלושה וחודש

דודי מנביץ':  פותחים - - - בקפריסין או ביוון

דודי מנביץ':  משחטות מביאות לנו קונטיינרים

דודי מנביץ':  מה יביאו דבר ראשון? אנרגיה ויבוא נשק, מזון הוא הדבר השלישי

דודי מנביץ':  אי אפשר בלי חקלאות ותעשייה כחול לבן

דודי מנביץ':  איך אנחנו מבטיחים שתהיה פה תעשייה? אני לא אוכל להתחרות

דודי מנביץ':      אני היום שאני רוצה להעלות מחיר ב-2%, ועם יוקר המחייה ויוקר המזון תוקפים אותנו

דודי מנביץ':  ואני אומר שבצדק, אני לא בא בטענות

דודי מנביץ':  אבל אני רוצה לתת לכל עובד שלי פי שתיים שכר

דודי מנביץ':  לא ב-10% או ב-20% יותר

דודי מנביץ':  ולכן אני אומר, חבר'ה, צריך לראות את התמונה המלאה

דודי מנביץ':  מלמעלה

דודי מנביץ':  את כל הממשקים ואת כל ההשפעות, להבין איפה כל דבר פוגש אותנו

דודי מנביץ':       יסלח לי ידיד פני, עבדנו ביחד 20 שנה, אוקיי? יש מצוקות אדירות של עובדים שאנחנו לא נבין

דודי מנביץ':  כן? אבל זה לא בדיוק מייצג את הבעיה בעוצמתה של תעשיית המזון, ואני - -          

חגי אדרי: מה הפתרון האידיאלי?         

שרון ניר: אתה נותן לי פתח, תפתח לי את הדלת

קריאה: - - -     

דודי מנביץ': אני לקחתי, רגע - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אבל רגע רגע, אבל סליחה, לא

אליהו (אלי) רביבו:  דודי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש, סליחה, דודי

אליהו (אלי) רביבו:  תן לי לגמור את המצגת שלנו, אחרי זה באמת - -      

חגי אדרי: סליחה

חגי אדרי:  מיד

חגי אדרי:   נשאלה שאלה, "מה הפתרון האידיאלי בעיניך"? היית צריך לתמצת לי שניים-שלושה משפטים

חגי אדרי:  תן לי פתרון אידיאלי

אליהו (אלי) רביבו: אני אגיע לזה, לא אכפת לי לדון על זה שם

דודי מנביץ': - - -      

חגי אדרי: אין בעיה, סליחה

קריאה: - - - להם - - -     

חגי אדרי: סליחה

קריאה: ולעשות שיחה - - -      

חגי אדרי: סליחה

חגי אדרי:  סליחה

אליהו (אלי) רביבו: נגיע לזה, נו

חגי אדרי: בבקשה

דודי מנביץ': צריך להתאים את התנאים של העובד הזר לתנאים של העובד הישראלי

דודי מנביץ':  ההסתדרות דואגת לשכר מינימום, שכר המינימום צריך לייצג גם את העובד הזר

דודי מנביץ':  בדיוק אותם תנאים, לא כל מיני תנאים שהם צריכים לקבל מעבר למה שההסתדרות, שהיא דואגת לעובדים - -      

אלינור אנגלנדר: כמו בסיעוד

דודי מנביץ': והיא מה שנקרא - -      

קריאה: כמו כל ענף אחר

דודי מנביץ': היא גם מיליטנטית - -     

קריאה: אין ענף - - -      

אלינור אנגלנדר: כן

דודי מנביץ': עבור העובדים

דודי מנביץ':  אוקיי, בוא נצמיד

דודי מנביץ':  בלי שום מגבלה, אלא אם כן יש מגבלה ביטחונית

דודי מנביץ':  אז זה לא נכנס - -              

אלינור אנגלנדר: למה בענפים האחרים זה שונה?     

קריאה: לא, אבל - -     

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

קריאה: אני חייב רק להגיד

קריאה:  ענף התעשייה - -      

דודי מנביץ': לא בחקלאות ובסיעוד ובבנייה

אלינור אנגלנדר: נכון

קריאה: ענף התעשייה הוא היחיד שיש לו תנאי שכר מופלגים ומגבלה על המדינות

קריאה:  כל שאר הענפים פתוחים

אלינור אנגלנדר: גם לא נתנו לנו עד היום להביא עובדים זרים

דודי מנביץ': כן

קריאה: נכון

אלינור אנגלנדר: אנחנו מופלים לרעה כבר 20 שנה

אלינור אנגלנדר:  סליחה רגע, זה ייקח שנייה

אלינור אנגלנדר:  בתחום שלנו - -      

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, רק רגע גברת אסרף

אליהו (אלי) רביבו:  מכיוון שחלק מהחברים הצטרפו תוך כדי הדיון, אני מבקש שכל אחד שמקבל רשות דיבור - -      

עדן: יציג את עצמו

אליהו (אלי) רביבו: יציג את עצמו, את שמו, את תפקידו והמפעל שאותו מייצג

אלינור אנגלנדר: אני מבקשת רק להציף בעיה שהיא עוד לא - -      

קריאה: לא, אז - -      

קריאה: רגע - - -     

אליהו (אלי) רביבו: שמך

אלינור אנגלנדר: שמי אלינור אנגלנדר, אני דור שלישי לתעשייני מתכת בארץ

אלינור אנגלנדר:  סבא שלי עלה - - - והקים את המפעל לפני קום המדינה

אלינור אנגלנדר:  אנחנו מייצרים מוצרי מתכת ומוצרים ביטחוניים בקיסריה, והבעיה שלנו היא מעבר לידיים עובדות

אלינור אנגלנדר:  מדובר במפעילי מכונה, במקצועות המורכבים יותר

אלינור אנגלנדר:  מבלטנות למשל, וכרסום CNC

אלינור אנגלנדר:  סגרו את מרכזי הלימוד

אלינור אנגלנדר:  אין יותר בתי ספר מקצועיים - -      

אליהו (אלי) רביבו: הצרה של המדינה

אלינור אנגלנדר: העלייה בשנות ה-90 מברית המועצות לשעבר הצילה אותנו, והחבר'ה כבר - -      

קריאה: יוצאים לפנסיה עכשיו

אלינור אנגלנדר: יוצאים לפנסיה

אלינור אנגלנדר:  אין לי עובדים

אלינור אנגלנדר:  אין לי עתיד

אלינור אנגלנדר:  אני לא יודעת כמה שנים אני עוד אוכל לקיים את המפעל הזה, אין לנו עתיד, אין לנו עובדים מקצועיים

אלינור אנגלנדר:  והמדינה לא יודעת לתת את הפתרון

אלינור אנגלנדר:  20 שנה, ותשאלו את החבר'ה מהתעשייה, אני זועקת מדם ליבי

אלינור אנגלנדר:  המפעל עומד 20 שנה ואין לי עתיד לחמש שנים מהיום

קריאה: וגם ההחלטה - - -     

קריאה: - - - CNC?     

אלינור אנגלנדר: למפיץ CNC?     

קריאה: כן

אלינור אנגלנדר: הון עתק של כסף

קריאה: נכון, כמה?     

אליהו (אלי) רביבו: כמה?     

אלינור אנגלנדר: יכול להגיע ל-100 שקלים לשעה, פלוס רכב

ליאור כוכבי: מומחים זה לא משהו שבא בחשבון מבחינתך?     

אלינור אנגלנדר: לא

קריאה: למה?     

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

אלינור אנגלנדר: כי קודם כל זה לזמן מוגבל

ליאור כוכבי: מומחה? לחמש שנים

אלינור אנגלנדר: זה זמן מוגבל מבחינתי, החבר'ה עובדים אצלי במפעל 20-30 שנה

ליאור כוכבי: בסדר, בוא נתחיל - -      

אליהו (אלי) רביבו: בשביל מישהו - -     

קריאה: - - -     

ליאור כוכבי: לא, אבל זה 200% - - -      

אליהו (אלי) רביבו: בשביל תחום שעומד לגווע, אם הוא יצטרך להחליף עובד כל חמש שנים - -      

קריאה: אבל למה? - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני חושב שזה פתרון לא אידיאלי, אבל בהחלט סביר

קריאה: - - - משלמת יותר

אלינור אנגלנדר: אני משלמת - - - לעובד שעובד איתי 30 שנה

אלינור אנגלנדר:  אם אני צריכה להחליף עכשיו את כל המחלקה, אני לא יכולה לשלם סכום - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא ביקשתי - -          

סימון דוידסון: עובד שמתחיל היום

סימון דוידסון:  נניח קלטת

סימון דוידסון:  הוא כנראה לא יקבל 100 שקלים, הוא יקבל 70

סימון דוידסון:  80 שקלים?     

אלינור אנגלנדר: 50

קריאה: אם זאת הבעיה אז אולי - - -         

אליהו (אלי) רביבו: אז בואי תשמעי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש מכם - -          

סימון דוידסון: אז זה העניין, להביא מומחים לא משתלם

אליהו (אלי) רביבו: כשאנחנו שואלים שאלות, תענו לנו תשובות שמשקפות את המציאות, ובאופן נרחב

אליהו (אלי) רביבו:  לומר לי מקרה קיצון שיש לך עובד שמחזיק לך אגף, והוא יחיד בדורו ומקבל 100 שקלים לשעה פלוס אוטו, אבל השאר מקבלים 35 שקלים - -      

אלינור אנגלנדר: לא

קריאה: או 50 שלקים ובלי אוטו, את סליחה, אבל מטעה אותנו

אלינור אנגלנדר: אז אני מצטערת על ההטעיה - -      

אליהו (אלי) רביבו: אז אני מבקש - -          

קריאה: אז אני - -     

אלינור אנגלנדר: אני ניסיתי להראות לך שהמצב אצלנו כזה שהתנאים מעולים וטובים, אבל - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא לא לא

אלינור אנגלנדר: חסר לי בסיס ההכשרה

אליהו (אלי) רביבו: אז כדי שאני אעמוד את זה, גברתי, אני מבקש לקבל תשובה שתואמת את המציאות

אליהו (אלי) רביבו:  עובד חדש שהוא בעל מקצוע, כמה מקבל אצלכם בתור שכר התחלתי?     

אלינור אנגלנדר: 13,000 שקלים

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

חגי אדרי: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: סליחה?     

חגי אדרי: מפעיל CNC היום בתעשיות הביטחון - - - התעשייה האווירית, במשרד, בשב"כ מקבל המון

חגי אדרי:  המון המון כסף

סימון דוידסון: לא, יש - - -      

קריאה: - - - דברים כאלה - -      

סימון דוידסון: באזור 15-16 לדעתי, אבל זה תלוי

שרון ניר: נו, אז אם להביא עובדים זרים במינימום - -     

סימון דוידסון: כשעושים ממוצע אתה לוקח - -      

שרון ניר: יפטרו את הישראלים

סימון דוידסון: כשאתה עושה ממוצע אתה לוקח אנשים שעובדים 10, 15 ו-20 שנה - -      

אליהו (אלי) רביבו: חברים

סימון דוידסון: זה לא המתחיל

אליהו (אלי) רביבו: חברים, רגע

אליהו (אלי) רביבו:  רגע

אלינור אנגלנדר: במקרה הספציפי שלי אין לי עובדים

אלינור אנגלנדר:  אין אנשים שלומדים את התחום של מבלטנות, זה תחום שכבר לא מלמדים אותו בארץ למעלה מ-20 שנה

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן - -     

אלינור אנגלנדר: אין לי

אליהו (אלי) רביבו: לוקח ללמוד אותו?      

