הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 25, פרוטוקול מספר 37, 2023-11-16 00:00

יצחק פינדרוס: שלום

קריאה: אני שולח שתי משאיות לבית הספר שלכם

יצחק פינדרוס: 	 	וואו

קריאה: תעמיסו את כל הציוד, נשים פה

קריאה:  כשיגיע הציוד שהזמנו נעביר לבית הספר הבא

יצחק פינדרוס: 	יהיה לבית הספר השלישי

קריאה: 	הם ישתמשו בו גם קצת פה - -      

אודי זיכרמן: 	כן, הכל

אודי זיכרמן:  מעכשיו לעכשיו

אודי זיכרמן:  זה איל, המנהל של היסודי

איל דבורי: 	אהלן, נעים מאוד

אודי זיכרמן: 	חבר הכנסת יצחק פינדרוס

יצחק פינדרוס: 	אז רגע, בתי הספר היסודי והעל-יסודי הם ביחד, בעצם

אודי זיכרמן: 	הוא המנהל של העל-יסודי

אודי זיכרמן:  הם חילקו את הכיתות, חלק ככה וחלק ככה

יצחק פינדרוס: 	זה חטיבת ביניים?      

איל דבורי: 	מכיתה ז' עד יב'

איל דבורי:  על הנייר יש לנו כ-180 תלמידים, והמאבק המרכזי זה לגרום להם לבוא

איל דבורי:  לחלקם זה מאוד לא פשוט לחזור לשגרה אחרי התקופה הזאת

איל דבורי:  יש פה גם יישובים - - - כיסופים, חולית, בארי, אלו ישובים ש - - - מגן

איל דבורי:  לכל ישוב פה יש הרבה סיפורים של - -      

יצחק פינדרוס: כמה באמת מגיעים מתוך ה-180?     

איל דבורי: 	מה זה?     

יצחק פינדרוס: כמה מגיעים בממוצע ביום מתוך ה-180?     

איל דבורי: אנחנו כרגע איפשהו בין 50% ל-70% נוכחות

איל דבורי:  אבל יש נערים שעוד לא מסוגלים

אודי זיכרמן: איל עצמו תושב בארי

איל דבורי: כן

איל דבורי:  יש בבארי סיפור קשה של חטופים

איל דבורי:  יש המון חטופים מבארי, ביניהם נערים חטופים, והנוער פה שואל "איך אני יכול לבוא ולשבת בכיתה ככה"?     

יצחק פינדרוס: כמה נערים חטופים יש - - -      

איל דבורי: בבארי יש לנו 7-8 נערים חטופים

איל דבורי:  והם חלק מהקהילה

יצחק פינדרוס: חברים שלהם

איל דבורי: כן

איל דבורי:  יש הרבה בני נוער שאומרים שהם לא יכולים להיות כאן כשחבר שלהם לספסל הלימודים יושב בעזה

איל דבורי:  אנחנו עובדים על - -      

קריאה: יש מענה אחר לילדים האלה?      

יצחק פינדרוס: אתה מבארי גם כן?     

איל דבורי: כן אני מבארי גם כן

קריאה: יש מענה אחר לילדים האלו שלא מצליחים להגיע לפה?     

איל דבורי: תראו, יש מעטפת טיפולית רגשית, אבל זה בעיקר עבודה של ההורים שלהם, ושלנו

איל דבורי:  ההורים מאוד מגויסים, מאוד מבינים שזה הדבר הנכון למרות כל הקושי, ושזה חלק מהטיפול הנפשי שהנערים האלה צריכים

איל דבורי:  זו איזושהי חזרה לשיגרה

יצחק פינדרוס: אז אם אני מבין נכון בארי מחולקים בין ים המלח וכאן

איל דבורי: בארי - -      

יצחק פינדרוס: פגשתי את החבר'ה שלכם בים המלח כשהייתי לפני שבועיים

איל דבורי: בעין גדי?     

יצחק פינדרוס: בים המלח

יצחק פינדרוס:  לא, באילת

אודי זיכרמן: באילת

איל דבורי: לא, בארי אין באילת

יצחק פינדרוס: אין באילת

אודי זיכרמן: היו

אתי וייסבלאי: היו, בהתחלה

יצחק פינדרוס: אני הייתי איתך במלון המלך שלמה,          

אודי זיכרמן: אה כן, היו שם לכמה ימים

יצחק פינדרוס: הייתי במלך שלמה - - -      

קריאה: אולי בהתחלה

אתי וייסבלאי: אולי הם היו בהתחלה

איל דבורי: בעיקרון קיבוץ בארי פונה למלון דוד, יכול להיות שיש משפחות בודדות

איל דבורי:  היום כבר כולם עברו לכאן כי מוסדות החינוך נמצאים כאן

איל דבורי:  גם היסודי, גם התיכון וגם הגנים

איל דבורי:  הגנים של בארי במלון, והיסודי שם

איל דבורי:  בקיצור, עכשיו כולם כאן

יצחק פינדרוס: ואתה אומר שעם כל זה אתה מגיע ל-70% נוכחות

איל דבורי: ביום טוב

איל דבורי:  אבל זה קשה

אודי זיכרמן: 50% עד 70%

אודי זיכרמן:  אתה אופטימי, אתה הולך למעלה

איל דבורי: כן, 50% עד 70%

איל דבורי:  לפעמים גם מתחיל ב-70% ועד סוף היום זה יורד ל-40%

יצחק פינדרוס: בסדר, אבל ילד שמגיע גם פעמיים בשבוע - -      

איל דבורי: נכון

אודי זיכרמן: למה אמרתי 70%? ילד שמגיע פעמיים בשבוע הוא כבר קשור

אודי זיכרמן:  זה נכון שיכול להיות שהוא לא מגיע כל יום, אבל - - -      

קריאה: מי משכנע אותם להגיע?     

איל דבורי: אנחנו עובדים מול ההורים, יש כאן מחנכים שמשקפים להורים את המצב

איל דבורי:  שוב, אנחנו עובדים רק שבוע, עוד לא בנינו מספיק שדרות עבודה

איל דבורי:  הרעיון הוא באמת להשתמש גם בהורים, גם במדריכי הנוער שלהם שהיו בישובים ומחוברים מאוד לנערים

איל דבורי:  לאט לאט זה יקרה

יצחק פינדרוס: בהצלחה

איל דבורי: תודה

אודי זיכרמן: אתם צריכים כאן עוד משהו?     

איל דבורי: לא

אתי וייסבלאי: אני אתי מהממ"מ

אתי וייסבלאי:  יש פה בית ספר על-יסודי אחד לכל הסביבה, או שלכל אחד מהמלונות יש בית ספר אחר?     

איל דבורי: זה על-יסודי לתושבי המועצה האזורית אשכול שפונו לים המלח

אתי וייסבלאי: הבנתי, אוקיי

איל דבורי: במועצה האזורית אשכול יש תיכון ממלכתי אחד שנקרא "נופי הבשור"

אתי וייסבלאי: כן

איל דבורי: תושבי המועצה האזורית אשכול מפוזרים ברחבי הנגב והדרום

איל דבורי:  "נופי הבשור" הקימו חמש שלוחות, וזו אחת השלוחות

איל דבורי:  יש שלוחה באילת, שלוחה בערבה, שלוחה ברמת נגב ושלוחה בזום, כדי לתת מענה לכל התלמידים שמפוזרים

איל דבורי:  אז זאת השלוחה, נמצאים כאן בערך חמישית מבית הספר על הנייר

אתי וייסבלאי: אוקיי

אתי וייסבלאי:  וישובים אחרים שהתפנו נמצאים בבתי ספר אחרים?     

קריאה: רגע סליחה, בואו ניתן להם להיכנס

אתי וייסבלאי: בטח

אתי וייסבלאי:  סליחה

איל דבורי: אנחנו חוסמים את המעבר לילדים

אתי וייסבלאי: סליחה

קריאה: תודה, סליחה

קריאה:  בואו

קריאה:  תקראו להם, איפה הילדודס?      

קריאה: למי לקרוא? אני אקרא

קריאה:  את מכירה אותם?         

אתי וייסבלאי: רגע, ומי שעובד פה אלו אותם האנשים שעבדו בבית הספר? הם נמצאים גם פה?     

איל דבורי: יש את המורים של התיכון שפונו עם הישובים שלהם, והם המגויסים הראשונים לעבודה כאן

איל דבורי:      אבל זה לא מספיק, אז גייסנו מורים של בתי ספר אחרים שגרים בקהילות האלה וגם פונו הנה, מורים שכרגע בתי הספר שלהם עובדים בזום או שלא עובדים

איל דבורי:  בכל מקרה הם נמצאים כאן, אז גם הם גויסו

איל דבורי:  והשלמנו את השורות עם מתנדבים

איל דבורי:  יש המון, אני כל היום הודף פניות

יצחק פינדרוס: יש לכם ילדים משדרות גם?     

איל דבורי: לא

איל דבורי:  שדרות יש להם - -      

אודי זיכרמן: חבר'ה, אנחנו צריכים לזוז קצת לאפשר לילדים - -      

אתי וייסבלאי: 	 כן

איל דבורי:  זה מבהיל את הילדים קצת, זה עושה להם - - -          

קריאה:  << דובר >>שדרות לא באים לפה בעצם

איל דבורי: לא, זה רק של תיכון - - -  לשדרות יש מענה אחר באחד המלונות

אתי וייסבלאי: הבנתי

אתי וייסבלאי:  וכל מה שהוא מעבר למורים - -      

קריאה: מערך  - - -     

אתי וייסבלאי: היועצים, המערך התפעולי, דברים נוספים, זה משהו שקיים כאן? איך זה עובד?     

איל דבורי: כן כן, נוכח כאן הצוות של בית הספר

איל דבורי:  הפסיכולוגית של בית הספר נמצאת איתי כל יום, היא גרה פה כי הישוב שלה פונה לכאן

איל דבורי:  נמצאת גם יועצת בית הספר, ויש גם מערכי טיפול בישובים שאנחנו עובדים מולם

קריאה: אנחנו מוצאים, יש המון מתנדבים

קריאה:  מכניסים לאט לאט - - - מסודרת עכשיו - - -      

אתי וייסבלאי: אוקיי

אתי וייסבלאי:  טוב, תודה

אתי וייסבלאי:  ממש תודה

איל דבורי: מטעם מי את?     

אתי וייסבלאי: אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, מהממ"מ

איל דבורי: אני מעריץ גדול שלכם, אני מורה לאזרחות

אתי וייסבלאי: אנחנו מעריצים אותכם, את מה שאתם עושים

איל דבורי: אנחנו משתמשים הרבה בחומרים שלכם

אתי וייסבלאי: זה טוב לשמוע

אתי וייסבלאי:  באמת תגידו מה אתם צריכים, אני חושבת שבשביל זה באנו לפה

אתי וייסבלאי:  לשמוע אתכם - -      

קריאה: כן

איל דבורי: את יכולה ללכת להעיר את הילדים בבוקר ולהביא אותם לבית ספר? זה מה שצריך

אתי וייסבלאי: את הילדים שלי אני בקושי מצליחה

איל דבורי: כן

אודי זיכרמן: איל לאט לאט ימשוך אותם בקסמיו

איל דבורי: כן

אודי זיכרמן: הוא יודע לעשות את זה, ובעבודה מאומצת

אודי זיכרמן:  בשדרות למשל מינו מנהל לעל-יסודי, הוא מינה מחנכים טובים והם פשוט מלקטים את הילדים

אודי זיכרמן:  הולכים עד לחדר להביא את הילד לבית הספר, לאט לאט

אודי זיכרמן:      זה מה שקורה

אודי זיכרמן:  יאללה

אתי וייסבלאי: תודה רבה

אודי זיכרמן: תנו לאיל לעבוד

קריאה: כל הכבוד

איל דבורי: תודה לכם

איל דבורי:          (סיור במלון לאונרדו קלאב)             

אודי זיכרמן: עיריית שדרות

אודי זיכרמן:  תיפגשו איתם גם אחר כך בצורה יותר מצומצמת

קריאה: נשב באולם אחר כך - -      

אודי זיכרמן: כן, נכון

אודי זיכרמן:  אז נעשה קודם כל את הסיור בשביל להבין, והמנכ"ל יגיד כמה מילים - - -      

קריאה: לפני שבועיים היינו באילת עם מנהלת המתנ"ס שלכם

קריאה: עם לימור כהן

קריאה: עם לימור כהן האלופה

קריאה:  המנכ"לית שלנו

אלמוג כהן: כולם פה? חברים, שקט

אלמוג כהן:  נעים מאוד שמי אלמוג, מנכ"ל המלון

אלמוג כהן:       את אודי זיכרמן כולם מכירים

אלמוג כהן:  יש פה גם נציגים של שדרות, כרגע רוב המלון הוא תושבי שדרות

אלמוג כהן:  יש מעט מאוד מאשקלון

אלמוג כהן:  חלק מהעוטף באים באופן עצמאי

אלמוג כהן:  כרגע המלון - -      

קריאה: - - - עוטף באים עצמאית, מה זה אומר?     

אלמוג כהן: עצמאית, מזמינים חדרים

אלמוג כהן:  אנחנו מקבלים את ההזמנה שלהם, הם מגיעים לפה ולא משלמים על זה, כמובן

אלמוג כהן:  רוצים להגיע לפה מבחירה, הם מחליטים - -      

קריאה: אבל מה זה אומר? אנשים שנפרדו בעצם מהקהילות שלהם?     

אלמוג כהן: יש כאלה שרוצים

אלמוג כהן:  זה לא יותר מידי, 10-15 חדרים

אלמוג כהן:  בקומה התחתונה של המלון פתחו גנים וכיתות לימוד

אלמוג כהן:  כמובן שאנחנו מקבלים המון תרומות, דרך "קרן רש"י"

קריאה: "רש"י" ועיריית שדרות

אלמוג כהן: ועיריית שדרות

קריאה: רגע, שאלה שעלתה בוועדת חינוך

אלמוג כהן: בוודאי

קריאה: מי משלם על החדרים שסוגרים?     

אלמוג כהן: על ההקמה שלהם? "קרן רש"י" - -      

אודי זיכרמן: לא לא, על השכירות של המקום

אלמוג כהן: על השכירות אף אחד לא משלם

אלמוג כהן:  המלון לא גבה כלום, אנחנו נתנו את זה בחינם

קריאה: בתי המלון החליטו באופן כללי - -     

אלמוג כהן: באופן גורף - -      

קריאה: כל השטחים הציבוריים שניתנו - -     

אלמוג כהן: ללא תשלום

קריאה: לכל הפעילויות, גנים והכל, ללא תשלום

קריאה: ומה שחיים כץ אמר אתמול בוועדה, שהעלו את המחיר - -      

קריאה: זה היה מחיר על ארוחת הצהריים

אלמוג כהן: אנחנו מדברים על התפריט, זה ארוחות וזה אולמות

קריאה: אבל השטחים הציבוריים שאתם תכף תראו - - - וכל זה ללא תשלום

אלמוג כהן: בלי שום קשר המלונות נרתמים ב-100% לטובת הקהל

קריאה: אז רק - - - ההתחייבות של שר החינוך הייתה לטובת - - -  בוועדת חינוך, זה ששר החינוך - - - לממן את זה - - -      

אלמוג כהן: אנחנו לפחות כרגע - -      

קריאה: רק שתדע - -      

קריאה: הוא אמר - - -     

קריאה: אני רוצה להדגיש את מה שאומר אלמוג, אנחנו בהתחלה נתנו עוד הרבה מעבר

קריאה:  זה ברור, זה לא רק עניין של אולמות

קריאה:       טוב, אנחנו נעשה סיור, נראה לכם את הגנים, נראה לכם את כיתות הלימוד

קריאה:  << קריאה >> << קריאה >> אולי שיעברו לפני כן בעמדות הממשלה? שיראו את העמדות של הממשלה

קריאה: יגיעו גם לשם

קריאה: בוקר טוב, רק להגיד לך  - - -  כסף

קריאה:  את כל הנושא הזה

קריאה:  לך תראה את הקטנים החמודים שלנו למטה, אין יותר מקסימים מהם

קריאה:  אתה תהנה יותר

קריאה: זה לאלמוג המנכ"ל שבזכותו אנחנו פה

אלמוג כהן: חמודה

קריאה: הוא אחד המקסימים, באמת

קריאה:  מנכ"ל מקסים מקסים

קריאה: אין לנו מילים, באמת

קריאה:  לכל צוות העובדים מהקטן עד הגדול

קריאה: אנחנו נשמח שתהנה כמונו למטה, שתראה את כל הקטנים החמודים האלה

קריאה: משהו נוסף שלא אמרנו, יש במלון מרפאת שיניים

קריאה:  של כללית

קריאה:  אם אני לא טועה - -      

קריאה: מתחם הקופות

קריאה:  יש כמה קופות

קריאה: כמה קופות

קריאה: עמותת "נתן"     

קריאה: עמותת "נתן"?     

קריאה: כללית מקבלת את כל הקופות

קריאה: כללית מקבלת, גם "נתן" נמצאת פה

קריאה:  יש גם מרפאת שיניים

קריאה:  יש הכל, כל מה שצריך יש

שמעון אוחיון: משרדי הממשלה נמצאים בעמדות האלה? נותנים שירות ואונליין

שמעון אוחיון:  למשל העמדה שלנו של רשות המיסים נמצאת שם

קריאה: רשות המיסים גם נמצאת פה היום

שמעון אוחיון: גם בנושא של נזק ישיר, גם נזק עקיף

קריאה: בקיצור המלון נהיה עיר

שמעון אוחיון: וגם הנחות לתושבי - -      

קריאה: המלון נהיה ממש עיר, באמת, לא חסר כלום

קריאה:  המלון טוב

קריאה:  כל מה שצריך להיות בשדרות יש אותו במלון

קריאה:  אין לנו שום תלונה

קריאה:  הכל תודה לך בורא עולם

קריאה: כשתיגמר המלחמה תזמינו אותו שיקים את המלון הזה בשדרות

קריאה: אני רוצה לדעת אם הזמנת אותם כדי להגיד את זה

קריאה: הייתי בים עכשיו, עשינו מיצג ב-40 מעלות חום

קריאה:  יאללה בואו

קריאה: ילדים ומועדון נוער

קריאה:  כולל עמדות של סוני פלייסטיישן וכדומה

קריאה: אתם תראו עכשיו גם את זה

קריאה:  בואו

קריאה:  נציגה של - - -  את נושא הגנים

אושרת: אהלן

אושרת:  אני אושרת, אני מדרור בתי חינוך

אושרת:  אני מרכזת את ארבעת הגנים שפתחנו כאן

אושרת:  הגנים נפתחו בשיתוף פעולה של הרבה ארגונים, גם משרד החינוך והחמ"ל האזרחי שבנו וציידו את הכל

אושרת:  אתם יכולים להציץ

אושרת:  לכל גן יש צוות חינוכי, צוותים שגייסנו מרחבי הארץ

קריאה: מרחבי הארץ או מתושבי שדרות?     

אושרת: גם וגם

אושרת:  ההתחלה הייתה - -     

קריאה: באחוזים, כמה משדרות?     

אושרת: כעת זה בערך חצי חצי

אושרת:  נשים שהגיעו לכאן בהתנדבות בתחילת הדרך, והיום גם מפונות משדרות הצטרפו אלינו, שהן ממערכת החינוך בשדרות, סייעות וגננות

אושרת:  המקום מתפקד ממש כמו גן

אושרת:  ילדים מגיעים בבוקר, נכנסים, ההורים הולכים וחוזרים בשעה 13:00 לקחת אותם

אושרת:  אנחנו מדרור בתי חינוך מרכזים חינוכית את כל העניין

קריאה: כמה ילדים יש לכם בגנים?      

אושרת: זה קצת משתנה כי לפעמים נוסעים, בערך 50

קריאה: יש כאן מענה גם לגילאי לידה עד שלוש?     

אושרת: יש מגיל שנה וחצי עד שלוש

קריאה: גם כאן צריך להגיד שהרשות המקומית לקחה אחריות על הדבר הזה

קריאה:  כל המבנים האלה הגיעו מעזרה חיצונית

קריאה:  הרשות הייתה פה כשהתקבלה ההחלטה לעשות את זה ומשרד החינוך תמך בהם

אושרת: נכון

קריאה: כשאתה אומר הרשות, אתה מתכוון לרשות המפונה או הקולטת?     

קריאה: שדרות

קריאה:  שדרות

קריאה: שדרות, מהעירייה עצמה

אושרת: כן

קריאה: רשת דרור ואחרים היו כאן לאורך כל הדרך, עד שכל המקומות התארגנו ונתנו כתף

קריאה: את פה מטעם משרד החינוך, מטעם עיריית שדרות?     

אושרת: לא

אושרת:  אני מטעם דרור בתי חינוך ותנועת דרור ישראל, ואנחנו פועלים היום ב-50 מוקדים של מפונים ברחבי הארץ

אושרת:  אנחנו תנועה חינוכית, זה מה שאנחנו עושים

קריאה: טוב

קריאה:  אנחנו הולכים, אני רוצה לפתוח - - -      

קריאה: אי אפשר לצלם

קריאה: לא לצלם, רק להסתכל

אלמוג כהן: תעזבו את הגנים, בואו, אני אקח אתכם לבית הספר

יצחק פינדרוס: לא לא, גם וגם

אלמוג כהן: בואו, אפשר להציץ, לראות את הילדים - - -      

אושרת: אפשר להציץ

אושרת:  חלק מהילדים במשחקייה עכשיו

אלמוג כהן: יש פה גם משחקייה לילדים, ראיתי מה שנעשה בה

אלמוג כהן:  אפשר להתחיל להתקדם, חלק יכנסו לכיתות, חלק לשם

אלמוג כהן:  בואו

אלמוג כהן:  אהלן, משרדי ממשלה, אנחנו רוצים רק להראות להם - -      

קריאה: יש מצב אבל שלא? כי הם פשוט אוכלים כרגע

יצחק פינדרוס: הם אוכלים? לא נפריע להם

קריאה: יש פה גן ריק, אתה יכול להיכנס לגן הריק

קריאה:  תודה

אלמוג כהן: אין בעיה

אלמוג כהן:  יש פה גן ריק למי שרוצה לראות איך באמת נראה הגן

אלמוג כהן:  אפשר חופשי, אין אף אחד להפריע לו

אלמוג כהן:  גם המרפאה פה

קריאה: סליחה? אתה המנכ"ל של המלון?      

אלמוג כהן: כן

אלמוג כהן:  אהלן

קריאה: - - - כל הדבר הזה, זה לא מובן מאליו

אלמוג כהן: באהבה באהבה באהבה

קריאה: לא - - - ואני גם תכף אפרגן על זה

אלמוג כהן: הוא בדיוק שאל אותי למעלה מי משלם לכם

אלמוג כהן:  אמרתי לו שלא, זה של - - -  באהבה

קריאה: אני תכף אגיד את זה

אלמוג כהן: נושא המרפאות וכמובן ונושא בית המרקחת

אלמוג כהן:  והבחורצ'יק הזה חופני נתן מיד תשובה

אלמוג כהן:  מיד

אלמוג כהן:  כל הכבוד

אלמוג כהן:  באמת מגיע לו

אלמוג כהן:           זה מועדון ילדים שהקימו להם עם עמדות סוני

קריאה: זה לוקח זמן

קריאה:  לעשות פה מחיצות בין - -      

קריאה: הנה

קריאה: מה שלומכם? מאיפה אתם, משדרות?     

שמעון אלהרר: לא

שמעון אלהרר:  סופחתי לשדרות, אני מנהל בית חב"ד של ים המלח

שמעון אלהרר:  אני ואישתי

שמעון אלהרר:  יש דבר כזה לא רק בתאילנד, הודו וסין, גם פה

שמעון אלהרר:  אני חי כאן כבר 19 שנה

קריאה: אני עוד זוכר את התקופה שיוסי בלוי היה הרב פה, אז זה בסדר

שמעון אלהרר: נכון נכון

קריאה: והחב"ד של שדרות נשאר בשדרות?     

שמעון אלהרר: כן

שמעון אלהרר:  הוא שם, לא עוזב את העמדה

שמעון אלהרר:  לפני כחודש לחצו עלינו ואמרו לי "צו 8, אתה מגויס"

שמעון אלהרר:  מה המטרה? הקמת בית ספר

שמעון אלהרר:  זה לא התחום שלי, הפעילות כאן היא תיירותית

שמעון אלהרר:  אבל הבנו שאין ברירה

שמעון אלהרר:  צריך מישהו, ואני מקומי - -      

יצחק פינדרוס: אז מי מנהל את זה היום מבחינה חינוכית?     

שמעון אלהרר: הבאנו לכאן מנהלת פדגוגית

יצחק פינדרוס: מאיפה?     

שמעון אלהרר: מערד

שמעון אלהרר:  ולאט לאט גייסנו כוח אדם

שמעון אלהרר:  ברוך השם יש לנו כאן למעלה מ-150 ילדים שבאים מכל אזור בתי המלון של בית בוקק, ולהתחיל את היום - -      

יצחק פינדרוס: חוץ משדרות מגיעים גם מעוד - -      

שמעון אלהרר: יש אוטובוס שמגיע לכאן מכל האזור, מכל בתי המלון

יצחק פינדרוס: כן, אבל מאיפה הילדים? שדרות ומאיפה עוד?     

שמעון אלהרר: בעיקר משדרות, קצת אשקלון

יצחק פינדרוס: הבנתי

שמעון אלהרר: בגדול משדרות

יצחק פינדרוס: בעצם מעל הדבר הזה יש את עידית, שהיא המנהלת הרשמית של שדרות, היא מנהלת את כל המתחמים

יצחק פינדרוס:  - - - סגן מנהל החינוך של מרחב ים המלח

שמעון אלהרר: בוקר טוב למכובדים, בוקר טוב לתלמידים, לצוות, להורים, בוקר טוב לשר פינדרוס

שמעון אלהרר:  בוקר טוב - -      

יצחק פינדרוס:  - - - מקווה לא להיות

שמעון אלהרר: בוקר טוב למכובדים ממשרד החינוך

שמעון אלהרר:  אני נרגש להיות כאן איתכם בכל רגע ורגע

שמעון אלהרר:  אני חייב גם טיפה להקדים, לפני שאני נכנס כערך בויקיפדיה, שהתחום שלי ושל אישתי, בעיקר שלי, הוא לא בתחום החינוך ולא בפתיחת בית ספר פדגוגי

שמעון אלהרר:       אני כאן באזור כבר 19 שנה ומתעסק בתיירות

שמעון אלהרר:  בכל מיני כיוונים

שמעון אלהרר:  אבל כאשר פרצה המלחמה הבנו שצריך עכשיו להתעסק באיך לסייע לפליטים שהגיעו לכאן ולתת להם חינוך

שמעון אלהרר:  חברנו לעיריית שדרות, לגברת עידית ומר גיל אם הוא נמצא כאן, ואנשים טובים מאוד ממשרד החינוך

שמעון אלהרר:  תוך שבוע הקמנו כאן ביחד את בית הספר המקסים הזה

שמעון אלהרר:  מתחילים את הבוקר בשמע ישראל, במודה אני לפניך מלך חי וקיים, ואחר כך לימודי חול וגם משחק

שמעון אלהרר:       אני רוצה לשתף אתכם במשהו אישי

שמעון אלהרר:  - - - שבוע וחצי, כשפתחנו את המקום, ילדים עדיין הגיעו אוחזים במכנסיים של אבא ובחצאית של אמא

שמעון אלהרר:  לקח כמה ימים עד שלאט לאט הילדים השתחררו

שמעון אלהרר:  יום ראשון שעבר נפל לי האסימון

שמעון אלהרר:  אני יושב כאן, אני רואה קבוצת ילדים משחקת

שמעון אלהרר:  ואז הבנתי שביחד עשינו כאן משהו ענק

שמעון אלהרר:  מדהים

שמעון אלהרר:  הילדים כאן לא חושבים על ה-12 שניות של הפצמ"ר שאוטוטו יורד, או איפה הממ"ד הקרוב נמצא

שמעון אלהרר:  הילד כאן משחק עם חבריו

שמעון אלהרר:  הילד כאן נהנה

שמעון אלהרר:  הוא מחייך

שמעון אלהרר:  הבאנו לילד את הילד

שמעון אלהרר:  הציפו אותי הדמעות

שמעון אלהרר:  ואני מודה לשם על זה שהוא נתן לי את הכוח, ביחד עם כל הכוחות כאן שחברנו ביחד, לעשות דבר מדהים

שמעון אלהרר:  להחזיר לילד את הילד

שמעון אלהרר:       אני רוצה לפתוח בכמה מילים על ידי אחד הנציגים של הילדים כאן

שמעון אלהרר:  איפה נמצא?      

קריאה: חזר להיות ילד

שמעון אלהרר: חזר להיות ילד

קריאה: מסתתר

קריאה: צריך להגיד תודה גם לאלמוג

קריאה:  להגיד תודה למנכ"ל של המקום

קריאה: הנה, הוא חזר להיות ילד, הכל בסדר

קריאה: ועיריית שדרות

קריאה: סיכמנו שזאת המטרה, לחזור להיות ילד

שמעון אלהרר: כן? בדיוק

שמעון אלהרר:  אז איפה הוא?     

קריאה: הנה הוא פה

קריאה:  חזר להיות ילד

שמעון אלהרר: בהזדמנות זו אני חייב לומר תודה ענקית למנכ"ל מלון "לאונרדו קלאב", מקווה שהוא נמצא כאן

שמעון אלהרר:  גם לבעלים של רשת "פתאל", על רוחב הלב ופתיחת האפיקים, ההתגייסות המלאה ומתן האפשרות להשתמש באולם השמחות – כמו שאתם רואים – לטובה ילדי ישראל

שמעון אלהרר:  זה לא מובן מאליו, ועל כך מגיע לו ישר כוח

שמעון אלהרר:  ואיפה הילד?     

קריאה: הנה הוא בא

קריאה:  זה בסדר, אל תרוץ

קריאה:  תנו לו להיות ילד

קריאה: הוא מגיע

שמעון אלהרר: עוד משהו חשוב עד שהילד יגיע

שמעון אלהרר:  אחד מהאנשים שלמעשה נתנו לנו את הכוח לעשיית המיזם הזה זו רשת "אוהל יוסף יצחק", שלהבות חב"ד

שמעון אלהרר:  הרב קריצ'בסקי הגיע לכאן במיוחד לפני כשלושה שבועות ואמר לי "זה מה שאתה עושה עכשיו

שמעון אלהרר:  לא שום דבר אחר, אתה מקים בית ספר"

שמעון אלהרר:  זה חלק אחד, וכמובן חייבים לציין את עיריית שדרות

שמעון אלהרר:  יש לנו גם את גברת פזית וגברת מרים, גברת עידית וגברת גלית אופיר

שמעון אלהרר:       אתם צריכים להבין שמי שנמצא כאן הוא לא על תקן של כסף או זמן, אנשים נותנים את הנשמה שלהם 24 שעות ביום

שמעון אלהרר:  אני יכול להעיד שבכל שעה יש כאן מישהו שכל כולו בנתינה

שמעון אלהרר:  ועכשיו לילד, בבקשה

שמעון אלהרר:  תעלה

א': אני א', הגעתי לכאן משדרות בגלל המלחמה

א':  לא קל לעזוב את הבית

א':  ואני מרגיש שגם אני לוקח חלק במלחמה ובניצחון של כולנו

א':  תודה רבה על בית הספר המקסים שלנו

א':  כיף לי לקום כל בוקר, ללמוד, להתפלל, לשחק עם חברים

א':  תודה שאתם חושבים עליי ודואגים לי

שמעון אלהרר: בוא תגיד תודה גם

דן אילוז: דן אילוז

דן אילוז:  חבר הכנסת דן אילוז

שמעון אלהרר: הרב פינדרוס בבקשה, בכבוד

יצחק פינדרוס: בתוך כל החושך לבוא לפה ולראות את הפעילות, לראות את החיוך על הילדים, את הצוות החינוכי, את המורות, את השליח כאן, את כולם

יצחק פינדרוס:  עושים עבודת קודש

יצחק פינדרוס:  באמת

יצחק פינדרוס:  גם הפתיחות של מנהל המלון, של התאחדות המלונות ושל כולם

יצחק פינדרוס:  כל הכבוד

יצחק פינדרוס:  ליבי עוללים וינקים יסדת עז להשבית אויב ומתנקם

יצחק פינדרוס:  אתם יושבים פה, וככה הושבת האויב שם

יצחק פינדרוס:  ליבי עוללים, תיזכרו את זה ילדים

יצחק פינדרוס:  ליבי עוללים וינקים יסדת עז להשבית אויב ומתנקם

יצחק פינדרוס:  ישר כוח

יצחק פינדרוס:  ישר כוח לכם, ישר כוח לכולם

שמעון אלהרר: אמן

שמעון אלהרר:  רגע

שמעון אלהרר:  אני רוצה גם לכבד את חבר הכנסת דן אילוז

דן אילוז: בקצרה, רק אחתום על כל מה שאמר חברי חבר הכנסת פינדרוס

דן אילוז:       אוסיף ואומר שמאז שאנחנו פה אני רואה שאנחנו צריכים לסחוט מאנשים תלונות

דן אילוז:  אנשים אומרים יש מלחמה, אנחנו מסתדרים, הכל בסדר

דן אילוז:  באנו לפה כדי לראות מה אפשר לשפר, אנחנו צריכים לסחוט את התלונות מאנשים, זה באמת מראה על כוח מאוד גדול

דן אילוז:  מהצד שלנו אנחנו צריכים לטפל בתלונות שנשארות, וגם הכי חשוב לדאוג שבמלחמה הזאת ננצח

דן אילוז:  שננצח, שנחזיר לכם את השקט, שתוכלו לחזור לבתים שלכם בסוף ובעזרת השם גם לחיות בשקט ובביטחון

דן אילוז:  תודה רבה

שמעון אלהרר: ברשותכם, אני רוצה להזמין את נשיא התאחדות המלונות מר אודי זיכרמן

שמעון אלהרר:  אני לא מוותר לך

שמעון אלהרר:  כמה מילים

אודי זיכרמן: טוב

אודי זיכרמן:  תודה

אודי זיכרמן:  אני שוב רוצה לברך אתכם, ואני מקווה שיהיה לנו סיור מוצלח

אודי זיכרמן:  ראיתם פה דוגמא ראשונה, ותראו עוד שתי דוגמאות לפחות

אודי זיכרמן:  בסך הכל המטרה של כולנו היא לעזור לכל המפונים ללא יוצא מן הכלל, ובעזרת השם אנחנו נצליח

אודי זיכרמן:  תודה

שמעון אלהרר: זאת ההזדמנות להודות לצוות בנות מקריית מלאכי שהגיע לכן, מכיתה יב'

שמעון אלהרר:  באו לכאן להתנדב יום שלם, להיות עם הילדים

שמעון אלהרר:  ישר כוח שבאתן

שמעון אלהרר:  וכמובן להגיד תודה ענקית לגברת פרלה זלמנוב המנהלת, שאני לא יודע מתי היא ישנה, אם היא ישנה בכלל

שמעון אלהרר:  היא נותנת את כל כולה למטרה

שמעון אלהרר:  תודה רבה לכולכם, עם ישראל חי

שמעון אלהרר:  ישר כוח

קריאה: תודה

קריאה:  תודה רבה

קריאה: תודה רבה

שמעון אוחיון: עובדים שהגיעו לפה וסגרו את העסקים שלהם, יכולים להגיש מיום שני בעזרת השם - -          

קריאה:  << דובר >>ביום שני - - -      

שמעון אוחיון: את הבקשה לקבל פיצוי

קריאה: ולמה מענקים לא נותנים לנו?     

קריאה: הוא אומר לי שפינו אותם - - -      

שמעון אוחיון: מה?     

קריאה: למה אחת כמוני - - - פגיעה ישירה בבית עם ילדים קטנים

שמעון אוחיון: זה את יודעת - - - מס רכוש נותן לך

קריאה: מס רכוש לא נתן לי שקל

קריאה: משבוע הבא הוא אומר

שמעון אוחיון: יש לך פה את העמדה

קריאה: אין עם מי לדבר

קריאה: תחזור על מה שאמרת לגבי עצמאים?     

שמעון אוחיון: ביום שני תיפתח המערכת שניתן יהיה להגיש בה בקשות לקבלת פיצוי על נזק עקיף - -      

קריאה: אבל היא שואלת על פגיעה בבית

שמעון אוחיון: אני עונה לה, כן

שמעון אוחיון:  נזק עקיף, המשמעות שלו - -      

קריאה: הנה, הוא הבוס שלה

קריאה:  הוא פה, הוא הבוס

שמעון אוחיון: אם נפגע העסק עקב העובדה שסגרתם אותו, בגלל שנאלצתם להגיע הנה, יש חישוב שנקבע בתקנון שעל פיו נותנים את הפיצוי

שמעון אוחיון:  או לפי מחזור או לפי שכר, בהתאם למסלול שאתם בוחרים, מה שיותר טוב לכם מבחינת המסלול, בנוסף לחקיקה שעברה שבוע שעבר

שמעון אוחיון:  יש לכם למעשה שלושה מסלולים, אתם בוחרים את הטוב ביותר, מה שמקנה את התוצאה הכי טובה

שמעון אוחיון:       לגבי נזק ישיר

שמעון אוחיון:  שמאי מגיע אליכם, למקומות שניתן להגיע אליהם ושהדייר נמצא, ואז עושים את השמאות ומשלמים מקדמה

שמעון אוחיון:  אם צריך לפנות אתכם בגלל שהבית לא כשיר - -          

קריאה: אני פה כבר חודש וחצי

שמעון אוחיון: לא, אז במצב הזה כבר המדינה משלמת עבור השהייה שלכם פה

קריאה: - - - איזה נזק יש לנו - - -     

שמעון אוחיון: זה לא קשור כרגע למענקים, הם נועדו לאלה שהתפנו מהרגע להרגע ולא לקחו איתם כלום

שמעון אוחיון:  שילמו להם בזמנו דמי קיום מסוימים, של 5,000 שקלים

קריאה: ואשקלון לא תקבל את זה?     

שמעון אוחיון: לא, אשקלון לא קיבלה כי אשקלון התפנתה בשלב יותר מאוחר, מה שנקרא בתנאים יותר - -      

קריאה: אבל אותי פינו

שמעון אוחיון: מה?     

קריאה: אותי פינו

קריאה: פינו בגלל הבית, זה מה שהיא אומרת

קריאה:  היא צריכה - -      

קריאה: טיל פגע לה בבית, יש לה פגיעה בבית

קריאה: - - - שיש לה פגיעה בבית, אז היא צריכה את מס רכוש

שמעון אוחיון: אז את תקבלי ממס רכוש גם עבור השהייה עקב הפינוי מהבית

שמעון אוחיון:  מס רכוש דואג לשני דברים, או שהם יביאו אתכם לבית המלון, או שהוא ישכור עבורכם דירה

שמעון אוחיון:  ואם השיפוץ של הבית יקח הרבה זמן - -      

קריאה: יש לי אישור לשנה

שמעון אוחיון: אז זהו

שמעון אוחיון:  אז אתם מקבלים

קריאה: ואתה אומר עסקים שנפגעו - -      

קריאה: נפגעו יהיה 100%

קריאה: 100%

קריאה: 100%     

קריאה: סליחה, אפשר עוד שאלה?      

מימון ראסמי: כדי לדייק את מה ששלמה אמר, אם את לא יכולה לחזור הביתה כשמבקשים ממך לפנות את בית המלון, אז מי שמשלם את השכירות עד שמסדרים לך את הבית זה מס רכוש

קריאה: זה מה שרציתי

קריאה:  אבל בשכירות כן עוזרים?     

מימון ראסמי: כן כן

קריאה: משלמים שכירות על הבית

קריאה:  לא משכנתה, שכירות?      

מימון ראסמי: לא הבנתי

מימון ראסמי:  את שוכרת?     

קריאה: אני שוכרת בית בשדרות

קריאה:  בן-אדם פרטי

מימון ראסמי: אז אותו דבר

קריאה: אוקיי

מימון ראסמי: קודם כל צריך להבין שעד תום תקופה - -      

קריאה: לא, אבל השאלה היא האם הייתה לה פגיעה, הייתה לך פגיעה בבית?     

קריאה: לא, אין לי פגיעה - -      

קריאה: לא, לא הייתה פגיעה בבית

שמעון אוחיון: לא לא - -       

מימון ראסמי: אז לא

שמעון אוחיון: משלמים רק את השהייה פה

קריאה: אני משלמת את השכירות גם אם אני פה

מימון ראסמי: כן

שמעון אוחיון: את השכירות שם, ואת השהייה פה המדינה משלמת

מימון ראסמי: לא, כי אם את לא תשלמי את השכירות מי שיפגע זה מי שמשכיר לך את הבית

מימון ראסמי:  את לא נפגעת כי יש לך מענה דיור

שמעון אוחיון: תיכנסי לאתר האינטרנט של רשות המיסים, תעשו גוגל - -      

מימון ראסמי: אין מה לעשות

קריאה: אנחנו אפס הכנסות - - -      

שמעון אוחיון: תהיה להם פה עמדה, לא?     

מימון ראסמי: אבל יש לי עוד אמירה

קריאה: לא, יש להם פה עמדה בלי שום קשר, זה עזרה

מימון ראסמי: ניסית לכתוב בגוגל "נזק עקיף חרבות" ולא הצלחת להבין שם?     

קריאה: היא תעביר לוועדה ואנחנו נעביר את זה אליכם כדי שתתנו להם תשובה - -     

מימון ראסמי: לא, אבל המידע מאוד נגיש

קריאה: לי נתנו אישור להשכיר בית לשנה

מימון ראסמי: אוקיי, בסדר

קריאה: אבל אני כרגע נמצאת פה

מימון ראסמי: נכון

קריאה: עכשיו אני עוזבת, אני צריכה ללכת לחפש דירה

קריאה:  לא יכולתי לעזוב בגלל המצב, עכשיו יותר רגוע

מימון ראסמי: אז תחפשי תוך כדי - -      

קריאה: ברור, ברור

קריאה:  - - - חוזי שכירות, הכל

מימון ראסמי: ברגע שאת מוצאת משהו שמתאים לך, את שולחת לנו את הסכם השכירות, אנחנו דואגים לתושבים

קריאה: עוד לא התחילו לעבוד על הבית שלי, הוא עדיין ככה

קריאה: בסדר, אז לכן הם משלמים שכירות עד - - -      

שמעון אוחיון: בגלל זה נותנים לך שנה

קריאה: והחודש וחצי האלה לא קשורים

מימון ראסמי: לא, יש לך מענה דיור

מימון ראסמי:  את לא - -      

קריאה: את יכולה - - - ?     

קריאה: ברור

מימון ראסמי: כל עוד יש לך מענה דיור, ויש לך קורת גג ומיטה ומקלחת ואוכל והכל - -      

קריאה: כן

קריאה:  נכון

קריאה:  בטח, ברור

מימון ראסמי: אז את מטופלת

מימון ראסמי:  ברגע שיבקשו ממך לפנות את בית המלון, כי תיגמר התוכנית של הממשלה, אז מי שידאג לך לדיור חליפי עד ליום שאת חוזרת לבית שלך יהיה מס רכוש

שמעון אוחיון: ואם את צריכה עדיין פרטים נוספים, העמדות שלנו נמצאות פה

מימון ראסמי: נכון

מימון ראסמי:  כל הזמן

שמעון אוחיון: הם מגיעים, נותנים שירות - -      

קריאה: אבל את כל הדברים של הפיצויים, לא של הפגיעות הישירות, הפיצויים לעסקים - -      

קריאה: אנחנו, הפיצויים

קריאה: מיום שני

קריאה: מי אתה?     

קריאה: מיום שני לגשת אליהם

קריאה: שני? סבבה

קריאה: תיקון קטן

קריאה:  גם מקדמות אפשר לבקש כבר כמעט מהשבוע השלישי של המלחמה

קריאה:  התביעות - -      

קריאה: קיבלנו כבר את המקדמות

קריאה: קיבלתם מקדמות, אז יופי

קריאה:  מצוין

קריאה:  אם אתם - -     

קריאה: לא, קיבלנו מקדמה, אבל היא קטנה יחסית

קריאה:  היא קטנה יחסית

קריאה: נכון, כי זו רק מקדמה על חשבון התביעה העתידית שלכם

קריאה:  זו רק מקדמה

שמעון אוחיון: מה ש - - - רגילים

קריאה: יש לכם פה במלון

קריאה:  נכון, שלמה? יש להם פה גם עמדה של רשות המיסים

שמעון אוחיון: כן כן, הנה

קריאה: זה תלוי במחזור השנתי שלך שדיווחת בשנה שעברה לרשויות המס

קריאה:  זה תלוי במחזורים שלך

קריאה:  החישוב הוא קצת מסובך, אבל בגדול - - -     

יצחק פינדרוס: - - -  עירייה מתפקדת

יצחק פינדרוס:  ועירייה שהיא לא פה

יצחק פינדרוס:  - - - באה הכי הרבה - - - ואשקלון מבולבלים לגמרי

קריאה: שדרות עובדת טוב מאוד

יצחק פינדרוס: שדרות עובדים כמו שעון

יצחק פינדרוס:  זה פשוט לא יאומן

יצחק פינדרוס:  - - -     

קריאה: הצוות של שדרות נמצא פה

קריאה:  שלום לכולם

קריאה:  מה שלומכם? אנחנו התכנסנו כאן בשביל שתוכלו לשמוע באופן ישיר מהנציגים של עיריית שדרות כל מה שאתם רוצים לשמוע ולהשמיע

קריאה:  אנחנו בלוחות זמנים קצרים, יש לנו 20 דקות לפני שנצטרך להמשיך למקום הבא

קריאה:  אז בשמחה רבה, בבקשה

יצחק פינדרוס: אני אסביר את הפורמט

יצחק פינדרוס:  בשלושת השבועות האחרונים היינו בכמה ועדות בכנסת

יצחק פינדרוס:  היום הגענו כוועדה לפניות הציבור, לשמוע את הבעיות הקטנות של האנשים

יצחק פינדרוס:  היה לנו דיון בוועדת חינוך עם שר החינוך – כמו שאמרתי קודם – גם מול ועדת הכלכלה על נושא המלונות עם התאחדות המלונות ועם כולם

יצחק פינדרוס:  גם סביב נושא הפיצויים בוועדת כספים – כמעט שבועיים רצוף – בהתחלה עם החוק, אחר כך עם התקנות

יצחק פינדרוס:  עברנו את זה

יצחק פינדרוס:       עכשיו אנחנו רוצים לשמוע מכם

יצחק פינדרוס:  מה הבעיות שאתם רואים? גם אם אתם מזהים בעיות של עיריות פחות מאורגנות

יצחק פינדרוס:  לצורך העניין, אין כאן נציג מעיריית אשקלון

יצחק פינדרוס:  אני פחות יכול לדרוש מכם, אבל לשמוע

יצחק פינדרוס:       על ההיערכות של עיריית שדרות אמרתי, פגשתי את החמ"ל שלכם במלון המלך שלמה, באיזה מלון הייתם שם?     

גלית אופיר: המלך שלמה באילת

קריאה: באילת?     

יצחק פינדרוס: אתם במלך שלמה - -      

גלית אופיר: לא יודעים איפה החמ"ל שלהם

יצחק פינדרוס: והחמ"ל שלכם שם - -      

גלית אופיר: - - -     

יצחק פינדרוס: הייתי בחמ"ל שלכם, שמעתי, אבל אני אשמח לשמוע מכם

יצחק פינדרוס:  זה היה לפני שבועיים, אני רואה שהתקדמו מאוד בשבועיים האחרונים, אני אשמח לשמוע

קריאה: - - -     

גלית אופיר: אני גלית, ואני מתכללת את התושבים במלונות ים המלח מטעם עיריית שדרות

גלית אופיר:  בשגרה אני מנהלת אגף משאבי אנוש, תחום אחר לחלוטין

גלית אופיר:       אני פה כמעט חמישה שבועות

גלית אופיר:  - - - הגיעה ממש עם האנשים ראשונים שהגיעו לכאן, עוד שבוע לפני

גלית אופיר:  אני חושבת שהגעתם כשאנחנו בשלב יחסית מסודר, ראיתם את מערכות החינוך שכבר פועלות, ואת הרווחה

גלית אופיר:  חלק ממשרדי הממשלה מתחילים לקחת צעד אחורה והרשות יותר לוקחת על עצמה

גלית אופיר:  אני אגיד כמה דברים קטנים שאולי עוד אפשר לנסות למצוא, ותמשיך - - - אם תרצה

גלית אופיר:       אני חושבת שהנושא שהכי מטריד כרגע את האוכלוסייה זה מה יקרה בהמשך

גלית אופיר:  אני לא יודעת אם זה בסמכותכם, אם בסמכותו של מי זה, התושבים יודעים אצלנו שכרגע התקופה תסתיים ב-22 לנובמבר, ואני חושבת שזה - -     

יצחק פינדרוס: קודם כל אני ארגיע אותך

יצחק פינדרוס:  זה לא ב-22 לנובמבר

קריאה: זה כנראה לא

גלית אופיר: אוקיי

יצחק פינדרוס: זה הולך להתארך

יצחק פינדרוס:  הסיבות שהודיעו - -      

גלית אופיר: אני - - -     

יצחק פינדרוס: אני אספר כדי שתדעו, ואני שמח שאין כאן עיתונאים ושזה לא משודר בשידור ישיר

יצחק פינדרוס:  הסיבות לכך שנאמר 22 בנובמבר הן בעיקר מדיניות

יצחק פינדרוס:  הן לא סיבות של - -      

קריאה: אוקיי

יצחק פינדרוס: זו הייתה הסיבה ולכן חתמו חוזה, לא הכריזו בגלל המשמעויות של הנושא

יצחק פינדרוס:  באופן ברור הודיעו גם להתאחדות המלונות וגם לכולם, כנראה שלא מדובר על חוזה שיסתיים לפני 31 בדצמבר, אמרו את זה אתמול בוועדה בצורה ברורה שוב, ישנן סיבות מדיניות בעקבות כל מיני כללים בינלאומיים שאני לא רוצה להיכנס אליהם כרגע, אני גם לא מתמצא בהם כל כך - -      

גלית אופיר: בסדר גמור, אין בעיה

גלית אופיר:  אני חושבת שחשוב - -      

יצחק פינדרוס: זה גם לא כל כך מעניין אותי כרגע

יצחק פינדרוס:  עובדתית, קחו בחשבון שהחוזים עם המלונות הולכים להיות בערך עד 31 בדצמבר

גלית אופיר: אז אני חושבת שזה משהו שמאוד מאוד חשוב - -      

יצחק פינדרוס: לא, אבל צריך להסביר לתושבים למה זה נראה כך - -      

גלית אופיר: בסוף - - -      

יצחק פינדרוס: ולמה הם מקבלים הודעות כאלה, תגידי להם שיש סיבות אחרות

גלית אופיר: - - - נכון, אבל את התושבים בסוף מעניין לראות שכתוב את התאריך - -      

יצחק פינדרוס: אני מסכים,  אבל לכן - -      

גלית אופיר: זה חשוב מאוד

גלית אופיר:  - - -     

יצחק פינדרוס: אני מדבר עם נציגי הרשויות, תדעו לכם

יצחק פינדרוס:  יש סיבות

יצחק פינדרוס:  הודענו לכולם, יודעים שזה ימשך עד 31 בדצמבר

גלית אופיר: בסדר

גלית אופיר:  גם בזה, אני חושבת שחשוב שנדבר מה יהיה ביום שאחרי

גלית אופיר:  כולם מדברים על זה, אני חושבת שחשוב מאוד להכין את התושבים לשלב הבא, לחזרה הביתה

גלית אופיר:  חשוב להם לדעת מה יהיה

גלית אופיר:  זה משהו שאנחנו כרשות ניערך אליו, אבל אני חושבת שיהיה צורך בעזרה של כל המשרדים

גלית אופיר:      דבר נוסף, יש כאן הרבה משרדים, אנחנו נפגשים כל יום ויש פה - - - של פיקוד העורף

גלית אופיר:  אני חושבת שצריך להכניס ימים קבועים

גלית אופיר:  אתמול הייתה לנו ישיבה של הרכזים, והם אומרים "אנחנו רוצים לדעת ימים קבועים"

גלית אופיר:  כלומר, לבחור איזשהו מקום באחד המלונות, ושמשרדי הממשלה וגופים אחרים יתנו מענה בימים קבועים

גלית אופיר:  זה מאוד חשוב, יש פה המון המון מידע לתושבים, קשה לעקוב אחרי זה

גלית אופיר:  ראיתם, פגשו אתכם עכשיו אנשים ושאלו שאלות על מס רכוש

גלית אופיר:       אם נגיד, למשל, שבכל יום שני וחמישי מגיעים לפה נציגים מביטוח לאומי ומס רכוש

גלית אופיר:  הם מגיעים, אבל לא בצורה סדורה וקשה לעקוב אחרי מי מהמשרדים נמצא באיזה יום

גלית אופיר:  לא רק המשרדים, כל הגופים שנותנים שירות

גלית אופיר:  זה יעזור מאוד אם ההגעה תהיה בשעות וימים קבועים, במקומות קבועים, והמידע יועבר לאנשים בצורה מסודרת

עינב גיירמה: עינב גיירמה, אני מנהלת האתר יחד עם אמיר וייס מטעם משרד ראש הממשלה

עינב גיירמה:       גלית, העלנו את הסוגייה הזו בדיוק בדיון שהיה אתמול אחר הצהריים עם משרדי הממשלה והמועצה אזורית תמר

עינב גיירמה:  ביקשנו שיהיה איזשהו מקום, את יודעת שסוגיית המקום היא סוגייה קשה

גלית אופיר: נכון

עינב גיירמה: העובדה שהדברים הללו נמצאים בכל מיני מלונות זה דבר מאוד מבלבל עבור האנשים שהם לא של המלון, שלא יודעים בעצם באיזה מלון נמצא מס רכוש ומתי

עינב גיירמה:  סיכמנו שיגיע בימים הקרובים אוטובוס, ניידת שתעמוד כנראה באזור הסולריום, אנחנו נודיע על זה כאשר היא תהיה מוכנה

עינב גיירמה:  ובניידת הזו שהיא למעשה משרד נייד, בצורה קבועה כל משרדי הממשלה

עינב גיירמה:       זאת אומרת, יהיה מקום קבוע שכולם ידעו אליו, והוא ימוקם ליד קופת החולים כדי שאנשים ידעו איפה זה

עינב גיירמה:  ושם יהיו השירותים של משרדי הממשלה השונים

גלית אופיר: כולל ביטוח לאומי - -     

עינב גיירמה: הכל

עינב גיירמה:  ביטוח לאומי, משרד הפנים, כל מה שצריך

גלית אופיר: אוקיי

גלית אופיר:  זה חשוב מאוד

יצחק פינדרוס: אני אעצור אותך רגע ואשאל, מה אתם עושים בירושלים, למשל, עם הבעיה הזאת?     

עינב גיירמה: סליחה?     

יצחק פינדרוס: מה אתם עושים לגבי זה בירושלים?     

אסף וייס: אנחנו אחראיים על ים המלח

עינב גיירמה: אנחנו אחראיים על ים המלח

יצחק פינדרוס: מה?     

אסף וייס: אנחנו אחראיים על ים המלח

אסף וייס:  - - -      

יצחק פינדרוס: רק ים המלח

עינב גיירמה: כן

יצחק פינדרוס: טוב

גלית אופיר: הבשורה הזו חשובה מאוד לתושבים

גלית אופיר:  ניתן - - - להמשיך

גלית אופיר:  רק במילה אחת, אני באמת אני חושבת שיש שיתוף פעולה מדהים עם משרדי הממשלה

גלית אופיר:  כולם עושים מאמץ ורוצים מאוד לעזור, וזה באמת ראוי להערכה

גלית אופיר:  לחלק מהמשרדים לקח יותר זמן להגיע, אבל בסך הכל אני חושבת שהיום אנחנו במצב טוב, ועובדים בשיתוף פעולה מלא

גלית אופיר:       רצית לדעת על הרשויות האחרות

גלית אופיר:  אנחנו משתדלים בצד שלנו לתת מענה, במיוחד לקריית שמונה שנמצאים פה כמעט לבד

גלית אופיר:  אנחנו משתדלים לשלב ולתת מענה במסגרות החינוך ככל שיש לנו המקום לכך, אולי תומר ירצה להגיד על זה משהו

גלית אופיר:  אם יש הופעות ודברים הפגתיים כאלה ואחרים, אנחנו נותנים לכולם להיכנס

גלית אופיר:  כל רשות צריכה לעשות את המאמץ ולדאוג לתושבים שלה, אבל אני חושבת שיש שוני בין הרשויות

גלית אופיר:  לעיריית אשקלון יש פה 500 תושבים, אז יש להם נציג

גלית אופיר:  אבל כל - -      

קריאה: לא, אין - - -       

גלית אופיר: יש להם נציג

גלית אופיר:  פה אצלנו

גלית אופיר:  - - -  אבל יש נציג

גלית אופיר:  כל רשות עושה את ההחלטות שלה

מיכל לרר: אפשר לשאול משהו?     

יצחק פינדרוס: כמה פה מקריית שמונה?      

גלית אופיר: במלון - - - יש 22 משפחות

גלית אופיר:  אבל יש - - - הם מפוזרים, דיברנו הרבה על נושא הפיזור - - -  אולי, שלא נצטרך להבא, אבל יצטרכו לחשוב על העניין שבאמת יש פה - - -      

קריאה: כן

יצחק פינדרוס: - - - ארוכה

גלית אופיר: בכל מלון יש קצת אנשים מפוזרים

גלית אופיר:  דוברבעיקרון מבחינת קריית שמונה, כרגע יש במתחם המלונות 100-120 איש

גלית אופיר:  יש במתחם - - - עוד 40, אבל שוקלים להעביר אותם לפה

גלית אופיר:  זה סדר הגודל כרגע - - -     

יצחק פינדרוס: מה התחלת לומר? אמרת עוד משפט

יצחק פינדרוס:  - - - רצה לשאול כי - - -      

מיכל לרר: שמי מיכל לרר, אני עובדת במרכז המחקר והמידע של הכנסת

מיכל לרר:  רציתי לשאול אם התחלתם מטעם עיריית שדרות לעבוד עם מנהלת תקומה?     

גלית אופיר: כן

גלית אופיר:  בהחלט כן

מיכל לרר: והממשקים ברורים? איך עובדים?      

גלית אופיר: זה נמצא יותר בעירייה עצמה

גלית אופיר:  עיריית שדרות מחולקת היום לשישה מוקדים, אחד המוקדים זה שדרות

גלית אופיר:  ושם אני חושבת שרוב העבודה נעשית שם מול מנהלת תקומה, כן, בהחלט יש עבודה

גלית אופיר:  התחום שלי הוא משאבי אנוש, אז מעבר לזה יש - -      

יצחק פינדרוס: גם מנהלת תקומה בפועל הוקמה רק השבוע, אז- -      

מיכל לרר: אבל יש עבודה מולה כבר ויש ישיבות, כן

קריאה: כן

מרים גלס: נעים מאוד, אני מרים גלס

מרים גלס:  בשגרה המבקרת של עיריית שדרות

מרים גלס:  שמתי הכל בצד, וכאן אני ממש פועלת שחורה, מה שכולם אומרים אני עושה ומורידה לרמת ביצוע

יצחק פינדרוס: כבר לא מפחדים ממך

מרים גלס: לא לא לא לא

מרים גלס:  אחרי זה תהיה בעיה

מרים גלס:  - - - אנחנו חמישה שבועות פה

מרים גלס:  גם כל השבתות, אני נשארת פה כל הזמן

מרים גלס:  הבעיה העיקרית שאני ראיתי, יש לנו פה את - - - אלמוג, הוא מנהל המלון והוא פתח את הלב ונתן חדרים והכל

מרים גלס:  לא נתקלתי בדבר כזה בהרבה מבתי המלון

מרים גלס:  היה לי קושי גדול מול המנהלים להשיג חדרים, גם ללימודים

מרים גלס:  אני מבינה שהם מפחדים שיכנסו אנשים ממלונות אחרים

מרים גלס:  אז על כל ילד וכל דבר אני מיידעת, ואני צריכה להיות עם היד על הדופק

מרים גלס:  זה משהו שהוא מאוד קשה

מרים גלס:      - - - הוא נכנס רק ב-13

מרים גלס: 11, וקודם כל הגיעו האולמות האלה שעד עכשיו לא איפשרו לנו להשתמש בהם

מרים גלס:  זה גבה מאיתנו הרבה משאבים, וממני משאבים יום-יומיים 24/7 של לרדוף, להתחנן, לבקש

מרים גלס:  אני מדברת על המלון הספציפי הזה, שהוא הסתדר לעומתו במקומות האחרים

מרים גלס:  גם ברמת האוכל לפעמים, התחושה הזאת שבאמת אנחנו חיים פה, ולתושבים לא נעים ולא צריכים להרגיש ככה

מרים גלס:  גם ברמת הכביסה, וצרכים בסיסיים של אנשים

יצחק פינדרוס: הכביסה נפתרה כבר?     

מרים גלס: מה?     

יצחק פינדרוס: הכביסה נפתרה?      

מרים גלס: כן, נפתרה, כן

קריאה: פה לצורך העניין - - - נפתר

יצחק פינדרוס: זה מה ששר התיירות הודיע לנו

יצחק פינדרוס:  מה?      

מרים גלס: כן, הצלחנו לגייס

מרים גלס:  יש מלונות שאין להם תשתית כדי להעמיד מכונות כביסה, אז הם הולכים

מרים גלס:  פה זה נפתר

מרים גלס:  כמובן - -      

קריאה: יש מלון אחד ש - - -      

מרים גלס: כן

יצחק פינדרוס: עשו - - -      

מרים גלס: המדינה בקטע הזה צריכה לתת לנו יותר סמכות, אני כרשות לא יכולה להתחנן כל היום

מרים גלס:  מגיעה לי סוג של סמכות, שאני אוכל לקחת

מרים גלס:  נכנסו גם בזמן הזה כל מיני גופים אחרים שהשתלטו על אולמות

מרים גלס:  - - - אמר "לא, סגרנו עם האולם הזה, סגרנו עם הגוף הזה ועם הגוף ההוא", אבל איפה אנחנו?      אנחנו פה אינסטלציה שמייצגת את הממשלה

מרים גלס:  אנחנו מורידים לשטח את המדיניות

מרים גלס:  ויש בעיה עם זה, כי אין לי מה להציג מול - -      

קריאה: איך היא מתנהלת היום? מול מי?     

מרים גלס: - - - חוץ מהאמון שיש להם אישית בי, זה שאני באופן אישי אולי מוצאת חן בעיניהם, אז הם נותנים לי

יצחק פינדרוס: זה היה אמור להיפתר קודם, אבל אני לא אכנס לכל מה שקרה

יצחק פינדרוס:  כמו שאמרתי, הייתי לפני שבועיים גם באילת, אז אני מכיר

יצחק פינדרוס:  כשאת פונה היום למשרד החינוך הוא לא מספק לך מקומות עקב מעצור תקציבי? אולי - -      

מרים גלס: מעצור, לא, תקציבי - - - מה זאת אומרת?     

יצחק פינדרוס: לא לא, למקומות

מרים גלס: מקומות אני רציתי להוריד - - - וכן, זה יקר

מרים גלס:  זה - - -  זה הרבה כסף

מרים גלס:  אז אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, זה יהיה - -      

יצחק פינדרוס: השר אמר שיש לו

יצחק פינדרוס:  אין לו בעיה של כסף, לכן אני שואל

מרים גלס: יש בעיה ב - - - עצמם, - - - אין מבנים גם הרבה - - - 

מרים גלס:  וגם היה חשוב לי להגיד שהתושבים שלנו פה הם לא מסכנים

מרים גלס:  הם לא אומללים

מרים גלס:  אנחנו חיים ברווחה בשדרות, ברוך השם אנחנו כעירייה כל השנה נותנים הכל מהכל, וגם בסיוע של כל משרדי הממשלה

מרים גלס:  אז גם כאן אנשים רוצים לקבל את הכבוד שלהם

מרים גלס:  גם בתזונה גם ביחס, כל התנאים שמגיעים להם

תומר אושרי: תומר אושרי, משרד החינוך

תומר אושרי:  אני נמצא פה חמישה שבועות, מתחילת הדרך

תומר אושרי:       זה מדהים לראות איך הסיסמא של שדרות באה לידי ביטוי, ששדרות לוקחים אחריות על שדרות

תומר אושרי:  מתחילת הדרך כל האנשים שהגיעו לכאן, - - - חדש כמנהל אגף החינוך ועבדנו מולו

תומר אושרי:  - - - כמובן - - - כל מה שהם החליטו לעשות מתבצע, ולא רק עבורם, גם עבור האחרים

תומר אושרי:       בית הספר הראשון שהוקם כאן במלון "רויאל" זה בית הספר של שדרות

תומר אושרי:  יסודי כולל גנים וחינוך מיוחד

תומר אושרי:  מה שראינו פה זו השלוחה המאוחרת, אחרי שראינו שלא מגיעים מספיק בשאטלים שהבאנו, אז נפתח כאן עוד מקום כדי לאפשר לעוד תושבים להגיע, יחד עם ארבעת הגנים, ויש עוד שני גנים ששדרות פתחו גם בהמשך

תומר אושרי:       אבל זה לא רק מה שגלית אומרת, היכולת גם לעזור לאוכלוסיות נוספות, נניח קריית שמונה שאין לה מקום

תומר אושרי:  הדוגמא הכי מרתקת בעיניי, ואם היה זמן הלוואי שהיינו יכולים לקפוץ, ממש כאן, לספא הבינלאומי

תומר אושרי:  ספא של תיירות שהפך להיות מרכז לחינוך מיוחד, "הדרים שדרות"

תומר אושרי:  בית ספר לחינוך מיוחד שעבר הסבה ועיצוב מחודש, ונותן מענה לכל ילדי החינוך המיוחד מכל המפונים פה, תחת קורת הגג הזו

גלית אופיר: פותחים את זה עכשיו גם לצהרון?     

יצחק פינדרוס: לך יש צ'ק פתוח בנושא מבנים, או לא? זו בעצם השאלה

תומר אושרי: ההנחה של השר זה לתת את המענים המיידים לכל אחת מהקהילות

תומר אושרי:  לכן ראיתם את הסולריום שנבנה כחלק מהתפיסה הזו, ובאותה התפיסה יש גם מתחם שאנחנו - - - פה

תומר אושרי:       הבעיה היא לא ה - - - יש זמן עד שהם מגיעים, וזה לא עניין תקציבי בכלל

תומר אושרי:  העניין פה, וניר דיבר על זה גם כן כראש מועצה, זה שבסופו של דבר המועצה האזורית תמר, עם 500 תלמידים, מארחת 2,500 תלמידים

תומר אושרי:  יש להם רק שני בתי ספר, יסודי ועל-יסודי, ואין מקומות

תומר אושרי:  לכן לחפש את המקומות, להכשיר אותם ולבנות זה - -      

יצחק פינדרוס: לא, אבל השאלה ששאלתי גם בוועדת חינוך היא למה אתה כמשרד החינוך לא יכול לבוא להתאחדות המלונות ולהגיד "חבר'ה תביאו לי אולמות של מלונות בשביל בית ספר"?     