אלינור אנגלנדר: שנים

אלינור אנגלנדר:  למדו את זה בבתי ספר מקצועיים שש-שבע שנים

אלינור אנגלנדר:  אבא שלי טס לקנדה ללמוד את זה, סבא שלי למד את זה בארץ מעולה חדש מפולין שלימד אותו את כל התחום

אלינור אנגלנדר:  זה עניין של שנים

אלינור אנגלנדר:  אין - -     

סימון דוידסון: אלינור, מה הבעיה שלך עם ההחלטה הקיימת? עם ה-3,000

אלינור אנגלנדר: שהשכר ההתחלתי הוא מאוד מאוד גבוה

אליהו (אלי) רביבו: כמה?         

ליאור כוכבי: כמה אתם קבעתם?     

אליהו (אלי) רביבו: כמה? כמה?     

ליאור כוכבי: שכר ממוצע במשק

אלינור אנגלנדר: השכר הממוצע במשק, 12,000 - -     

אביבית אסרף: איזה קבוצה אתם?      

אלינור אנגלנדר: אני ביקשתי קבוצה ג'

אביבית אסרף: אז זה 85%

קריאה: 85%

אלינור אנגלנדר: נכון, זה 85%

אביבית אסרף: כן

אלינור אנגלנדר:  אני עוד לא הגעתי לעובדים המקצועיים, כי אני עדיין בוחנת מאיפה אני יכולה להביא את העובדים האלה - - -      

אליהו (אלי) רביבו: סליחה רגע - -      

קריאה: לא, השאלה אם המדינות מממנות - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש רגע לדעת

קריאה: לא

אליהו (אלי) רביבו: כמה במסגרת המתווה המוצע את אמורה לשלם לעובד זר שמגיע אליך?     

אלינור אנגלנדר: עובד מקצועי

אליהו (אלי) רביבו: כן

אלינור אנגלנדר: 13,000 שקלים בחודש?     

אביבית אסרף: - - -      

אלינור אנגלנדר: לא

אלינור אנגלנדר:  100% מהשכר ממוצע במשק

קריאה: 110%

סימון דוידסון: 110%

קריאה: - - -     

קריאה: - - - קבוצה ג'

אלינור אנגלנדר: אני הגשתי לקבוצה ג', אני מדברת כרגע על - -      

קריאה: רגע, - - -     

אלינור אנגלנדר: לא לא לא

אלינור אנגלנדר:  אבל אני הצגתי את זה

דודי מנביץ': היא יודעת מה אני מתעקש

אלינור אנגלנדר: לגבי עובד מקצועי אני עדיין בוחנת מאיזה מדינות אני יכולה להביא אותם - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא לא לא

אלינור אנגלנדר: אז לא הגשתי את הבקשה לגביהם

אליהו (אלי) רביבו: חברים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא שואל אותה, אני שואל אתכם

קריאה: כן

אליהו (אלי) רביבו: היא מבקשת היום מפעיל CNC במסגרת המתווה המוצע

אליהו (אלי) רביבו:  כמה היא אמורה לשלם?         

דודי מנביץ': עם ניסיון?         

אלכס קנובסקי: בממוצע

אליהו (אלי) רביבו: כמה הוא אמור לעלות לה?      

דודי מנביץ': עם ניסיון? עם ניסיון

קריאה: - - -      

קריאה: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: חברים

אביבית אסרף: מפעיל מכונה 9,000 - - -      

אלינור אנגלנדר: זה לא מפעיל מכונה

אליהו (אלי) רביבו: זה לא מפעיל מכונה

אביבית אסרף: אז מה זה?     

אליהו (אלי) רביבו: אני מדבר - -      

קריאה: - - -     

סימון דוידסון: לא, את נמצאת על ה-130

אליהו (אלי) רביבו: אני מדבר על עובד CNC

אליהו (אלי) רביבו:  מפעיל CNC

סימון דוידסון: את על ה-130%

אלינור אנגלנדר: לא, הרמה הראשונה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: הוא לא מפעיל מכונה

קריאה: - - -     

קריאה: 110%

קריאה: 110%

אליהו (אלי) רביבו: 13,500 שקלים

קריאה: כן

סימון דוידסון: רמה ראשונה זה 130%

אלינור אנגלנדר: לא, 110% אני חושבת

סימון דוידסון: לא, את על המקצועי

סימון דוידסון:  130%

קריאה: הבעיה היא לא - - -     

דודי מנביץ': את ב', לא ג'

פני קימלמן: הבעיה היא לא - - - יגידו התעשיינים על השכר, אני אישית חושב שהבעיה היא פחות בשכר, אלא באפשרות להביא מאותן מדינות

עמיחי שיקלי: לא לא לא, הבעיה היא גם וגם

סימון דוידסון: יש, יש - -      

אליהו (אלי) רביבו: חברה', רגע

קריאה: - - -      

עמיחי שיקלי: יש פה מגוון של בעיות

עמיחי שיקלי: יש שתי בעיות, שמי עמיחי, אני רוצה רק - -      

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, רק רגע

אליהו (אלי) רביבו:  אני מסיים איתה ואשמח לעבור, אני מבטיח להקשיב לכולכם

אליהו (אלי) רביבו:       כשאת היום קולטת בארץ ב-13,000 שקלים, ואת מביאה עובד זר ב-13,500 או 14,000 שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  וזה להיות או לחדול כמו שאת אומרת, אני מתחבר למה שאת אומרת

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שמפיל עכשיו את האירוע?     

אלינור אנגלנדר: אני אסביר לך, זה לא מתחיל ונגמר בזה

אליהו (אלי) רביבו: כן

אלינור אנגלנדר: יש את עניין האגרות

אלינור אנגלנדר:  יש את עניין הדיור

אלינור אנגלנדר:  יש את עניין הביטוח הרפואי

אלינור אנגלנדר:  בנוסף, אף אחד לא מבטיח לי שעובד שאני אקלוט ימשיך איתי 3-4 חודשים אחרי זה

אלינור אנגלנדר:  מחר ייפול כאן טיל, העובד חוזר הביתה

אליהו (אלי) רביבו: מאיפה את יודעת שעובד ישראלי ישרוד איתך עוד 3-4 חודשים?     

אלינור אנגלנדר: העובד הישראלי לא עולה לי כל כך הרבה כסף לגייס

אלינור אנגלנדר:  כדי להביא עובד כזה מקצועי מחו"ל, יש הרבה גורמים בדרך שאני צריכה לשלם עליהם

אלינור אנגלנדר:  חברה שתאתר אותו, תעשה את התהליך ותלווה אותו

אלינור אנגלנדר:  זה המון המון כסף לגייס עובדים כאלה

דודי מנביץ': כמה העלות הנוספת על השכר?     

אליהו (אלי) רביבו: תראה, אני - -      

אביבית אסרף: - - -      

דודי מנביץ': על ה-13,500 שקלים

דודי מנביץ':  שאלה פשוטה

קריאה: - - - תעבוד - - - ישראלים

דודי מנביץ': תגידי לו על זה - -     

אלינור אנגלנדר: 8,000 שקלים?     

קריאה:  - - -      

דודי מנביץ': רק רגע

דודי מנביץ':  תני לי לעזור

דודי מנביץ':  על ה-13,500 שקלים, בשנה הראשונה, את צריכה להשקיע עוד 4,000 שקלים לפחות על אותו עובד, לחודש

אלינור אנגלנדר: לחודש, כן

אלינור אנגלנדר:  לפחות

אלינור אנגלנדר:  לפחות

דודי מנביץ': זה מה שתגידי

דודי מנביץ':  אז תגידי לו

אלינור אנגלנדר: לפחות

דודי מנביץ': כן

דודי מנביץ':  אז זה תגידי

דודי מנביץ':  5,000 - -      

אלינור אנגלנדר: 5,000-6,000 שקלים בחודש לפחות, השקעה לכל עובד כזה

דודי מנביץ': על ה-13,500 שקלים

אלינור אנגלנדר: משכורת

דודי מנביץ': - - - שזה ביטוח רפואי - -      

קריאה: בערך 20,000 שקלים

דודי מנביץ': זה המגורים שלו - -      

אלינור אנגלנדר: האגרה

דודי מנביץ': האגרה

דודי מנביץ':  אגרה זה 8,000 שקלים - -      

אלינור אנגלנדר: לשנה

דודי מנביץ': לשנה, היא אמרה את זה קודם

דודי מנביץ':  זאת אומרת - -      

אלינור אנגלנדר: התשלום לחברת כוח אדם

דודי מנביץ': אני אעזור לך

דודי מנביץ':  אתה עכשיו קבלן, אתה מביא לה עובד ב-13,500 שקלים, אתה דואג להכל, היא עכשיו חותמת לך ואומרת תביא לי

דודי מנביץ':  מניסיון

פני קימלמן: אני רוצה להגיד לך משהו ששאלת, בסדר? לפחות לגבי הנתונים שלנו

פני קימלמן:      בקבוצה ד', שאלו באמת העבודות המורכבות, אמרתי לכם שהשכר אצלנו, בסיס ההשוואה צריך להיות שכר המינימום, אנחנו משלמים 6,000

פני קימלמן:  אבל עדיין, ה-7,000 גבוה - - - אם לא מתחשבים בפרמיות והאלה שאנחנו נותנים

פני קימלמן:  אם מתחשבים - -     

אליהו (אלי) רביבו: זה כפל

אליהו (אלי) רביבו:  - - -      

פני קימלמן: בהם אין לי בעיה

פני קימלמן:  רגע

אליהו (אלי) רביבו: הסברנו, כפל לא יהיה

פני קימלמן: גם הקבוצה השנייה של מפעילי מכונה, אצלנו מפעיל מכונה זה לא מפעיל CNC, זה משהו אחר לגמרי, זה רק לדאוג שהמכונה תעבוד

פני קימלמן:  הוא לא אחראי על התחזוקה שלה, הוא רק צריך ללחוץ על הכפתורים ולהפעיל אותה

פני קימלמן:  בן-אדם כזה אצלנו מרוויח 7,000 שקל

פני קימלמן:  בין 7,000-7,500 שקל

פני קימלמן:  כשבאים ואומרים לנו מפעיל - - - מכונה על 85% ב-9,900 שקל, אנחנו לא שם בכלל

אליהו (אלי) רביבו: רגע

דודי מנביץ': אבל רגע, פני

דודי מנביץ':  אם הפרמיות שלו - -      

אליהו (אלי) רביבו: סליחה

דודי מנביץ': והכל אתה כן שם

פני קימלמן: עם הפרמיות כן

דודי מנביץ': אז בוא נסכים שאין כפל פרמיות

דודי מנביץ':  ואתה כן שם

אליהו (אלי) רביבו: אז בוא - - -     

פני קימלמן: פרמיות ומשמרות לילה

אליהו (אלי) רביבו: חברים

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו - -      

דודי מנביץ': אז בסדר

דודי מנביץ':  מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו חייבים לזכור את העיקרון הבסיסי שחייב ללוות את כל התהליך

אליהו (אלי) רביבו:  מצד אחד, אנחנו רוצים לראות את התעשייה מתפתחת, לא רק מתפקדת, תוצרת כחול לבן

אליהו (אלי) רביבו:  ולצורך כך צריכים לספק לכם פתרונות

אליהו (אלי) רביבו:  מצד שני, אנחנו מבינים שתודה לאל מדינת ישראל עד כדי כך מתקדמת, שאחוז דורשי העבודה בה הולך ויורד

אליהו (אלי) רביבו:  זה אמור לעודד אותנו

קריאה: נכון

אליהו (אלי) רביבו: לצד זאת, כדי שנשמור על העיקרון המקודש של העסקת הידיים הישראליות העובדות, אנחנו חייבים לוודא שיהיה לכם incentive להעסיק קודם כל ישראלים

דודי מנביץ': אני איתך

דודי מנביץ':  אני איתך

דודי מנביץ':  מסכים איתך במאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: אני רק - - - טיפה, אני לא אעשה את זה ארוך

אליהו (אלי) רביבו:  אני גם רוצה לעזור לחברים שלי להיכנס רגע לאירוע

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? איך אנחנו יכולים לשמור? אנחנו חייבים לוודא שבאופן עקבי ישתלם לכם מעט פחות להעסיק זרים מישראלים

אליהו (אלי) רביבו:  זה ה- incentive

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?     

דודי מנביץ': אז אני אתן לך - -      

אליהו (אלי) רביבו: רגע

אליהו (אלי) רביבו:  רגע

דודי מנביץ': את התשובה

קריאה: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: רגע

אליהו (אלי) רביבו:  סליחה

דודי מנביץ': אני אתן לך את התשובה לזה

אליהו (אלי) רביבו: עצרו רגע

אליהו (אלי) רביבו:  וזה כל זמן שאנחנו יודעים שיש במלאי, כהיצע, ידיים ישראליות עובדות לאותו תחום

אליהו (אלי) רביבו:  זה העיקרון

אליהו (אלי) רביבו:       אז מצד אחד אנחנו רוצים לשמור על זה, ומצד שני אני עכשיו ממשיך לצוות המקצועי של המשרדים, ואומר שאנחנו לא יכולים להסתכל רק שכר מול שכר, אלא עלות הפרויקט עצמו

אליהו (אלי) רביבו:  צריכים לגלם אותו ולחלק במספר חודשי העבודה הממוצע, שאנחנו מצפים שאותו עובד שמגיע מחו"ל יעבוד

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו לוקחים כאקסיומה את כל משך זמן קיום הוויזה שלו

אליהו (אלי) רביבו:       זאת אומרת, אם זה לחמש שנים, ניקח את ה-100% הוצאה, כולל קבועה כולל משתנה, נחלק את זה בחודשי העבודה ואז אנחנו נבין באמת מה המשמעות של להעסיק עובד זר

אליהו (אלי) רביבו:  הגענו למסקנה שבאמת יש הצדקה להביא לאותו ענף עובד

אליהו (אלי) רביבו:  אם לא הגענו למסקנה אין לנו לאן להתקדם

אליהו (אלי) רביבו:  זה שלב מקדמי

אליהו (אלי) רביבו:  לכן, כשאומרת פה אביגיל ואומרים שאר החברים - -      

אלינור אנגלנדר: אלינור

קריאה: אלינור

אליהו (אלי) רביבו: אלינור, סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  אומרת אלינור ושאר החברים אל תסתכלו רגע על ה-13,500 שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  אתם צריכים להסתכל על כלל האופרציה, שהיא אגרה וגיוס ולינה וביטוחים וכל - -      

קריאה: שיהיה מנגנון, בעצם

אליהו (אלי) רביבו: סליחה?     

קריאה: שיהיה מנגנון, בעצם

אליהו (אלי) רביבו: שיהיה מנגנון

אליהו (אלי) רביבו:  תשיטו את זה על חודשי ההעסקה, ותראו שלהעסיק אותם זה כבר 20,000 שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  לי ב-20,000 שקלים לא כלכלי להעסיק

אליהו (אלי) רביבו:  אמנם הוא בעל מקצוע, אבל הוא עדיין לא שותף שלי

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מבקש את ההתייחסות שלכם איך אתם מסתכלים על שאר העלויות שבהכרח משליכות על הקלקולציה בהעסקת עובדים זרים

ענבל משש: טוב, אז אני אשמח להתייחס - -     

אליהו (אלי) רביבו: הנה, פניתי לשני הצדדים ושיקפתי לשניכם - - -     

אלינור אנגלנדר: תודה

ענבל משש: אז קודם כל, אנחנו מאוד מעריכים ומכבדים את עבודת התעשייה

ענבל משש:  אנחנו בעד תעשייה כחול לבן, מכירים, אנחנו בקשר ישיר, שוטף, גם עם ההתאחדות כמובן וגם עם המפעלים

ענבל משש:  לפני כמה ימים עשינו זום ל-140 תעשיינים, להסביר להם את הכללים והנהלים שנוגעים להעסקת עובדים זרים

ענבל משש:  אז אנחנו בהחלט - -      

דודי מנביץ': כל מילה בקודש, - - -      

ענבל משש: עד פה

ענבל משש:  אז בהחלט אנחנו רואים חשיבות רבה בהעשרת התעשייה בישראל, ובמתן אפשרות לתעשייה להמשיך להתפתח ולייצר

ענבל משש:  בסוף אנחנו כולנו - - - 

ענבל משש:  אני אספר שהיו שלוש החלטות ממשלה שנוגעות לענף התעשייה, הייתה החלטת ממשלה מ-2018, 2021 והאחרונה מה-30

ענבל משש: 7

ענבל משש: 23 שמדברת על מכסות לענף התעשייה

ענבל משש:  אז יש את הפלסטינים שמועסקים בתעשייה, המכסה לפני המלחמה הייתה של 12,000, עכשיו - -      

קריאה: - - -     

קריאה: עכשיו 2,000 - - -      

ענבל משש: איך?         

קריאה: 7,000

קריאה: לא לא

קריאה:  12,500 ועכשיו 2,000 - - -     

ענבל משש: אתה מתקן אותי על מכסות? זה שיא

קריאה: בוא נמשיך

קריאה: יומרניים

קריאה: כן

ענבל משש: ו-3,600 בעטרות, אלו היו המכסות

ענבל משש:  גם בעטרות וגם ביתר המקומות, לכל התעשייה ושירותים - -     

דודי מנביץ': רק נקודה, זה לא כולל מזרח ירושלים, שאלו תעודות כחולות

קריאה: - - -      

קריאה: - - - אני לא אחראית תעודה כחולה - -      

דודי מנביץ': לא, זה גם כוח עבודה משמעותי

קריאה: - - - אזרחים, אין לך בעיה - - -     

דודי מנביץ': לא, אבל זה גם משמעותי

אליהו (אלי) רביבו: כן, אבל זה לא חונה אצלה

ענבל משש: לא, רגע, בסדר

קריאה: בסדר

קריאה: כולנו מישראל

ענבל משש: תעודת זהות כחולה זה ישראלי, לא חלים - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אמנם בטעות, אבל עדיין

אליהו (אלי) רביבו:  זו טעות קיימת

קריאה: אבל מה-7 באוקטובר חלקם - - -      

ענבל משש: רגע רגע

ענבל משש:  אני עוזרת לכם - -      

קותי: הוא לא נותן לאף אחד לדבר

קריאה: רגע בואו, בואו ניתן לה - - -      

ענבל משש: אני עוזרת - - -

ענבל משש:  אז זה נכון שהם עכשיו חווים קשיים שהם הרבה יותר משמעותיים, גם בגלל שהרבה עובדים שלהם, אני מניחה, במילואים, אז יכולת הייצור שלנו נתקלת בקשיים בזמן הזה, וגם כמובן נושא הפלסטינים שנכנסים במספרים מאוד נמוכים, באופן יחסי, לתקופה שלפני המלחמה וזה מטיל עליהם קושי נוסף ועל זה בכלל אין מחלוקת

ענבל משש:       לעניין החלטת הממשלה האחרונה 860, אז קודם כל היו שם שני דברים מאוד משמעותיים וטובים לתעשייה

ענבל משש:  הדבר הראשון זה שהמכסה קפצה מ-1,500 ל-3,000

ענבל משש:  זה משמעותי

ענבל משש:  הדבר השני, בהחלטת הממשלה הקודמת, של 602-2021, כל קבוצות המשרות בתעשייה היו 130% מהשכר הממוצע

קריאה: - - -      

ענבל משש: - - -160% למהנדסים

ענבל משש:  סליחה, אנחנו באמת, לא - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני רק מבקש קצת למרכז את הנושא - -      

ענבל משש: אז הנה

ענבל משש:  אז - -     

אליהו (אלי) רביבו: רגע, לא לא לא

אליהו (אלי) רביבו:  תמשיכי בדיוק איפה שקטעתי אותך, אבל אנחנו מבינים שיש פה איזשהו ויכוח באותה אקסיומה מה היא הנגזרת של - - -     

דודי מנביץ': הבסיס לחישוב

דודי מנביץ':  הבסיס לחישוב

ענבל משש: בסדר - - -      

אליהו (אלי) רביבו: בסדר? לכן אני - -      

ענבל משש: בסדר

ענבל משש:  אז בוא נדבר על זה

ענבל משש:  אז אני מדברת עכשיו על החלטה 860, שהיא שיפרה את המצב הקודם

ענבל משש:  גם הייתה העלאת מכסות של פלסטינים מאוד משמעותית לפני, אבל לא משנה

ענבל משש:  ב-860 הכפילו מכסה, ושינו את נושא השכר, מ-130 ל-150

ענבל משש:  וככה כתבה החלטת הממשלה, - - - צריך להיות, אני מדייקת

ענבל משש:  אנחנו עושים בדיוק מה שכתוב בהחלטת ממשלה, גורמי מקצוע, וזה היה אחרי שיח עם ההתאחדות ומשרד הכלכלה ומשרד העבודה

ענבל משש:       אתה יודע, החלטות ממשלה זה לא דף וורד שכותבים

ענבל משש:  הכתוב "שכרם של העובדים שילכו לפי סעיף זה להחלטה, לא יופחת מהדין וההסכמים החלים על העובדים, ובכל מקרה לא יפחת מהשכר הממוצע של העובד הישראלי המקביל, כפי שיקבע כתנאי - - - העסקה, בהתאם להמלצת צוות - - - ברשות משרד העבודה", לא משנה

ענבל משש:  "המלצת - - - בין-משרדית התבסס על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ותרחיב את חלוקת הקבוצות של משלחי היד ואת השכר הממוצע לכל קבוצה ביחס לשכר הממוצע במשק, תוך התחשבות בשונות השכר של משלחי היד המרכיבים את הקבוצה"

ענבל משש:      זה בדיוק מה שעשינו, ואני אומרת לכם, יכול להיות שזה לא נותן לכם מענה מלא, ויכול להיות שאתם לא אוהבים את זה - -     

דודי מנביץ': לא, אבל שוב - -      

ענבל משש: ונחנקים מזה - -     

דודי מנביץ': בסיס התחשיב

אביבית אסרף: בסיס התחשיב - -     

קריאה: אבל - -     

אלינור אנגלנדר: למה יש אפליה?     