תומר אושרי: זה מה שקורה

יצחק פינדרוס: מבחינה תקציבית

תומר אושרי: זה מה שקורה

יצחק פינדרוס: לא טובה

יצחק פינדרוס:  לא,  אני מדבר  - -     

קריאה: סליחה רגע, אני מאשקלון

קריאה:  כולם פה נציגים של שדרות, למה אין נציגות לאשקלון? הבית שלי נפגע פעמיים

יצחק פינדרוס: זה מה ששאלתי קודם

יצחק פינדרוס:  זו הייתה השאלה הראשונה שלי

קריאה: אני כרגע מייצגת את אשקלון

קריאה:  סליחה שאני יושבת

יצחק פינדרוס: אז אנחנו נשמע אותך עוד רגע

יצחק פינדרוס:  - - -      

קריאה: אוקיי

קריאה:  אוקיי

קריאה:  אני אשמח לקבל את הקול שלי

קריאה: זה חשוב

קריאה:  בטח

יצחק פינדרוס: למה אתה לא בא להתאחדות המלונות ואומר להם שישכירו לך מלון לבית ספר, מלון לגני ילדים? אני מנסה להבין את הרציונל שלך

תומר אושרי: קודם כל, המלונות תפוסים כמעט כולם

תומר אושרי:  אנחנו מצליחים למצוא את האולמות הקיימים, שזה בדיוק מה שמרים אומרת

תומר אושרי:  אבל בדרך כלל האולמות כבר נתפסו לדברים אחרים, בין אם לצרכי המלון או של המפונים

תומר אושרי:  ומה שכבר מצאנו, אנחנו בהחלט נמצאים שם והדבר נמצא - - -      

יצחק פינדרוס: אין לך מעצור תקציבי שאתה צריך לשכור מקומות

תומר אושרי: אין לנו אף מעצור תקציבי

תומר אושרי:  כל המשאבים מופנים כדי לעזור למפונים

תומר אושרי:  מבחינתנו גם כאלה שמגיעים לתקופה קצרה, כמו אשקלון, לצורך העניין

תומר אושרי:  אנחנו נותנים להם מענה חינוכי

קריאה: שטחים פתוחים אין? להביא יבילים?     

יצחק פינדרוס: זה יש, מביאים, אלו המבנים היבילים שראינו והולכים להביא עוד

קריאה: אבל היא אומרת ש - -      

תומר אושרי: - - -     

יצחק פינדרוס: הם מביאים עוד מתחם

יצחק פינדרוס:  מביאים עוד מתחם

קריאה: - - - יש פה - - -     

יצחק פינדרוס: בסדר, אבל לייצר יביל גם לוקח זמן

יצחק פינדרוס:       כן, רצית להגיד משהו על אשקלון

יצחק פינדרוס:  כן

קריאה: אני מייצגת כרגע את אשקלון

קריאה:  הבית שלי נפגע פעמיים

קריאה:  אנחנו עם מס רכוש

קריאה:  אנחנו מביאים להם הצעה, הם אומרים לנו שזו הצעה גבוהה מידי

קריאה:  אני אשמח אבל שלא תצלם אותי, כי אני - -      

יצחק פינדרוס: לא, לא מצלמים, זה לפרוטוקול של הכנסת

קריאה: מעולה, מעולה

קריאה:  אני רוצה להיראות גיבורה בעיניי הבן שלי והמשפחה שלי, ולא נתמכת סעד - - -     

יצחק פינדרוס: לא לא לא, זה לא עיתונות, זה של הכנסת

קריאה: אני פגועת חרדה

קריאה:  הבן שלי פגוע חרדה

קריאה:  אני מצטערת שאני יושבת, כי אני באמת לא יכולה לעמוד

יצחק פינדרוס: בסדר גמור

קריאה: אתם משאירים אותנו חסרי כל כרגע

קריאה:  הבית שלי נפגע פעמיים

קריאה:  עד לאן אני אמורה להגיע? לאן? אני יכולה להראות לך את התמונות, הראיתי גם להם

קריאה:  הבית שלי, אין לי חלונות, הממ"ד פגוע

קריאה:  אין לי תריסים, אין לי דלתות

קריאה:  אין לי גם גג

קריאה:  - - - בשיפוצים, לאן אני אמורה ללכת ביום שלישי? אני רוצה תשובות ממך בבקשה

יצחק פינדרוס: אף אחד לא מוציא אותך מפה

קריאה: לא, מוציאים אותי

קריאה:  אני - - -     

יצחק פינדרוס: לא מוציאים אותך

קריאה: אז אני אומרת לך, - - -     

יצחק פינדרוס: אז אני אומר - -      

קריאה: - - -     

יצחק פינדרוס: אז אני אומר לך, אף אחד לא, רגע

יצחק פינדרוס:  אני אעשה לך סדר

קריאה: אז אני רוצה בבקשה, איך אומרים, אסמכתא שלא יפנו אותי

קריאה:  כי הבן שלי בחרדות

קריאה:  מסכן, הוא גם התחיל לפספס, הוא בן 8 וחצי וזה לא מתאים לו

קריאה:  הוא עם סיוטים בלילה, אני גם עם סיוטים בלילה, אני לא ישנה

קריאה:  אני מכירה כל נים בגוף עכשיו, כל נים מתוח, כל שריר מתוח לי

קריאה:  אני לא יכולה ככה

קריאה:       ועוד אני צריכה להשתתף בשיחות זום עם משרד החינוך, ואומרים לי "אם את לא תתני זומים אז אין לך משכורת"

קריאה:  אז איפה אני אמורה לשים את עצמי? בעלי עובד חיוני

קריאה:  אין לו זמן בכלל לשום דבר

קריאה:  ולמרות זאת, הוא מנסה למצוא - - - הצעות, ומס רכוש דוחה אותם ואומר "הבית שלכם ראוי למגורים"

קריאה:  עם מה אני אישן? בלי חלונות, בלי תריסים, בלי דלתות, בלי גג? ושחס וחלילה יכנס לי מחבל, מי יתן את הדין אם יקרה לנו משהו? אני מבקשת תשובות בבקשה

מימון ראסמי: אני ברשותך

יצחק פינדרוס: כן

מימון ראסמי: אני מימון, נציג מס רכוש בסיור הזה

מימון ראסמי:  אין מילים שיגידו שינחמו אותך או יחבקו אותך, אבל אני מבטיח לך שאת לא יוצאת מהחדר הזה בלי תשובות

מימון ראסמי:  בסדר?     

קריאה: אוקיי

קריאה:  אוקיי

קריאה:  אני - -      

מימון ראסמי:  אני לא רוצה לעשות את זה מול כולם, אבל אני מבטיח לך שאת המקרה הספציפי - -      

קריאה: לא לא, אני אשמח שזה יהיה בפניו, כי אני רוצה תשובה עכשיו

יצחק פינדרוס: בואי, רגע

קריאה: רגע, אני אשתף

קריאה:  אתמול אני מדברת עם עובדת סוציאלית מהרווחה, והיא אומרת לי "אני מצטערת להגיד לך, זה מה שהממשלה החליטה"

קריאה:  אני אומרת לה "סליחה, אבל אני חריגה פה

קריאה:  הבית שלי נפגע פעמיים"

קריאה:  בבוקר של שמחת תורה ולאחר מכן - - - תתאר לך שחס וחלילה היינו בבית

קריאה:       אני הייתי בבית ביום הזה, וגם הבן שלי, מסכן

קריאה:  אנחנו פגועי חרדה

קריאה:  עכשיו אם היינו נמצאים גם ב-13 לחודש, כשהייתה עוד פגיעה? אני לא מבינה איפה המדינה

קריאה:  אנחנו רוצים, וסליחה שאני מדברת ככה, אנחנו צריכים גם נציגות לאשקלון

קריאה:  כי בשנתיים וחצי האחרונות אנחנו ספגנו לא פחות משדרות

קריאה:  גם לנו מגיעה נציגות, וגם לנו מגיעה התייחסות שווה

קריאה:       אני אומרת לך, אני ב"לאונרדו פלזה", אנשים שם כבר לא יודעים מה איתם

יצחק פינדרוס: בסדר

יצחק פינדרוס:  עכשיו בואי, אני אנסה - -      

קריאה: אנחנו מאשקלון ואנחנו רוצים נציגות

יצחק פינדרוס: אני אנסה - -      

קריאה: וסליחה שאני נסערת

קריאה: זכותך

יצחק פינדרוס: בסדר

יצחק פינדרוס:  אני פגשתי, דרך אגב, את ראש עיריית אשקלון בחודש האחרון, פי ארבע יורת מאשר את ראש עיריית שדרות

יצחק פינדרוס:  זה דבר ראשון שתדעי

יצחק פינדרוס:  אשקלון משבוע שעבר נכנסה פנימה, היא באותו המצב של שדרות

יצחק פינדרוס:  זו הייתה ההחלטה

יצחק פינדרוס:  אני לא מדבר לגבי פינויים, אני מדבר לגבי נושא הפיצויים, הנזקים, של זכויות במס וכל הדברים האלה שנכנסו פנימה בחוק שר האוצר לפני שבוע

יצחק פינדרוס:  אתמול גם בצו

יצחק פינדרוס:       אותו הדבר, יראו את זה במס הכנסה ביום שני

יצחק פינדרוס:  זה אחד

יצחק פינדרוס:  שתיים, לגבי המקרה והסיפור הספציפי שלך

יצחק פינדרוס:  אני מציע לך הצעת ביניים

יצחק פינדרוס:  תקבלי את ההצעה שלו

יצחק פינדרוס:  אני אתן לך גם את הטלפון שלי, גם את המייל של מנהלת הלשכה - -      

קריאה: רגע, סליחה

קריאה:  אתמול אני דיברתי עם מס רכוש, הוא אומר לי "מבחינתנו יש לך חשמל, יש לך מים, הבית ראוי למגורים"

קריאה:  סליחה

קריאה:  אני צריכה לחיות כמו איזה פליטה עם רסיסים ועם שברים בחלונות, שאין לי בכלל חלונות, הבית פרוץ, אין לי דלתות, איך? איך מתארים את זה "בית ראוי למגורים"?     

יצחק פינדרוס: אז אני אומר לך שוב, וזה לא דיון לכולם

יצחק פינדרוס:  לכן הצעתי לך

יצחק פינדרוס:  תשבי איתו

יצחק פינדרוס:  לא יהיו תשובות, אני מבטיח לך - -     

קריאה: אוקיי

קריאה:  אוקיי

יצחק פינדרוס: קחי את הטלפון שלי

יצחק פינדרוס:  כולל המייל של הוועדה, אנחנו נעקוב אחרי זה

יצחק פינדרוס:  בסדר?     

קריאה: אוקיי

קריאה:  אוקיי

קריאה:  בשמחה

יצחק פינדרוס: בסדר גמור

קריאה: תודה רבה

יצחק פינדרוס: כן

יצחק פינדרוס:  עוד מישהו? אנחנו ממשיכים?     

מרב פלג-גבאי: כן, אם אפשר - -      

קריאה: אנחנו ממשיכים - -     

יצחק פינדרוס: רגע, היא רוצה שאלה אחת שלה, הממ"מ של הכנסת

מרב פלג-גבאי: מרב פלג-גבאי מהממ"מ, מרכז המחקר והמידע של הכנסת

מרב פלג-גבאי:  לגבי אוכלוסיות כמו קשישים, עם צרכים יותר מיוחדים, אנשים עם מוגבליות, יש איתור פרו-אקטיבי שמאתרים - -     

קריאה: יש - - -      

מרב פלג-גבאי: - - -      

קריאה: אני אגיד משהו אחד

קריאה:  רוב הקשישים היו האוכלוסיות הראשונות שהתפנו, והם מרוכזים בעיקר בשני בתי מלון

קריאה:  ב"רויאל" ופה, ב"לאונרדו קלאב"

קריאה:  פזית, גם בשגרה, אחראית על "גמלאים ונהנים", אנחנו נותנים מענה לקשישים בצורה מיוחדת

קריאה:  יש מועדון קשישים בבקרים ויש הרבה מאוד - - -      

פזית ביטון: אני פזית, רכזת "גמלאים ונהנים" בעיריית שדרות, בשגרה

פזית ביטון:  אנחנו ממש - - - יום שבת התחילה המלחמה, יום שלישי כבר הוצאנו 1,500 גמלאים משדרות

פזית ביטון:  1,500 גמלאים הגיעו לכאן, התרכזנו במלון "רויאל וב"לאונרדו קלאב"

פזית ביטון:       בהתחלה היה הרבה חוסר סדר ובלאגן, כי הקשישים בעצמם היו מאוד מבוהלים

פזית ביטון:  אבל היום אני יכולה להגיד שהדברים הרבה יותר מאורגנים בזכות העיר שלנו, בזכות ראש העיר וגלית ומרים שצמודות אלינו בכל שאלה ועניין

פזית ביטון:       היום יש מועדון שפועל ב"מלון רויאל" מ-10:00 עד 12:30, ושוב ב-16:00-18:00

פזית ביטון:  יש שם חוגים, סדנאות, פעילויות ספורט, יש שם הכל

פזית ביטון:  במקביל תמיד יש להם הופעות בערבים, פעילויות, טיולים

פזית ביטון:  אנחנו הוצאנו אותם אפילו ליום התרעננות בערד

פזית ביטון:  לעשות קצת קניות, קצת לצאת מארבע הקירות של המלון

פזית ביטון:  יש מענה, יש - -      

קריאה: יש אחות קבועה גם - - -     

פזית ביטון: יש אחות

קריאה: אחיות קבועות שבודקות

פזית ביטון: והעובדים הסוציאליים

קריאה: יש עובדים סוציאליים, עשינו מיפוי שלהם

קריאה:  - - - יש אנשים - - - שפינינו לבתי אבות, מי שהיה צריך

קריאה:  דפקנו דלת דלת, - - - צרכים

קריאה:  אנחנו היום ממש - - - של משרד הרווחה שם שאחראית על - - - 

רון כץ: אני אשמח להתייחס

רון כץ:  קרן ממשרד הרווחה

רון כץ:  קודם כל לגבי כל מה שהרווחה - - -     

יצחק פינדרוס: אנחנו לא מסיימים פה את הישיבה, זו הייתה ישיבה על שדרות

יצחק פינדרוס:  קחי בחשבון שאנחנו לא - -      

אתי שבתאי: כן, יש לנו עוד ישיבה - -      

רון כץ: לא לא, אני רוצה להתייחס לגבי שדרות, על המענים של שדרות באופן ספציפי

יצחק פינדרוס: בסדר גמור

יצחק פינדרוס:  בסדר גמור

אתי שבתאי: כן כן

רון כץ: אז באמת המלון הראשון שהכרנו בו צרכים מאוד גדולים זה מלון "רויאל", שדיברו עליו, יש לנו מפקחים בכל אחד מהמלונות, או לפחות היו עד שבאמת שדרות והרשויות פה לקחו את האחריות על התושבים שלהם, ויש לנו פה מעט

רון כץ:  אז היו לנו מפקחים, הם זיהו את האוכלוסיות עם הצרכים המיוחדים לרבות אזרחים ותיקים

רון כץ:  התבצע פה מיפוי מדלת לדלת, כי באמת לא היו נתונים משום מקום, לא פיקוד העורף, לא - -      

יצחק פינדרוס: חוץ מעיריית שדרות

רון כץ: אנחנו התחלנו - -     

יצחק פינדרוס: כמו תמיד

רון כץ: גם בשיתוף איתם - -     

יצחק פינדרוס: כמו תמיד, לעיריות יש נתונים ולממשלה פחות

רון כץ: לא לא

רון כץ:  גם הרשויות לא ידעו מי התפנה, אילו אנשים, אילו צרכים, עשינו את זה ביחד איתם

רון כץ:  אבל לא היו לנו בשבועיים הראשונים נתונים על אילו אנשים התפנו - -      

יצחק פינדרוס: בשדרות לא היו נתונים על התושבים - - - ?     

רון כץ: גלית מכירה, עשינו את זה בשיתוף איתה

קריאה: צריך להגיע

קריאה:  מה שקרה ביום הראשון זה שאנשים הגיעו למלון ונתנו להם חדרים בלי לרשום אותם

רון כץ: בלי לרשום, בלי שום דבר

קריאה: היה מאוד - - -      

רון כץ: היו גם מקרים עם חדרים במלונות - -      

יצחק פינדרוס: לגבי העניין הזה אני רוצה לשאול את מנהל המלון

יצחק פינדרוס:  לא היה לך רישום של מי שנכנס ובאיזה חדר הוא נמצא?     

רון כץ: לא בכל המלונות הסכימו לתת

אלמוג כהן: פה הכל סודר

יצחק פינדרוס: פה כן היה לך

רון כץ: לא בכל המלונות הסכימו לתת לנו, לא היה שיתוף פעולה

רון כץ:  קרה גם אפילו שבמקומות שכבר היו רשומים אנשים, לפעמים הצטרפו עוד משפחות לאותם החדרים

רון כץ:  היה הרבה אי סדר

רון כץ:       אז באמת התחלנו ממלון "רויאל", שאליו היה הפינוי הראשון

רון כץ:  גם עשינו שם מיפוי, גם הקמנו את המענה הראשון שלנו, המענה לאזרחים ותיקים, שהמטרה שלו הייתה גם לתת מענים חברתיים אבל גם לזהות את המורכבויות של אנשים סיעודיים

רון כץ:  בסיוע מהביטוח הלאומי הכנסנו גם שתי עובדות של מט"ב

רון כץ:  יש עובדות סיעודיות שמסתובבות ובודקות גם את הצרכים של האנשים שיש להם ירידות קוגניטיביות, וגם צרכים שהם מעבר לצרכים חברתיים

רון כץ:       בנושא הצרכים המיוחדים

רון כץ:  התחילו קבוצות לבעלי צרכים מיוחדים, בעיקר לילדים

רון כץ:  גם פה, מה שתומר סיפר על האזור של החינוך, אז יש בהמשך היום קבוצות של הרווחה שנותנות מענים לילדים עם צרכים מיוחדים

רון כץ:  וחוץ מזה, אם כבר דיברנו על נושא חינוך הילדים, אתייחס גם לנושא של הנוער, איתור בני הנוער והטיפול

רון כץ:  מעבר למענה על צרכים חברתיים, ישנו מענה גם לנושא הטיפולי

יצחק פינדרוס: איך אתם מול משרד החינוך בנושא הנוער המתמודד?     

ליז דויד: אנחנו עובדים פה - -      

תומר אושרי: עובדים בצמוד - -      

ליז דויד: עובדים ביחד

תומר אושרי: עובדים בצמוד כל הזמן, היכולות של משרד הרווחה עוזרות לנו מאוד בעיקר עם הנוער בסיכון וההגעה אל הנוער

תומר אושרי:  אנחנו עושים - -      

יצחק פינדרוס: כן, אבל אגף שח"ר אצלכם?     

רון כץ: לא, אנחנו עושים חיבור בין הצרכים החברתיים והצרכים שחברת המתנ"סים יודעת לתת, לבין היכולות שלנו בהיבטים הטיפוליים

רון כץ:  אז אנחנו מקימים - - -      

יצחק פינדרוס: כן, אבל בסוף הקב"סים הם שלהם והמועדונים שלכם, אז איך אתם מצליחים - -      

רון כץ: - - -     

תומר אושרי: אנחנו נמצאים פה בתוך איזשהו מרחב סגור בים המלח

תומר אושרי:  שאנשים - -     

קריאה: ואז מגלים את האמת, את מה שכביכול אמור לעבוד אבל לא עובד גם בשגרה

רון כץ: פה זה כן

תומר אושרי: פה זה עובד

תומר אושרי:  פה זה עובד - -      

יצחק פינדרוס: כן?     

תומר אושרי: בגלל שאנחנו מקום קטן - - -     

יצחק פינדרוס: שח"ר שם את הכסף לנוער המתמודד או שהם שמים? אני שואל באמת

תומר אושרי: בסוף יש כסף משני הצדדים - -      

רון כץ: כן

תומר אושרי: אבל שוב, הכסף הוא לא - -      

רון כץ: כל אחד בתחום שלו

תומר אושרי: העניין זה הכוח שיודע לעבוד ביחד ונותן את הגב, שיודע למצוא את הנערים בתוך המלונות ולהוציא אותם - -      

יצחק פינדרוס: העמותות העוסקות בנוער עובדות איתכם?     

תומר אושרי: יש את עמותת "יחדיו", ויש לנו את האנשים שלנו - -      

יצחק פינדרוס: "מרחבים" למשל, שעובדים עם נוער מנותק, כל - -      

רון כץ: לא, אנחנו מפעילים את הנושא הטיפולי כאן, בים המלח - - - באמצעות עמותת "יחדיו", זאת אומרת - -      

יצחק פינדרוס: "יחדיו"

רון כץ: אנחנו מתקצבים - -     

יצחק פינדרוס: הבנתי

יצחק פינדרוס:  בסדר

רון כץ: ומעבירים את ההכשרות, ומייצרים את ה - - - המשותף - - -      

אבנר פלור: אבנר פלור, סמנכ"ל משרד התחבורה

אבנר פלור:  אוסיף ואומר שמעבר לפעילות שאנחנו עושים עם השטאלים וההיסעים, ביום ראשון הקרוב יהיו כאן נציגים של משרדי הרישוי ואגף התחבורה הציבורית, עם מענה על כל מיני שאלות

אבנר פלור:  אם - - - ונהיגה, נושא הרב-קו וכולי, הם יהיו כאן ביום ראשון הקרוב

יצחק פינדרוס: בתחבורה

אבנר פלור: במלון הזה, כן

יצחק פינדרוס: איזה דברים אתם מקבלים מתחבורה בעצם - - - ?     

אבנר פלור: מבחינת הפעילות שלנו

אבנר פלור:  קודם כל הארכנו, כמו שאתם יודעים, את רישיונות - - - ונהיגה

אבנר פלור:  אבל היו הרבה, לא בשדרות, - - -      

יצחק פינדרוס: אני מודה לכם על זה כי אני צריך לעשות ריענון

קריאה: הציבור יודע? זה מפורסם?      

יצחק פינדרוס: כן כן

אבנר פלור: ודאי ודאי

אבנר פלור:  הכל מפורסם

אבנר פלור:  אני פשוט לא רוצה לפרט הכל, אני אפרט בישיבה המסכמת

יצחק פינדרוס: כן כן

אבנר פלור: אבל מה שהיה חשוב לי לומר זה שביום ראשון יהיו פה נציגים, ככה שיוכלו להגיע אליהם

אבנר פלור:  גם למקומות האחרים

אבנר פלור:  תודה

יצחק פינדרוס: כן

קריאה: אני רוצה להגיד עוד מילה

קריאה:  אמרנו למשרדי הממשלה, המועצה האזורית תמר מהרגע הראשון משתפת פעולה בצורה מדהימה, עוד לפני שאנחנו הגענו, באמת

קריאה:  הם מינו מתנדבים מטעמם, הם עוזרים, עובדים איתנו בשיתוף פעולה, מנסים למצוא פתרונות לכל מה שאנחנו מבקשים

קריאה:  מוכנים לקחת על עצמם חלק מהמשימות

קריאה:  באמת שיתוף פעולה מדהים

יצחק פינדרוס: אני יכול להגיד לך שהיה ויכוח בכנסת, שלשום אני חושב, או אתמול באחד הדיונים

יצחק פינדרוס:  מי צריך לקחת אחריות בסוף ולתכלל

יצחק פינדרוס:  האם הרשות המפנה או הרשות המארחת

יצחק פינדרוס:  ותמר היא הדוגמא שזה עובד עם הרשות המארחת

יצחק פינדרוס:  אני לא בטוח שבכל מקום זה היה עובד

קריאה: יש רשויות אחרות שזה עובד הפוך, זה תלוי

יצחק פינדרוס: שתדעו שהתמזל מזלכם

יצחק פינדרוס:  לכולם היה ברור שמה שנוגע לתמר, אין לזה - - -      

קריאה: אבל שוב

קריאה:  - - -      

יצחק פינדרוס: תודה

אתי שבתאי: זהו

יצחק פינדרוס: תודה רבה, אנחנו מתקדמים

קריאה: - - - שדרות - - - הרווחה נתנו להם

קריאה:  - - - ואנחנו - - -      

אתי שבתאי: אודי

אתי שבתאי:  אנחנו עם אוטובוס כולם ביחד

קריאה: המועצה האזורית תמר היא מועצה קטנה

קריאה:  - - - שני עובדים סוציאליים

קריאה:  הם עזרו בהתחלה להרים את זה, אבל - - -          (סיור במלון ישרוטל נבו)              

שרון גל: שרון בראל, מנכ"לית קהילת סעד

שרון גל:  - - - בכוננות שלנו

שרון גל:  ובאמת אחרי שבועיים פשוט קראתי להם ואמרתי שכיתת הכוננות עוברת לכאן, אנחנו צריכים אותם

שרון גל:  הם בעצם יצאו מכיתת הכוננות וחזרו לנהל את בתי הספר

שרון גל:  שזה - -      

קריאה: מדובר במורים? גם? - -     

שרון גל: המורים - -     

קריאה: הילדים מכירים את ה- - -?     

שרון גל: אני אספר את זה אחר כך, אבל קהילת סעד היא משופעת במורים, מורות, עובדים סוציאליים

שרון גל:  רוב המורים פה הם מורי האם שלהם מהכיתות

שרון גל:  קריטי לחיבור ולהתנהלות היום-יומית

שרון גל:       אנחנו נרד מכאן לגני הילדים, בסעד יש לנו חמישה גני ילדים, שלושה מעונות וגנים בוגרים

שרון גל:  את הגן הגדול פיצלנו לשניים

שרון גל:  אז יש לנו בעצם שישה גני ילדים פה בתוך המלון

שרון גל:  גם - - - ציוד חדש, חלק הבאנו מהבית, מסעד

שרון גל:  דווקא עם הגיל הרך היו לנו קצת מורכבות כי חלק מהצוותים הם לא מכאן

שרון גל:  אבל הצלחנו בתוך - - - גם עם - -      

יצחק פינדרוס: הצוות מסעד, איפה נמצא? הצוות - - -     

שרון גל: לא, הצוות - -     

יצחק פינדרוס: לא, איפה הצוות המקורי?     

שרון גל: הצוות המקורי הוא לא כולו מסעד

שרון גל:  חלקו מנתיבות - -     

יצחק פינדרוס: הבנתי

שרון גל: משדרות

יצחק פינדרוס: הבנתי הבנתי

שרון גל: זהו

שרון גל:  אז בנינו כאן צוות חדש

שרון גל:      מיקי מוביל אותנו, אנחנו נרד למטה, הגנים נמצאים שם במתחם שקרוב לשירותים כי זה קריטי לילדים בגיל הרך

קריאה: באה מהמחוז

קריאה: מאיפה את - - -      

קריאה: אני סגנית מנהל התפעול, במקור

קריאה:  אני גרה במיתר, שזה ליד באר שבע, ואנחנו באים לפה רק כדי לתת שירות למבוטחים שלנו

קריאה: זה כל - - - ? לתפעל פה באמת - - - שפתחנו לטובת המפונים, הראשונים שפתחנו פה

קריאה:  ממש ביום ראשון, ישר אחרי השבת הקשה

קריאה:  ואנחנו מספקים כאן שירותים לכל חברי קופות החולים

קריאה:  אפשר לבוא, להיכנס, לראות את המקום

קריאה:  כל הרופאים

קריאה:  טיפולים רגשיים, שירותי אחות, רפואה מקצועית

קריאה:  כל מה שצריך

קריאה: מעבדה לבדיקות דם - - -     

קריאה: - - -      

קריאה: יש לנו כאן מעבדה ארבע פעמים בשבוע

קריאה:  שרון יכולה לפרט

שרון גל: - - - ואנחנו נלך - -      

קריאה: בסדר גמור

קריאה: - - -      

שרון גל: מה שקרה עם המרפאה הוא מדהים

שרון גל:  אמרתי לך, אנחנו שייכים למכבי

שרון גל:  הרופאים שלהם מהבית מגיעים לפה

שרון גל:  רופאת משפחה שלהם, האורתודנט, ממש כל הרופאים

שרון גל:  ושוב, זה - -      

יצחק פינדרוס: אלה הרופאים המקוריים שלהם? - - -     

קריאה: בטח

שרון גל: יש רופאים אחרים, אבל הרופאים המקוריים מגיעים לפה, שזה פשוט מדהים מבחינת היכולת של הקהילה, ובטח של הילדים, לקבל את הטיפול מפנים מוכרות

שרון גל:  זה ממש קריטי הדבר הזה

קריאה: אתם חוזרים לפה אחר כך?     

שרון גל: אנחנו נעביר בגנים ו - - -     

קריאה: אז תעברו ואנחנו כאן, אני אספר לכם - - -     

שרון גל: אנחנו נעבור בגנים ואז נבוא אליכם

לאה גינסברג: - - - קבוצה מאוד גדולה

יצחק פינדרוס: זה הממ"מ של הכנסת

יצחק פינדרוס:  - - - כנסת זה לא, את לא מרואיינת כרגע, את יכולה להיות רגועה

יצחק פינדרוס:  מפחיד, אני יודע, אבל אני רק אומר לך

לאה גינסברג: לא, הכל בסדר

לאה גינסברג:  אז אנחנו פה - -      

יצחק פינדרוס: שלוש כיתות, את אומרת מחולקים לשתיים, לגילאי 3-4 וכולי

לאה גינסברג: פה גילאי 4-5

לאה גינסברג:  מאחורה יש את גילאי שנה עד שנתיים

לאה גינסברג:  אתם מבינים שאין לנו כאן מספיק מרחבים בשביל להכיל את כל הקבוצות, אז יצרנו מרחבים על ידי המחיצות

לאה גינסברג:  הבאנו גננות מבחוץ כי לא היו לנו מספיק מתוך הקהילה כאן בים המלח

יצחק פינדרוס: מאיפה הבאת? משדרות? מאיפה?     

לאה גינסברג: אחת מנתיבות, שהיא סטז'רית בעצם שהסכימה לבוא לפה ולהיות איתנו במשך כל הזמן

לאה גינסברג:  יש גננת שנמצאת בשבתון, שהתגייסה במיוחד והגיעה לכאן מבאר יעקב

לאה גינסברג:  אלו חללים שבאמת נוצרו יש מעין

לאה גינסברג:  בהתחלה ליקטנו, התחלנו משולחנות וכיסאות ולאט לאט יצרנו מרחבים שמתאימים - -      

יצחק פינדרוס: מחלקת החינוך של המועצה האזורית מעורבת?     

לאה גינסברג: כן כן, בוודאי

שרון גל: בוודאי

שרון גל:  קודם כל אני אגיד שיפעת היא מנהלת הגיל הרך שלנו, שבעצם מנהלת את כל האופרציה

שרון גל:  לאה היא חברת קהילה שהקימה את כל האופרציה כאן

שרון גל:  אנחנו עובדים באופן ישיר, כמו שאנחנו רגילים לעבוד, עם המועצה שלנו, עם אגף החינוך, אגף השירותים החברתיים, המתנ"ס

שרון גל:  אחרי השבוע הראשון שהיה כאוטי המועצה חזרה לעבור ואנחנו משתדלים ככל שאפשר לעבוד בתוך הצינורות המקובלים ובדרכים שאנחנו יודעים לעבוד איתן

שרון גל:  כן

יצחק פינדרוס: איפה הבעיות?     

לאה גינסברג: נדבר על הבעיות למעלה

שרון גל: אז בואו ככה נלך - -      

קריאה: חייבת להגיד, הגענו לפה ביום שני וראינו שיש לנו אחות שעובדת, שהיא תושבת סעד עובדת מכבי, שהודיעה לנו שהקיבוץ התפנה לכאן

קריאה:  הבנו שיש פה כמות מפונים גדולה

קריאה:  הגענו לכאן ובאמת, איפה שי, מנכ"ל המלון? נתן לנו - -      

קריאה: שי פה מאחורה

קריאה: הנה, פה

קריאה: פתח לנו את הלב - -     

קריאה: הנה שי

קריאה: פתח לנו את הלב ואפשר לנו להיכנס לספא של המלון, והספא הפך להיות מרפאה

קריאה:  אתם תכף תראו את זה בעצמכם

קריאה:  מכבי באופן כללי, ביום שבת, ב-7 באוקטובר הנורא, קיבלנו הודעת פריצה על המרפאות שלנו בעין הבשור ובני נצרים

קריאה:  קיבלנו את ההודעה במהלך השבת, ובמוצ"ש הבנו שהתושבים פרצו את המרפאה כדי לטפל שם בפצועים עם הציוד הרפואי שהיה

קריאה: הבנתי שאת חדר החירום הקדמי הקימו בנווה

קריאה:  גם של בני נצרים - -      

קריאה: נכון

קריאה:  וגם שהקימו בנווה חדר חירום

קריאה: נכון נכון

קריאה: יכול להיות - -      

קריאה: אחד החברים שלנו, שהוא מתנדב במד"א, היה שם בתוך החדר חירום

קריאה: גם האחיות וגם הצוות, בעצם המרפאה פה מופעלת על ידי צוות מכבי שמגיע הנה, אבל ברובה על ידי עובדי מכבי ואחיות שגרות בקיבוץ וביקשו לעבוד בתוך המרפאה

קריאה:  הן גרות פה במלון, או במלונות אחרים, ומגיעות למשמרות כאן בכל יום

קריאה:  זה גם נותן תחושה טובה, לדעתי - -      

קריאה: יש לכם רופאים?   