קריאה: אבל יש - -     

אביבית אסרף: רגע

אביבית אסרף:  רגע

אביבית אסרף:  בסיס התחשיב היה שלקחנו - -     

קריאה: - - -     

קריאה: - - -     

קריאה: רגע - - -     

ענבל משש: של המס

ענבל משש:  משלח יד הלמ"ס, וחילקנו לקבוצות כדי ליעל

ענבל משש:  לא רציתי לקחת המון מקצועות ולהגיד המקצוע הזה ככה, המקצוע הזה ככה ואז זה היה נותן וי ודאות וחוסר ואי אפשר לפקח, זה לא יעיל

ענבל משש:  לקחנו את זה למקצועות, קבוצה ב, ג, ד

ענבל משש:  אני - -      

קריאה: למה ההחלטה מדברת על זה?     

ענבל משש: רק קבוצות

ענבל משש:  רגע - -      

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, אבל בכל קבוצה - --     

ענבל משש: הכי פשטני

ענבל משש:  רגע

ענבל משש:  אז בהנדסאים יש את ה-130%

ענבל משש:  ובמנהלי עבודה ומסגרים זה 110%

דודי מנביץ': ענבל

ענבל משש: מפעילים זה - - -      

אליהו (אלי) רביבו: חברים, אני לא מדבר על המדרגות אבל

דודי מנביץ': ענבל, - - - ענבל

אליהו (אלי) רביבו: אין לי איתכם ויכוח על המדרגות

ענבל משש: - - - זה 60%

ענבל משש:  עכשיו גם המדרגות האלו - -     

דודי מנביץ': אבל ענבל - -      

אליהו (אלי) רביבו: עורכת הדין משש

ענבל משש: רגע

דודי מנביץ': יש פה טעות אחת

אליהו (אלי) רביבו: לי אין איתכם ויכוח על המדרגות

דודי מנביץ': יש פה טעות אחת עקרונית

דודי מנביץ':  לקחת את בסיס השכר והלמ"ס זה בסיס לא נכון

קריאה: - - -      

דודי מנביץ': רק דקה, אני רוצה להסביר

ענבל משש: רגע

ענבל משש:  זה בדיוק מה שכתוב בהחלטת הממשלה

שרון ניר: אלה הנתונים הרשמיים

דודי מנביץ': רגע, אבל אני רוצה להסביר

דודי מנביץ':  מתן כפילות הטבות לעובד זר יוצר אפליה

דודי מנביץ':  משום שהלמ"ס לוקח את הבסיס, פלוס כל ההטבות

דודי מנביץ':  מה הוא בא בסוף הביתה, עם הצ'ק

אביבית אסרף: 100% משרה

דודי מנביץ':  מה נכנס לו לבנק?     

ענבל משש: תתייחסי רגע לחלק הזה - - -

ענבל משש:  תמשיכי רגע את החלק - -         

אביבית אסרף: לא, אבל אם יש כאן תוספות הוא צריך לתת - - -      

אלינור אנגלנדר: מה ההבדל בין ענף הסיעוד לענף התעשייה? אנחנו חייבים להבין

אלינור אנגלנדר:  למה יש כאלה פערים?     

דודי מנביץ': למה בענף הבנייה אין מגבלות?     

קריאה: - - - ישראל - - -     

קריאה: למה - -     

דודי מנביץ': בסיעוד אין מגבלות

קריאה: הכי פשוט, זה ענף התעשייה - - -      

דודי מנביץ': בחקלאות אין מגבלות

ענבל משש: - - - זה לא נכון

קריאה: בענף התעשייה - - -     

דודי מנביץ': את יודעת מה? רגע

ענבל משש: זה לא נכון

דודי מנביץ': אמרת מקודם - -      

אלכס קנובסקי: בענף התעשייה - - - יש איסורים - - -     

ענבל משש: זו קונספציה שגויה

דודי מנביץ': אמרת מקודם שהיה תקנה, הקודמת, להעסקת, רגע

קריאה: זה - - -     

דודי מנביץ': הייתה תקנה קודמת - -      

ענבל משש: - - -  רגע - -      

דודי מנביץ': שדיברה על ה-130% אחוז

דודי מנביץ':  כמה ניצלו את זה?     

ענבל משש: לא צריך לדבר בכל כך, רגע

דודי מנביץ': אתם עושים חוקים שאף אחד לא מנצל אותם

ענבל משש: רגע - - -     

אליהו (אלי) רביבו: רגע רגע

אליהו (אלי) רביבו:  חברים - -      

קריאה: - - - פה אפילו בדיוק הדברים  החלטת הממשלה - - -      

קריאה: - - -     

אליהו (אלי) רביבו: חברים

אליהו (אלי) רביבו:  חברים, חברים, תעצרו רגע

דודי מנביץ': זה נכון, בזה היא צודקת

דודי מנביץ':  בזה היא צודקת

אליהו (אלי) רביבו: חברים, אמנם אין לי פה פטיש - -     

ענבל משש: גם - - - ההתאחדות

דודי מנביץ': בסדר

אליהו (אלי) רביבו: סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  אמנם אין לי פה פטיש, אבל עדיין זה דיון ועדה

קריאה: עד שיש לנו - - -  אחד בממשלה, בזה שהוא - - - אז בואו נשמור עליו פה

אליהו (אלי) רביבו: תקשיבו רגע

אליהו (אלי) רביבו:  אתם מדברים כרגע עם קבלני הביצוע

דודי מנביץ': נכון נכון

אליהו (אלי) רביבו: בסדר?     

דודי מנביץ': אין לי טענות - -      

אליהו (אלי) רביבו: רגע

דודי מנביץ': אליה, בזה היא צודקת

אליהו (אלי) רביבו: רגע

דודי מנביץ': היא עשתה מה שאמרו לה

אליהו (אלי) רביבו: אתם מדברים עם קבלני הביצוע

אליהו (אלי) רביבו:  לתעשיינים יש נמל בית מובהק

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי? קוראים לו משרד הכלכלה

אליהו (אלי) רביבו:  יש לנו פה נציגה נכבדת

אליהו (אלי) רביבו:  לפני שאני מבקש לדעת, תבינו שיש לי הפרעת קשב

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? לכם אני מגלה - -     

אלכס קנובסקי: חשבת - - -      

אליהו (אלי) רביבו: הם יודעים את זה, הם עובדים עם זה קבוע

אליהו (אלי) רביבו:  יש לי הפרעת קשב, מה אני אעשה

אליהו (אלי) רביבו:       אז אנחנו חייבים להבין שפעם ראשונה הם מבצעים בדיוק את מה שהנחו אותם

דודי מנביץ': הם צודקים

אליהו (אלי) רביבו: לכן אנחנו צריכים - -     

דודי מנביץ': אין לי טענות אליהם

אליהו (אלי) רביבו: ללכת שלב אחד אחורה

אליהו (אלי) רביבו:  מי הנחה, למה הנחה ובאמצעות מה אנחנו מטפלים בזה

אליהו (אלי) רביבו:  אז נמל הבית, כאמור, הוא משרד הכלכלה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו מצפים מכם שאתם, ואני גם מצטרף אליכם, נפנה ביחד לנציגת משרד הכלכלה - -      

דודי מנביץ': מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: לבקש לעדכן את החלטת הממשלה הרלוונטית

אליהו (אלי) רביבו:  שלא יבצר מצב שמרוב שאנחנו רוצים לדאוג לעובד הישראלי, אנחנו פוגעים בו

אליהו (אלי) רביבו:  פשוט פוגעים בו

אליהו (אלי) רביבו:  בלי ששמנו לב אנחנו יצרנו מלכודת דבש

אליהו (אלי) רביבו:  מכיוון שכאשר אנחנו בוחנים את תחשיב הייחוס על פי הלמ"ס, אנחנו למעשה אומרים בוא נסתכל בכפל הטבות, פעם אחת מפה ופעם אחת מפה

אליהו (אלי) רביבו:  עדיין זה מאותו מעסיק, ועדיין זה לאותו עובד אל מול עובד ישראלי, שלא מסתכלים אליו בכפל

אליהו (אלי) רביבו:       אם נדחוף לאיזון גם של העובדים הישראלים, הם יהפכו להיות לא כלכליים ולא רווחיים

אליהו (אלי) רביבו:  לכן אני פונה אליכם כרגע בשמם, בהנחה שזה מייצג את הבקשה שלכם, תעדכנו בבקשה את החלטת הממשלה, תדייקו אותה, לא לעדכן אותה

אליהו (אלי) רביבו:  תדייקו אותה ותבהירו אותה, שנפלה פה לקונה, בהנחה שאתם מבינים את זה

אליהו (אלי) רביבו:       אם לא, נמצא עוד דרכים להנגיש את האינפורמציה הזאת ואת התוצאה

אליהו (אלי) רביבו:  ואז אנחנו נוכל לפנות אליהם ולוודא שהם מיישמים אותם

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו בבקשה

קריאה: מבטיחה שלא

חביב פאר: אני ממש - - -     

קריאה: רק תציג את עצמך

חביב פאר: חביב פאר

חביב פאר:  אני מנכ"ל של מפעל בשם "פאר פארם" בראש העין

חביב פאר:  יש לי 160 עובדים

אליהו (אלי) רביבו: איזה מפעל?     

חביב פאר: זה מפעל?     

חביב פאר: מפעל "פאר פארם", בראש העין

חביב פאר:  אנחנו מייצרים ציוד רפואי - - - אותם

חביב פאר:  המוצרים שלנו - -      

אליהו (אלי) רביבו: - - - נכון?     

חביב פאר: כן

חביב פאר:  בניגוד לכל - - - כזה שיש בו טכנולוגיה ישראלית, סליחה, המוצרים שלנו נמצאים בהרבה מדינות בעולם, made in Israel, ואנחנו פועלים באהבה גדולה

חביב פאר:       אבל בינתיים מה שקורה זה שכל הלקוחות שלנו עוזבים אותנו, כי כל הזמן יש סיבה שבגללה אנחנו לא מספקים להם בזמנים

חביב פאר:  עכשיו, אני ממש - - - ממה שאמרת

חביב פאר:  אין ישראלים כמעט בתעשייה, יש מעט

חביב פאר:  יש מחסור אדיר של עובדים בתעשייה

חביב פאר:  ותפיסת העולם שלך היא כל כך מעוותת, כי אתם לא מבינים שכל עובד זר שבא לכאן מייצר עשרה מקומות לישראלים

חביב פאר:  עשרה מקומות

חביב פאר:  כל מכונה שתעבוד אצלי תייצר עוד מחסנאים, עוד מנהלי מוצר, עוד גרפיקאים, עוד מנהלי פיתוח, עוד אנשי רגולציה - -     

דודי מנביץ': עוד נהגים

חביב פאר: עוד מלא עבודות

דודי מנביץ': דיור, כלכלה

חביב פאר: אתם לא רוצים להבין את זה

חביב פאר:  עכשיו אני - -      

קריאה: אבל - -     

חביב פאר: נלחם בדבר הזה כבר שנים

חביב פאר:  לנו במפעל יש 18 קווי יצור

חביב פאר:  היום אני מפעיל שלושה קווים, וכל ערב בשעה 18:30-19:00 אני נכנס עם הילדים שלי לעבוד בקווים, שזה בושה

חביב פאר:  70% מהזמן הניהול שלנו הולך רק לעובדים

חביב פאר:  עכשיו אני לא מדבר על 60% תחלופה, שזה "אסם"

חביב פאר:  לעזאזל, הוא "אסם" והוא חווה את זה

חביב פאר:  אז מה עושה מפעל כמוני, שאין לי לתת 9,000 או 20,000 שקלים לעובד?      אני רוצה לספר לכם שבשנת 2022 עלה לנו מיליון ו-200 אלף שקלים החלפת עובדים

חביב פאר:  סתם כסף שנזרק לפח

חביב פאר:  השנה אני מגיע - -      

אליהו (אלי) רביבו: מתי?     

חביב פאר: מיליון מאתיים - -     

אליהו (אלי) רביבו: מתי מתי?     

חביב פאר: בשנת 2022     

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

חביב פאר: כי זה המצב, הוא לא נולד בגלל המלחמה

חביב פאר:  זה המצב במדינת ישראל

חביב פאר:  התחלופה מטורפת

חביב פאר:       אתם יודעים מה קורה היום? אנחנו מקבלים עובדים מחברת כוח אדם

חביב פאר:  אנחנו משלמים שלושה חודשים לחברת כוח אדם, להשמה

חביב פאר:  אתה יודע מה חברות כוח אדם עושות היום? כי אין להם עובדים

קריאה: הם מתקשרים לאותו עובד

חביב פאר: מתקשרים לעובדים שלנו, גונבים לנו אותם למקום אחר

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

חביב פאר: אנחנו אוכלים חרא שאי אפשר להסביר אותו

חביב פאר:  אוקיי? תפיסת העולם שלכם כל כך מעוותת, שאתם אפילו לא מבינים מה אתם עושים

חביב פאר:  עזרתם לנו ב-3,000 עובדים

חביב פאר:  וואי, תודה רבה

חביב פאר:  מאיפה, משוודיה? מנורווגיה? מה אתם עושים? מה אתם לא מבינים? כל עובד זר שיבוא לכאן, הוא רק יעשה טוב למדינה הזאת

קריאה: לפני, סליחה - -      

חביב פאר: הוא לא יזרוק את הישראלים

קריאה: לפני המלחמה, מה, איך היה - -      

חביב פאר: היה- -      

דודי מנביץ': זה הכל לפני המלחמה

חביב פאר: תאמין לי, כל מה שאני אומר לך הוא לפני המלחמה

קריאה: זה לפני המלחמה

חביב פאר: המצב לא נולד אתמול

חביב פאר:  הוא נעשה גרוע בגלל המלחמה

חביב פאר:  כי היו פה קצת עובדים זרים, מבקשי עבודה, אוקיי? הם עוד איכשהו הצילו את המצב

חביב פאר:  אתם משקיעים מיליונים

חביב פאר:  משרד הכלכלה משקיע מיליונים בתוכניות העשרה וכאלה וכאלה, ואומרים "תיקנו ציוד הכל טוב שיש"

חביב פאר:  וקנינו את הציוד הכי טוב שיש

אלינור אנגלנדר: אבל אין מי שיפעיל אותו

חביב פאר: מי יפעיל אותו? המכונות עומדות ריקות, - - -      

אליהו (אלי) רביבו: כמה עובדים יש לך היום?     

חביב פאר: היום מ-160 אני אצא עם 43 עובדים

קריאה: יואו

אליהו (אלי) רביבו: 43 במקום 160?     

קריאה: בגלל המלחמה או בגלל מחסור - -     

חביב פאר: בגלל מחסור - - -      

אליהו (אלי) רביבו: יש איזושהי - - - בגלל המלחמה

קריאה: - - - אם זה נקודתי עכשיו או לפני חודשיים

אליהו (אלי) רביבו: לא לא לא - -      

חביב פאר: לא

חביב פאר:  לא

אליהו (אלי) רביבו: יש איזושהי - -     

קריאה: לא לא, אני מנסה להבין מה - -      

חביב פאר: לא

חביב פאר:  לא

אליהו (אלי) רביבו: חברים, סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מבין מהר כמוכם

חביב פאר: חסרים לנו כמויות - -     

אליהו (אלי) רביבו: 160 אידיאלי, יש לך 43 - -     

חביב פאר: התחלנו את השנה ב-160 - - -      

אליהו (אלי) רביבו: אבל מצד שני 18 פסים,     

קריאה: אמרתי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: יש לך שלושה

אליהו (אלי) רביבו:  משהו קצת הלך לי לאיבוד

חביב פאר: בוא תראה

חביב פאר:  בוא תראה בעיניים

אליהו (אלי) רביבו: לא

קריאה: אין עובדים לו שם היום

חביב פאר: חסרים לנו עובדים בכל מחלקה

חביב פאר:  ומה שקורה זה שברגע שחסרים לך עובדים, כל יום נושרים לך עוד עובדים

חביב פאר:  כי העובדים שנשארים הם - -      

קריאה: קורסים

קריאה:  קורסים

חביב פאר: קורסים

חביב פאר:  הם פשוט לא מסוגלים יותר

חביב פאר:  - - - רוצה לעבוד במפעל

קריאה: ממתי המצב - -      

קריאה: כמה היו לך ב-5 באוקטובר?     

חביב פאר: בתחילת השנה היו לנו 160 עובדים

חביב פאר:  ואם - -      

קריאה: כמה היה לך ב-5 באוקטובר?     

חביב פאר: כמעט 130 עובדים

קריאה: זאת אומרת בעקבות - -     

חביב פאר: בעקבות המלחמה - -     

אליהו (אלי) רביבו: למה למה?     

שרון ניר: אבל אפשר לשאול, זהו, זה עובדים שהם זמניים לא נמצאים בגלל שהם במילואים או מפונים?     

קריאה: - - - פלסטינים? פלסטינים?     

קריאה: פלסטינים אין לכם

שרון ניר: או בגלל שהעובדים לא קיימים?     

חביב פאר: חלק מגויסים, חלק הפלסטינים

חביב פאר:  חלק למשל עובדים מגרוזיה שפשוט עזבו באותו יום

חביב פאר:  חלק אוקראינים שזה - -      

אליהו (אלי) רביבו: מה שנקרא - -      

חביב פאר: ורוסים, וישראלים רוסים

אליהו (אלי) רביבו: העסקת באופן בלתי חוקי

אלינור אנגלנדר: לא, זה חוקי

חביב פאר: לא, ממש לא

חביב פאר:  ממש לא

חביב פאר:  למה אתה אומר את זה?     

קריאה: חוקי, חוקי

אלינור אנגלנדר: זה חוקי

אליהו (אלי) רביבו: אני מנסה להבין

אליהו (אלי) רביבו:  - - - אני רוצה להבין

אלינור אנגלנדר: פליטי עבודה, אפשר להעסיק

קריאה: כן

אלינור אנגלנדר: מבקשי מקלט - -      

אליהו (אלי) רביבו: גרוזיה אין, לא - - - עבודה

אלינור אנגלנדר: לא - - - זה מבקשי מקלט מדיני

חביב פאר: יש לה - -      

אליהו (אלי) רביבו: גרוזיה?     

אלינור אנגלנדר: כן

אלינור אנגלנדר:  כן

חביב פאר: כן כן

אלינור אנגלנדר: ההתאחדות נתנה לנו אישור

אליהו (אלי) רביבו: מה - -     

קריאה: רובם - - -      

קריאה: יש להם - - - יש להם - - - בתוך

אלינור אנגלנדר: כן

אליהו (אלי) רביבו: ענבל, תלמדי אותו

חביב פאר: כן כן כן

קריאה: אם בן-אדם מבקש מקלט - - -      

חביב פאר: סליחה, רגע

ענבל משש: - - - ככלל אתה צודק

ענבל משש:  ככלל אתה צודק

ענבל משש:  בסדר?     

חביב פאר: כן

ענבל משש: יש קבוצות של תיירות-מקלט

ענבל משש:  בסדר? אנשים שהגיעו לארץ כתיירים, רצו להגיש בקשות מקלט, ואז בתהליך של בקשת המקלט יש שלב שהם מקבלים אפשרות - -      

אליהו (אלי) רביבו: בזמן הבירור

ענבל משש: כן, האפשרות לעבוד - -      

אליהו (אלי) רביבו: גם בגרוזיה?     

ענבל משש: גם, ברור

חביב פאר: כולם

קריאה: אתה יודע שגם בסוריה יש לנו זה?     

קריאה: כל המשק - - -      

אליהו (אלי) רביבו:  - - -     

ענבל משש: הם מצילים את המשק

אליהו (אלי) רביבו: לא הבנת

חביב פאר: מה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: - - - אני יודע - -     

קריאה: צריך - - - את המשק

קריאה: הם עובדים טובים

אליהו (אלי) רביבו: אני מכיר את המציאות של תיירות מקלט מאוקראינה

חביב פאר: יש מלון שיכול להעביר אותם או - -      

ענבל משש: נכון

ענבל משש:  נכון, זה על אותו עיקרון

אליהו (אלי) רביבו: - - -  מרוסיה

אליהו (אלי) רביבו:  אין מלחמה היום - -      

קריאה: המיטריה

קריאה: בדיוק, אין שם מלחמה, למה הם קיבלו מקלט?          

קריאה: אין שם, זה מה שאני מנסה להגיד

ענבל משש: אז למה המדינה הכירה בהם?     

שרון ניר: כי הם מגישים בקשת מפלט, ולפי הנוהל יש שלבים בתהליך - -     

קריאה: אה כי הם צריכים לחכות עד שזה יאושר

שרון ניר: שעד שבודקים את בקשת המקלט, וממצים את ההליך, אז יש שלב כזה

שרון ניר:  בטח נוהגים - -     

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

קריאה: - - - בקשות נוספות

אליהו (אלי) רביבו: טוב

קריאה: עובדים זרים זמניים

קריאה: הם לא ממש זמניים

קריאה: אז גם - -      

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

קריאה: מגרוזיה עזבו?     

חביב פאר: לא משנה המדינה

קריאה: ענבל, כמה - - - ?     