קריאה: רופאים לא, אבל אחיות כן

קריאה: אחיות כן

קריאה: הרופאה של האוכלוסייה מגיעה לכאן לעשות משמרות

קריאה:  יש לנו רופאי משפחה שמגיעים, צוותים של בריאות הנפש, מעבדה ארבע פעמים בשבוע, צוות של אחיות, רפואה מקצועית של אורתופד, עיניים, אף אוזן גרון, רפואת נשים באופן קבוע

קריאה:  בהתאם לצרכים שאנחנו מזהים אנחנו מביאים לפה את השירותים - -      

קריאה: מאיפה באים הרופאים המקצועיים?      

קריאה: חלקם ממחוז דרום מטעם מכבי, חלקם ממחוזות אחרים, חלקם מבית חולים אסותא

קריאה:  רופאים שרוצים להגיע ולתת משמרות מעבר למשמרות הרגילות שלהם, כדי לתת מעטפת בריאות תומכת לאוכלוסייה

קריאה: והם קבועים או שהם מתחלפים כל הזמן?     

קריאה: רפואת המשפחה היא קבועה, רפואת הנשים היא קבועה

קריאה:  אורתופד הפך להיות קבוע בשלב הזה, ואנחנו מנסים - - - ברפואה

קריאה: כן

קריאה:  אנחנו מנסים בכל התחומים

קריאה:  מהר מאוד עברנו ממתנדבים לאנשים קבועים

קריאה:  גם מתנדבים שהיו נכונים לנו וטובים לנו, ואז בהתאם למסגרות קלטנו אותם לעבודה

קריאה: כל הצוות מגיע לכאן כל בוקר וחוזר עם הרבה מאוד משמעות בסוף היום, ולראות את הגיבורים מתמודדים עם האתגרים הלא פשוטים, זו זכות גדולה לדעת שלפחות בתחום הבריאות אנחנו משתדלים לתת לכם את הרוגע ואת המעטפת שאתם צריכים

קריאה: ואני חייבת להגיד שוב - -     

קריאה: בית מרקחת יש לכם?     

קריאה: כן

קריאה:  אתם מטפלים רק במכבי, או גם - -      

קריאה: מטפלים בכל הקופות

חופני דנין: כולם

קריאה: כל מי שמגיע לכאן ומבקש לקבל שירות אנחנו מקבלים אותו

קריאה:  עשינו הסכם כבר ביום ראשון עם בית המרקחת בעין התכלת, שנמצא פה בקניון

קריאה:  לא היו פה שירותי בריאות אז לא היה צריך לעשות את ההסכם, ובכל זאת בחרנו להביא

קריאה:  יש כאן נציגה של מכבי פארם שנמצאת כל יום ביחד איתנו - -      

חופני דנין: אין - - - כמעט תרופות, אני מכיר - - -          

קריאה: יש פה נציגה של מכבי פארם שדואגת להזמין תרופות - -          

חופני דנין: הבנתי

קריאה: מגיעות לכאן תרופות בשליחות כל יום ואנחנו דואגים לפזר אותן לאוכלוסייה

קריאה: בלי שום קשר לבית מרקחת שאתם יכולים לקבל שם

קריאה: בלי שום קשר לבית המרקחת, כן

קריאה:  אנחנו רוצים להקל על כל הפרוצדורה של הבירוקרטיה

חופני דנין: מה, בעין התכלת?     

קריאה: לא

קריאה:  בכללית

חופני דנין: אני אומר לך כמשרד הבריאות

חופני דנין:  עין התכלת הוא לא בית מרקחת

קריאה: לא לא, פרטי

קריאה: היינו במתקן הראשון

קריאה: המתקן הראשון

קריאה: המתקן הראשון, היה שם - - -          

קריאה: כן

קריאה:  אני גם אגיד - -      

קריאה: מעבר להסכם

קריאה: שבימים הראשונים המועצה האזורית תמר באמת עמדה לשירותנו - -      

קריאה: נכון

קריאה: הוציאה לנו טפסים, כל בקשה לתרופות הם דאגו לנו, שינעו, הביאו את זה לכאן עד שבאמת המערך נכנס לפעולה מלאה

קריאה: אנחנו הגענו ושיתוף הפעולה היה מלא עם מועצה אזורית תמר

קריאה:  עם המלון ועם - -      

קריאה: הקהילה

קריאה: בדיוק, עם הנציגות של הקהילות שהגיעו לכאן

קריאה:  עד שהתחלנו להתניע ולקבל את כל שאר המעטפת

קריאה: - - - להוסיף שמנכ"ל המלון, שאחראי גם על מלון "נגה", פתח גם לנו שם את האפשרות לפתוח טיפות חלב

קריאה:  באמת

קריאה:  אפילו שבעה

קריאה: בדיוק

קריאה: אחד התושבים של סעד שהבן שלו נרצח, ישב שם שבעה ופינו לו אולם שלם לשבוע שלם

קריאה:  באו מנחמים והכל

קריאה:  הכל במלון

קריאה:  באמת ישר כוח, גם לו וגם למנכ"ל שם

קריאה: כן

קריאה:  אז אנחנו נעלה ברשותכם למעלה, כי מסמנים לי שהזמן קצר

קריאה: - - - טיפת חלב אולי קודם

קריאה:  אולי נראה את טיפת חלב

קריאה: כן

קריאה: עוד לא עשינו סיבוב בפנים

קריאה: נעשה סיבוב - - -      

קריאה: הוא מסמן לי שהזמן קצר

דובר: אתי פה, דן פה

דובר:  תגידי מתי מבחינת הפורום המלא אפשר להתחיל?     

קריאה: אפשר להתחיל, אפשר להתחיל

אתי שבתאי: אפשר, אפשר

אתי שבתאי:  אפשר להתחיל

אתי שבתאי:  כן

קריאה: נתחיל?     

אתי שבתאי: שנעמוד בזמנים

שרון גל: נעים מאוד לכולם

שרון גל:  אני שרון, מנכ"לית קהילת סעד וגם נציגת שדות נגב במרחב ים המלח

שרון גל:       אני אתן לכם סקירה קצרה על מה שהיה לנו כקהילת סעד ועל ההתנהלות כאן, דברים שאנחנו פוגשים ביום-יום, וקצת נדבר גם על היום שאחרי

שרון גל:       אז קהילת סעד מונה כ-1,000 נפש בקיבוץ, גם חברי הקיבוץ, גם תושבי הרחבה, גם תושבים בהליכי קליטה כאלה ואחרים

שרון גל:  בשבת שמחת תורה היו בקיבוץ הרבה מאוד אורחים שבאו לחגיגות שמחת תורה

שרון גל:  בסעד אומרים בחסדי שמיים, ואני אגיד בכוחות של גיבורים, כיתת הכוננות ואחר כך הצבא שהגיע יחד עם עוד כוחות, ולסעד לא חדרו המחבלים

שרון גל:  הייתה מלחמה קשה על הגדרות, והיה קשה מאוד בתוך הקיבוץ עבור התושבים ששהו בממ"דים שעות רבות עד שיכלו לצאת

שרון גל:  יושב פה חופני, שהוא תושב סעד ויכול לספר מהחוויה הפרטית שלו

שרון גל:      בסעד יש שני נרצחים, בני משק של הקיבוץ, והמג"בניקית שנרצחה בשבוע שעבר, בת - - - צבר, שהגיעה ב-21 אלינו לקיבוץ

שרון גל:  יש לנו שני פצועים, אחד מהם הגיע מהשיקום וראיתי אותו היום מסתובב כאן

שרון גל:       ביום ראשון התפננו לכאן כקהיל, אחרי שהצבא איפשר להתחיל יציאה מסעד

שרון גל:  היציאה לכאן הייתה לא פשוטה

שרון גל:  המדיניות של משב רוח והדרך הזו, אתם כבר מכירים את זה, היא לא פשוטה

שרון גל:  ממש היינו צריכים להיאבק כדי שנגיע לכאן כקהילה ולא נפוזר בכמה מקומות בדומה לקהילות חברות שלנו

שרון גל:  זה היה מאבק שהתמשך משבת עד יום ראשון

שרון גל:  גם בהמשך השבוע, בגלל המדיניות של רחל סביב כל נושא הפינוי, היה צריך למהר ולתפוס פה חדרים

שרון גל:      אם אנחנו מדברים על ניסים גלויים שהיו לסעד, אז ההגעה לפה היא נס גלוי בפני עצמו, כי הגענו לרשת "ישרוטל" ולמנכ"ל המלון שי, שיושב פה מאחורינו, שכמו שאמר חופני הוא גם אחראי על מלון "נגה"

שרון גל:  כבר בהתחלה הבנו שיש כאן אוסף נפלא של אנשים, בנוסף לאיזושהי תרבות ארגונית, ומהרגע הראשון פתחו בפנינו את הלב, את הנשמה ואת כל המלון

שרון גל:       מתוך הניסיון שלנו מסבבים קודמים, הבנו שהתפנות כקהילה היא קריטית לחוסן ולשפיות שלנו

שרון גל:  כדי לסבר את האוזן, יש לנו במלונות כ-800 נפש מגיל לידה, לפני שבוע ערכנו כאן ברית, ועד ותיקת הקיבוץ שהיא בת 100 וחצי

שרון גל:  זה המנעד המטורף של האנשים שנמצאים כאן

שרון גל:  יש לנו כאן קרוב ל-400 ילדים מגיל לידה עד כיתה יב'

שרון גל:  כ-130 איש בגיל השלישי, מתוכם 35 בגיל הרביעי יחד עם עובדי הזהב שלהם, ככה אנחנו קוראים לעובדים

שרון גל:  יש לנו קרוב ל-100 גברים מגויסים

שרון גל:  המשמעות היא שיש כאן קרוב ל-100 נשים עם מאות ילדים, לבד

שרון גל:  צריך להבין את כל האירוע הזה

שרון גל:       ביום השלישי, כשהבנו שזה לא עוד סבב אלא מלחמה שהולכת לקחת זמן, עשינו שינוי בחשיבה והבנו שיש צורך להגדיר מדיניות ולבנות אסטרטגיה של שגרת חירום מתמשכת

שרון גל:  התחלנו לאט לאט מהר מהר להקים כאן את כל הקיבוץ מחדש

שרון גל:  הקמנו את כל מוסדות הקיבוץ ואת כל המנגנונים של הקיבוץ

שרון גל:  מהגנים שראיתם ועד בית הספר

שרון גל:      בשבוע הראשון הגיע משרד החינוך, עזר לנו ומינה מנהל שיעזור בהקמה של בית הספר, והוא באמת הוקם

שרון גל:  בשבוע השלישי עשינו העברת מקל – סיפרת לך קודם – למנהלים המקוריים שלנו

שרון גל:  הילדים שלנו לא לומדים בתיכון אחד – הם מפוזרים בכל רחבי הארץ – והבנו שאנחנו צריכים פה גם תיכון

שרון גל:  ויש לנו את מנהלת תיכון הבנות של שדות נגב, שגם היא חברת הקיבוץ

שרון גל:  היא יצאה לשנת שבתון ופשוט הודענו לה שנגמרה שנת השבתון, וגם היא נרתמה כמובן למשימה והקמנו כאן גם תיכון

שרון גל:  המורכבויות קיימות, אבל זה עובד

שרון גל:       ממש ברגעים אלה נבנה בית הספר שלנו "עקבה", בינתיים עם מבנים יבילים, אבל הבנו שאנחנו לא יכולים לחכות

שרון גל:  הבאנו לכאן אוהלים וחלק מהתלמידים לומדים במצדה

יצחק פינדרוס: - - - אני רוצה לשמוע

יצחק פינדרוס:  שאת אומרת תיכון, כמה אחוז מהילדים שבגיל תיכון - - - ?     

שרון גל: כמעט כולם

שרון גל:  זה המדהים, ביום הראשון שפתחנו את בית הספר הייתה לנו בעיה – צרות של עשירים מה שנקרא – שלא היה מקום באוטובוס

שרון גל:  ההיענות הייתה מאוד מאוד גבוהה

שרון גל:  השבוע עצרנו לרגע כי בחלק מהתיכונים הילדים חזרו לפעילות במסגרות הרגילות שלהם

שרון גל:  למי שחזר לפנימיות הפיתרון היה קל יותר, אבל מי שצריך לנסוע ולחזור זה מורכב

שרון גל:       עצרנו ועשינו שיחה עם הילדים וההורים, ושאלנו אותם מה נכון להם

שרון גל:  היה מדהים לשמוע כמה החיבור כאן קריטי להם

שרון גל:  הם מתארים שכשהם מגיעים לבתי הספר המקוריים לא מבינים אותם, ושיש משהו בשותפות הגורל הזו שהיא מאוד הכרחית

שרון גל:  אז משבוע הבא אנחנו מתחילים להקים איזושהי תוכנית שחלק מהשבוע הם יהיו במסגרות המקוריות וחלק מהשבוע הם יהיו במסגרת כאן

שרון גל:  הקמנו תיכון מומצא, המצאנו אותו ואנחנו לומדים אותו תוך כדי תנועה

שרון גל:       אציין שהמשרד הראשון שהעמיד כאן רפרנט כבר מהיום הראשון, היה משרד הרווחה

שרון גל:  קהילת סעד היא קהילה מאוד חזקה

שרון גל:  קהילה עם הון אנושי משובח, משופע בכישרונות, ובאמת כל המערך שבנינו פה התחיל ונבנה מתוך הכוח המקומי

שרון גל:       כקהילה אנחנו מאוד מאורגנים, בכלל במרחב הכפרי, הקיבוצים, אנחנו יודעים מה הפתרונות שנדרשים לנו

שרון גל:  אנחנו צריכים אתכם שתעזרו לנו לממש

שרון גל:  אנחנו צריכים שתתנו לנו את המשאבים ואת הכלים, ובעיקר שתקצרו לנו את הבירוקרטיה כדי שנוכל לעשות את זה

שרון גל:  כשאני אומרת לקצר את הבירוקרטיה, אני אתן דוגמא לכך שאחד הבתים בסעד נפגע פגיעה ישירה לפני חודש וחצי

שרון גל:  בשבת שמחת תורה

שרון גל:  ניסינו בכל הדרכים מול מס רכוש ומול ההתנהלות לסגור את הגג לפני שירד הגשם, אבל זה לא קרה

שרון גל:  אנחנו כבר חודש וחצי אחרי ועדיין אין פתרון, כי צריך את האישורים האלה והאלה, וצריך הצעת מחיר כזו וכזו, וזה לא טוב

שרון גל:  זה לא טוב כי עכשיו הנזקים גדלו, ואני עוד לא מדברת על מפח הנפש והתסכול

שרון גל:      אנחנו מבינים שאנחנו באירוע על סטרואידים

שרון גל:  הכל פה בקצב מאוד מאוד מהיר

שרון גל:  בתוך המבנה שבנינו פה, הכוח המקומי הוא קריטי לצמיחה ולחוסן של הקהילה

שרון גל:  יחד עם זה, ברור לכולנו שהאנשים עדיין נמצאים בתוך המשבר והטראומה, עוד לא הגענו אפילו לפוסט טראומה

שרון גל:  זה עוד יגיע

שרון גל:  ולכן אנחנו צריכים לעבות את המערך שלנו כדי שאנשים יוכלו לעשות - -      

יצחק פינדרוס: - - - בירוקרטיה?     

שרון גל: מה?     

יצחק פינדרוס: איפה את נתקלת בבירוקרטיה? חוץ ממס רכוש - - - מס רכוש נמצא פה, הוא יתייחס גם

מימון ראסמי: אם הייתי יודע אז הייתי מגיע לכאן משוריין, לא עם שכפ"צ

יצחק פינדרוס: הכל בסדר

יצחק פינדרוס:  הכל בסדר

יצחק פינדרוס:  נגיע

מימון ראסמי: אני אשמח רק לקבל את מספר הפנייה כדי לראות מה - - -      

יצחק פינדרוס: בסדר גמור

יצחק פינדרוס:  איפה עוד את נתקלת בבירוקרטיה?     

שרון גל: אני אגיד שוב, ברמה - -      

יצחק פינדרוס: אגלה לך סוד קטן, אני בלי שכפ"צ, נתתי את האחרון שלי לאלון שוסטר ואני עובר - - -      

מימון ראסמי: כן

שרון גל: אני אגיד כזה דבר

שרון גל:  כל ההתנהלות שלנו היא מעכשיו לעכשיו

שרון גל:  ואנחנו רצינו - -      

יצחק פינדרוס: לא, תני לי דוגמאות

יצחק פינדרוס:  איזה משרדים את מרגישה ש - -      

שרון גל: אז אני לא יכולה להגיד לך משרד ספציפי, ואני אסביר למה

שרון גל:  אנחנו מצאנו את הדרכים להגיע באופן ישיר למקומות למעלה על מנת לשחרר את החסמים

שרון גל:  אבל אנחנו ייחודיים בדבר הזה, ואני רגע לא מדברת רק בשם קהילת סעד

שרון גל:  בסדר? אני מדברת כשדות נגב, ואני לא אדבר בשם כל המפונים, אבל אני שומעת מהחברים שלנו שהבירוקרטיה קשה

יצחק פינדרוס: אני רוצה - -      

שרון גל: והעברת כספים - -      

יצחק פינדרוס: אני רוצה בשלב הזה, אם כך, להציע לך הצעה פרקטית - - - נמשיך הלאה לשמוע אותך

שרון גל: כן

יצחק פינדרוס: קחי את המייל של הוועדה

יצחק פינדרוס:  נמצאת פה מנהלת הוועדה

יצחק פינדרוס:  - - - אתי

יצחק פינדרוס:  וזה לא חייב להיות מסעד

יצחק פינדרוס:  ברגע שאתם נתקלים באיזשהו  - - - פקיד משרד שעוצר אתכם בבירוקרטיה, תציפו את זה

יצחק פינדרוס:  בסדר? כי אני לא מתכנן לאחר הסיור הזה לסיים את תפקידי

יצחק פינדרוס:       אנחנו מתכננים לעשות ישיבות מעקב, לפחות אחת שבועית אם לא דו שבועית

יצחק פינדרוס:  כפי שאת רואה כאן, ישיבות מעקב של הוועדה לפניות הציבור מול כל משרדי הממשלה

יצחק פינדרוס:  - - - שואלים - - - וזה לא חייב להיות הנציג המקומי שנמצא בים המלח, - - - נציג של - - - ירושלים - - -

יצחק פינדרוס:  אם מדובר במקרה כמו שאת מתארת, בית מסוים שנפגע לצורך העניין, אז מנהלת הוועדה תפנה הלאה ותינתן תשובה

יצחק פינדרוס:  אני רוצה לזהות איפה יש - -      

קריאה: חסם

יצחק פינדרוס: דברים שנעצרים, איפה יש חסם, ולהציף אותו - -      

שרון גל: אז אני אספר את ההתנהלות - -      

יצחק פינדרוס: - - - אז אני נותן את זה כהצעה

קריאה: - - -     

שרון גל: כן

שרון גל:  בדיוק

יצחק פינדרוס: קחי את המייל של הוועדה, עזבי את זה

שרון גל: מעולה, אז - -      

יצחק פינדרוס: - - - את המייל שלי והטלפון שלי

יצחק פינדרוס:  בסוף אני רוצה להציף את זה ברמה המערכתית, שדברים יעבדו

יצחק פינדרוס:  אני חושב שזה - -      

שרון גל: אז אני אגיד כמה מילים על הנושא של משרד התיירות, ואז שי המנכ"ל ישמח להגיד

שרון גל:       כל הבירוקרטיה מול המלונות היא קשה עד בלתי נסבלת

שרון גל:  בסדר? מהרגעים הראשונים, החל מהמאבק על התשלום והתמחור של חדר וארוחה כשבעצם השתלטנו פה על כל המרחב הציבורי

שרון גל:  אנחנו משלמים פה ולא משלמים שם, עשינו מזגנים בכל האוהלים שהמלון סופג את החשמל שלהם

שרון גל:  ועוד הרבה דברים שהמדינה בכלל מבחינתה לא רלוונטית ל - - - זה

שרון גל:       יותר מזה, כל נושא הדיווח

שרון גל:  שוב, אני מדברת כרגע על קהילות מאורגנות

שרון גל:  אנחנו יודעים ברמה יום-יומית מי נמצא פה ומי לא

שרון גל:  טבלאות האקסל שדורשים מהמלונות הם לא הגיוניים ברמות פסיכיות

שרון גל:  תסמכו עלינו

שרון גל:  התחושה היא שנקודת המוצא של הפקידות היא שהם מנסים לרמות אותם ולגנוב ולעבוד עליהם, וזו נקודת מוצא שלא רלוונטית למלחמה

שרון גל:  היא פשוט לא רלוונטית

שרון גל:  אנחנו בהישרדות, אנחנו לא מנסים לגנוב אף אחד, אנחנו מנסים לשמור על החיים של המשפחות שלנו, של הילדים שלנו, של הקהילה שלנו

שרון גל:       האנרגיה שנדרשת מאיתנו על הדברים האלה, ומהמלונות שנמצאים בזה ביחד איתנו, היא פשוט לא הגיונית

שרון גל:  תסמכו עלינו - -          

קריאה: שרון, אבל לא כל מה שקורה פה קורה - - -      

שרון גל: נכון

שרון גל:  אמרתי על קהילות מאורגנות

שרון גל:  בסדר? דיברתי על הקהילות שמאורגנות, ובהקשר הזה אני אומר אל תכניסו את כולם למיטת סדום אחת

שרון גל:  לא דין מקום אחד כדין מקום שני

שרון גל:  מי שמאורגן ומי שיכול, תאפשרו לו, תקלו

שרון גל:  פשוט תקלו

שרון גל:  האנרגיה שאנחנו מבזבזים על בירוקרטיה הן אנרגיות שאין לנו

שרון גל:  הן מיותרות

שרון גל:  שי?     

שי דדוש: אני רוצה רק לחזק את מה ששרון אמרה בנושא הרישום מול משרד התיירות

שי דדוש:  אנחנו נדרשים להוציא טבלת אקסל יומית עם שמות ותעודות זהות מכל בן-אדם שנמצא כאן במלון, ולעדכן אותה על בסיס יומי

שי דדוש:  אני חושב שלשרון ולצוות שלה לקח כמה ימים טובים עד שהייתה טבלה, זה היה בדיוק בימים הראשונים של ההתארגנות

שי דדוש:       מבחינתנו כל ההתעסקות סביב הדבר הזה גוזלת הרבה מאוד זמן ואנרגיה, גם משרון

שי דדוש:  אני הייתי שמח, כמו ששרון אומרת, אם בקהילות מאורגנות – שרון יכולה לתת דיווח שמי – יסתיים הנושא הזה

שי דדוש:  בשונה מערים ששם זה קצת יותר מורכב, אני חושב שצריך לנסות להחריג את הקיבוצים

שרון גל: אני אגיד עוד דבר - -      

יצחק פינדרוס: בסדר, אני אגיד - -      

שי דדוש: כן

יצחק פינדרוס: אני עוד מעט אדבר על - - - אני הייתי בארבעה דיונים על הנושא הזה, אני מכיר

שי דדוש: כן

יצחק פינדרוס: אני מבין את מה שאת אומרת, אבל אני עוד מעט אסביר גם את הצד השני, ונראה איך אנחנו מגשרים ביניהם

יצחק פינדרוס:   - - -      

שרון גל: אז אני אגיד דבר אחרון, ברשותך

שרון גל:  מדינה היא כמו טיטניק ענקית

שרון גל:  עד שמזיזים את ההיגוי ועד שהספינה מתחילה לזוז, אנחנו כבר חייבים להיות במקום אחר

שרון גל:       אני אתן את הדוגמא של בית הספר

שרון גל:  כשהבנו שלוקח זמן עד שיגיעו המבנים היבילים הבאנו את האוהלים

שרון גל:  השכירות של האוהלים האלה עולה לנו הון

שרון גל:  אז לא חיכינו, ואנחנו מימנו את זה מכספנו, ואנחנו משיגים כל מיני תרומות וכולי עבור חלק מהדברים

שרון גל:  תסמכו עלינו, על הנהגות הישובים

שרון גל:  תשחררו לנו את התקציבים

שרון גל:  אם היינו יודעים שיש לנו תקציבים אולי היינו יכולים לנווט את זה קצת אחרת - -      

שי דדוש: גמישות מסוימת

שרון גל: היכולת שלנו להזיז את הספינה היא הרבה יותר מהירה

יצחק פינדרוס: 	- - -      

קריאה: כן, - - -      

יצחק פינדרוס: בוועדת חינוך, אתה היית - - -      

קריאה: אני לא הייתי בוועדת חינוך - - -      

יצחק פינדרוס: - - - ועדת חינוך

בנימין הלוי: בנימין גל, דובר הוועדה

בנימין הלוי:  שאלה קטנה שלי, כמה אנשים בחרו לעזוב את המלון ולקחת את המענק היומי שהם מקבלים מצד הממשלה? או שכל הקהילה ב-100% נשארה כאן במלון?     

שרון גל: לא ב-100%, אני גם אגיד שלא כולם הגיעו

שרון גל:  95% מהקהילה הגיעה לכאן מלכתחילה

שרון גל:  בלי קשר למענק, יש לנו מספר בודד של משפחות שבשבוע האחרון יצאו מכאן

שרון גל:  משפחות צעירות, אימהות עם הרבה ילדים שקשה להן, אז הן יצאו לתקופה מסוימת

שרון גל:  במקביל אנחנו אומרים לאנשים הללו שמבחינתנו הם יכולים לחזור בכל רגע שירצו

שרון גל:  יש כאלה, אבל לא רבים

שרון גל:  בעיקר חבר'ה צעירים

יצחק פינדרוס: אני אתייחס לשני חלקים

יצחק פינדרוס:  דבר ראשון, טבלאות האקסל לא הולכות להימשך ככה, ומלבד המעבר הזה יש גם את החוזר החדש שנחתם ב-13 לחודש

יצחק פינדרוס:  בניגוד לקהילות, את מדברת על היערכות ל-250,000 מפונים כאלה

שרון גל: ברור

יצחק פינדרוס: אלו המספרים, זאת האמת

יצחק פינדרוס:  250,000 מפונים, עם מערכות של בתי מלון

יצחק פינדרוס:  לא כולם היו כמו המקרים שאת מתארת

יצחק פינדרוס:  אני אגיד בכנות, - - - הייתי גם באילת ובעוד מלונות, שמענו את הדברים ולא כולם באותה סיטואציה, לא כולם באותו מקום

יצחק פינדרוס:  אתה מגלה מלונות שהם חצי ריקים, ואתה מגלה שהאנשים שהגישו בקשה לפינוי עצמי ואנשים שמתארחים במלונות הם אותם אנשים

יצחק פינדרוס:  ומדובר ב - -      

שרון גל: כן, הבנתי שיש 20,000 כאלה

יצחק פינדרוס: יפה

יצחק פינדרוס:  20,000 זה לא איזשהו מספר

שרון גל: לא לא - -      

יצחק פינדרוס: אם היו 10 אנשים או 100 אנשים - -      

שרון גל: לא, זה אירוע

יצחק פינדרוס: או 500 איש אתה אומר "תשמע זאת תקלה"

יצחק פינדרוס:  כשאתה מדבר על 20,000 אלף זאת מסה קריטית

שרון גל: בטח

יצחק פינדרוס: ולכן זה מורכב כמדינה

יצחק פינדרוס:  בסוף מגיע החשב הכללי של האוצר והוא חייב להתייחס ל-250,000

יצחק פינדרוס:  הוא לא יכול להתייחס ל-1,000 של סעד - -      

שרון גל: ברור

יצחק פינדרוס: ועוד 1,000 של בארי ועוד 1,000 של כפר עזה

יצחק פינדרוס:  ואני לא רוצה להגיד לך גם שיש רשויות מקומיות יותר מאורגנות

יצחק פינדרוס:  בסדר? כמו שדרות

יצחק פינדרוס:  ויש רשויות פחות מאורגנות, בלי להיכנס לשמות

יצחק פינדרוס:  אבל זאת המציאות

יצחק פינדרוס:  ולכן, קודם כל, למדינת ישראל כמדינה לא הייתה רשימה

יצחק פינדרוס:  לאף משרד לא הייתה, אף אחד לא ידע איפה נמצא מי

יצחק פינדרוס:  אני מקווה שאתמול אחר הצהריים סוף סוף הייתה רשימה ראשונית

יצחק פינדרוס:  לכן לא הייתה ברירה

יצחק פינדרוס:  זה דבר אחד

יצחק פינדרוס:  העניין השני הוא שהיינו טריוויאליים

אודי זיכרמן: והתופעות

יצחק פינדרוס: ואני אומר את זה עכשיו - -      

אודי זיכרמן: אנשים שעזבו מלונות, הלכו - -      

יצחק פינדרוס: כן

יצחק פינדרוס:  לא, אבל לא הייתה רשימה בכלל

אודי זיכרמן: בלי להגיד לפני למלון, ו - -      

שרון גל: כן

יצחק פינדרוס: לא הייתה רשימת בסיס שאתה יכול להתנהל מולה

יצחק פינדרוס:  נמצא פה משרד ראש הממשלה, הוא גם יגיד לך את זה

יצחק פינדרוס:  זה לא טריוויאלי שמי שמנהל את האירוע בסוף זה משרד התיירות

שרון גל: נכון

יצחק פינדרוס: בראש שלי זה היה - - - או משרד הרווחה

יצחק פינדרוס:  איך משרד התיירות נכנס לעניין? ובאמת, את יודעת, צריך להתארגן כמו שאת אומרת - - - בא שר חזק ועשה את העבודה, אבל הוא צריך לכסות את עצמו גם כשהוא עומד מול השאלות שהוא נשאל

יצחק פינדרוס:  כששואלים אותו "אדוני, איך יכול להיות שאתה מבקש על עוד 20,000?" בשלב מסוים זה היה כמעט 50,000, זה ירד ל-20,000 טפו טפו אחרי בדיקות חוזרות

יצחק פינדרוס:  הוא צריך לתת תשובות, ולכן אני מקווה שאחרי החוזה של ה-13 לחודש ירד איזשהו רוגע

יצחק פינדרוס:  ואני גם אומר לך, שתדעי, התפנו שישה או שבעה אלף חדרים בשבוע האחרון

שרון גל: כן

יצחק פינדרוס: קורה מה שקורה, אני מקווה שזה ייתן מענה

יצחק פינדרוס:  אני אשמח לשמוע ממשרד החינוך

יצחק פינדרוס:  אמרתי את זה בתחילת היום ואני אומר שוב, אנחנו שואלים את שר החינוך את אותה השאלה

יצחק פינדרוס:  איפה משרד החינוך עומד? היא צריכה להרגיש שמשרד החינוך מתחבר לעניין מציאת הפתרונות היצירתיים תוך כדי הליכה

יצחק פינדרוס:  איפה משרד החינוך הגדול?      

תומר אושרי: תקן אותי  - - - אם אני טועה, אבל מתחילת הדרך - -      

לאה גינסברג: משרד החינוך איתנו מהשבוע הראשון

יצחק פינדרוס: לא לא

יצחק פינדרוס:  מבחינה תקציבית אני שואל

יצחק פינדרוס:  זה לא הוא, אני - - - אמרתי, זה לא אישי

יצחק פינדרוס:  בסוף הרי משרד החינוך היה צריך להעביר למחלקת החינוך בשדות נגב כסף לאוהלים או כסף למלונות

יצחק פינדרוס:  מה זה משנה?     

קריאה: אם זה מה שצריך אז זה מה שצריך

קריאה: כסף ואז שהיא תחליט מה לעשות עם זה

יצחק פינדרוס: כן

יצחק פינדרוס:  כן

יצחק פינדרוס:  מה זה משנה איך?     

תומר אושרי: שבוע שעבר קיימנו פגישה כאן עם מנכ"ל המשרד

קריאה: עם המנכ"ל

תומר אושרי: ועם מנהל מחוז, ואני אגיד את מילת הקסם - - - כדי לסגור בדיוק את הסיפור הזה של האוהלים, ואנחנו נותנים לזה מענה

יצחק פינדרוס: גם מיזוג האוויר לצורך העניין

קריאה: נותנים לזה מענה

יצחק פינדרוס: אם מנהל המלון צריך לממן את זה, גם עם טוב ליבו, בסוף אתה מבין שזה פוגע, הוא יסתבך כשהוא צריך להגיש רשימות

יצחק פינדרוס:  בסוף זה משחק כלים שלובים

יצחק פינדרוס:       אני אמרתי בהתחלה למשרד התיירות, אתם תנהלו משא ומתן קשוח עם התאחדות המלונות ותורידו את המחיר, תאמינו לי בסוף - - - יצא מזה - - - זה יגיע בצד השני ממישהו אחר

יצחק פינדרוס:  זה לא יעזור הרי, בסוף הם ייקחו מקרן הפיצויים על זה שהם הפסידו

יצחק פינדרוס:  אתם משחקים בנדמה לי, זה אותו כסף, בסוף מישהו צריך לראות את הראייה ההוליסטית

יצחק פינדרוס:  בסוף זה צריך להתחבר

יצחק פינדרוס:  אז אם אתה אומר שיש תשובה ממשרד החינוך - - - ?     