חביב פאר: דרך אגב גם ישראלים, גם בעלי תעודה כחולה שעלו מרוסיה בשנים האחרונות, הם חזרו לרוסיה

חביב פאר:  הרבה שלא - - -      

סימון דוידסון: טוב

סימון דוידסון:  אני אגיד שלושה משפטים

סימון דוידסון:  ככל שאני צולל יותר לעולם הזה אני מבין שהאירוע הטראומטי שקרה במדינת ישראל יכול להיות גם בתחום הזה וגם בתחומים אחרים

סימון דוידסון:  נוצר זעזוע גדול מאוד וצריך לעשות דברים אחרת

סימון דוידסון:  אני חושב גם שדברים נעשו לא נכון

סימון דוידסון:  ואמרתי את זה, דיברתי איתך על זה הרבה פעמים

סימון דוידסון:  יש לנו הזדמנות - -      

קריאה: נכון

סימון דוידסון: לעשות שינוי בכל נושא העובדים הזרים

סימון דוידסון:  אני מגיע לפה מפגישה עם התאחדות הקבלנים

סימון דוידסון:  אנחנו צריכים להבין שבסוף, האיש בקצה הולך לשלם הרבה הרבה יותר כסף

סימון דוידסון:  על דיור, על אוכל - -      

קריאה: ומיסים

סימון דוידסון: ועל הרבה דברים אחרים, כאשר הסיבה המרכזית היא עלות העובדים

סימון דוידסון:  ראיתי בעיניים שלי היום, ישבתי עם ניר מהתאחדות הקבלנים, הוא קיבל הצעה לעובדים שהגיעה ל-120-130 שקלים לשעה

סימון דוידסון:  120-130 שקלים לשעה לעובדים שעושים שלט

סימון דוידסון:  שלט

קריאה: כן

דודי מנביץ': בטח 110 - - -     

סימון דוידסון: ואני אחד שהכי חשוב לו עבודה כחול לבן

סימון דוידסון:  אבל צריך להבין שיש מקומות – או סוג של עבודה – שהישראלים לא מגיעים לעבוד בהם

סימון דוידסון:  גם הערבים עם התעודות זהות הכחולות לא מגיעים כבר

חביב פאר: נכון

סימון דוידסון: אז בואו נעשה רגע פאוזה ונחשוב מה אנחנו עושים כדי שגם בעוד שנתיים, שלוש, או עוד חמש שנים, יהיה יותר נוח לתעשיינים והקבלנים ולתשתיות, כי הכל תקוע

סימון דוידסון:  אנחנו יודעים את זה

סימון דוידסון:  המדינה בפאוזה

סימון דוידסון:  לכם עוד יש קצת עובדים

סימון דוידסון:  תבינו שבתשתיות אין עובדים

סימון דוידסון:  אין עובדים

קריאה: מה - - -      

פני קימלמן: אני רוצה להגיד לך עוד משהו בהקשר למחסור בעובדים

פני קימלמן:  יש לנו מפעל בשדרות, אף אחד לא מוכן לבוא להגיע לשדרות

פני קימלמן:  היו לי שיחות עם משרד הכלכלה, אתה מאמין שאנשים ממשרד הכלכלה הלכו להתנדב במפעל שלי בשדרות? כי הם הבינו את המצוקה

פני קימלמן:  אנשים בכירים במשרד הכלכלה באו לעבוד אצלנו בשדרות

סימון דוידסון: לא, אבל פה עובדים זרים לא יעזרו לך - -          

פני קימלמן: לא - -     

סימון דוידסון:  כי גם עובדים זרים לא יגיעו

אלינור אנגלנדר: גם הם לא יבואו

פני קימלמן: בסדר, אבל מה- -      

סימון דוידסון: אבל - -      

פני קימלמן: אבל קודם כל, אני - -     

סימון דוידסון: לא, מה שאני - -      

פני קימלמן: קודם כל אני מאמין שהם יגיעו - -     

סימון דוידסון: סליחה רגע, מה שרציתי להגיד - -      

פני קימלמן: אם לא עכשיו אז בעוד חודש

סימון דוידסון: מה שרציתי להגיד, אני מבין שאנחנו נמצאים באיזושהי נקודה עם מצוקה גדולה מאוד

סימון דוידסון:  גם לכם, לא רק לכם

קריאה: צודק

פני קימלמן: נכון

סימון דוידסון: אבל בואו רגע נעשה שינוי דיסקט, ונחשוב איך עושים תוכנית טובה למה שיהיה בעתיד

פני קימלמן: אני מסכים איתך - -          

סימון דוידסון: אנחנו צריכים, משפט אחרון - - -      

פני קימלמן: ואני חושב, רק תן לי - -      

סימון דוידסון: כי הפלסטינאים לא יחזרו כל כך - -     

קריאה: לא - - -     

פני קימלמן: רגע, אני מסכים איתך, אני רוצה להגיד לך משהו

קריאה: לא - - -      

פני קימלמן: אתה צודק

פני קימלמן:  תראו

פני קימלמן:  זה אולי נשמע בדיון, אבל כולנו פה בסירה אחת

סימון דוידסון: נכון

פני קימלמן: אתם חברי הכנסת שלנו

פני קימלמן:  אנחנו התעשייה שלכם

פני קימלמן:  כולנו ביחד, ואני חושב שהגדרת קודם את העקרונות הנכונים

פני קימלמן:  תקשיבו טוב מה שאני אומר, אני יודע שאני יכול להביא מישהו מהודו וכולי, מקומות שמרוויחים בהם 200 דולר בחודש

פני קימלמן:  אני לא רוצה להביא עובד זר למדינת ישראל שייקח פרנסה של עובד ישראלי

פני קימלמן:  אני לא רוצה את זה, ובזה אתה צודק מאה אחוז

קריאה: רגע - -      

פני קימלמן: אבל מצד שני, אסור לייצר סיטואציה הפוכה

פני קימלמן:  אסור לייצר סיטואציה הפוכה, כי זה יעלה לנו את המחירים עוד יותר

פני קימלמן:  אמרת את זה נכון, בואו נסתכל על כל סל הפרויקט, נסתכל על כל הנושא הזה שנקרא שכר

פני קימלמן:  שכר הוא לא שכר יסוד

פני קימלמן:  יש גם משמרות לילה, יש גם תעריפים גבוהים יותר

פני קימלמן:  יש פרמיות

פני קימלמן:  נותן ש, תביאו את כל הסל, ויש את כל העלויות הנלוות מסביב

פני קימלמן:  המגורים שאני צריך לתת - -     

אלינור אנגלנדר: נכון

פני קימלמן: סל בריאות, ביטוח, יש רשימה שלמה של דברים שצריך לדאוג להם

פני קימלמן:  ארוחות, כלכלה, הכל

סימון דוידסון: עכשיו אני אגיד משהו, מה שמך?     

אלינור אנגלנדר: אלינור

סימון דוידסון: אלינור

סימון דוידסון:  גם על זה דיברתי עם אלי

סימון דוידסון:  אני חושב שגם עם עדן דיברנו על זה

סימון דוידסון:  אנחנו צריכים לייצר שולחן עגול, ולראות וכמה שיותר מהר איך מחזירים את כל נושא התלמידים במוסדות לימוד, כמו שהיה באורט בעבר - -          

אלינור אנגלנדר: נכון

קריאה: איך זה - - -      

סימון דוידסון: הגענו לסיטואציה הזאת בעקבות החלטות שגויות

סימון דוידסון:  חיזקנו מאוד את ההייטק, אבל הלואו-טק נעלם מכל בתי הספר

סימון דוידסון:  אין לנו לא פחחים ולא מכונאים ולא נגרים, ולא אנשים שיודעים לעשות מכניקה

סימון דוידסון:  ואני בטוח שענבל תלך איתנו, וגם משרד הכלכלה

סימון דוידסון:  כולם צריכים להבין שעשינו פה טעות היסטורית

אלינור אנגלנדר: אני חייבת להתייחס לזה

סימון דוידסון: תראו לאן הגענו

סימון דוידסון:  היום אתה לא יכול להשיג רתח

אלינור אנגלנדר: אנחנו 20 שנה מנסים לפתח את תחום ההכשרה הזה באופן פנים מפעלי, נפגשנו גם הרבה פעמים עם מפעלים נוספים כדי לפתוח ביחד בתי ספר משותפים

אלינור אנגלנדר:  אין מועמדים

אביבית אסרף: אני חושבת שמה שנאמר פה - -      

עמיחי שיקלי: גם מי שבא, אנחנו לא מצליחים לסגור את הקורס - - -     

אביבית אסרף: שככל ותהיה תוכנית ממשלתית עם תמריצים חיוביים - -     

סימון דוידסון: נכון

אביבית אסרף: אז יהיה עידוד - -     

אלינור אנגלנדר: ניסינו הכל באופן עצמאי - -      

אביבית אסרף: של אנשים ללכת - - -      

אלינור אנגלנדר: חברנו ביחד

סימון דוידסון: מה שאני - -          

אביבית אסרף: מה שנאמר פה זה שלא צריך להרים ידיים וצריך להסתכל - - -     

אלינור אנגלנדר: אבל אנחנו כבר  20 שנה נאבקים בזה, מנסים למצוא את כל הפתרונות

אביבית אסרף: בסדר, אבל - -         

עמיחי שיקלי: לא, מה שאומר חבר כנסת סימון זה נכון, זה חייב לבוא מהבסיס ושינוי מדיניות

אביבית אסרף: אני חושבת שזה נכון מאוד אפילו

עמיחי שיקלי: כי המדינה כן מעמידה כלים

עמיחי שיקלי:  יש לנו תוכניות הכשרה וכיתה במפעל, ואפשר לעשות הכשרות לתחומים האלה

עמיחי שיקלי:  זה פשוט לא עובד

עמיחי שיקלי:  אנשים לא באים, וגם - -          

ענבל משש: למה זה לא עובד?         

עמיחי שיקלי: כשפותחים כיתה של 12 איש - -     

סימון דוידסון: לא, אבל צריכים להחזיר את זה למשרד החינוך

עמיחי שיקלי: זה מה שאני אומר

עמיחי שיקלי:  אם זה לא יחזור למשרד החינוך זה לא יקרה

סימון דוידסון: זה צריך להיות במשרד החינוך

עמיחי שיקלי: ההכשרות המקצועיות לתחומים האלה, לצערנו, לא עובדות

עמיחי שיקלי:  גם אני - - - 12 - - -     

דודי מנביץ': אני רוצה להגיד משהו

קריאה: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני מצטער

דודי מנביץ': הדבר הזה לפני עשור - -      

קותי: שיתנו אז - - -      

דודי מנביץ': לפני עשור אני טיפלתי ברמה בינלאומית

דודי מנביץ':  יש מדינות בעולם שהחינוך הטכנולוגי - -      

אלינור אנגלנדר: גרמניה

דודי מנביץ': - - - כיתה א' - -      

אלינור אנגלנדר: ג'

דודי מנביץ': ומגן ילדים

דודי מנביץ':  שם מתחילים לתת להם את החשיבה - -     

אליהו (אלי) רביבו: סליחה סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  אין פה דיונים מקבילים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מעיר גם לאותו בן-אדם יותר מפעם אחת

דודי מנביץ': שם מתחילים לתת להם את החשיבות בחשיבה והרצון לעשות, ותאמין לי שהם רוצים

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  זה נושא - -     

דודי מנביץ': לא - -      

אליהו (אלי) רביבו: דיון אחר - -      

דודי מנביץ': בסדר

אליהו (אלי) רביבו: שנמצא לנו ממש ממש עמוק בתודעה, ואנחנו החלטנו שאנחנו רוצים לטפל בו

אליהו (אלי) רביבו:  רק שכרגע יש מצוקה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אז בבקשה, חבר הכנסת ואליד

אליהו (אלי) רביבו:  ואז אני מסכם, ואנחנו נצא לסיור

וליד אל-הואשלה: טוב, שלום לכולם

וליד אל-הואשלה:  א', אני מודה לכל המכובדים, ליושב ראש, על קיום הישיבה הזאת והסיור