תומר אושרי:  יש תשובה, התשובה היא שאנחנו מממנים את האוהלים

תומר אושרי:  לגבי המזגנים אנחנו צריכים לבדוק

יצחק פינדרוס: אני מציע לבדוק את זה, בטח אם נשארים פה עוד חודש וחצי, שזו ההערכה המינימלית, בסדר? אמרתי את זה גם קודם

יצחק פינדרוס:  ההערכה המינימלית - - -      

שרון גל: אז אני רוצה לדבר על זה

שרון גל:  אנחנו בחודש וחצי הראשון נכנסנו לרמה תפקודית מאוד מאוד גבוהה, כי הבנו שזה מה שצריך כרגע כדי שנוכל להרים את הראש

שרון גל:  השבוע התחלנו, במהלך של שיח קהילתי, לדבר על היום שאחרי

שרון גל:       קהילת סעד שונה משמונה הקהילות החברות שלנו שלא יכולות לחזור הביתה, אנחנו לא נדרשנו לתת פתרון ביניים

שרון גל:  אנחנו רוצים לחזור הביתה

שרון גל:  כהנהגה אני אומרת, שברור לנו שבמסגרת הרצון לחזור הביתה יש מנעד בין אלו שרצו לחזור כבר אתמול, לבין אנשים שעוד לא מסוגלים בכלל לשאת את המחשבה

שרון גל:       קיימת הרי אי וודאות מאוד גדולה לגבי הזמן, ואתה אומר חודש וחצי לפחות, וההבנה כמה זמן עוד נהיה כאן ומתי נוכל לחזור הביתה היא קריטית

שרון גל:  כי אם אנחנו נצטרך להיות כאן עוד ארבעה-חמישה חודשים, אז אנחנו נחפש מקום אחר

שרון גל:  כי לגור בתוך מלון זאת פגיעה אנושה בתא המשפחתי

שרון גל:  עם כמה שאנחנו מנסים לייצר פתרונות, בסופו של דבר חדר המלון הוא גם חדר המיטות וגם חדר הילדים וגם הסלון וגם אזור אירוח וגם הכל

שרון גל:  כמות הורים שחזרו כאן להדרכה הורית היא לא נורמלית

שרון גל:       אמרתי במנהלת תקומה כשהציגו לנו את התוכנית האסטרטגית שהיא רחבה, עמוקה ומקיפה, אבל בסוף אם המשפחות יהרסו ויפגעו לא יהיה מי שיחזור

שרון גל:  לכן אנחנו צריכים להבין עוד כמה זמן אנחנו נוכל לחזור הביתה, אף אחד לא אומר לנו סדר גודל של זמן

שרון גל:  מה יהיה ביום שאחרי? אנחנו עכשיו כקהילה עושים בירור קהילתי, אנחנו מאוד מאמינים בכוחות שעולים מתוך הקהילה ובמנהיגות ההשתתפותית

שרון גל:  בנינו תכנית אסטרטגית, עכשיו אנחנו מדייקים אותה עם הקהילה ונציג אותה למנהלת תקומה

שרון גל:  ברור לנו שאנחנו במציאות משתנה תוך כדי תנועה

שרון גל:  אנחנו נדרשים לגמישות מחשבתית פסיכית, אבל בסוף אנחנו רוצים להבין לאן זה מכוון

שרון גל:       דבר אחרון, כשמדברים על ביטחון ותחושת ביטחון, אלו שני דברים שונים

שרון גל:  איך יראה הביטחון הזה? אנשים שהגיעו לגור בנגב המערבי באו לעשות התיישבות

שרון גל:  ויש הסכם בלתי כתוב – או כן כתוב – של המדינה עם המתיישבים, שהתיישבות הולכת עם ביטחון

שרון גל:  והמדינה לא עמדה בהבטחה שלה לביטחון

שרון גל:  הפגיעה הזו בביטחון, יחד עם הקונספציה שבמשך שנים אמרו לנו, התרסקה לכולנו בפרצוף

שרון גל:  אני לא יודעת איך יראה הביטחון ביום שאחרי, אבל תחושת הביטחון היא משהו שיהיה קשה מאוד לבנות אותה ולהקים מחדש

שרון גל:  זה נאמר בהקשר למשפחות הצעירות, אבל אחרי שקיימנו מעגלי שיח אתמול הבנו שגם הוותיקים, תושבים שזו הפעם הראשונה בחייהם שהם יוצאים מקיבוץ סעד, גם במלחמות או סבבים קודמים, ולא ממש ברור להם איך חוזרים הביתה ואיך מרגישים ביטחון

שרון גל:      אמרה לי אחת האימהות "אמרתי לילדים שלי שיהיה צבע אדום

שרון גל:  אמרתי לילדים שלי שיהיו טילים

שרון גל:  הבטחתי להם שלא יגיעו מחבלים"

שרון גל:  השבר הזה הוא קשה

שרון גל:  קשה מאוד

שרון גל:  אז כדי שאנחנו נוכל לחזור הביתה, כי אנחנו רוצים לחזור וליישב את הנגב המערבי ולהפריח אותו, ולהמשיך לצמוח ולהתחדש, אנחנו צריכים שהמדינה תגיד לנו איך עושים את זה

שרון גל:  אנחנו צריכים שהמדינה תהיה איתנו, ותאפשר לנו את הפתרונות שאנחנו יודעים לעשות

שרון גל:  ביחד עם המועצה האזורית שלנו ועם המועצות האזוריות בכלל, עם הרשויות המקומיות, ולקצר לנו את הטווחים

שרון גל:  אבל אנחנו צריכים קצת ודאות

יצחק פינדרוס: אז אולי אני עכשיו אחזיר לך על מה שהתחלת - -      

שרון גל: יאללה

יצחק פינדרוס: אמרו שהקדוש ברוך שמר על סעד, ואת אמרת שהגיבורים שמרו על סעד, אז - - - עכשיו  - - - הסוף - - - 

יצחק פינדרוס:  - - - את כולנו

יצחק פינדרוס:  את יודעת, אתם לא שומעים בכנסת מה, - - - נבטיח לכם שקבינט המלחמה אין לו שום מושג מה קורה פה מחר בבוקר

יצחק פינדרוס:  אני לצערי הרב אומר את זה כמי שמכיר את המערכת, ומי שמכיר אותי יודע שאני אומר את זה לא מהיום, אמרתי גם לפני 20 שנה ולפני 30 שנה

יצחק פינדרוס:  ברור שאף אחד לא הולך לחיות על הקונספציה - - - זה הדבר היחידי הוודאי

יצחק פינדרוס:  אף אחד לא הולך לחיות על הקונספציה שהייתה

יצחק פינדרוס:  צה"ל לא הולך לצאת מצפון הרצועה בשנה הקרובה

יצחק פינדרוס:  אין בכלל דיון על זה, זאת אומרת זה לא משהו שעולה אפילו ב - - - באוויר

יצחק פינדרוס:  התפיסה תהיה על בסיס הדבר הזה

יצחק פינדרוס:  את מדברת על סעד - - - בצפון הרצועה - - - בשנה הקרובה וזה ברור ונכון

יצחק פינדרוס:  סעד הוא באופן יחסי הכי - - - פחות נפגע

יצחק פינדרוס:  היום כל הכבישים לבארי סגורים, נסעתי לפני שבועיים דרך סעד

שרון גל: נכון

יצחק פינדרוס: המקום היחיד שנותנים לך לנסוע דרכו

יצחק פינדרוס:  משם אתה נוסע

יצחק פינדרוס:  ולכן באופן יחסי זה יהיה תלוי בכם מתי תחזרו

יצחק פינדרוס:  אמרתי שמבחינת המדינה, באופן כללי, ההערכה היא שבכל מקרה החוזה עם בתי המלון הולך להיות לפחות עד ה-31 בדצמבר

שרון גל: כן

יצחק פינדרוס: אני מדבר גם מול תושבי אשקלון ושדרות, הם צריכים לדעת עד מתי יש להם חדר במלון

יצחק פינדרוס:  את שואלת אותי מתי אתם תחזרו

יצחק פינדרוס:  זה מאוד יהיה תלוי ב - - - כמו שאמרת, זה יהיה תלוי בכם

יצחק פינדרוס:       עכשיו, לענות על התשובה איך עונים לילד שאמרו לו "לא תהיה חדירה" והייתה חדירה? אז אני אומר ברצינות, הייתי ראש - - - היה - - - אני חששתי כל יום - - - מי שמכיר יודע, כל יום קמתי בבוקר ואמרתי ברוך השם לא הייתה חדירה

יצחק פינדרוס:  כל לילה הלכתי לישון בפחד שהולכת להיות חדרה, והיה לי - - - שהציץ על הגדר שם

יצחק פינדרוס:  הייתי בורח לשם הרבה כדי להסתכל אם אולי עכשיו יש חדירה, לצערי הרב אני מכיר את התחושה הזאת

יצחק פינדרוס:  אני לא יכול להגיד לך איך עונים לילד

יצחק פינדרוס:  אבל כן, צה"ל לא הולך להיות על הגדרות, הוא הולך להיות בפנים

יצחק פינדרוס:  הוא הולך להיות בעיר עזה

יצחק פינדרוס:  אני לא יודע אם את יודעת, אבל כל האזור של צפון הרצועה היום חרב

שרון גל: כן

יצחק פינדרוס: הוא פשוט משטח פחות או יותר, מי שמכיר

יצחק פינדרוס:  אז גם טכנית יהיה להם מאוד מאוד קשה לחזור להיות שם על הגדרות, ולכן באופן יחסי זה יהיה תלוי בכם בסופו של דבר מתי לחזור

קריאה: אני רוצה להוסיף משהו שאני בטוח שגם אתה מסכים איתו

קריאה:  אני מאוד בעד השיח שאת מקיימת עם התושבים ואת הקול שבא מהמקומי אלינו, כדי שגם אנחנו נבין מה אתם צריכים

קריאה:  את שואלת מה אנחנו נותנים, וזאת שאלה לגיטימית, חד משמעית

קריאה:  אבל גם מה אתם צריכים שניתן, כדי שיהיו לכם לא רק ביטחון אלא גם תחושת ביטחון, כמו שאמרת

קריאה:  ואת האפשרות לחזור מתי שאתם תחליטו לחזור

קריאה:       אנחנו צריכים להבין מכם מה צריך, בין אם דרך הוועדה או דרכנו ישירות, מה שאת רוצה, אנחנו פה בשביל זה

יצחק פינדרוס: עכשיו אני מבין שאתם בדיוק כמונו, מודעים לזה שזה נראה על פניו שבתוך כמה ימים, אם לא יהיה שינוי מהותי, הולכת להיות הפסקת אש של כמה ימים, מה שאומר שגם אחר כך לא יהיה מה שיש כרגע

יצחק פינדרוס:  כל אחד מבין את זה ושלא  - - - חי בפנטזיה

יצחק פינדרוס:  עיקר המערכה הולכת לעבור לצפון

יצחק פינדרוס:  זה על פניו מה שנראה כרגע, אבל עוד פעם, זה נתון לשינוי

יצחק פינדרוס:  אז אני אומר שוב, לא רק - - - אני רוצה שתעזרי לנו כוועדה להציף מהשטח איפה הבעיות, וברגע שנראה שמדובר בבעיה יותר מערכתית נכנס ועדה, לא בעיה - -      

שרון גל: בסדר גמור

יצחק פינדרוס: אתי והצוות שלה אלופים בלטפל בזה

אתי שבתאי: שרון

שרון גל: בסדר גמור

יצחק פינדרוס: תודה רבה

קריאה: תודה רבה     

שרון גל: תודה רבה

קריאה: רבותיי, לרדת למטה לאוטובוס, אנחנו עוברים למלון Enjoy

אתי שבתאי: ל-Enjoy

אתי שבתאי:          (סיור במלון Enjoy)         

אילנית קדוש: השבוע הראשון שקיבלנו אותם היה ממש קשה נפשית

אילנית קדוש:  חשוב לציין שמי שהגיע דרך קיבוץ מגן הגיע בצורה מסודרת

אילנית קדוש:  מי שהגיע דרך שדרות הגיע בכאוס אחד שלם, אף אחד לא ידע מי נגד מי, לאן הולכים, יש חדרים, אין חדרים

אילנית קדוש:  כאוס אחד גדול

אילנית קדוש:  לאט לאט התיישרנו והגענו למצב שכולם נקלטים בצורה מסודרת, עם כמות - - - שהכל יהיה אצלנו מעודכן כמו שצריך ולפי מה שצריך

אילנית קדוש:  ההתנהלות במלון - - - כל השטחים הציבוריים, כל האולמות, המשרדים שלנו

אילנית קדוש:  כל הצוות שיצא לחל"ת מיועדים לחינוך גם לשדרות וגם לקיבוץ מגן, אם זה משרדים שהם הביאו ועובדים פה מרחוק

אילנית קדוש:  יש לנו מגרש ספורט שבנו בו אוהלים לטובת קיבוץ מגן

אילנית קדוש:       סליחה שאני אומרת כל פעם קיבוץ מגן, אבל ההתנהלות של קיבוץ מגן הייתה מסודרת מהשבוע הראשון, ולשדרות לצערי הרב לא היה לא אבא ולא אמא, וכל הזמן היה צריך לחפש מה עושים ואיך מתקדמים לטובת התושבים

אילנית קדוש:  זה בגדול

אילנית קדוש:       אנחנו נותנים להם עכשיו מענה, בכל קומה שמנו להם מכונת כביסה ומייבש

אילנית קדוש:  כמלון אנחנו היינו מכבסים להם כל פעם שביקשו, בהתחלה זה היה כל יום, אבל זה יצר קושי פיזי ותפעולי

אילנית קדוש:  צמצמנו את זה לשלושה ימים

אילנית קדוש:  כמובן שהכל היה ללא תשלום כהירתמות של צוות מהמלון

אילנית קדוש:       אנחנו נעשה לכם סיור קטן בשטחים הציבוריים של המלון, ואחר כך - -      

יצחק פינדרוס: ניפגש לשבת - - -      

קריאה: לשבת על - - -     

אילנית קדוש: כן

אילנית קדוש:  אוקיי, אז אנחנו ניפגש אחר כך - - -      

יצחק פינדרוס: - - - צוקית

אילנית קדוש: עם קרין

אילנית קדוש:  אז בואו נתחיל כאן באולמות - -      

יצחק פינדרוס: כן, בבקשה

יצחק פינדרוס:  אנחנו אחרייך

אילנית קדוש: התחלנו לתלות את התמונות של החטופים - - - בהמשכים

יצחק פינדרוס: וואו

אילנית קדוש: בשבוע-שבועיים הראשונים היה לנו כאן חדר תמונות ענק, ודאגנו להביא אליו אנשים

אילנית קדוש:  כולם היו תורמים - - -

אילנית קדוש:  כרגע זה מיועד לשדרות

אילנית קדוש:  אם אתה רואה - - -     

קריאה: שלום

יצחק פינדרוס: שלום

אילנית קדוש: ציוד כמו שצריך

אילנית קדוש:  ומותאם למה שהם צריכים

אילנית קדוש:  נכון שיש להם חינוך מחוץ למלון, אבל עדיין

אילנית קדוש:  לשבת ככה ללא שולחנות, ללא כיסאות, זה לא - -      

קריאה: זה גם משהו

קשת: אלו הכיסאות שאני יכולה לספק

אילנית קדוש: היא תושבת שדרות שלקחה פיקוד על המקום

אילנית קדוש:  היא לא מחנכת

קשת: נעים מאוד, קשת 

קשת:  נעים מאוד

יצחק פינדרוס: שאלתי אותה איך החמ"ל של - - - עובדים איתכם?     

קשת: איך החמ"ל של, לא, מה? מקליטים אותי?     

יצחק פינדרוס: של עיריית שדרות

יצחק פינדרוס:  לא לא, זה לא ראיון עיתונאי, זה הפרוטוקול של הכנסת

אילנית קדוש: לא לא לא, זה רק כדי שהם יזכרו

קריאה: זה לכנסת

קריאה:  של הכנסת

יצחק פינדרוס: הפרוטוקול של הכנסת

אילנית קדוש: זה הפרוטוקול

יצחק פינדרוס: זה לא עיתונאי, זה רק של הכנסת

קשת: אוקיי

קשת:  לא לציטוטים, העירייה לא - -      

יצחק פינדרוס: לא נמצאת פה

קשת: לא נמצאת פה

קשת:  רק עכשיו

קשת:  את המקום הזה הקמתי מהיום שהתחלנו פחות או יותר, אולי שבוע אחרי, כל מה שיש כאן הגיע על ידי תרומות של אנשים אחרים, כל הדברים הגדולים - -      

יצחק פינדרוס: מנהלת המתנ"ס שלכם לא בקשר, זאת שמנהלת למטה, במלון - -     

קשת: אז זהו

קשת:  הכל הוקם על ידי תרומות, כל מה שיש פה, מהציוד - -      

יצחק פינדרוס: זה הבנתי

יצחק פינדרוס:  אבל אני מדבר על היום, אחרי חמישה שבועות

קשת: עכשיו

קשת:  רק בשלושה ימים האחרונים העירייה נכנסה לתמונה, ורק עכשיו מתחילים לעשות מיפוי של כמה ילדים יש, אילו שנתונים, גילאים, להבין מה צריך

קשת:  כבר שבוע אנחנו בוחשים בזה אחרי שהיה כאן חבר כנסת אחר, מישהו שקלים, סליחה - -      

יצחק פינדרוס: אושר שקלים

קשת: אושר שקלים

קשת:  והוא התחיל ופנה למשרד החינוך לגבי חוסר המענה

קשת:  יש פה כמות גדולה של ילדים שלומדים במרכז למידה - -      

יצחק פינדרוס: כמה ילדים יש פה?     

קשת: בגן עצמו ספציפית - -      

יצחק פינדרוס: לא, במלון

אילנית קדוש: במלון יש 250, עד גיל 17-18

קשת: כן

יצחק פינדרוס: לא, אבל אני שואל על שדרות, לא של מגן

קשת: של שדרות

אילנית קדוש: אין לי את הפילוח של שדרות, אני לא - -      

קשת: אני יכולה להגיד לך שאני עובדת כרגע על הרשימות של הגנים, נכון לעכשיו מגיל 0 עד גיל 6 יש לי כאן 28 ילדים

קשת:  במרכז הלמידה יש את אילנה, אילנה את יכולה לעזור לי, כמה ילדים יש לך במרכז למידה? בגדול

אילנה: לא יודעת, - - - על-יסודי היו לנו 17 תלמידים שבאים און אנד אוף - -      

קשת: על יסודי

קשת:  רק תיכונים

אילנה: וביסודי, שגם לא התכוונו שהוא יהיה יסודי, יש לנו בערך 20 ילדים

קשת: יש כמות ילדים מאוד גדולה במלון

קשת:  רק עכשיו איכשהו מנסים באמת לתת מענה, רק לפני יומיים הייתה כאן עידית ומנהל בית הספר, לנסות לשכנע את ההורים שיגיעו, שיעשו משהו

קשת:  עד עכשיו לא היה פה שום מענה מצד העירייה, הם רק עכשיו התחילו רישומים של מי בכלל נמצא כאן

קשת:  אין להם מושג אפילו מהילדים, מהמשפחות, מי נמצא ומי לא נמצא

קשת:  אז הם ביקשו מאיתנו בתור המתנדבים הקיימים להוציא רשימות מהמלון, לעשות הצלבות, לבדוק, מי כן הולך לבית ספר - -      

יצחק פינדרוס: את רואה, בסוף זאת התוצאה של הרישום

קשת: כן

קשת:  אני מהבוקר יושבת על המחשב מול הרשימות של המלון, לבדוק כמה ילדים יש, להתקשר להורים, מה השנתונים, מה הגילאים, כי בפועל לאף אחד אין רשימה מסודרת של מי נמצא פה באיזה בית ספר, באילו גנים, כלום

קשת:  אני עכשיו מתחילה לעשות את זה ממש מאפס

קשת:  כשאנחנו כבר חודש וחצי בתוך המלחמה

יצחק פינדרוס: אתי, זה משהו שנצטרך לעשות בוועדה כבר שבוע הבא, נושא הרישום נגמר

יצחק פינדרוס:  ואם הוא נגמר, מה קורה עם העיריות, עם עיריית שדרות למשל

יצחק פינדרוס:  בסדר גמור

אתי שבתאי: אבל זה קשור לרשות, לא?     

קשת: אז זה מה שאמרתי - -      

יצחק פינדרוס: עוד פעם, הרשות - -      

קשת: שגם לרשות אין את זה

יצחק פינדרוס: לרשות גם אין רשימה

קשת: הרשות - -          

אילנית קדוש: אני הוצאתי להם ביום ראשון שהייתי פה, ראשון או שני

אילנית קדוש:  הוצאתי רשימה לפיקוד, הרשות גם יושבת שם, גלית למשל שהייתה איתנו

אילנית קדוש:  לפחות מיום ראשון האחרון, נניח

אילנית קדוש:  אוקיי?     

אתי שבתאי: יש רשימה - -      

יצחק פינדרוס: זאת השאלה, שלושה ימים אחרונים - - - היא ממלאת

אילנית קדוש: רשימה שמית עם גילאים, עם הכל

קשת: יש רשימה של המלון?     

אילנית קדוש: יצאתי עם המנהלת של המלון - - - ראשון בערב

קשת: אני יכולה לספר לך שגם עידית, המנהלת של הגנים כאן, הייתה אתמול עם המפקחת של משרד החינוך שבעצמה, באופן אישי, ביקשה לעשות רישומים מסודרים יותר

קשת:  יש ילדים שבכלל לא רשומים לא ברשימות של העירייה ולא של משרד החינוך

קשת:  הם נמצאים רק במלון

קשת:  אני באופן אישי מצאתי שלושה כאלה

קשת:  הסינכרונים בין הרשימות הם לא מעודכנים ולא מחוברים למה שקורה בפועל

יצחק פינדרוס: כמה חדרים יש לך פה? למנהלת של המלון, שהם משדרות

קשת: 115 של תושבי שדרות

יצחק פינדרוס: כמה של שדרות?     

קשת: 115 חדרים במלון הספציפי הזה

אתי שבתאי: כל משפחה מקבלת חדר אחד?      

קשת: זה משתנה, תלוי בכמות הילדים

קשת:  אם זו משפחה עם חמישה ילדים אז הם קיבלו שני חדרים

קשת:  אם זו משפחה עם שלושה ילדים קיבלו חדר אחד

קשת:  זה - -      

אילנית קדוש: - - - חדר אחד

קשת: עוד שאלות?     

יצחק פינדרוס: טוב

קשת: בגדול מבחינת - -      

יצחק פינדרוס: תודה

יצחק פינדרוס:  כל הכבוד

קשת: זה מבחינת החינוך, מבחינת כל התרומות הנוספות לא הגיע אלינו שום דבר מצד העירייה

קשת:  טואלטיקה למשל

קשת:  אנחנו המפונים הראשונים, לפחות אני, אני הגעתי לכאן ב-11 באוקטובר בלי כלום

קשת:  הגעתי לכאן בלי כלום

קשת:  אם לא היו פה אנשים טובים שנרתמו לעשות את הדברים באופן עצמאי, לא יודעת איך היינו שורדים פה

יצחק פינדרוס: - - - כל הכבוד לך

קשת: באהבה ענקית

יצחק פינדרוס:  ואנחנו באמת נפנה לשדרות כדי להבין מהם איפה הפערים

אודי זיכרמן: כן

יצחק פינדרוס: תודה

קשת: תודה לכם

קריאה: נמשיך

קריאה:  תובילי

קריאה: אמרתי חוצפנית ברמה גבוהה

קריאה: לא רוצה לשמוע - - -     

קריאה: זה פשוט מדהים, כי היא עשתה - -      

קריאה: אני פשוט גירשתי אותה מהמלון

קריאה: - - -      

קריאה: כי היא באה והתחילה - - - האשמות על המלון, שאנחנו לא בסדר, - - -      

יצחק פינדרוס: זה המילים - - - בביקור של סגן מבקר המדינה האחרון

יצחק פינדרוס:  - - -      

קריאה: הכל תרומות של אנשים

קריאה:  אנחנו כל היום - - - כל היום - - - 

קריאה:  אנשים הגיעו לפה בלי נעליים, בלי תחתונים, בלי קסמי אוזניים, בלי שום דבר, כלום כלום כלום

קריאה:  לא היה לנו מענה לשום דבר

קריאה:  האמירה היא פשוטה - -      

יצחק פינדרוס: עכשיו אתם, במערכת החינוך - -      

קריאה: אתה בחמישה כוכבים, שלוש ארוחות ביום, אני לא צריך לדאוג לך כלום, ב-10 בחודש קיבלת משכורת ופה זה נגמר

קריאה:  המדינה נתנה לך 1,000 שקל לראש, תדאגו לעצמכם

קריאה:  מה, בבית לא הייתם קונים דברים? לא

קריאה:  מה לעשות

קריאה:  יש לנו כבר בבית הכל, ברחנו

קריאה:  ברחנו כמו מטורפים תחת אש

קריאה:  וזו ההתנהלות

קריאה:  זו ההתנהלות

קריאה:  כולם יציירו לך שהכל יפה והכל נחמד

קריאה:  אני מנסה לפתוח כאן פעוטון כבר שבועיים

יצחק פינדרוס: מה עם מערכת החינוך שפתחו במלון - - - ?         

קריאה: אנחנו הולכים

יצחק פינדרוס: מה?     

קריאה: אנחנו הולכים ולוקחים את הילדים, חלק מהילדים לא רוצים ללכת כי עד עכשיו המערכת הייתה צולעת

קריאה:  כן לומדים לא לומדים, כן נמצאים לא נמצאים

קריאה:  יש מורות, אין מורות

קריאה:  הכל צולע

קריאה:  ובסופו של דבר, תיקח כל נציג עירייה ותשאל אותו מי נמצא איפה, כמה ילדים נמצאים איפה? באיזה גילאים? אף אחד לא יודע להגיד לך

קריאה:  אנחנו יושבים עושים רשימות לעצמנו

קריאה:  זה ממש ככה

קריאה:       יש פה הורים של שניים-שלושה ילדים שלא יכולים ללכת למלון אחר, לשים כל ילד במסגרת אחרת, במלונות אחרים

קריאה:  אישה עם שלושה ילדים שבעלה במילואים, או אם הוא בצבא או שוטר, מה הם יעשו? אז פתחנו פה פעוטון לעצמנו

קריאה:  אנחנו כבר שבועיים מנסים להשיג ציוד לפעוטון

קריאה:  שבועיים

קריאה:  לפני שלושה ימים הגיעו אלינו, ישבו איתנו והכל, אבל עדיין תעשו לנו רשימות, "תביאו לנו שמות, אם לא יהיו לפחות 24 ילד לא נביא לכם ציוד"

קריאה:  בחייכם

קריאה:  ארבעה שולחנות וקצת כיסאות, מה ביקשנו? שום דבר

קריאה:  והפעוטון מתנהל

קריאה:  אם תלך לשם אתה תראה

יצחק פינדרוס: ראיתי

קריאה: הפעוטון מתנהל על בסיס המתנדבות שלנו, אימהות שלנו שמתנדבות

קריאה:  מעבר לזה שום כלום ושום דבר

קריאה:  שום דבר

קריאה:  לא גורמי הממשלה, לא גורמי העירייה, שום כלום

קריאה:  פשוט כלום

יצחק פינדרוס: לדעתך מה הסיבה שגורמי העירייה לא באים לפה?         

קריאה: למה שיבואו?     

יצחק פינדרוס: לא, אני רואה אותם במלונות אחרים, אני רואה אותם מלא

יצחק פינדרוס:  ראיתי אותם באילת, - - -      

קריאה: יכול להיות

קריאה:  הולכים לאן שטוב, פה לא טוב

קריאה:  להגיד לך - - - לא רוצה לעשות ברכילות ובשטויות, סיפורי אלף לילה ולילה

קריאה:  אני אומר לך מה התושבים מרגישים

קריאה:       אני מוצא את עצמי מתעסק עם תורמים, עושה קניות, מביא הצעות מחיר מול תורמים

קריאה:  אנשים לא מתפנקים, שלא תחשוב

קריאה:  אנשים הגיעו לכאן באמת בלי כלום

קריאה:  וזה שאנחנו מילאנו את הצורך הפיזי, זה יותר לצורך נפשי

קריאה:  עשינו פה שמחת תורה

קריאה:  הגיעו כל נציגי העירייה, עשו תמונות, לקחו את הרגליים והלכו

קריאה:  שום דבר

קריאה:  לא מה נשמע, - - - מאקרו

קריאה:  לטענתם, אם נציג העירייה שלהם נמצא פה, והוא עוזר להביא תרומות, אז זה כביכול העירייה נתנה

קריאה:  אבל - - - זה לא

יצחק פינדרוס: טוב

יצחק פינדרוס:  בסדר גמור

יצחק פינדרוס:  לקחת ממנו את הפרטים - - - לקחנו  - - -       

אתי שבתאי: כן כן, לקחתי

יצחק פינדרוס: יאללה בואו

קריאה: הם באו שני משוגעים לדרוס אותם?     

קריאה: צוות הכוננות הספיק לירות עליהם ולעצור אותם, נהיה קרב של כמה שעות

קריאה:  נפצעו, נהרגו, אבל בגדול ניצחנו, הצליחו להדוף אותם ואחרי כמה שעות מי שנשאר המשיך הלאה, ירדו לכביש הראשי

קריאה:  ואז הגיע הצבא וסגר את האירוע

יצחק פינדרוס: - - - הם הגיעו?     

קריאה: 20

קריאה: מדברים בין 30 ל-40, תלוי מתי

קריאה:  שני טנדרים, אופנועים, חיילים

קריאה:  המון

קריאה:  ואנחנו היינו בסך הכל 15, אבל לא כל הזמן

קריאה:  היו כמה בודדים בהתחלה

קריאה:  לאט לאט הצטרפו עוד ועוד

יצחק פינדרוס: - - - 

יצחק פינדרוס:  בבקשה, אדוני

קרין: אני קרין מקיבוץ מגן, מנהלת הקהילה של מגן במלוןEnjoy , בימים כתיקונם מנהלת משאבי אנוש של קיבוץ מגן

קרין:  אני לא אתחיל מתלונה, אני - -      

יצחק פינדרוס: מי מנהל את הקהילה הקבועה?     

קרין: מנהלת הקהילה בבית שלנו היא הגר ברודץ', שהיא חטופה עם שלושת ילדיה

קרין:  מזכיר הקיבוץ שלנו, גלעד בלאנק, הוא מנהל הלחימה של החטיבה הדרומית ברצועת עזה והוא מגויס בצו 8

קרין:  יש לנו מרכז משק שנמצא בעצם על הקו, מגן וים המלח, כי אנחנו חזרנו להפעיל חלק מהמערכות הכלכליות שלנו, העסקיות, בקיבוץ מגן

קרין:  אז למעשה אני האדם שמתפעל פה את ענייני הקהילה, והם רבים

קרין:  אנחנו כ-400 איש מתוך קהילה של 450 בערך

קרין:  לא, אנחנו פחות מזה כאן, אבל נכון לעכשיו אנחנו מתפעלים מערכות כמעט מהרגע הראשון שהגענו

קרין:       רציתי לפתוח לא בתלונות, אלא בתודות לאילנית ולצוות המלון המדהים שבאמת קיבל אותנו בזרועות פתוחות אחרי אירוע שהוא מאוד מורכב

קרין:  ואני חושבת שקהילת מגן לא תוכל להודות מספיק לאנשים הטובים שבתוך האירוע הזה עשו, עושים וממשיכים לעשות בשבילנו המון

קרין:  באמת אין לי מילים

קרין:  זה לא מובן מאליו בכלל

אילנית קדוש: משתדלים ורוצים לארח אתכם בימים טובים

אילנית קדוש:  לא בתקופה כזאת

קרין: נכון

קרין:  הלוואי שיגיע הרגע שנחזור כתיירים

אילנית קדוש: בעזרת השם זה יגיע

קרין: אנחנו בהשתדלות לקיים פה קהילה קיבוצית כמו שהיינו מקיימים אותה בבית שלנו, במגן

קרין:  מתוך הבנה של אילוצים - -      

יצחק פינדרוס: כמה חטופים יש וכמה הרוגים?     

קרין: לנו יש שני הרוגים, חברי כיתת כוננות

קרין:  שני פצועים וחטופה אחת שבעצם נחטפה מקיבוץ סמוך לנו, מקיבוץ נירים

קרין:  בנוסף לזה יש חברים בקהילה שלנו שאיבדו בני משפחה מדרגה ראשונה, או יותר רחוקה מזה

קרין:  ויש לנו עובדים

קרין:  עובדת שנרצחה, עובדת שנחטפה

קרין:  וגם עובדים ברמות כאלה ואחרות שהתפקוד שלהם לאחר האירוע נפגע ברמה כזאת שאנחנו לא יכולים כרגע להיעזר בהם בכלום

קרין:       אנחנו בכוחות עצמנו מקימים פה את הישוב הכי דומה שאפשר, נקרא לזה, למה שהיינו מקיימים במגן הבית

קרין:  מתוך הבנה אחת שאנחנו חוזרים למגן כקהילה, ומתוך המקום הזה אנחנו מקיימים במלון קהילה שתשוב איתנו

קרין:  אנחנו עושים המון מאמצים שהקהילה הזאת תרגיש כקהילה, שהיא תהיה מוחזקת, שתקבל היענות בענייני רווחה ובריאות

קרין:  יש פה אופרציית חינוך מאוד מורכבת

קרין:  ויש פה אנשים שעברו טראומה, טראומה לאומית, טראומה אישית וטראומה משפחתית

קרין:       השאלה האם חוזרים הביתה למגן זאת שאלה שכל אדם בינו לבין עצמו יישאל וישאל

קרין:  הנחת המוצא שלנו כאמירה דקלרטיבית ניהולית היא כן חוזרים

קרין:  אנחנו מודעים לעובדה שבסוף זה פוגש כל אחד במציאות אחרת, ואנחנו מחכים גם למציאות ביטחונית שתאפשר את זה, כמובן

קרין:  אנחנו - -      

יצחק פינדרוס: פיזית בקיבוץ, כמה בתים נפגעו?      