וליד אל-הואשלה:  אין ספק שזה חשוב ואנחנו נמצאים עכשיו במצב אחר אחרי ה-7 באוקטובר

וליד אל-הואשלה:  אחרי הזוועה הנוראית שהייתה בעוטף, ובכל הארץ

אליהו (אלי) רביבו: - - - משרדים שיבואו לפה ויעשו לנו את הסיור

וליד אל-הואשלה: אנחנו הבדואים, ואני בא מהמגזר הבדואי - -      

אליהו (אלי) רביבו: - - - ונעשה את זה - - -      

וליד אל-הואשלה: ואני מייצג את הרוב

וליד אל-הואשלה:  אנחנו מרגישים, ואני בטוח, שאנחנו חלק מהמדינה

וליד אל-הואשלה:  אני כמעט ולא מפספס דיון אחד, לא בוועדת ביקורת למדינה ולא ועדות שלו, ועם סימון שהיה בנגב והוא מכיר את האוכלוסייה

וליד אל-הואשלה:  היו לנו המון שיתופי פעולה ביחד

וליד אל-הואשלה:  לכן אני חושב שזו העת, אחרי תקופה כל כך קשה, שאנחנו גם נתחבר לאוכלוסייה הבדואית

וליד אל-הואשלה:  דו"ח מבקר המדינה האחרון מצביע על כך שכל אחד מהצעירים הבדואים מתחת לגיל 24 לא לומד ולא עובד

וליד אל-הואשלה:  חסרי מעש

וליד אל-הואשלה:       לכן אני רואה שיש כאן הזדמנות להתחבר יחד, על מנת שאנחנו נתקדם בנושא הזה

וליד אל-הואשלה:  אני לא אומר לוותר על מה שאתם רוצים, עובדים זרים וכולי, לא

וליד אל-הואשלה:  אבל אם יש הזדמנות לחבר אותם, להכניס אותם לעשייה במקום להשאיר אותם ככה, אז צריך לעשות את זה

וליד אל-הואשלה:  עוד עשר שנים המערכת תפקיר אותם

וליד אל-הואשלה:  אני לא אומר לכם לכו לחברה הבדואית ותחפשו, לא

וליד אל-הואשלה:  אני אומר לכם אני איתכם

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו הולכים לחפש

וליד אל-הואשלה: אני איתכם

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר לך שאנחנו הולכים לחפש

וליד אל-הואשלה: עכשיו מה אני מציע - -      

קריאה: - - -     

קריאה: תקשיבו לו רגע

וליד אל-הואשלה: אני אתן לכם את הפיתרון

וליד אל-הואשלה:  אני סחבתי איתי הרבה צעירים בבחירות האחרונות

וליד אל-הואשלה:  ואני מכיר את הצעירים בצורה טובה מאוד

וליד אל-הואשלה:  באתי גם מתחום הכדורגל, הייתי שופט כדורגל, ככה שאני מאוד מחובר לאנשים, לאוכלוסייה, לקהילה

וליד אל-הואשלה:  אני מציע שאלי, יחד איתך, יחד עם הוועדה, נעשה סיור בחברה הבדואית

וליד אל-הואשלה:  - - -      

קריאה: - - -      

וליד אל-הואשלה: כן

קריאה: אני אביא

וליד אל-הואשלה: כן

וליד אל-הואשלה:  ואני אגיד לך גם - -      

קריאה: עשינו כבר סיור בעבר

וליד אל-הואשלה: כן

קריאה: עכשיו אנחנו נמקד אותו לתת הנושא הזה

וליד אל-הואשלה: נעשה אותו עם ראשי הרשויות

קריאה: - - -     

וליד אל-הואשלה: כולל ראש המועצה לכפרים הבלתי מוכרים

וליד אל-הואשלה:  עם הארגונים האזרחיים, עם הקהילה

וליד אל-הואשלה:  אני בטוח שייצא משהו משם

וליד אל-הואשלה:  אני אגיד לכם - -      

פני קימלמן: אני יכול להרים איתך את הכפפה הזאת?     

וליד אל-הואשלה: מאה אחוז

פני קימלמן: אני מוכן ליצור איתך קשר - -      

וליד אל-הואשלה: אני - - - לכם

פני קימלמן: לעשות את כל הסבבים האלה

פני קימלמן:  אני אישית אבוא איתך לכל המקומות האלה

וליד אל-הואשלה: אני רוצה שכולם יכנסו לשם

וליד אל-הואשלה:       עכשיו עוד משהו

וליד אל-הואשלה:  מפעל "עוף עוז" בשגב שלום נכנס, בנה אותו - - - 2006, עכשיו מעסיק שם 1,000 עובדים

וליד אל-הואשלה:  אנשים שם מחכים בתור לעבוד

וליד אל-הואשלה:  מפעל "סודה סטרים" ברהט מחזיק עובדים, ואנשים גם מחכים

וליד אל-הואשלה:  לפני שנה טיפלתי יחד עם ראש העיר בהחלטת מפעל על מנת למנוע צמצום עובדים במפעל

וליד אל-הואשלה:      אני רואה שיש הזדמנות, החברה הבדואית הוכיחה שהיא חלק מהחברה הישראלית במדינה, ואני רוצה לשלב את הצעירים שלנו

וליד אל-הואשלה:  כמו שאני יצאתי - -      

פני קימלמן: אני איתך

וליד אל-הואשלה: וגדלתי בתוך החברה הישראלית, והיום אני מייצג את האנשים שם, אני רוצה שהצעירים ירגישו אותו דבר

וליד אל-הואשלה:  אם יש מפעל אחד שלא יכול להעסיק מסיבות אחרות, ואנחנו כולנו מבינים את הנושא הזה, אין בעיה

וליד אל-הואשלה:  אבל יש מפעלים שמעסיקים

וליד אל-הואשלה:  ואני כאן לעזור לכם מתי שאתם רוצים

וליד אל-הואשלה:  אלי, תתאם את זה דרך הוועדה

וליד אל-הואשלה:  - - -     

סימון דוידסון: מה אחוז האבטלה בחברה הבדואית היום?     

קריאה: עצום

וליד אל-הואשלה: מה? עצום

וליד אל-הואשלה:  עצום

אליהו (אלי) רביבו: גבוה

אליהו (אלי) רביבו:  גבוה

סימון דוידסון: עצום זה מה? 50%?     

קריאה: אנחנו - - - לקחת את זה- - -     

קריאה: לא לא

קריאה: לדעתי 30 - - -     

קריאה: אמרו 30

קריאה: 2 - - -         

סימון דוידסון: אבל איפה - - -      

וליד אל-הואשלה: סימון, עכשיו זה יותר

סימון דוידסון: והם רוצים לעבוד? הם רוצים לעבוד?     

וליד אל-הואשלה: אני בטוח שאנשים - -      

שרון ניר: צריך תוכנית ליווי מסודרת - -      

וליד אל-הואשלה: שאחוז גדול בנגב רוצה - - -      

שרון ניר: מול המפעל, המול הוועדה - -          

ענבל משש: אפשר לעשות קורסים במקצועות האלה - - -     

וליד אל-הואשלה: אני מכיר אנשים שירצו

פני קימלמן: אני אגיד לך עוד משהו

סימון דוידסון: - - - ?     

פני קימלמן: זה לא קשור, תראה

פני קימלמן:  אנחנו מחפשים עובדים

פני קימלמן:  אני לא מאוהב בעובדים זרים

פני קימלמן:  אנחנו מחפשים עובדים

פני קימלמן:  ואני רוצה להגיד לך משהו על הקטע של האוכלוסייה הערבית בהשקפת העולם שלנו

פני קימלמן:  בסדר? אנחנו רואים את עצמנו כחברת מזון שמספקת מוצרי מזון לכל תושבי מדינת ישראל

פני קימלמן:  לכל תושבי מדינת ישראל

פני קימלמן:  אנחנו רוצים שלכל תושבי מדינת ישראל יהיה ייצוג בקרב העובדים שלנו

פני קימלמן:  ואם יש 20% ערבים במדינת ישראל, אני רוצה שיהיו 20% ערבים ב"אסם"

קריאה: מצוין

פני קימלמן: אני לא מוכן שבמחלקת השיווק שלנו, שעושה פעילות שיווק גם בחברה הערבית, לא יהיה מישהו אחד מהחברה הערבית

פני קימלמן:  אנחנו מאמינים בזה קודם כל כי זה טוב לחברה, אנחנו מאמינים בגיוון התעסוקתי

פני קימלמן:  אנחנו היינו הראשונים, דרך אגב, זכינו אפילו בפרס הנשיא על הדבר הזה

וליד אל-הואשלה: אני לפני - -      

פני קימלמן: עם - - - וגופים אחרים

וליד אל-הואשלה: לפני שנבחרתי לכנסת עבדתי במזון

וליד אל-הואשלה:  וחלק מהמוצרים שאני שיווקתי אלו מוצרים שלכם

פני קימלמן: אז הנה

וליד אל-הואשלה: אני מכיר את השוק ואני מכיר את כל העניין של התעשייה והשיווק

וליד אל-הואשלה:  אני מכיר את זה

וליד אל-הואשלה:  מה שחשוב עכשיו זה שאנחנו לא נפספס את ההזדמנות, על מנת - -      

פני קימלמן: לא, אני אומר לך שאנחנו כבר שם שנים - -      

וליד אל-הואשלה: טוב

פני קימלמן: אנחנו לא נפספס, ואם אפשר לעשות יותר אני מרים את הכפפה

וליד אל-הואשלה: מאה אחוז

פני קימלמן: אני מרים את הכפפה

פני קימלמן:  אני צריך את העובדים

פני קימלמן:  תראו, אני אגיד לכם משהו - -      

קריאה: לא לא לא, אנחנו - -      

פני קימלמן: משפט אחד

פני קימלמן:  תקשיבו, אנחנו הקמנו מפעל חדש במאות מיליוני שקלים שאמור לעבוד שלוש משמרות

פני קימלמן:  אני, כסמנכ"ל משאבי אנוש, לא הצלחתי להביא את כמות העובדים כדי שהמפעל הזה יעבוד בשלוש משמרות

פני קימלמן:  ועכשיו אנחנו עומדים להשקיע כמה עשרות מיליונים - -      

קריאה: איפה, בקרית גת?     