קרין: בעצם באירוע עצמו, גיסי, שהוא חבר כיתת כוננות, עלה מאוד מוקדם באותו בוקר לגבעה שלטת שנקראת אצלנו גבעת השיח' – יש שם קבר של שיח' עוד לפני שהקיבוץ התיישב שם ב-49' – וראה את השיירה של הטנדרים והאופנועים מגיעה

קרין:  כשהם פוצצו את גדר הקיבוץ הוא פתח עליהם באש

קרין:  בזמן הקפצת כיתת הכוננות הוא בעצם קנה לנו זמן, ויצר איזה הלם מסוים אצל המחבלים שהגיעו

קרין:  כיתת הכוננות הגיעה מאוד מאוד מוקדם וניהלה את הקרב על כמה בתים

קרין:  הם לא הצליחו להיכנס פנימה

קרין:       במשך המון המון שעות כיתת הכוננות שלנו, גם בעלי, גם גיסים שלי והבנים שלהם ועוד, בסך הכל סביב ה-15 איש, זאת כיתת הכוננות שלנו, הם ניהלו את הקרב הזה שם

קרין:  הרבש"צ של היישוב נפגע באופן אנוש באירוע הזה, הוטס להדסה, ביצעו החייאות במסוק, איבד את רגלו

קרין:  יצאנו משעות הקרב האלה בנזק שהוא במונחים סביבתיים לשכננו קטן

קרין:  אנחנו שכנים של ניר עוז

קרין:  בעיניים שלנו ראינו ממגן את כל מה שקורה שם

קרין:  היה עשן שהיתמר שם למשך המון המון שעות

קרין:  אנחנו כמו בית אחד נקי וחף מפגיעות כמעט בתוך שכונה שרופה

קרין:  וזו שאלה האם חוזרים, הרבה מה שיכתיב זה באמת מראה השכונה, אופי השכונה ומי חוזר אליה

קרין:  אז זאת שאלה מורכבת על היום שאחרי, אבל אנחנו עסוקים עכשיו ביום שאנחנו נמצאים בו

קרין:       אנחנו עוד לא יודעים הרבה על העתיד, אנחנו מנסים לשרטט עבור הקהילה של עצמנו כמה שיותר ודאויות קטנות, בינוניות, על הגדולות כרגע אנחנו באמת לא מצליחים להציב עובדות מוגמרות, אבל אנחנו כן משדרים לכל חברי הקהילה שמי שיבחר לא להיות במלוןEnjoy  בזמן הזה או בכל מקום אחר שקהילת מגן תהיה בו בזמן הזה, זה לגמרי לגיטימי ואנחנו מברכים כל החלטה, תומכים בכל החלטה ועוזרים בכל החלטה

קרין:  מתוך הבנה שזה יכול להחזיר חזרה הביתה אנשים בסוף האירוע, לשוב ולהיות חלק מהקיבוץ

קרין:  אנחנו נשמור על קשר גם עם אנשים שלא נמצאים - -      

יצחק פינדרוס: אני אשאל אתכם היום לעוד חודש, חודש וחצי, עד סוף - -      

קרין: ההחלטה - -      

יצחק פינדרוס: עד סוף ה-23, אתם רוצים להישאר במלון Enjoy?     

קרין: אנחנו בעצם עבדנו בשני וקטורים בפרק זמן קצר

קרין:  של חיפוש מרחב חלופי, כמו יתר היישובים הסמוכים לנו, ושל בחינה של ההישארות במלון

קרין:  מתוך הבנה שאנחנו לא יכולים להשפיע על כמות המרחבים הקיימים במדינת ישראל והמציאות הזאת היא מורכבת, עם ישובים שפונו גם מהצפון וגם מהדרום

קרין:  בשביל הקהילה שלנו, אנחנו זקוקים לוודאויות

קרין:  לא לעוד ספקות

קרין:  עצם הדיון האם יוצאים ואיך יוצאים ולמי זה יותר מתאים ולמי זה פחות, וסקטוריאליות כזאת של גילאים או צרכים, החלטנו כהחלטה פנימית שלנו למקד את המאמצים בהישארות ב-Enjoy בתנאים הטובים ביותר עבורנו

קרין:  חלק מהעניין הוא פתיחת בתי הספר, היסודי נפתח השבוע והחטיבה והתיכון נפתחו כבר בשבוע שעבר

קרין:  אלו בעצם בתי הספר שלנו מהבית, היסודיים, התיכון והחטיבה

יצחק פינדרוס: בבית הספר הספר שלכם קיים בנפרד, או במועצה האזורית?     

קרין: הכל תחת המועצה האזורית

יצחק פינדרוס: לא, לא - - - השאלה אם אתם - - - לעוד קיבוץ - - -      

קרין: יש לנו שלושה בתי ספר יסודיים, ובכל יסודי כזה יש מקבץ ישובים מסוים

קרין:  התיכון מאוחד לכל תושבי המועצה האזורית אשכול

אתי שבתאי: זה בית הספר שהיינו בו בבוקר

קרין: "נופי הבשור"

אתי שבתאי: זה בית הספר שהיינו בו בבוקר

יצחק פינדרוס: כן כן

קרין: באופן רנדומלי הגיעו ישובים מסוימים מהמועצה האזורית אשכול, והם נמצאים במתחם המלונות של ים המלח ביחד בבתי הספר

קרין:  זה לא בהכרח בהלימה למה שהיה בבתי הספר היסודיים

קרין:  בתיכון כן, מן הסתם, הם כולם מכירים

קרין:  אבל יש פה מאמץ אדיר גם של כוחות הוראה שהגיעו בעצם מהבית, נקרא לזה, וגם אנשים טובים שהתגייסו למשימה הזאת

קרין:  לנו יש מורים שהם כבר בדימוס, פנסיונרים של משרד החינוך שחזרו למעגל ההוראה

קרין:  כל זה מתוך הבנה ששיגרה חינוכית זה אחד הדברים שמחזיקים גם את הילדים וגם את ההורים שלהם בקו של שפיות יחסית

קרין:       אני כן רוצה להגיד שלדעתי אנחנו צריכים לשנות איזה דיסקט בתפיסה של האירוע הזה כמשהו שהוא לא תיירות, אלא יישוב

קרין:  אלה הישובים שלנו, לצערנו הרב באופן זמני אנחנו ממוקמים פה

קרין:  צריך להבין שאלו ישובים

קרין:  מגן כרגע נמצא בתת איכלוס במלון ביחס לצרכים שלו, כי במלון הזה נמצאים עוד תושבים הזכאים לפינוי ממדינת ישראל, אין לנו על זה שום say

קרין:  אבל בצרכים הקהילתיים שלנו להיות חשוב להיות ביחד, לנהל קהילה אחת שחוזרת הביתה, ויש כרגע אילוץ שמונע את זה

קרין:  אנחנו מבינים את - -      

יצחק פינדרוס: למשל?     

קרין: למשל שאין לנו עוד חדרים במלון Enjoy

יצחק פינדרוס: אין לכם מה?     

קרין: אין לנו מספיק חדרים במלון הזה בשביל כלל הקהילה, בשביל הצרכים שלנו

קרין:  אם אנחנו צריכים להביא עובדים שיתחזקו את המערכות שלנו אנחנו לא יכולים לצפות מהם להגיע מהמועצה האזורית אשכול בכל יום

קרין:  יש לנו חברי מגן שנמצאים במקומות אחרים ולא יכולים להגיע לפה כי אין חדרים פנויים

קרין:  זה גם אירוע

קרין:  יש לנו עניין של נגישות, עם צרכים מיוחדים וכל מיני דברים שכרגע אנחנו לא מסוגלים לספק

קרין:  אנחנו יודעים שזה הכי טוב שאפשר במגבלת האירוע

קרין:  אבל זו תפיסה של תיירות

קרין:  זו תפיסה שהגענו לפה לכמה ימים, זה הפך לשבועות, זה יהפוך לחודשים

קרין:  אנחנו לא תיירים

קרין:  והמרחב הזה של מלונות ים המלח הוא מרחב של תיירות

קרין:  הוא מתחיל להתגבש כמרחב אזרחי גם במובן הזה שיש בתי ספר ויש שירותי בריאות מאוד ענפים, אבל השלב הבא, ואני חושבת שזה האירוע הגדול הבא – לפחות כקהילת מגן אבל לא רק אצלנו – זאת תעסוקה

קרין:  אנשים נמצאים כבר חודש וחצי מחוץ למעגל התעסוקה

קרין:  אני לא מדברת על התפרנסות, כי מדינת ישראל משלמת למפונים כספים, הכל בסדר מבחינת הכיסים שלהם

קרין:  אבל מה שלא בסדר זה שהם בעצם נמצאים בחוסר מעש כבר חודש וחצי

יצחק פינדרוס: - - - אני אשמח עוד קצת לפתח את זה בשתי שאלות, בסדר? יש לך חלק מהקיבוץ שבמילואים כרגע

יצחק פינדרוס:  יש לך חלק שכנראה על הקו בשביל לתחזק את המערכות הקיימות - - - נכון?     

קרין: נכון

יצחק פינדרוס: אז כשאת צריכה לפצל, כמה יש משפחות יש בקיבוץ?     

קרין: בערך  190משפחות

יצחק פינדרוס: 190

יצחק פינדרוס:  מתוך ה-190, איפה את נתקלת בתעסוקה? אם אני מוריד את המילואים

יצחק פינדרוס:  אני מתאר לעצמי - - -     

קרין: מילואים ניקינו

קרין:  ניקינו אנשים - -      

קריאה: והגיל השלישי ניקינו

קרין: אני לא בטוחה שזו אמירה חד חד-ערכית

קריאה: אני שואל

קריאה:  אני אומר - -      

קרין: אני חושבת, לא - -      

קריאה: - - - באתי לשמוע

קרין: כי אני מדברת על - -      

קריאה: אני אומר לך - - -      

קרין: אנחנו צריכים בחוויה שלנו לייצר לאנשים סיבה לקום בבוקר

קרין:  בסדר? אני אגיד את זה ככה

קרין:  משהו לקום בשבילו בבוקר הבא

קרין:  כי החוויה פה היא שכל יום הוא זהה ליום שקדם לו וליום שקדם לו וכבר חודש וחצי של היום שקדם לו

קרין:  ועוד חודשים קדימה של ימים שעוד יבואו

קרין:  במובן הזה חייבים משהו

קרין:       זה לא חייב להיות עבודה במשהו סדור של משרה מלאה או חלקית, זה יכול להיות התנדבויות

קרין:  וזה גם יכול להיות משהו שאנחנו עושים אותו בשיתוף פעולה מועצתי או עם מועצת תמר או עם המועצה האזורית אשכול, עם היישובים שיש לנו, או עם סעד ששכנים שלנו במלון השכן

קרין:  אבל רגע להבין שהסיפור הזה של עבודה, תעסוקה, התפרנסות שמה בצד, הוא משהו שכמותית - -      

יצחק פינדרוס: רגע, אני מנסה - - - כי אני מוריד את המילואים

קרין: אני מורידה

קרין:  בסוף את אירוע מגן אנחנו נפתור

קרין:  אני לא באה לסדר למדינת ישראל את כל הקלפים על השולחן, אני אומרת שבסוף מבחינתו זאת העדיפות הבאה לטיפול, כי אנחנו מבינים שמתחילה תסיסה שכבר נובעת ממשך הזמן

קרין:  אני חושבת שזה לא מאפיין רק את מגן

קרין:  אני חושבת שזה אירוע שגם ברמה האינדיווידואלית יפגוש אחר כך מצוקות

קרין:  גם ברמה היישובית וגם אולי ברמה הלאומית, כי יכול להיווצר אירוע מכמות אנשים גדולה שלא עובדת למשך זמן ארוך

קרין:  ברור לי שגם יש סיפור תעסוקתי משמעותי עם אנשים שאולי לא יחזרו לעבודה בקיבוץ

קרין:  יש לנו עובדים מהקיבוצים השכנים שכל המשפחה שלהם נרצחה

קרין:  יש לנו אנשים שחוו טראומות שאולי יובילו להחלטה לא לחזור ליישובים שלהם יותר

קרין:       אז ברמה התעסוקתית בבית נתמודד עם אתגר גדול

קרין:  בזה אין לי ספק

קרין:  אני חושבת שהסיבה שאני מציפה את זה פה היא כי זה לא נוגע רק למיפוי, זה משהו רחב יותר

יצחק פינדרוס: אני לקחתי את זה כדוגמא, אני הבנתי שאת מדברת רק על מגן

יצחק פינדרוס:  אני מנסה להבין ברמה המערכתית על מה אנחנו מדברים

קרין: יש פה מבחינת הגיל השלישי במגן סביב הנניח 80 איש

קרין:  בסדר? האנשים האלה מידי בוקר נפגשים בשולחן ארוך - -     

יצחק פינדרוס: מה הם עשו במגן? - - -      

קרין: חלקם היו במרכז יום שנקרא "נווה אשכול", שהוא צמוד למגן

קרין:  חלקם פנסיונרים עובדים

קרין:  יש לנו מנעד רחב מגיל 67 עד גיל 95, אז גם הפערים גדולים, מן הסתם

קרין:  אבל היו גם דברים קטנים שהם עשו בבית שלהם

קרין:  הם לא בבית שלהם

קרין:  אין להם אפילו אפשרות לעשות את התחביבים שלהם מהבית

קרין:  פיזית הם נמצאים במרחב שהוא קטן

קרין:  זה לא שבחוץ יש משהו שאפשר לעשות

קרין:  אז האתגרים הם הצטברות של זה, בוודאי אצל אנשים שגם הייתה להם משרה שקמו אליה בבוקר וחזרו בערב הביתה, זה מובהק שיש שם חוסר גדול

קרין:  אבל גם אנשי הגיל השלישי

קרין:  אנחנו מקיימים פה מערך גיל שלישי של עצמנו

קרין:  עם פעילויות שמובאות לפה, אחד האוהלים שראיתם בחוץ משמש את הגיל השלישי של מגן בשביל פעולות כאלה ואחרות, למשל עבודות מיון למען המפעל שלנו, אנחנו מביאים ממגן ארגזים, הם עושים  עבודות, והארגזים מוחזרים לשם

קרין:  אנחנו את שלנו מנסים לעשות, אבל אני חושבת שזה רחב יותר ממגן

קרין:       ולא מגיע למישהו אחר שאין לו את אות הארגון להיות  - -      

יצחק פינדרוס: אני לקחתי את זה כדוגמא - - -      

קרין: זה גם עניינים בריאותיים

קרין:  אני חושבת שאנחנו מתוחזקים פה כמו שאף אחד לא יכול היה לחלום, קידום תורים ונגישות של שירותי רפואה, אין מילה רעה

קרין:  אבל צריך להבין שלאורך זמן יכולה גם להיות ירידה קוגניטיבית לאנשים שנמצאים בתוך סיטואציה כזאת, שום דבר שם לא מתפתח

קרין:  אנחנו יכולים לראות גם הדרדרויות כאלה ואחות, ככל שזה מתמשך

קרין:       אני כבר פניתי למועצה שלנו בשביל לנסות לגבש שת"פ של הישובים שנמצאים פה

קרין:  אנחנו אמורים לקיים איזו פגישה ביום שלישי הבא בנושא הזה

קרין:  גם עסקים של אשכול יכולים להנות כרגע מכוח מתנדב שיעזור לתחזוקה או להקמה או לא יודעת איזו פעולה, מתוך הבנה שחוזרים הביתה לאשכול

קרין:  אז יש לנו ערך מועצתי גם

קריאה: - - - המשרד לפיתוח הנגב והגליל, המשרד לאזרחים ותיקים, יש כאן נציג?      

קריאה: הנה, פה

יצחק פינדרוס: הוא נציג

יצחק פינדרוס:  הוא נציג

אלי ראקוב: אלי ראקוב

אלי ראקוב:  - - - השר

אלי ראקוב:  המוקד מופעל באופן מוגבר

אלי ראקוב:  גם עשינו סיורים במוקד לאזרחים ותיקים

יצחק פינדרוס: טוב - - -      

אלי ראקוב: במוקד לאזרחים ותיקים עשינו סיורים לפני כן, כבר ביום הראשון של המלחמה השר עלה לשם

אלי ראקוב:  הושבנו גם את הקב"ט שהביא מתנדבים

אלי ראקוב:  הוא עובד 7\24

אלי ראקוב:  זה מבחינת המוקד

אלי ראקוב:  מבחינת צרכים של היישובים, השר העביר תקציבים גם פה למועצה

אלי ראקוב:  הוא גם מעביר לרשויות עצמן

אלי ראקוב:  המדיניות שלו היא להעביר לראשי מועצות

אלי ראקוב:  מול - - - הם יכולים לשלב אותם איך שהם מבינים, המשרד עצמו לא מבין את כל הצרכים

קרין: אבל יש נציגים שלכם שמסתובבים במלונות, כמו שיש נציגים של משרדי ממשלה אחרים?     

אלי ראקוב: אני פה פעם שנייה השבוע

אלי ראקוב:  בפעם הראשונה הייתי עם השר

אלי ראקוב:  השר מסתובב

אלי ראקוב:  גם לפני שבועיים היינו פה, יש מלון - -      

יצחק פינדרוס: לא, אבל מה שהיא שואלת בעצם זה האם יש לכם תוכנית? לא להסתובב, לבוא, זה נחמד ביום הראשון, מביאים גם משאית עם דברים - -      

אלי ראקוב: השר בא, הקשיב - -      

יצחק פינדרוס: זה בסדר, זה נחמד

יצחק פינדרוס:  האם יש לכם בראייה הוליסטית הבנה מה עושים פה בגיל השלישי? נמצאים פה 12,000 איש, מתוכם 2,000-3,000 זה הגיל השלישי

יצחק פינדרוס:  וכמו שהיא מציגה את זה - -      

אלי ראקוב: אז יש פה - - -      

יצחק פינדרוס: האם יש לכם איזושהי תוכנית? מה אנחנו עושים עם הדבר הזה?      

אלי ראקוב: אז יש פה באמת - -     

יצחק פינדרוס: בהינתן שיוצאים מתוך נקודת הנחה שזה לא אירוע שנגמר בעוד שבוע

אלי ראקוב: אז יש פה באמת מלון שהוא מורכב בעיקר מהגיל השלישי

יצחק פינדרוס: "רויאל"

אלי ראקוב: ה"רויאל", כן

אלי ראקוב:  הוא מורכב בעיקר - -      

יצחק פינדרוס: כן, אבל השאלה אם יש פעילות

יצחק פינדרוס:  היא מדברת על משהו אחר

קריאה: כן כן

יצחק פינדרוס: היא שואלת האם יש סיבה לבן-אדם לקום בבוקר - -      

קריאה: נכון

יצחק פינדרוס: ללכת למועדון, ללכת ל  - - -

יצחק פינדרוס:  וזה אני מסכים, המועדון בשדרות שונה מהמועדון במגן או בקיבוץ אחר - - - בסדר? אבל בסוף, האם יש איזושהי, אנחנו נדבר על זה בהמשך - - -

אלי ראקוב: כן, אבל יש, יש - -     

יצחק פינדרוס: עוד משהו שרצית להעלות?      

קרין: אני רוצה לחזור לעניין שבסוף למגן אין כרגע את המענה הבסיסי ביותר לקיים ישוב בגלל - -      

יצחק פינדרוס: בגלל השטחים הציבוריים

קרין: לא השטחים הציבוריים, גם שטחים אישיים

קרין:  אנחנו עכשיו, אני חושבת ששמעתם את זה גם - -      

יצחק פינדרוס: זה ציבוריים

קרין: מספר החדרים המוקצה לנו הוא קטן ביחס לצרכים

יצחק פינדרוס: - - - אמר שתי נקודות

קרין: יש לנו, אני חושבת שזה - -      

יצחק פינדרוס: - - - שזה עלה גם בקיבוץ סעד

יצחק פינדרוס:  והנושא השני זה שאתם - - -          

אילנית קדוש: כרגע יש לקיבוץ מגן במלון 178 חדרים, כאשר לשדרות יש 110

אילנית קדוש:  במידה ומתפנה חדר של שדרות אנחנו מקצים אותו אוטומטית לקיבוץ מגן

יצחק פינדרוס: כן, אבל היא שואלת משהו אחר

אילנית קדוש: כן, ברור

אילנית קדוש:  היא צריכה - -      

יצחק פינדרוס: היא צריכה חמישה עובדים

אילנית קדוש: לפחות עוד 50-60 חדרים - -      

יצחק פינדרוס: היא צריכה חמישה עובדים לצורך העניין

אילנית קדוש: להביא את כל הקהילה שלה

יצחק פינדרוס: אולי את יכולה לעזור לי עם התאחדות המלונות, היא שואלת שאלה אחרת

יצחק פינדרוס:  היא אומרת "אני צריכה להביא חמישה-שישה עובדים מהבית"

יצחק פינדרוס:  בסדר? איך היא מכניסה אותם, מי מממן אותם, נכון? אם הבנתי אותך נכון

אילנית קדוש: לא הבנתי

קרין: ממה שאני מבינה על המימון, אנשים שנקראים תומכי מאמץ הם מועסקים של הישובים, יש גם כאלה שעושים את זה בהתנדבות, המדינה תקצה את החדרים

קרין:  העניין הוא שאין מקום

קרין:  זאת אומרת זה לא מספיק רק להגיד ש - -      

יצחק פינדרוס: לא זה הזמן - -      

קריאה: - - -      

קריאה: - - -      

קריאה: - - - למצוא מקום

יצחק פינדרוס: להערכתי זה - -      

קרין: לא, זה לא חייב להיות במלון הזה

קריאה: כי עובדים לא חייבים להיות, נכון?     

קרין: לא לא, עובדים יכולים להגיע ממלון סמוך, אני לא - -      

יצחק פינדרוס: - - -  יש לך חדרים שהתפנו באזור ים המלח?     

אודי זיכרמן: כן, יש חדרים בבתי מלון - -         

קריאה: אנחנו ניסינו - -      

קרין: צריך ביחד

אודי זיכרמן: אני חושב שצריך לעשות shifting, צריך לעשות איזשהו - - - הבעיה היא - -      

קריאה: - - - בתחילת השבוע

אודי זיכרמן: אבל זה לא פשוט, סליחה

קרין: כשהייתי כאן בתחילת השבוע ניסיתי ביחד עם שדרות, כי בסוף זו החלטה של רשויות עצמן

קרין:  איתרנו כמה חדרים במלון "לוט", שהוא מלון טוב, והמטרה באמת הייתה ששדרות ינסו לשכנע כמה שיותר תושבים משדרות לעבור מכאן לשם

קרין:  גם כדי לתת להם מענה לכל מיני צרכים מיוחדים שלא בהכרח הם מקבלים פה

קרין:  דיברתי עם הבחורה בבוקר, מירי

קרין:  היא אמר לי שהיא לא הצליחה - -      

יצחק פינדרוס: מי זאת מירי? מירי זאת ההיא שפגשנו שם?     

קרין: כן

קרין:  היא אמרה שהיא לא הצליחה - -      

יצחק פינדרוס: מסתבר שאין תקשורת

קרין: והרעיון היה שבאמת כל חדר שמתפנה, בתיאום - -          

אמיר וייס: אבל זה לא מה שהיא אומרת גם, רגע - -      

יצחק פינדרוס: אז מסתבר, רגע, לא לא - -      

קריאה: יש גם עובדים

קריאה:  בעובדים היה אומרת - -     

קרין: העובדים אין בעיה שהם יעבדו ויהיו במלון אחר

יצחק פינדרוס: - - -  זה שני דברים שונים

אודי זיכרמן: רגע רגע, לגבי הבעיה בסוגייה הזאת, שוב, זאת סוגייה רוחבית שקיימת פה בים המלח

קריאה: של - - -      

אודי זיכרמן: הקהילות מפוזרות לא במלונות ספציפיים, כאשר סעד זה מקרה ייחודי שכולם ביחד - -      

יצחק פינדרוס: לא, וגם הם

אודי זיכרמן: רגע

יצחק פינדרוס: גם מגן

אודי זיכרמן: או בארי - - - , רגע

קריאה: - - -      

אמיר וייס: הסוגייה היא שלהוציא אנשים שנמצאים במלון מסוים ולהעביר אותם למלון אחר, זה כמעט בלתי אפשרי

אמיר וייס:  אנשים השתקעו במלון ולא מוכנים שיעבירו אותם

יצחק פינדרוס: אני לא יכול לרדת לפירוט, הבנתי שיש חוסר תקשורת בין הקבוצה של שדרות שנמצאת פה לבין המועצה

יצחק פינדרוס:  מאיזושהי סיבה

אמיר וייס: זאת סוגיה אחרת

יצחק פינדרוס: לא יודע למה

יצחק פינדרוס:  יש פה חוסר תקשורת

יצחק פינדרוס:  היא פנתה בצדק למוקד של שדרות, הם כנראה משום מה לא מתקשרים

יצחק פינדרוס:  או בגלל שלא הביאו להם חפצים, כן הביאו להם, אני לא נכנס לזה

יצחק פינדרוס:  בסדר? התמודדתי עם שלטון מקומי 23 שנה, סיימתי עם זה

יצחק פינדרוס:  אני כבר לא שם

יצחק פינדרוס:  אז זאת הבעיה

יצחק פינדרוס:  אני לא בטוח שזה לא פתיר, אבל רציתי להבין האם מבחינת התאחדות המלונות חדרי שירות ניתנים

יצחק פינדרוס:       יש פה בעיה טכנית כרגע עם מלון - - - בסדר

יצחק פינדרוס:  צריך לבדוק

יצחק פינדרוס:  ודיברתם גם על השטחים הציבוריים

אילנית קדוש: השטחים הציבוריים אנחנו גם - -              

קרין: לצערנו זה יותר מבעיה טכנית

קרין:  אני חייבת לציין

קרין:  אנחנו עשינו פה מאמצים להעביר אוכלוסיות, כמו שאמיר התחיל להגיד, קבוצות של אנשים ממלון למלון, בגלל הצורך והרצון לאחד אוכלוסיות, וזה יותר מבעיה טכנית

קרין:  זאת בעיה ריגשית

קרין:  חופני, תספר אתה

יצחק פינדרוס: כן, אבל זאת בעיה - -      

קרין: אנשים לא מוכנים לעזוב את החדר שהם קיבלו

חופני דנין: - - - זה ממש - -      

יצחק פינדרוס: רגע, אני אסביר למה

יצחק פינדרוס:  יש כרגע ירידה באנשים שנשארים במלונות

יצחק פינדרוס:  זה משהו רוחבי, זה קורה בכל מקום

אילנית קדוש: אצלנו זה לא קורה

יצחק פינדרוס: - - - לדעת את זה

יצחק פינדרוס:  יש 6,000 חדרים שהתפנו - -      

אילנית קדוש: אצלי יש רשימת ממתנים של 30 משפחות

יצחק פינדרוס: האם עם 300 חדרים שהתחלנו לפנות - -      

קרין: - - -      

יצחק פינדרוס: כשהתחלנו לפנות את קריית שמונה היינו 300 חדרים או 600 חדרים בארץ

יצחק פינדרוס:  היום אנחנו נמצאים על 6,000 חדרים פנויים

יצחק פינדרוס:  זאת אומרת שיש איזושהי - -      

אודי זיכרמן: זה לא מדויק, זה מורכב

אודי זיכרמן:  גם נכנסות קהילות חדשות

אודי זיכרמן:  זה לא שחור ולבן

יצחק פינדרוס: למה? יש לך ירידה

קרין: אבל יש - - -      

אודי זיכרמן: פה למשל, קהילת קריית שמונה נכנסת לפה - -      

אילנית קדוש: זה גם עוד מלונות חדשים

יצחק פינדרוס: איפה? לפה?     

אודי זיכרמן: לים המלח, כן

קרין: נכון

יצחק פינדרוס: בסדר

יצחק פינדרוס:  אבל אני מדבר על זה שכאשר מתחילה תזוזה זה יוצר לך - -      

אודי זיכרמן: כמו שנאמר פה, זה לא בעיה טכנית

אודי זיכרמן:  אוקיי?     

קרין: זאת בעיה רגשית - - -     

אודי זיכרמן: אם הבעיה הייתה טכנית היא כבר הייתה נפתרת מזמן

קרין: - - - לקבל החלטה

יצחק פינדרוס: כמה חדרים עוד חסרים פה?      

קרין: משהו כמו 50

יצחק פינדרוס: כמה?     

קרין: 50 בערך

קרין:  לכל הצרכים שלנו, ואנחנו נכון לעכשיו - -      

אמיר וייס: אבל תחלקי את זה בין תושבים לבין עובדים, כי נראה לי שכבר שם זה  - -      

קרין: אני לא מחלקת, אלו הצרכים של מגן ללא עבודה

יצחק פינדרוס: לא לא, אבל אני שואל - -      

קרין: לא, אולי לא הסברתי מספיק

יצחק פינדרוס: רגע, איפה ה-50 האלה נמצאים כרגע?     

קרין: בכל מיני מקומות שהם לא פה

קרין:  יש אנשים שבחרו לא להיות פה

קרין:  יש אנשים שלאורך ההתמשכות של הדבר הזה בוחרים לצאת מפה

קרין:  צריך להגיד גם את זה

קרין:  קהילתית אנחנו מאוד חוששים שהמציאות הזאת לאורך זמן תוביל להתפוררות של הקהילה שלנו

קרין:  אני חיה עם שלושה ילדים מגודלים בחדר אחד, יש פה נשים מבוגרות בנות קרוב ל-90 שחולקות חדר אחת עם השנייה אחרי שהן כבר 40 שנה בערך לא חלקו חדר עם אף אחד

קרין:       מספר החדרים שאני נוקבת בו לא מגיע מתוך פינוק שלנו, איזה רצון במוטת זרועות יותר גדולה

קרין:  המספר נובע מצרכים בסיסיים הנובעים מתוך אורך זמן השהייה

קרין:  ואני אומרת שוב, אנחנו נסתפק בכל מה שנותנים לנו, הכל בסדר

קרין:  המשמעות היא שהקהילה הזאת תתחיל להתפרק מתוך הקושי של האנשים לשאת את הסיטואציה כמו שהיא היום

קרין:  עינינו לא צרה בזכאות של אחד מקרית שמונה או שדרות, או כל קיבוץ אחר, שלא ישתמע בכלל בכלל שאני חושבת שמגיעה למגן עדיפות

קרין:  אני רק אומרת שאנחנו כקהילה, כישוב שמתנהל, מתוך המצוקה הקיימת - -      

יצחק פינדרוס: - - -      

קרין: לא לא לא, ממש לא

קרין:  זה הרשויות

יצחק פינדרוס: הרשויות

קרין: הרשויות

קרין:  אני נכנסתי לאירוע כי אמרתי אוקיי, אני אראה איפה יש מקומות פנויים, שנראה לי שהם גם חדרים טובים שאפשר לשכנע את התושבים של שדרות ולהעביר אותם

יצחק פינדרוס: והמלון הראשון שהיינו - -      

אילנית קדוש: - - - משרד התיירות

קרין: אבל אנחנו פונים לרשות - -      

יצחק פינדרוס: של שדרות, יש חדרים פנויים היום?      

אודי זיכרמן: פיתרון, רגע - -      

יצחק פינדרוס: ב"לאונרדו" יש חדרים פנויים?     

אילנית קדוש: לא

אודי זיכרמן: פתרון לסיטואציה הזאת שיכולה להיות כל עוד שדרות נשארים פה

אודי זיכרמן:  זה לאותם  Xעשרות חדרים שחסרים להם, לקחת את החבר'ה האלה ולשים ביחד כקבוצה אחת במלון אחר בים המלח

קרין: זה לא אופרטיבי, זה אומר שאנחנו מנהלים קהילה בשני מרחבים

אודי זיכרמן: בסדר

אודי זיכרמן:  זה לא אידיאלי - - -     

קרין: לא

קרין:  אולי משהו בהבנה של קהילה קיבוצית חייב לחלחל קצת יותר

קרין:  אני מבינה ששדרות זה גם ישוב, בסדר? או קריית שמונה

קרין:  אבל בסופו של דבר אם אנחנו מנהלים פה אופרציה, והיא צריכה עכשיו להתפצל, לא משנה לאיזה מרחב נוסף, גם אם הוא נמצא שני קילומטר צפונה או דרומה מפה, זה הופך להיות אירוע קהילתי שאנחנו לא נוכל לעמוד בו

קרין:       אני לא יודעת מה הצרכים של מישהו אחר, אני אומרת רק מה אנחנו צריכים

קרין:  אם יש מישהו אחר שזה בדיוק הצורך שלו, ואיפשהו בסודוקו הכללי לסדר את זה עם המלונות

קרין:  ברור לי שכל מעבר הוא נורא, ואני יכולה לדמיין רק מה שהיה עבורנו סביב ההחלטה להישאר כאן או לעזוב, המעבר הזה הוא נורא

קרין:  אנחנו אמרנו לקהילה שלנו שמעבר עושים בשאיפה פעם אחת

קרין:  לא פעמיים

קרין:  לא נעבור למרחב אחד ואחר כך שוב

קרין:  אבל השלב הבא זה שאנשים אצלנו חוזרים הביתה

קרין:  הביתה למציאות ביטחונית עם צו אלוף שאומר שלא גרים שם, כן? זה המצב

קרין:  עם חינוך שלא פועל ומרפאות שלא קיימות וסופרים שאין בהם כלום

קרין:  כי אנשים לא יוכלו להכיל את הסיטואציה הזו לאורך זמן

קרין:  זה פשוט לא יכול לקרות

יצחק פינדרוס: הבנתי את האתגר, אנחנו ננסה - - - מה עוד יש לנו להעלות?     

קרין: זהו

קרין:  חוץ מזה מעולה

קרין:  אנחנו קהילה חזקה ואנחנו עם הפנים קדימה, חזרה הביתה, עושים כל מה שאנחנו יכולים לעשות בשביל שפה יהיה הכי טוב שאנחנו יכולים

קרין:  בעזרת אילנית והצוות המדהים, אנחנו עושים באמת כל מה שאפשר

קרין:  יש לנו מרחבי עבודה פה, לא מספיק, אנחנו נצטרך חללי עבודה לאנשים  שחוזרים לעבודה מרחוק

קרין:  אנחנו צריכים בסופו של דבר לפתור את זה, בין אם זה במקום אזורי שמשמש את כלל הישובים שנמצאים פה, אנחנו בקשר גם על חללים

קרין:       כל דבר שאפשר המלון עומד לרשותנו

קרין:  אני מרגישה שבאמת בכל דבר, ומכונות הכביסה שהובאו לפה עכשיו היה אירוע תרומתי שאנחנו כקהילה היינו בקשר עם החברה

קרין:  וזה בכל קומה, זה לא של מגן

קרין:  זה שייך לכולם באותה מידה

קרין:  אין לנו בעלות על הדבר הזה רק בגלל שתרומות מגיעות ספציפית לישוב

קרין:  זה ממש חשוב שיהיה ברור שאנחנו מאמצים אל ליבנו וחולקים כל מה שאפשר עם כולם

קרין:       ועדיין, אנחנו כיישוב שואפים לחזור כקהילה אחת הביתה

קרין:  וזה המסר שלנו לאנשים, ואם הם צריכים לצאת מפה בשביל לחזור הביתה אז שיצאו מפה

קרין:  וחלק מהסיבה שאני חושבת שאילנית אומרת שאצלנו לא מתפנים, זה שאנחנו ברשימת המתנה לאנשים שמגיעים לסופ"ש, אנחנו עושים "מיטה חמה"

קרין:  מפנים אנשים שיוצאים לסוף שבוע, את חדרם שהוא ביתם, במובן מסוים, ומשכנים בו חברי מגן שהגיעו לבקר את הקהילה במהלך סוף שבוע

קרין:  אז גם זו מציאות שהיא לא הגיונית כל כך לאורך זמן

קרין:  בסוף בחדר הפרטי שלי יש את הדברים שלי, אף אחד מכם לא היה מחליף עכשיו חדרים כל סוף שבוע עם מישהו אחר

קרין:  אבל זה מה שצריך וזה מה שאנחנו עושים באהבה, באמת

קרין:  אני חושבת שהמלון עושה כל מה שאפשר כדי שנרגיש פה כמה שיותר בית

יצחק פינדרוס: יש פה עוד מישהו שרוצה?      

קריאה: אני רוצה להגיד משהו אחד, אני יודע שעכשיו המשרד העביר 78 אלף שקלים בשביל מכונות הכביסה

קריאה:  אני לא יודע - -      

קריאה: איזה משרד? לאן העבירו?      

קריאה: נגב וגליל

קריאה:  לא, למועצות האזוריות - - -      

קרין: הסיפור של מכונות הכביסה זה לא קשור

קריאה: רגע, אצלנו מכונות הכביסה והמייבשים זה הכל מתרומות

קרין: זה תרומות - -      

קריאה: לא קיבלנו שקל ולא שום דבר

קריאה:  אז אולי תבדקו את זה

קריאה: ומשהו נוסף, ביקשו ממני מהמשרד להציף, לשאול, מה הצרכים של האזרחים הוותיקים?     

קרין: בסוף האזרחים הוותיקים שלנו, אני חושבת שהם לא - -      

קריאה: יש לנו הרבה תוכניות איתם, השאלה היא האם יגיעו

קריאה:  יש לנו את "באים בטוב" שאמורים לתת להם מענה של סדנאות

קרין: אני הייתי באמת אומרת - -     

יצחק פינדרוס: - - - מרכזים

קרין: תטרגטו את שדרות

קרין:  לפני שאתם מטרגטים את מגן

קרין:  למגן יש מערך גיל שלישי שפועל מעולה

קרין:  יש לנו כאן אדם שזה התפקיד שלו

קרין:  התפקיד שלו בבית במגן, וזה התפקיד שלו פה בים המלח

קריאה: - - - לכולם

קרין: נכון, אבל אני באמת חושבת שאם צריך עכשיו לשמוע צרכים, הצרכים הדחופים ביותר הם יהיו של אזרחים שאין להם קהילה - -      

אילנית קדוש: שדואגת

קרין: שמאגדת אותם ומביאה את אנשי בעלי התפקיד עוד מהבית

קרין:  אז אני יכולה להגיד שאנחנו הקמנו פה אוהל ויש פה פעילות, ואני חושבת שמשהו בדומה למועדון "נווה אשכול" שיש לנו במועצה האזורית, וזה שיתוף פעולה שצריך להוביל דרך המועצה האזורית כדי שבסוף תהיה להם סיבה לקום בבוקר

קרין:  אם יש תעסוקה כלשהי, משהו שיכול להועיל גם להם וגם למדינה באיזשהו אופן, שווה להקים דבר כזה

קרין:  בעיניי

קרין:       אני חושבת שאנשים מרגישים טוב כשהם עושים

קרין:  והאנרגיה והאופטימיות והיכולת לשאוף גבוה וקדימה, היא נובעת מזה שעסוקים במשהו שהוא חיובי

קרין:  אז זה הדבר הכי חשוב לדעתי בגיל השלישי ובכל הגילאים, לתת איזושהי תחושה של עצמאות, שליטה, זה מה שהופקע מאיתנו ב-7

קרין: 10

קרין:  ב-7 באוקטובר הופקענו מכל היכולת, לא מדברת על אמון עדיין, אבל השליטה בחיים

קרין:  אנחנו תלויים בכולם לכל דבר

קרין:  אין לנו שום יכולת לעשות משהו שהוא שלנו

קרין:  בין לבחור מה לאכול לבין לבחור מה עושים

קרין:  אין

קרין:  זה לא קיים כרגע

קרין:  אז ככל שיודעים לספק איזושהי תעסוקה זה יתחיל להכניס חזרה רוטינה כזאת או אחרת

מיכל לרר: רציתי לשאול - -      

יצחק פינדרוס: כן

יצחק פינדרוס:  מאגף הממ"מ של הכנסת

מיכל לרר: מיכל לרר, ממרכז המחקר של הכנסת

מיכל לרר:  רציתי לשאול או להציע, בעידן טכנולוגי שאפשר לעשות הרבה דברים באופן מקוון או מרחוק, אפשר אולי לחשוב בכיוון הזה כדי להתמודד עם הבעיה של חוסר המעש, או בעיות תעסוקה

מיכל לרר:  ולהירתם בעצם למאמץ מרחוק, כלומר אולי לא עבודה פיזית של - -      

קרין: הכל אפשרי

קרין:  אני לא יורדת לסוף דעתך למה בדיוק הכוונה, אבל אני אתן לך דוגמא, אפרופו מקוון

קרין:  לי יש ויז'ן למרחב לימודי למבוגרים

קרין:  בין אם אוניברסיטת ים המלח, או משהו שהוא דומה, ומאפשר פיתוח מקצועי בתקופה שיש בה הפסקה תעסוקתית

קרין:  מרחב שיאפשר בזמן הזה לרכוש כלים חדשים, תעסוקתיים או לא תעסוקתיים, גם העשרה כללית, אבל להעביד את המוח קצת בדברים שהם לא מר גורלנו הנוכחי

קרין:  לחשוב

קרין:  אז מקוון זאת אופציה

קרין:  אני כן חושבת שלא לכל הגילאים מתאים הסיפור המקוון

קרין:  יש לנו אנשים שיכולים לעשות עבודה מרחוק, אבל כרגע אין לנו מרחב שמאפשר פרטיות בדבר הזה

מיכל לרר: - - -      

קרין: יש לנו בטרקלין אפשרות למרחב משותף סטייל wework, אבל לא - -      

יצחק פינדרוס: כן, אבל אני חושב שמה שהיא אומרת, כמדינה עכשיו אני רוצה רגע - - - זה נכון, זאת אומרת אם רוצים להקים מרחב זה, אז צריך להקים wework בים המלח

יצחק פינדרוס:  בסדר?      

קרין: נכון

יצחק פינדרוס: שפשט את הרגל, אבל צריך להקים אותו בים המלח בשביל - - - להקים מקום, וזה בטח לא ברמת מלון

יצחק פינדרוס:  כי ברמת מלון מה שראית פה משדרות בדרך, את תפגשי בכל מלון

יצחק פינדרוס:  כי בסוף בסדר, כמו שהיא אמרה מגן וסעד ואלה יסתדרו

יצחק פינדרוס:  צריך להקים wework, צריך להקים מועדון לגיל הזהב, ואת זה אני חושב שנעשה בישיבת הסיכום אצל ראש המועצה, יש פה דברים שאתה צריך להיערך להם אם אתה שוהה פה

יצחק פינדרוס:  וחוץ מ-wework, אולי כמו שהיא אומרת, למצוא רעיונות איך אפשר להשיג איזשהו סדר יום, שאנשים קמים בבוקר ויוצאים - -      

קרין: כן

יצחק פינדרוס: מאותם 30, כמה מטר יש לכל חדר? 35?      

אילנית קדוש: תלוי

אילנית קדוש:  יש 25, 32, זה תלוי

יצחק פינדרוס: בסדר

יצחק פינדרוס:  נו, אותם 32 מטר

יצחק פינדרוס:  אנחנו בדור שאפילו בישראל שגרים צפוף, אנשים לא - -      

מיכל לרר: לא, מה - -      

יצחק פינדרוס: קשה להם ב-32 מטר

מיכל לרר: ניסיתי פשוט להציף למודעות את העובדה שלמרות שאנחנו נמצאים במועצה אזורית שהיא מרוחקת ממרכז העניינים, עדיין אפשר אולי בזכות העידן הדיגיטלי שאנחנו חיים בו לתת פתרון לנושא של חוסר המעש והתעסוקה - -      

יצחק פינדרוס: אמרתי, זה כמו המרחב ב-wework - - -      

מיכל לרר: גם, כן

קרין: את אומרת על הריחוק, אבל זה מעניין כי הרי אנחנו מגיעים מאזור כזה

קרין:  לא ידעתי שיש חור שהוא יותר חור, אבל יש כנראה גם תיעדוף חורים - -      

מיכל לרר: לא,  - - -  מועצה אזורית יש הרבה עבודה בחקלאות

קרין: יש

אתי שבתאי: טוב

קרין: יש הרבה עבודה, אבל בסוף אנחנו לא יוצאים החוצה לעיר, אין עסקים

יצחק פינדרוס: תודה

יצחק פינדרוס:  אנחנו ממשיכים  - - - המועצה

אתי שבתאי: אנחנו ממשיכים לבניין המועצה, שם מחכים לנו סנדוויצ'ים ושתייה קלה - -     

קריאה: יהיה אפשרי - -      

אתי שבתאי: הפסקה וישיבת ועדה לאחר מכן

אתי שבתאי:              (ישיבת סיכום סיור וועדה - מועצה אזורית תמר)             

ניר וגנר: ועדת הכלכלה, איך לנהל את האירוע הזה

ניר וגנר:  אז יש פה איזושהי מצגת שאנחנו אחרי זה הצגנו, כי לא הספקנו

ניר וגנר:  בגדול, רק שתבינו איך אנחנו מתכללים את האירוע הזה, בתפיסה שלנו, נמצאת איתנו פה מנכ"לית המועצה מורן יצחקי, שהיא זו שבסופו של דבר מבצעת את העבודה בפועל

ניר וגנר:       בסוף בתפיסה שלנו, מי שמנהל את מה שקורה פה, זו הרשות המקומית

ניר וגנר:  כי אין דין ים המלח כדין אילת כדין טבריה כדין ירושלים, כל אחד עם המורכבויות שלו

ניר וגנר:  ולכן מה שנכון הוא שמי שמכיר הכי טוב את הבית שלו ינהל את האירוע הזה

ניר וגנר:  יחד כמובן עם כל הגופים האחרים

ניר וגנר:  אז איך זה מתנהל בעצם? אני אתחיל דווקא הפוך

ניר וגנר:      בעבודת שטח בבית המלון יש נציג של הרשות הקולטת ונציג של הקהילה המפונה, אם זה בארי, אם זה כיסופים, אם זה שדרות, אם זה אופקים

ניר וגנר:  בשדרות יש נציגים ובאשקלון פחות, אבל זאת השאיפה

ניר וגנר:  ונציג של פיקוד העורף

ניר וגנר:  הם בעצם מסנכרנים את כל המידע וכל מה שעולה מהצרכים ומהאנשים שנמצאים במלון

ניר וגנר:  רמה אחת מעל, יש רציפות תפקודית שמנהל פיקוד העורף

ניר וגנר:  בעצם פעם ביום, בשעה 10:30 במשל"ט היערכות של פיקוד העורף, יושב פיקוד העורף יחד עם נציג של המועצה הקולטת, במקרה שלנו זאת המנכ"לית, יחד עם משרדי הממשלה שרלוונטיים לאזור שלנו

ניר וגנר:       עכשיו יכול להיות שבמקומות אחרים יש משרדים אחרים רלוונטיים, במקרה שלנו זה משרד רוה"מ שמתכלל כאן מבחינתנו את משרדי ראש הממשלה, פיקוד העורף, משרד החינוך, משרד התחבורה, הכוח של צה"ל שיושב פה באולם האבטחה, כי פיקוד העורף עושים את הסוג של הניהול האזרחי

ניר וגנר:  משרד הבריאות, הכרתם, משרד הרווחה, משרד התיירות

ניר וגנר:  ועוד

ניר וגנר:  לשם מגיעים הצרכים שעלו מהשטח, למשל כמו שאמרנו על בחור או גברת שנהיו חולים ועכשיו צריך להחליף להם מלון

ניר וגנר:   הצורך צריך לעלות בשטח דרך הנציגים שנמצאים שם, בין אם נציג הקהילה או פיקוד העורף

ניר וגנר:  הכל מגיע לפה, וכאן יש גם את נציג משרד התיירות שמגלגל את העניין הלאה

ניר וגנר:       אחר כך יש שכבה נוספת באמצע, שהיא האופן בו הרשות מתנהלת

ניר וגנר:  בסוף למעלה בקבינט יושבים אנחנו, אנשי המועצה, אני והמנכ"לית שלי, יחד עם נציגי משרד רוה"מ ונציגי המשרדים הרלוונטיים

ניר וגנר:  כאן אנחנו מתעסקים בנושאים של התקציבים, של הקצאת שטחים, אם בית הספר הבא שיקום יהיה לסעד או לשדרות, כל ההחלטות הניהוליות האסטרטגיות על האזור כולו מתנהלות פה, בין משרדי הממשלה לבין הרשות המקומית

ניר וגנר:       כל שאר הגופים האזרחיים שמסתובבים, במקרה שלנו, היקל"ר, נציג פיקוד העורף, הוא אחראי על הקשר עם הגופים האזרחיים

ניר וגנר:  כל מה שהם רוצים לתוך המערכת כדי לנסות לנהל את זה כמה שיותר נכון

ניר וגנר:  - - - שלנו, כמועצה, זה קצת קטן לא רואים את זה, אז יושבים פה המנכ"לית שלי שעובדת מול משרד רוה"מ ומול משרדי הממשלה, המהנדס שלי, שהוא בעצם מתעסק בכל הצד של האישורים, סטטוטוריקה, מבנה כזה, אוהל כזה, בית ספר כזה, כל הצד התיכנוני וכל הפרויקטים, והגיזבר שיושב מול משרד הנגב והגליל, משרד מאוד פעיל פה, בעיקר בצד התקציבי, ומנהלת המחסן

ניר וגנר:  אחר כך כל מנהל מיכלול, כמו באימוני מלח שלנו, יושב מול משרד רלוונטי

ניר וגנר:      הראשונה שיושבת כאן זאת אנג'לה מהתיירות, היא עובדת מול רשימת כל המלונות ומשרד התיירות

ניר וגנר:  לידה יושבת אושרית ברווחה מול משרד הרווחה, והתחבורה מול התחבורה והכלכלה מול הכלכלה

ניר וגנר:  כל מנהל של מיכלול עובד כאן מול המשרדים הרלוונטיים בעבודה השוטפת

ניר וגנר:  זה מתוך תפיסה שמי שמנהל את האירוע מכיר הכי טוב את האירוע וגם יודע לחבר בין הגורמים

ניר וגנר:  למשל הגדודים של פיקוד העורף מתחלפים כל שבועיים ואלה מתחלפים מידי פעם, גם לפעמים הנציג של אותו משרד ממשלתי יכול להתחלף כי גם לו יש עוד משימות או עניינים אחרים

ניר וגנר:  בסוף מי שנשאר ביום-יום זו הרשות המקומית

ניר וגנר:  לכן היא זו שצריכה להוביל את המהלך, ככה אנחנו רואים את הדרך לנהל מרחב כזה

ניר וגנר:       כמובן שיש רשויות חזקות יותר, שיותר קל להן, ברור שיש רשויות חזקות פחות, אז יכול להיות ששם דווקא נציג הממשלה לצורך העניין ייקח קצת יותר, או שמגיעים ללמוד את המודל מפה ולהעתיק אותו הלאה

יצחק פינדרוס: לפני שאני אדבר אני רק רוצה להגיד לך משפט אחד כללי

יצחק פינדרוס:  דיברת על הדיון אתמול, בעצם דיון שאני יזמתי כבר לפני שלושה שבועות, על נושא המלונות - - - ואני אמרתי את זה אתמול

יצחק פינדרוס:  אנחנו מדברים על רבע מיליון מתפנים היום

יצחק פינדרוס:  בסדר? מספרים משרד התיירות, משרד ראש הממשלה, - - - בסוף יש רבע מיליון מתפנים

יצחק פינדרוס:  כלל המתפנים, לאלה קוראים מתפנים מרצון, לאלה מפונים, אלה מתפנים כאלה, הם במשל הרוח והם במוריד הגשם, אומרים אצלנו

יצחק פינדרוס:  אבל בסוף יש לך רבע מיליון מתפנים

יצחק פינדרוס:  מתוכם 12,000 נמצאים במועצה אזורית שכמה תושבים יש בה בשוטף?      

ניר וגנר: 1,600, אבל אני מטפל כל יום ב-20,000 איש

יצחק פינדרוס: זה נכון, אבל זה סוג טיפול אחר

יצחק פינדרוס:  לכן אני אומר, אתה הפוך, אתה הדוגמא הקלאסית לשלד מועצה בריא נורמלי שהוא לא עובד חצי רעוע, כי עירייה רגילה מתפקדת עם שתי עובדות סוציאליות כשהם צריכים שבע, והם כרגע בדיבור מול השר לקבל עוד חצי תקן

יצחק פינדרוס:  והם יקבלו את זה ב-25, את הרבע השלישי ב-26

יצחק פינדרוס:  פחות או יותר, אני רק אומר כמה עובר ראש רשות מקביל אליך

יצחק פינדרוס:  ואתה נמצא בסוג סיטואציה אחרת, ולכן אני חושב שזה מצוין שזה עובד כך, אבל לא בטוח שזה יעבוד לרבע מיליון

יצחק פינדרוס:       לכן העליתי תהיות אתמול בוועדה, אני מספר כדי שתבין את הקונטקסט

יצחק פינדרוס:  שמעתי את זה כבר, אני סיפרתי לך, כשהייתי באילת

יצחק פינדרוס:  שמעתי שמה שקורה בים המלח שהוא ברמה אחרת לגמרי

יצחק פינדרוס:  העבודה שאתה עושה פה היא עבודה שאין לה אח ורע בשום מקום

יצחק פינדרוס:  אתה יודע מה, לא צריך יותר מזה

יצחק פינדרוס:  בתי הספר הראשונים למפונים שקמו במדינת ישראל, כשאני מדבר על רבע מיליון מפונים, קמו פה

יצחק פינדרוס:  גם בשפיים

יצחק פינדרוס:  כשאתם תגיעו לשלב שלישי הם יגיעו לראשון

יצחק פינדרוס:  או לרביעי והם לראשון

יצחק פינדרוס:  זאת האמת

יצחק פינדרוס:  צריך לומר את האמת על מה שקורה פה

יצחק פינדרוס:  צריך לבדוק מה המנגנון הנכון במקומות אחרים, כי בסוף נופלים בין הכיסאות

יצחק פינדרוס:  רבע מיליון איש נופלים בין הכיסאות

יצחק פינדרוס:  זה דבר ראשון, ולכן אני אומר לך בכנות, מה שיש פה אין באף מקום אחר

יצחק פינדרוס:  אתה גם שומע את זה מאנשים

יצחק פינדרוס:  אנשים - - -      

קריאה: אתם המודל

יצחק פינדרוס: איפה שאתה מסתובב במלונות אף אחד לא אומר שהוא רוצה לברוח לטבריה, תיתן לי לברוח - - - מי שפה מרגיש לגמרי טוב, וגם הפינויים של המלונות היא ברמה הרבה יותר נמוכה מאשר במקומות אחרים

יצחק פינדרוס:  ברגע שנתנו את התקציב למשפחה להתפנות על חשבונה

קריאה:  - - -      

יצחק פינדרוס: הכי פחות ירידות היו בים המלח

יצחק פינדרוס:  מקומות אחרים התפנו

ניר וגנר: זה די מפתיע אותי - -      

יצחק פינדרוס: עכשיו פה - -      

ניר וגנר: זה די מפתיע אותי, כי סך הכל לחיות פה - -      

יצחק פינדרוס: נכון

ניר וגנר: עזוב אותי שאני חי פה כבר 55 שנה, אבל לחיות עם המרחק הזה, זה דווקא יותר מאתגר - -     

יצחק פינדרוס: נכון

יצחק פינדרוס:  ואני חייב לומר - -      

ניר וגנר: כי יותר נוח לשכור עכשיו דירה במיתר, לצורך העניין - -      

יצחק פינדרוס: שזה הרבה בזכות העבודה שלך

ניר וגנר: ולהיות קרוב לבאר שבע ומאשר לכאן, אז זה די מפתיע אותי

יצחק פינדרוס: אבל זה הרבה בזכות העבודה שלך, אני חייב לומר את זה

יצחק פינדרוס:  אני חושב שכולנו במהלך הסיור ראינו את זה

יצחק פינדרוס:  הרבה בזכות העבודה שלך פה, היא משמעותית

יצחק פינדרוס:  היא לא דומה לסיורים שהיינו בירושלים, אני חושב, כולנו - - - המלונות

יצחק פינדרוס:  אפילו בירושלים, שהיא עיר גדולה, ואני חייתי בה 10 שנים

יצחק פינדרוס:  אומר לך בכנות, מה שיש פה אין באף מקום אחר

יצחק פינדרוס:  באמת רשות שלקחה אחריות, לקחה accountability, נכנסה לתוך הנעליים בלי לקבל רשות וסמכות, פשוט קפצה פנימה ולקחה את זה, כל הכבוד

יצחק פינדרוס:  זה באמת משמעותי

יצחק פינדרוס:       האמת היא שבאנו יותר לשמוע פערים, מעבר להמשך הישיבה שתהיה בוועדת כלכלה ואני מאמין שאני אחזור לשם לאותה ישיבה של לקיחת אחריות

ניר וגנר: דרך אגב, אני אשמח מאוד לשמוע פערים

ניר וגנר:  כי זו הדרך שלנו להשתפר

יצחק פינדרוס: נכון

יצחק פינדרוס:  נכון

יצחק פינדרוס:  ואני אשמח אחר כך להתייחסות של משרד ראש הממשלה, מה אתם שומעים מהקולגות שלכם במקומות אחרים

יצחק פינדרוס:  האם זה עובד

אמיר וייס:  - - - נתייחס

יצחק פינדרוס: בכנות, פעם ראשונה באירוע הזה, בחמשת השבועות שאני מסתובב, פוגש את משרד רוה"מ

יצחק פינדרוס:  - - -     

קריאה: נמצאים פה כל יום

יצחק פינדרוס: יכול להיות שאני לא יודע

יצחק פינדרוס:  לא

יצחק פינדרוס:  - - -      

קריאה: - - -      

יצחק פינדרוס: בסדר, אני לא סיירתי בים המלח

יצחק פינדרוס:  את משרד הרווחה פגשתי, את משרד הבריאות פגשתי, את משרד החינוך פגשתי, את משרד התיירות פגשתי, את משרד רוה"מ לא פגשתי והם היו חסרים - -      

אמיר וייס: מוכן לקבל את המשכורת מהמועצה

יצחק פינדרוס: מה?     

אמיר וייס: התחלנו לקבל את המשכורת מהמועצה

יצחק פינדרוס: מי?     

אמיר וייס: אנחנו

אמיר וייס:  משרד רוה"מ

קריאה: באהבה

אמיר וייס: הם משלמים על זה - -      

ניר וגנר: דרך אגב, אנחנו מ-2008 מוכרים מועצה דרג 3

ניר וגנר:  כבר עברו 15 שנה, אם תעבירו אותנו לדרג 4 אז המשכורת שלכם תגדל

ניר וגנר:  רק אומר

קריאה: זאת החלטה שלהם, אתה - -      

ניר וגנר: לא, זה משרד הפנים דווקא, אבל רק אומר

יצחק פינדרוס: זה גם לא משרד הפנים, זה - - -          

אמיר וייס: אפשר להתייחס?     

יצחק פינדרוס: כן

אתי שבתאי: כן

אתי שבתאי:  אמיר, רק שם ותפקיד לפרוטוקול, כי אנחנו בישיבת ועדה

אמיר וייס: אמיר ועינב

אמיר וייס:  אנחנו מתכללים מטעם משרד ראש הממשלה ומנהלים את כל האזור של ים המלח

אמיר וייס:  אני לא אחזור על מה שניר אמר, אבל באמת, כל המתחם של ים המלח הוא האזור הכי מורכב

אמיר וייס:       בקצרה, כי מצד אחד האוכלוסיות שנפגעו הכי הרבה בגדול נמצאות פה, מצד שני הרשות הקולטת שהיא רשות נפלאה, כמו שנאמר 1,600 לכמות התושבים, ומצד שלישי מי שבא לפה מגיע לנופש עם המשפחה שלו, וההשלכות מבחינת קניות, לא יודע

אמיר וייס:  כשהבת שלי הגדולה הייתה פה ועברה ניתוח והיינו צריכים תחבושות, עלה לנו פי עשר

אמיר וייס:  זאת הסיטואציה

אמיר וייס:  אז צריך להקים פה - -      

יצחק פינדרוס: סיפרתי לו שהייתי כאן פעם בסוף שבוע, והייתי צריך איזושהי תרופה, ואז גיליתי שאין בכל האזור חוץ מבערד

יצחק פינדרוס:  הקניון כבר היה סגור וחיכיתי ל-8 בבוקר כדי להיות הראשון בקניון

קריאה: אין להם בית מרקחת

יצחק פינדרוס: לעלות את הכביש המסורבל הזה לבית מרקחת

אמיר וייס: שהוא גם מסוכן בפני עצמו

אמיר וייס:  - - -      

יצחק פינדרוס: כן כן - - -          

אמיר וייס: אבל לא ניכנס לזה

אמיר וייס:  אז צריך להקים פה עיר חדשה, וכל האנשים שנמצאים כאן מכל המשרדים והרשות המקומית באמת עושים עבודת קודש

אמיר וייס:  וכולם מתגייסים, צריך לדעת את זה באופן חד משמעי

אמיר וייס:  כל המשרדים והרשות - - - דקריאה:ובר     

קריאה: במחילה, אנחנו כל הזמן מדברים על מנכ"לי המלונות

קריאה:  סליחה, אני חייב

קריאה:  כי אנחנו בעולמות שלנו

קריאה:  מנכ"לי המלונות, חלקם לא קיבלו שקל

קריאה:  דיברנו על זה

קריאה:  לא קיבלו, והמקדמות - -     

קריאה: 20%

קריאה: הם פתחו את הלב ונתנו - -     

קריאה: ראינו את זה היום בצורה מאוד ברורה

קריאה: באמת כולם, כל מה שיש להם, שטחים וחללים, ואנחנו לא צריכים לספר לכם - -      

קריאה: ואוכל

קריאה: ואוכל

קריאה:  וכל המתנדבים שנשפכו לפה, והם קיבלו את כולם באהבה

קריאה:  לא צריך גם לספר לכם מה קורה בחדר של משפחה עם שלושה ילדים שמתיישבת עליו לחודש וחצי

קריאה:  באמת להוריד את הכובע בפניהם

אמיר וייס: אני אגיד כמה דברים בקצרה, כי לשמוע את האחרים זה יותר חשוב

אמיר וייס:  תראה

אמיר וייס:  חוץ מהתכלול, יש פה כל מיני קהילות, יש מועצות אזוריות, עיריות

אמיר וייס:  התפקיד שלנו, במכלול הזה שנקרא ים המלח, זה שכולם יקבלו

אמיר וייס:  בואו נגדיר את זה ככה, קהילות יותר חלשות לא ישארו מאחור

אמיר וייס:  אתה נפגשת בסיור גם עם מועצות אזוריות וגם עם שדרות, אתה - -      

יצחק פינדרוס: גם אשקלון

יצחק פינדרוס:  שזו עוד פרשייה

אמיר וייס: וגם אשקלון

אמיר וייס:  יש קהילות מאוד חזקות שיודעות לדאוג לעצמן, יש כאלה שפחות

אמיר וייס:  במרחב הזה, ניר לא אמר, אבל אין פה הרבה שטחים ציבוריים

אמיר וייס:  אין פה הרבה שטחים חומים

אמיר וייס:  יש פה גם כל מיני מגבלות של קרקע ודברים כאלה שמקשים עוד יותר על הקמת מבנים

אמיר וייס:  אז תפקידנו הוא לוודא שבאמת בחלקת האלוהים הקטנה שלנו, שיש בה כל מיני מגבלות, שלא יהיה חסר לכל הקהילות

אמיר וייס:  אז יכול להיות שלפעמים קהילה כזאת או אחרת פחות מקבלת מענה, אבל בראייה הרוחבית כולם מקבלים את כל מה שצריך מול משרדי הממשלה

אמיר וייס:  זו הנקודה הראשונה

אמיר וייס:       נקודה שנייה, מה שאנחנו מנסים לעשות בכל מיני סוגיות רוחביות שאנחנו רואים שיש בהן חסמים או בעיות, מול גם - - - ינאי, גם פורום מנכ"לים, - - - וגם כל מיני דברים אחרים, נתקן את זה

אמיר וייס:       אתן שתי דוגמאות, אחת למשל נוגעת בהסכם שהיה עם בתי המלון, שבתחילה הוא כלל רק את חדרי המלון והאוכל ודברים כאלה, ואחד החסמים המרכזיים – גם דיברתי איתך על זה בחצי משפט – זה הנושא של שטחים ציבוריים והצורך לתת מענה לכל הגורמים

אמיר וייס:  אז כשהיינו ב"לאונרדו קלאב" ראית את טוב ליבו של בעל המלון, אבל זה לא קיים בחלק מהמלונות באחרים

אמיר וייס:  המענה לבעיה הזאת בא לידי ביטוי בתיקון, אם זה בנושא השטחים הציבוריים, של חדרים, לרווח יותר מבחינת - - - לשנות את הגילאים למשל, שגילאים יותר קטנים יקבלו

אמיר וייס:  זה דוגמא אחת

אמיר וייס:      דוגמא שנייה למשל זה הנושא של הארכת תוקף, - - - זה הולך לשני כיוונים, אחד מבחינת המפונים, שזה יוצר אי-ודאות, ויש להם מספיק אי-ודאויות מצד אחד, ומצד שני היבט התכלול של כל השולחן שיושב כאן וקידום הדברים כל עוד אין ודאות, מה שפוגע בדברים

אמיר וייס:       דבר אחרון, וזה עלה בשיחה האחרונה עם מגן, נושא הקהילות שהוא מאוד מורכב

אמיר וייס:  ברגע שקהילה נמצאת במקום מסוים, להזיז אותה למקום אחר זה כמעט בלתי אפשרי

אמיר וייס:  אני יכול להגיד לך שיש מלון מסוים, פה בים המלח, עם אוכלוסייה מבוגרת ומוגבלת שהתנאים שלה לא טובים

אמיר וייס:  הם קשורים לשדרות, וביחד הבאנו מענה משולב כדי לתת להם פתרונות גם בירושלים וגם בים המלח

אמיר וייס:  כבר קבענו שעת שין, אוטובוסים הכל וכו', וברגע האחרון הם החליטו שהם לא רוצים להתפנות אז אתה לא יכול לעשות כלום

אמיר וייס:       אתה מבין? חשוב לי להסביר שלא מדובר בעניינים טכניים, אלו דברים מאוד מורכבים וזה לא שחור ולבן

אמיר וייס:  זה הכל, תודה

עינב גיירמה: רק לגבי המענה במקומות אחרים בארץ

עינב גיירמה:  אז באמת יש מנהלי אתרים מטעם משרד ראש הממשלה ברחבי הארץ, יש גם באילת, בירושלים ובמקומות אחרים

עינב גיירמה:  יש מקומות שזה יותר קשה מבחינת הפריסה כמו באזור הנגב, אנשים מפוזרים בהרבה מקומות, ויש הגעה למקומות וניסיון לברר את הצרכים

עינב גיירמה:  אז כן, יש לנו בעצם מנהלי אתרים בכל המקומות

עינב גיירמה:      יש לנו פגישות מסודרות בערבים, דיווחים, הערכת מצב, עליה להחלטות מנכ"ל, ניסיון להשפיע על החלטות ממשלה

עינב גיירמה:  זאת אומרת, זה כן נמצא בפריסה ארצית

יצחק פינדרוס: אני שואל - - - אתם מרגישים שמוטת השליטה בירושלים היא כמו מוטת השליטה פה? מבחינכתם כמשרד רוה"מ, לא שאלתי מבחינת ראש המועצה

עינב גיירמה: אני חושבת - -      

יצחק פינדרוס: אל תסבכו אותי עם משה ליאון

יצחק פינדרוס:  - - -      

עינב גיירמה: ממה שאני שמעתי, כיוון שאני ירושלמית, אני שומעת שעיריית ירושלים נמצאת מאוד מאוד חזק במלונות בירושלים - -      

יצחק פינדרוס: לא, אני שאלתי מוטת השליטה על הפינוי, עזבי

יצחק פינדרוס:  עיריית ירושלים מוכנה ויש שם אנשים טובים, אני יודע

יצחק פינדרוס:  חלקם הגדול חברים אישיים שלי, - - - יודע, אבל בסוף, אני שואל - -          

קריאה: - - - שתי חברים - - -     

יצחק פינדרוס: מוטת השליטה של מה קורה במערכת, מה הם הצרכים במלונות

יצחק פינדרוס:  אני לא מאמין שבעיריית ירושלים - - -     

עינב גיירמה: הדרך שבה - -      

יצחק פינדרוס: אני מכיר את עיריית ירושלים 10 שנים, אם כן אני מאוד מאוד מופתע

עינב גיירמה: אני נמצאת כבר תקופה ממושכת פה בים המלח, ולא - -      

יצחק פינדרוס: לא לא, מה את שומעת - -      

עינב גיירמה: - - -      

יצחק פינדרוס: מהקולגות שלך? זאת אומרת שיש - -      

עינב גיירמה: אבל, אני שומעת שיש גם במלונות בירושלים את חוליית השליטה הזאת שניר דיבר עליה בהתחלה

עינב גיירמה:  את נציג הקהילה במלון

עינב גיירמה:  גם הרי, כפי שראינו, במלונות שיש כבר קהילה מובנת שהגיעה כקהילה זה נראה הרבה יותר מובנה, הרבה יותר קל, הרבה יותר פשוט

עינב גיירמה:  זה די ברור שנציג הקהילה יודע להביע את הרצונות של הקהילה, למרות שאנחנו יודעים שגם בקהילה שהיא קיבוץ יש כל מיני קולות

עינב גיירמה:       כאן בים המלח יש עבודה יחד עם הנציגים שגם הכתירו את עצמם כנציגים, כמנהיגים טבעיים, וגם אנשים שהם עובדי עירייה וקיבלו על עצמם את תפקיד מארגני הקהילה, כדי שהם יוכלו לארגן את הקהילה, שיהיו ועדות, כמו בקיבוץ

עינב גיירמה:  כדי שאנשים ירגישו יותר בבית

עינב גיירמה:  הם לא נמצאים במקום הטבעי שלהם, הם לא מכירים את האנשים, אלו לא אנשים מהרחוב שלהם, בית הספר, מבית הכנסת, אלו לא אותם אנשים

עינב גיירמה:  זה בליל של אנשים, ולכן מה שחשוב זה ליצור את האחדות הזאת, את החברה של המלון

עינב גיירמה:  כי זה הבניין המשותף הגדול שאנשים נמצאים בו וצריך לבנות את הקהילה הזאת

עינב גיירמה:  זה קורה כרגע בים המלח ובמלונות של שדרות, גם בסיוע חיצוני

עינב גיירמה:       כפי שניר אמר, נציג מהרשות המקומית יכול לסייע ולחבר אותם לרשות המקומית הקיימת

עינב גיירמה:  פיקוד העורף נמצא שם ועוזר בדברים הטכניים

עינב גיירמה:  וגם בירושלים, אני יודעת שיש את חוליות השליטה האלה במלונות, שזה בסופו של דבר מה שהופך את השהייה ליותר בריאה

עינב גיירמה:  אם יש מלון שהמנכ"ל או מנכ"לית שלו משתפים פעולה בצורה טובה ויש את חוליית השליטה הזאת, דברים עובדים טוב

עינב גיירמה:  במקומות שהתצורה הזו עובדת פחות טוב, שם משהו חורק

עינב גיירמה:  או שיש בעיה עם ניהול המלון, כמו שאמיר ציין איזושהי בעיה שנתקלנו בה, או שיש איזושהי חולשה מבחינה מנהיגותית בהעלאת הצרכים לרשות המקומית

יצחק פינדרוס:  - - - במלון האחרון שהיינו בו?     