פני קימלמן: נכון

פני קימלמן:  ואנחנו עומדים להשקיע כמה עשרות מיליונים במפעל נוסף

פני קימלמן:  ומגיע אליי מנהל החטיבה של המפעל הזה, והוא אומר "תשמע פני

פני קימלמן:  אנחנו עומדים לשים פה עשרות מיליוני שקלים

פני קימלמן:  אני צריך התחייבות ממך שתוכל לגייס לנו עובדים לקווים החדשים"

פני קימלמן:  ואני אומר לך את האמת, מקצועית, אני לא יודע אם אני מסוגל לעשות את זה

פני קימלמן:  אני אומר לך את זה באמת, אני משתף אתכם בלבטים שלי, אני לא יודע איפה אנחנו עומדים - -      

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו פה בשביל - -      

פני קימלמן: בדבר הזה

אליהו (אלי) רביבו: לסייע לך בשליחותך

פני קימלמן: כי אני רוצה את זה

פני קימלמן:  תאמינו לי

פני קימלמן:  אנחנו חברת בת של נסטלה

פני קימלמן:  כל מוצר שמייצרים פה אני יכול לייבא מחו"ל

פני קימלמן:  אנחנו לא רוצים לעשות את זה, וזה סוג הפתרונות שאני לא רוצה לדבר איתכם עליהם אפילו

פני קימלמן:  אנחנו ציונים, אנחנו במדינה הזאת, אנחנו ישראלים

פני קימלמן:  אנחנו צריכים לדאוג למדינה הזאת

פני קימלמן:  והמדינה הזאת זה כולם, יהודים, ערבים, חרדים, כולם

קריאה: אנחנו נעזור לכם

פני קימלמן: ואנחנו רוצים שפשוט תהיה לנו את האפשרות לעבוד ולייצר

פני קימלמן:  אנחנו רוצים לייצר מוצרים

אליהו (אלי) רביבו: טוב

פני קימלמן: זה הכל

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לכם

פני קימלמן: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו נפנה לדברי סיכום, ונצא לסיור

פני קימלמן: מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: הסיכום הוא סיכום ביניים, והסיורים לא יסתיימו כאן

אליהו (אלי) רביבו:  כפי שהתחייבתי

אליהו (אלי) רביבו:       מדינת ישראל נמצאת באחת התקופות המאתגרות אשר ידעה מאז קום המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  חלק מהאתגרים שמדינת ישראל נאלצת להתמודד איתם נוגעים בתפעול התעשייה, ואני לא מקבל את ההגדרה "תעשייה לאומית"

אליהו (אלי) רביבו:  כל התעשיות הן נצרכות ובחשיבות לאומית גבוהה, ולו בשל העובדה שהן תעשיות כחול לבן

אליהו (אלי) רביבו:      המצוקה שאתם משקפים בפניי היום קיימת עוד קודם המלחמה, ועם פרוץ המלחמה הלכה וגברה

אליהו (אלי) רביבו:  כגישת עולם עוד הרבה לפני המלחמה, אולי למשך עשרה חודשים, בכלל בענף החקלאות, גרסתי שאסור למעסיק כלשהו להסתמך על ספק אחד

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא משנה אם מדובר בספק למוצרים טכניים, ספק אריזות או מקור להבאת עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  לא היה נראה לי נכון שהחקלאות נשענת רק על התאילנדים

אליהו (אלי) רביבו:       גם כאן אני אומר, שברור לכולנו שכאשר תסתיים המלחמה – ובאחוזים מסוימים עוד קודם – הפלסטינים מאיו"ש יחזרו לעבוד במדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  לא באותו אחוז או היקף, וגם לא מחר בבוקר, אבל זה יקרה

אליהו (אלי) רביבו:  יחד עם זאת, ובוודאי לאור העובדה שגם כאשר הם היו כאן היה מחסור בכוח אדם, נכון יהיה לפזר את הסיכונים ולקלוט עובדים מעוד כמה מקורות

אליהו (אלי) רביבו:       האינטרס הראשון במעלה הוא העסקת ידיים עובדות ישראליות

אליהו (אלי) רביבו:  העליתי פה מספר אפשרויות, כגון עובדים בעלי מוגבלויות בתפקוד גבוה, אסירים, ועובדים מהפזורה הבדואית שפחות חשופים לתקשורת וללשכות התעסוקה

אליהו (אלי) רביבו:  כמו שחברי ואליד מציע, וכך גם כלל הנוכחים שנרתמים באופן יצירתי עם תמריצים כאלה ואחרים, עם עבודה מאומצת ונכונה אני סמוך ובטוח שבעזרת השם אנחנו נדע למלא אחוז לא מבטול מהצורך

אליהו (אלי) רביבו:      במקביל לזה, אנחנו פועלים לקראת קליטת ידיים זרות בעבודה, ואתם הצפתם לקונה שאני מאמין שנעשתה בתום לב בהחלטת הממשלה

אליהו (אלי) רביבו:  לפיכך פניתי לנציגת משרד הכלכלה ואני מקבל את הרושם שהיא הבינה את עומק המכשול, ואני סמוך ובטוח שהנושא הזה יבוא על פתרונו

קריאה: כולל - - - ?     

אליהו (אלי) רביבו: סליחה?     

קריאה: כולל מדינת המקור של העובדים?     

אליהו (אלי) רביבו: כלומר?     

קריאה: היום זה רק ממדינות קרי אירופה

דודי מנביץ': GDP שווה או גבוה מישראל

קריאה: אני לא יכול, זה לא - -      

אלכס קנובסקי: אי אפשר להביא מהודו

דודי מנביץ': נורווגיה, שוויץ - -      

אליהו (אלי) רביבו: אתם יכולים להביא מהודו, אם אתם תשלמו בהתאם לאותו מנגנון שנקבע

דודי מנביץ': זה בסדר, כן

פני קימלמן: אתה צודק

דודי מנביץ': אבל היום יש גם - - -     

אלכס קנובסקי: אי אפשר היום

קריאה: אי אפשר, היום אי אפשר

אלינור אנגלנדר: - - - אי אפשר

אלכס קנובסקי: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: חברים

אליהו (אלי) רביבו:  חברים

דודי מנביץ': אתה חייב להביא היום מהמדינות שה-GDP שלהן - -         

עמיחי שיקלי: לא, אתה לא יכול להביא

דודי מנביץ': יותר גבוה מישראל

אליהו (אלי) רביבו: חברים, תקשיבו

אליהו (אלי) רביבו:  אני סמוך ובטוח - -      

פני קימלמן: תן לי לספר - -      

אליהו (אלי) רביבו: לא לא לא

פני קימלמן: אני רוצה רגע - - -      

קריאה: - - - היה כזה

אליהו (אלי) רביבו: תעצרו רגע

פני קימלמן: אתה צודק, שנייה רגע

אליהו (אלי) רביבו: רגע

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה

פני קימלמן: אתה צודק באמירה לגבי השכר, על פי העקרונות שקבעת

פני קימלמן:  העניין הוא שגם על פי העקרונות האלה - -     

חביב פאר: אתה לא יכול להביא

פני קימלמן: יותר קל להביא מהודו מאשר משוודיה, זה מה שאני מנסה להגיד

פני קימלמן:  להודים השכר שאנחנו מציעים הוא כל כך גבוה ואטרקטיבי, שהם יבואו לישראל

אליהו (אלי) רביבו: טוב

פני קימלמן: משוודיה הם לא באים

פני קימלמן:  עכשיו - -      

אליהו (אלי) רביבו: אני מתחייב - -     

פני קימלמן: - - - רשימת המדינות, אין לא הודו, לא פיליפינים

פני קימלמן:  לסיעוד ומקומות נוספים מותר - -      

קריאה: GDP - - -     

פני קימלמן: לתעשייה אסור להביא

דודי מנביץ': יש מגבלת GDP

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיבו

דודי מנביץ': אתה צריך להסיר

אליהו (אלי) רביבו: אל תתבלבלו לעולם, ושלא נחשוד בהקשרים

אליהו (אלי) רביבו:  כלל הנציגים מהפקידות הבכירה במשרדים חלילה וחס שירצו להכשיל ולהכביד על ענף כזה או אחר

אליהו (אלי) רביבו:  כל מה שעומד לנגד עיניהם זה לעודד את הכלכלה הישראלית, בין היתר, על ידי העסקת ידיים ישראליות

אליהו (אלי) רביבו:  לצד זאת, צריך לקחת בחשבון את המעמד של מדינת ישראל בעולם, ביחס להשוואות במדדים כאלה ואחרים, בין היתר במלחמה בסחר בבני אדם

אליהו (אלי) רביבו:       במידה ובאמת יש מדינה שיהיה קל יותר להביא ממנה עובדים – היא זמינה יותר – אך רק בגלל היחס ההשוואתי בשכר הממוצע הם לא מביאים, אני סמוך ובטוח שכלל המשרדים, בוודאי בליווי ובהובלת מנהל עובדים זרים בשירות משרד הפנים ורשות האוכלוסין, נמצא ביחד מנגנון שיידע מצד אחד לעגן את האינטרס, ומצד שני לתת לכם מענה

קריאה: אפשר להציע רעיון? יש עכשיו גם בחקלאות וגם בבניין מכסה מחוץ להסכמים בילטרליים, ורשות האוכלוסין הולכת לאשר מדינות שניתן להביא מהן

קריאה:  אם היא אישרה לחקלאות, היא יכולה לאשר גם לתעשייה

סימון דוידסון: אבל היא לא שם

סימון דוידסון:  במנגנון שהוא עד ה-30 לחודש - -      

קריאה: - - -      

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  חברים, אני לא פותח מחדש את הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא פותח מחדש את הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעלה כרגע נושאים שנכון יהיה שנתייחס אליהם בדברי הסיכום

אליהו (אלי) רביבו:  מפה כל אחד ממשיך בעבודתו

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו לא עוצרים כאן את הנושא

אליהו (אלי) רביבו:  אני משוכנע שהנציגים הבין-משרדיים והוועדה ימשיכו למצוא ולתת מענה יצירתי לאתגרים שהוצבו פה, ו\או שיוצפו בעתיד

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נמשיך לשוחח

אליהו (אלי) רביבו:      אספר לכם שבבוקר חלקנו הלא מבוטל כבר קיים סיור בתחום אחר, בענף הבניין, ובין השלב שסיימנו את הסיור לנקודה שבה התחלנו את הסיור הזה, מצאנו כבר פתרונות וקיבלנו החלטות למענה למה שהתגבש בסיור המקצועי

אליהו (אלי) רביבו:  שאגב היה פחות נעים ומחבק מפה, אבל אלה תנאי העבודה וזה בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  ככה שאם אנחנו מאובקים ומלוכלכים זה לא כי יצאנו ככה מהבית

דודי מנביץ': בגלל זה אנחנו נעשה תיקון במשחטה

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר לך שלא רק שאני לא נרתע, אני אגיע בחפץ לב וגם אשמח לקחת חלק פעיל בפס יצור כזה או אחר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאמין שאם אנחנו לא מרגישים את הנושאים בידיים, ברגליים, בלב, אנחנו לעולם לא נדע להתחבר באמת למצוקות ולצרכים

אליהו (אלי) רביבו:  לעולם לא

אליהו (אלי) רביבו:  לכן בגישתי אני יוצא ומסייר במקומות, חלק מהפעמים כלקוח סמוי, חלק מהפעמים באמצעות אנשי לשכתי

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו עובדים באופן יצירתי ורוצים להגיע לחקר האמת ולמצוא את הפתרונות ההוגנים, בכלל הנתונים המשתנים באותה משוואה מרוכבת

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?      אני מודה מאוד קודם כל למנהלת הוועדה וצוות לשכתי, שבאופן יעיל ומהיר איפשרו את קיום הסיור הזה

אליהו (אלי) רביבו:  מודה לחבריי הטובים שפינו מזמנם היקר ותיעדפו את הסיור הזה בלו"ז העמוס שלהם

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לכל הנוכחים, למארגנים בוודאי, לנציגי המשרדים

אליהו (אלי) רביבו:  מי ייתן ובעזרת השם מדינת ישראל תדע ימים טובים, בטוחים ומשגשגים יותר

קריאה: אמן     

קריאה: אמן     

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

דיקלה טקו: עכשיו לסיור

סימון דוידסון: איפה הסיור?         

דיקלה טקו: הם מובילים אותנו עכשיו

סימון דוידסון: לא, אבל נוסעים או - -          

דיקלה טקו: לא לא, פה

אליהו (אלי) רביבו: לא יודע, הבטיחו לי שאני הולך לראות - -