עינב גיירמה: סליחה?     

יצחק פינדרוס: את זה פגשנו עכשיו במלון האחרון שהיינו

עינב גיירמה: נכון

יצחק פינדרוס: זאת אומרת איזשהו נתק בינם לבין עיריית שדרות

אמיר וייס: רק - - -  שזה חשוב, זה גם משהו מערכתי, אין למדינה שליטה על האזורים שאליהם המפונים יגיעו

אמיר וייס:  זה כלל ארצי

אמיר וייס:  זאת אומרת, המדינה לא יכולה להגיד אתם תלכו לפה ואתם לפה, וזה יוצר קשיים כי מה שקורה זה שאתה לוקח קהילות ושם אותם בארבעה-חמישה מוקדים

אמיר וייס:  אתה מבין?      קח את שדרות למשל, סתם אני אומר

אמיר וייס:  שדרות נמצאת כאן בשמונה בתי מלון, ובארץ בעוד ארבעה-חמישה אזורים

אמיר וייס:  אתה מבין? אז זה כשל של - -      

יצחק פינדרוס: אבל אם היית מחבר כאן את שדרות לשני בתי מלון במקום ארבעה, היית במצב יותר טוב?     

אמיר וייס: לא, אני לא מדבר על מה שקורה פה

אמיר וייס:  חוץ מזה, שהיא נמצאת כאן בשמונה בתי מלון - - -     

יצחק פינדרוס: - - - היית לוקח את אותם שמונה והופך אותם לארבעה, היית במצב יותר טוב

אמיר וייס: זה יכול להיות יותר טוב, אבל הם עדיין נמצאים בארבעה-חמישה מלונות

אמיר וייס:  תאר לך את הקשב שגורמי המקצוע של עיריית שדרות צריכים להיות בו בשביל ארבעה-חמישה אזורים

אמיר וייס:  מאוד מורכב

קריאה: אבל אם כל שדרות היו נמצאים באילת, כל אשכול היו נמצאים בים המלח וכל קריית שמונה היו נמצאים בירושלים, אז היה יותר פשוט לנהל את זה

יצחק פינדרוס: אם אם ואם, אבל זה המצב

קריאה: העיריות המפונות, כן

קריאה: כן, אבל אנחנו כבר - -      

קריאה: כן, אנחנו אחרי זה

קריאה:  - - -     

קריאה: איך אומרים אצלנו בסדום? לא מסתכלים אחורה, רק קדימה

עינב גיירמה: לא, אנחנו מסתכלים קדימה

עינב גיירמה:  אם חלילה יפונו עוד ישובים - -      

קריאה: זה צריך להיות סיסמא - - -      

עינב גיירמה: אם חלילה תהיה סיטואציה כזאת - -      

יצחק פינדרוס: - - - ללמוד מזה לא לעשות את הטעות הזאת

עינב גיירמה: אז הפינוי של קריית שמונה, שהיה לפי מה ששמעתי ל-184 מלונות, זה סיפור שמזמין את הבעייתיות הזאת

עינב גיירמה:  וכאן יש 100 איש

יצחק פינדרוס: אגב, בקריית שמונה הבעיה היא כפולה

יצחק פינדרוס:  גם כמו שאמרתי מקודם, בלי להיכנס - - - יש חוזקות, יש מועצות מקומיות יותר חזקות ופחות

יצחק פינדרוס:  בסדר? דרך אגב, אנחנו תמיד הסתכלנו ב - - - מועצות אזוריות - - -      

קריאה:  - - -     

יצחק פינדרוס: כבר רמזתי את זה בבוקר

קריאה: כן

יצחק פינדרוס: זה דבר אחד

יצחק פינדרוס:  דבר שני, אל תשכחי שכשהחליטו לפנות את קריית שמונה, לא היו יותר מ-600 חדרים פנויים בכל מדינת ישראל

יצחק פינדרוס:  זאת אומרת שמבחינה טכנית לא הייתה אפשרות לעשות את זה אחרת

אמיר וייס: היו, רק לא ידעו את המספרים

אמיר וייס:  אבל בואו נשים את זה בצד

עינב גיירמה: לא לא לא - -      

יצחק פינדרוס: לא, לא היו

יצחק פינדרוס:  לא היו

מיכל לרר: המלונות בכלל היו צריכים להיכנס לתוך ההסכם הזה, - - -     

יצחק פינדרוס: כן כן כן, זה מה שהמלונות העמידו לרשות זה

עינב גיירמה: לא, בוודאי שכל מה שקרה כאן קרה מאילוץ

עינב גיירמה:  אם שומעים את הסיפור של מה שקרה במלון "דיויד", אנשים הרי הגיעו מבארי בלילה הנוראי הזה יחפים, עם הכלבים שלהם

עינב גיירמה:  איך שקיבלו אותם פה היה באמת אירוע שלא התכוננו אליו ולא ידעו איך להתנהל, וזאת הסיטואציה שנתקלנו בה

עינב גיירמה:  אבל בסופו של דבר אנחנו צריכים לחיות ממה שיש

יצחק פינדרוס: הנציגים של רחל יגידו לך שהתכוננו, אבל לא כדי לקחת אותם למלונות, אלא חשבנו שניקח אותם לבתי ספר באוהלים - -      

עינב גיירמה: לבתי ספר

יצחק פינדרוס: - - -      

אמיר וייס: זה לפי - -     

מיכל לרר: זו הפקודה

אמיר וייס: זה מה שהיה אמור להיות, דרך אגב

אמיר וייס:  זאת הפקודה

קריאה: ברור

קריאה: כן

עינב גיירמה: כן, הפקודה

עינב גיירמה:  הוא יודע

אמיר וייס: בסדר

קריאה: סליחה, אני - - -      

יצחק פינדרוס: יושב ראש ועדת פסח בשנת 1996

קריאה: - - - מלונות - - - מאיפה הבאתם את ה-180 מלונות?      

עינב גיירמה: זה מה שאמרו לי     

קריאה: אז אנחנו מכירים ארבעה מלונות, יש פה את הרשימה

יצחק פינדרוס: כמה?     

קריאה: - - -      

קריאה: - - -      

קריאה: כמה מלונות?     

קריאה: 390

יצחק פינדרוס: לא, של קריית שמונה בהתחלה, בשלב הראשון

קריאה: - - -      

קריאה: - - -      

מיכל לרר: איזו שאלה? מה השאלה?      

קריאה: - - - כל הארץ

יצחק פינדרוס: ביום הראשון בקריית שמונה כשנתנו הוראת פינוי - -      

קריאה: רגע, - - -     

יצחק פינדרוס: התפזרו מיד ל-183 מלונות

יצחק פינדרוס:  פה עשר חדרים - -      

קריאה: גם היה - - -      

קריאה: - - -      

יצחק פינדרוס: פה 15 חדרים, פה 20 חדרים, זה היה מטורף

קריאה: קריית שמונה

קריאה: הבנתי

יצחק פינדרוס: רצו לטבריה, אבל הברדק היה גדול

יצחק פינדרוס:       את נציג ביטוח לאומי לא שמענו היום

אתי שבתאי: ברוך

יצחק פינדרוס: הנה הוא

יצחק פינדרוס:  מה?     

ברוך בן פזי: - - - אז קודם כל, נציג שלנו מגיע לבתי המלון בכל הארץ

יצחק פינדרוס: שאלה שעלתה פה, זה נציג קבוע שמגיע לפה או שזה מתחלף?     

ברוך בן פזי: חילקנו, זה בסך הכל - -      

יצחק פינדרוס: לא, אבל האיש שמגיע לפה הוא קבוע?     

ברוך בן פזי: זה לא חייב להיות איש, אבל לכל מלון יש את הסניף שממנו מגיעים הנציגים

יצחק פינדרוס: אבל הם מתחלפים?     

ברוך בן פזי: אני לא יודע, נראה לי שכן, אבל - -     

יצחק פינדרוס: אז תדע שזאת אחת הבעיות שעלו פה

ברוך בן פזי: אוקיי

ברוך בן פזי:  ואז הם ממצים כאן זכויות מבחינת מילוי תביעות והצרכים שעולים מול המפונים

ברוך בן פזי:  מה עוד יש לנו? יש לנו סמנכ"ל שמתכלל את כל הנושא מול בתי המלון, צביקה כהן

ברוך בן פזי:  יש עוד שאלות?     

יצחק פינדרוס: משרד התחבורה, אם אפשר התייחסות

קריאה:  - - -      

יצחק פינדרוס: ואחרי נגיע למס רכוש

יצחק פינדרוס:  משרד התחבורה

יצחק פינדרוס:  אבנר

אבנר פלור: סמנכ"ל תשתיות

אבנר פלור:  אפשר לעשות גם פגישת עבודה עם ראש המועצה הזאת

ניר וגנר: כן כן, המשרד שלי פה

ניר וגנר:  רגע, אני מסמן כמו בקופת חולים את מי אני רוצה קודם

יצחק פינדרוס: רגע, אתה לא המחליף של זוכמן המקורי, אז זה בסדר

אבנר פלור: כן

יצחק פינדרוס: אתה כן?     

אבנר פלור: - - - כן

אבנר פלור:  אני מטפל בתשתיות, אבל - -      

קריאה: לא רק

יצחק פינדרוס: הוא זוכמן הנוכחי

קריאה: לא רק

יצחק פינדרוס: אתה זוכמן הנוכחי

אבנר פלור: לא, אבנר פלור

אבנר פלור:  מבחינת הפעילות שלנו יש פעילות כללית שהיא לא רק למפונים אלא בכלל

אבנר פלור:  אנחנו מתחילת המלחמה הארכנו את רישיונות הרכב והנהיגה

אבנר פלור:  אנחנו מאפשרים למפונים, אנחנו מגיעים אליהם לקבלת פעילות בנושא רישוי רישיונות נהיגה, רישיונות רכב

אבנר פלור:  גם פה וגם באילת - -          

דובר: קורסי חובה

אבנר פלור: קורסי חובה שדיברת עליהם,  - - - וכל זה

אבנר פלור:  נושא התחבורה הציבורית, רב-קו שהוא ללא תשלום למפונים

אבנר פלור:  התחלנו גם בשבועיים האחרונים טיסות הלוך ושוב מאילת

אבנר פלור:  גם לגבי ההיבט של השינוע והתובלה, הכשרנו למעלה מ-1,000 נהגים בחודש האחרון להובלת מטענים

אבנר פלור:   גם ציוותנו אותם לכל מיני חברות כאלה ואחרות, עשינו קול קורא לפני שלושה שבועות, משהו כזה

אבנר פלור:       כמו שאתם יודעים ישנה הפסקה בטיסות של החברות הזרות

אבנר פלור:  אנחנו חייבים לראות איך אנחנו מתמודדים

אבנר פלור:  אם זה באמצעות - - - תחבורתיים, שהטיסות מאירופה הגיעו לאיזשהו מקום באירופה ואז משם לישראל עם החברות הישראליות, וגם לגבי מטענים

אבנר פלור:  אנחנו ערוכים גם בהיבט של מטענים - -      

יצחק פינדרוס: אני שואל בדרך אגב, כי העליתי את זה בוועדת כספים

יצחק פינדרוס:  יש חברות זרות שמוכנות לטוס, רק צריכים לבטח אותן

אבנר פלור: אז יש גם פתרון לזה

אבנר פלור:  גם לגבי החברות עצמן של הביטוחים והספנות

אבנר פלור:  יש גם בעיה - -     

יצחק פינדרוס: אבל חברות זרות אתם גם מבטחים?      

אבנר פלור: לא, זרות - -      

יצחק פינדרוס: כי בבקשה שלכם בוועדת כספים לא היה, וזה מאוד צרם לי

אבנר פלור: אני אבדוק לגבי החברות הזרות, לגבי הישראליות אני בטוח - -      

יצחק פינדרוס: אני מציע ש - - - להגדיל, כי זה מאוד צורם

אבנר פלור: - - - אני אבדוק את זה

יצחק פינדרוס: אני אגיד למה זה צורם, לא בגלל שאני לא בעד צריכת כחול לבן

יצחק פינדרוס:  אבל כשאתה כמדינה רוצה שהעסק ימשיך לזרום, ואתה אומר אני מבטח רק חברות ישראליות כשחברות הביטוח הבינלאומיות לא מוכנות לבטח כי זה אזור מלחמה, אתה בעצם אומר אני לא רוצה שחברות זרות יטוסו פה

יצחק פינדרוס:  כמדינה - -      

אבנר פלור: אבל אני אבדוק את זה

אבנר פלור:  זה, למיטב ידיעתי - -      

יצחק פינדרוס: אז תעשה בדיקה, בסדר

אבנר פלור: נמצא - - - אבל אני אבדוק את זה ואחזור אליך

אבנר פלור:  גם כל הפעילות שאתם רואים בצד הדרך, כל מיני תחנות ריענון בכניסה לכביש 6 צפון ודרום, לחיילים וכולי

אבנר פלור:  גם נושא הרחפנים, בטח שמעתם, יש לנו מיזם של רחפנים ביחד עם משרד הביטחון והמשטרה עם פעילות ענפה בתחום

אבנר פלור:       עוד מעט דלית תספר יותר על פעילות גדולה נוספת שאנחנו עושים כאן, היא גם נמצאת בחמ"ל שלכם, סביב נושא ההיסעים והשאטלים, באמצעות תחבורה ציבורית חינמית

אבנר פלור:  גם היסעים הלוך-חזור לבאר שבע

אבנר פלור:  הגענו ל-160 נסיעות ביום, ממש עבודת קודש

אבנר פלור:  ממש נרתמים לזה

יצחק פינדרוס: 160 נסיעות מפה לבאר שבע?     

אבנר פלור: ביום, כן

אבנר פלור:  לפחות

אבנר פלור:  עוד מעט היא תפרט יותר

יצחק פינדרוס: מדהים

אבנר פלור: את כל הדברים האלה עושים העובדים שלנו כדי לתת את המענה באופן קבוע, גם בסופי שבוע או מוצאי שבת, ולפעמים גם על חשבונם האישי

אבנר פלור:  אנחנו נרתמים באוויר, בים וביבשה, ומשתדלים לשמור על רציפות תפקודית לאורך כל הדרך

אבנר פלור:  לכן גם קיבלתם סימנים והתקנים, וגם מבחינת הקול הקורא של המועצה, הרבה דברים אנחנו ממשיכים כרגיל

אבנר פלור:  - - - למועצה

אבנר פלור:  תודה

ניר וגנר: תודה - - -      

יצחק פינדרוס: תודה לך

יצחק פינדרוס:  תשמע, לא רק ג'וליאני עשה

יצחק פינדרוס:  יש עוד אחד - - -      

אבנר פלור: לא לא - - -      

יצחק פינדרוס: מס רכוש - - - מס הכנסה

קריאה: כך יצא

קריאה:  איך אומרים? כך יצא

קריאה: לא לא, זה - - -      

דלית רגב: - - -      

יצחק פינדרוס: את רוצה - - -  היא רוצה לשים את - - -      

דלית רגב: דלית רגב, משרד התחבורה

דלית רגב:  אני רק אשלים לגבי הפעילות שלנו

דלית רגב:       אז קודם כל, כפי שאבנר אמר, אני נציגת משרד התחבורה וגם - - - בחפ"ק האחוד

דלית רגב:  לא רק בים המלח אלא גם באילת, גם בטבריה וגם במטה משפחות החטופים

דלית רגב:  אנחנו נותנים שירות ארצי

דלית רגב:  כמשרד, אנחנו בעצם נותנים טיפול הוליסטי למפונים, כולל תיגבור תחבורה ציבורית ושאטלים

דלית רגב:  בים המלח ספציפית יש אחת לחצי שעה, נכון עמיחי?     

עמיחי לוי: כן

דלית רגב: רק בשירות שאנחנו נותנים השאטלים שעובדים אחת לחצי שעה, יש לנו בממוצע יומי כ- 300 נוסעים, לפעמים יותר, שאנחנו נותנים להם שירות רק באמצעות שאטלים

דלית רגב:       מעבר לזה, אם יש נסיעות לפי דרישה, מעל 10 אנשים יכולים להתארגן לצרכים הומניטריים, לוויות למשל או דברים אחרים

דלית רגב:  כל מה שנדרש הם מתקשרים ל:*8787 ואנחנו נותנים את השירות

דלית רגב:  הסעות לצרכים רפואיים, משימות לאומיות, אנחנו עושים את זה כלל ארצי, כשהמסה הקריטית היא פה בים המלח עם למעלה מ-100 נסיעות יומיות, שהן גם לא קצרות

דלית רגב:  לפעמים נסיעות לסורוקה, לאשקלון, לבתי חולים

דלית רגב:  לפעמים גם בתי חולים במרכז ובירושלים

דלית רגב:  יש לנו גם נסיעות קצרות, לאט לאט התרחבנו אחרי שהתחלנו עם חמש ניידות

דלית רגב:  עוד חמישה כלי רכב, עוד שבעה כלי רכב ועכשיו יש לנו ממש צי כלי רכב שנותן שירות

דלית רגב:  מ-7:00 בבוקר עד 19:00 בערב, כאשר ניתן שירות גם בסופי שבוע בשעות היום

דלית רגב:  שעות הלילה אנחנו מחפשים פתרון אחר

דלית רגב:  יש לנו רכב - -     

מורן יצחקי: אם יורשה לי, הנציגים שלהם נשארים איתם בבדיקות הרפואיות

מורן יצחקי:  כלומר - -      

דלית רגב: כן, תודה מורן

דלית רגב:  היו לנו הרבה מקרים שנאלצנו להשבית נהג מיום עבודה כי היה למשל עיוור שלא יכול היה לגשת לבדיקות לבד, אז הנהג שלנו נשאר איתו במשך כל היום

דלית רגב:  או קטוע רגליים

דלית רגב:  אנחנו נשארים ואיכשהו מסתדרים עם שאר יום העבודה שלנו

דלית רגב:       גם הרשות לתחבורה ציבורית לפעמים מסדרת לנו מוניות כדי להתגבר על הפערים האלה

דלית רגב:  יש לנו רכב נגיש, גם פה וגם באילת, שנותן מענה לכל אותם אנשים עם מוגבלות, מעלונים וכיו"ב

דלית רגב:  מורן ביקשה צגי מידע בתחנות, הם כבר עודכנו, אנחנו מקבלים מידע בזמן אמת ויש לנו גם פעילות הפגה שמורן ארגנה למפונים ואנחנו מסייעים בכל מה שנדרש סביב זה

דלית רגב:  תודה לכם

עמיחי לוי: עמיחי לוי מהרשות לתחבורה ציבורית במשרד התחבורה

עמיחי לוי:  אם אפשר עוד משפט בנושא הקהילות שהתפצלו

עמיחי לוי:  כמו שדלית תיארה, יש לנו חמ"ל שמקבל את דרישות הקהילות שהתפנו, וקיבלנו הרבה דרישות לנסיעות בין אילת לים המלח

עמיחי לוי:  יש קהילות שחלקן באילת וחלקן בים המלח

דלית רגב: כן

עמיחי לוי: ויש נוער שנוסע, וביקורי משפחות וכו'

דלית רגב: - - -      

עמיחי לוי: אנחנו למעשה הכפלנו את תדירות הנסיעות בתחבורה הציבורית בין אילת לים המלח, מארבע נסיעות ביום לכל כיוון לשמונה ביום

עמיחי לוי:  מבחינת הקילומטרז' הן מהנסיעות הארוכות שיש, אבל כרגע זה הצורך

עמיחי לוי:  אז הנסיעות בתשלום, אבל המפונים גם מקבלים - -      

יצחק פינדרוס: רב-קו חינמי

עמיחי לוי: רב-קו חינם, אז עבורם זה בעצם ללא עלות

יצחק פינדרוס: מס רכוש רצה לדבר

שמעון אוחיון: שלמה מרשות המיסים, וגם קרן הפיצויים, מס הכנסה ומע"מ

שמעון אוחיון:  כל מה שקשור לרשות המיסים

שמעון אוחיון:       אנחנו נמצאים כאן למעשה מהיום הראשון, ברגע שפינו לכאן את האנשים קיבלנו החלטה, מינינו פרויקטור אצלנו שאחראי על בתי המלון, ואנחנו פזורים בכל בתי המלון בארץ

שמעון אוחיון:       שמעתי מראש המועצה שהוצע הבוקר להקים כאן  אוטובוס שיהיה מקום מרכזי, לדעתי - -      

קריאה: אוטובוס שירותי ממשלה, הוא לא נוסע כאוטובוס, הוא בדרך על גרר מרשות אחרת

קריאה:  אני מקווה שתוך יום יומיים הוא יעמוד - -      

שמעון אוחיון: זה חשוב מאוד, אני אסביר - -      

קריאה: יום ראשון הוא יגיע

קריאה: יום ראשון הוא יעמוד, יהיה מחובר למחשבי הממשלה - -      

שמעון אוחיון: אני אסביר גם למה

שמעון אוחיון:  כי אנחנו - -      

קריאה: ויוכלו לקבל פה שירות

שמעון אוחיון: למעשה התניידנו בין בתי המלון

שמעון אוחיון:  השתדלנו להגיע לכל בתי המלון, אבל בגלל שיש תחלופה של אנשים, אז יכול להיות שאנשים לא פגשו אותנו במלון כשהיינו

שמעון אוחיון:  ברגע שיש - -      

יצחק פינדרוס: לא, נשמע שזה בריא להוציא קצת את האנשים מהמלונות

שמעון אוחיון: יהיו ימים מוגדרים ואנשים יודעים שנציג רשות המיסים נמצא שם, זה דבר מבורך והלוואי והיינו יכולים לעשות את זה בכל הארץ

שמעון אוחיון:  פה זה מרוכז אז קל לנו לעשות את זה

שמעון אוחיון:  אם אפשר לאמץ את המודל למקומות אחרים בארץ או בערים מרכזיות, לא יודע אם זה אפשרי, אבל זה מבורך מאוד

שמעון אוחיון:  אנחנו נתנו שירותים ממגוון שירותים של רשות המיסים

שמעון אוחיון:  יש הקלות שניתנו לכלל הארץ ופורסמו לכלל הארץ, ויש את ההקלות והסיוע שאנחנו נותנים למפונים עצמם

שמעון אוחיון:       במסגרת הסיוע שאנחנו נותנים למפונים, וזה למשל משהו שנתקענו איתו, אנשים שהתפנו לא קיבלו את אותם 5,000 שקלים פר משפחה כי הם לא ידעו איך לעשות את זה

שמעון אוחיון:  ישבנו פה עם לפטופים, עזרנו לאנשים והם קיבלו את הכסף תוך יום-יומיים

שמעון אוחיון:       היו מקרים אנושיים, של בני זוג שהתגרשו ואז הבעל לקח והאישה מחזיקה את הילדים, כל מיני פתרונות כאלה אנושיים שהיינו צריכים לתת להם מענה

שמעון אוחיון:  עשינו גם מיצוי זכויות

שמעון אוחיון:  שאלנו אנשים שהגיעו אלינו לעמדה אם הם קיבלו מענק עבודה, וחלק מהאנשים שמגיע להם מענק לא לקחו

שמעון אוחיון:  סידרנו את העניין במקום

שמעון אוחיון:  חלק מהאנשים קיבלו 5,000 שקלים, 10,000 שקלים, סכומים משמעותיים שמאוד עוזרים

שמעון אוחיון:  גם תאומי מס עשינו לאנשים שעבדו בשני מקומות

שמעון אוחיון:  אנשים רוצים למשוך את קופות הגמל שלהם, או רוצים להגיש דו"ח להחזר מס

שמעון אוחיון:  כל זה ניתן כאן במקום

שמעון אוחיון:  אם לא יודעים להזדהות באתר של רשות המיסים, גם עם זה עזרנו, נתנו להם את הסיסמאות  - -      

יצחק פינדרוס: שמעתם אותי בוועדה כמה פעמים?     

שמעון אוחיון: בוודאי

שמעון אוחיון:  סיפקנו כאן סל שלם

שמעון אוחיון: לעניין קרן הפיצויים, חלק מהאנשים לא יודעים מה קרה עם הרכבים שלהם

שמעון אוחיון:  לא יודעים מה קרה עם הבית

שמעון אוחיון:  הם רק יודעים שהשאירו את הכל שם ולא יודעים מה קרה מעבר

שמעון אוחיון:  אז אנחנו עזרנו להם למלא את התביעות ככל שהיה להם צילומים

שמעון אוחיון:  לאלה שלא היו צילומים פתחנו עבורם את הפניות, קיבלנו מהם את כל הפרטים

שמעון אוחיון:  בחלק מהמקומות מדובר בשטח צבאי סגור, לא ניתן לשלוח לשם שמאים ולכן כרגע לא הגענו אליהם

שמעון אוחיון:  בחלק מהמקומות שהצלחנו להגיע אליהם תיאמנו גם עם האנשים שיצטרפו אלינו לביקור של השמאי

שמעון אוחיון:      בגדול למעט מקרים פרטניים לא זיהינו איזושהי בעיה מערכתית שלא ידענו לטפל בה, או שהמערכות שלנו לא יודעות לטפל בה

שמעון אוחיון:  יש לנו מוקדי בק-אופיס שפזורים בכל הארץ, גם בטבריה, גם בגוש דן גם באשקלון, בכל הארץ

שמעון אוחיון:       נציג הקרן מימון למעשה מתכלל את הפעילות גם פה וגם במקומות אחרים בארץ

שמעון אוחיון:  נותנים מענה ככל שנדרש, ואם צריך לתגבר ולהביא יותר אנשים, אז אנחנו יכולים לעשות גם את זה

יצחק פינדרוס: הנגב והגליל

אלי ראקוב: אלי ראקוב

אלי ראקוב:  המשרד מהיום הראשון על הרגליים

אלי ראקוב:  תגברנו את מוקד האזרחים הוותיקים

אלי ראקוב:  כרגע פועלים בנושא ההפגות, במיוחד ראש המועצה, ישבנו אצלו כמה פעמים, - - - העברנו לו תקציב להפגות, תקציב די נאה, במיוחד לקשישים

אלי ראקוב:  גם לרשויות עצמן אנחנו מעבירים תקציבים להפגות, למיגוניות, חלק דרך הרשות לפיתוח הנגב וחלק עצמאית מהמשרד

אלי ראקוב:  כל הקולות הקוראים שהיו עד כה הוקפאו, חוץ מאלה הקשורים למאמץ לחימתי

יצחק פינדרוס: אני אגיד לך

אלי ראקוב: כן

יצחק פינדרוס: אני רוצה להתייחס למשהו שהועלה במלון האחרון, אולי אתם הכתובת או משרד ראש הממשלה

יצחק פינדרוס:       דיברו על זה שאין פה שטחים ציבוריים

יצחק פינדרוס:  בסדר? - - -  מלונות בהתחלה בכלל היו בלי השטחים הנלווים, ב-13 לחודש שונו חלק מהחוזים, חלק עוד לא שונו, דיברתי עם ההתאחדות והכל בסדר

יצחק פינדרוס:  הבחורה ממגן העלתה את השאלה באופן כללי, ולי אין תשובה, לגבי נושא התיכלול של המרחב הציבורי, האם ניתן לתקצב את הדבר הזה?      

אלי ראקוב: - - -      

יצחק פינדרוס: לתקצב ולנהל את הדבר הזה

קריאה: זה לא קשור אליהם

יצחק פינדרוס: מה?     

קריאה: זה לא קשור אליהם

אלי ראקוב: לא, אנחנו - -      

יצחק פינדרוס: השאלה מי - -      

אלי ראקוב: לא לא - -     

יצחק פינדרוס: רגע, אני אסביר

אלי ראקוב: אני לא הצלחתי להבין את הצורך

יצחק פינדרוס: אני אסביר

יצחק פינדרוס:  עלה הצורך בכמה ורסיות

יצחק פינדרוס:  זאת אומרת, זה עלה בדיון שקיימתי בוועדת חינוך אם אתה זוכר

יצחק פינדרוס:  היית בוועדת חינוך כשהייתי עם יואב - - - ?     

אלי ראקוב: לא

קריאה: זה היה גם בדיון בוועדת חינוך

קריאה:  זה עלה כאן מול משרד החינוך כשהגענו למלונות

קריאה:  מי מתקצב אם מקימים אוהל? מי משלם את החשמל, מי משלם את האוהלים, מי משלם את כל הדברים האלה?      אז נכון, יש את הקרוונים, והקמת שלושה בתי ספר כאן ואחד בשפיים

קריאה:  סבבה, נתן - - -  לא נתן, אבל זה פרויקט דגל

קריאה:  עכשיו, כל הקהילות האלה, יש להם מועדוני קשישים, יש להם מועדונים לילדים, יש פעוטונים, יש מערכות

קריאה:  השאלה היא מי הוא הנכון לקחת אחריות על הדבר הזה? לאתר שטחים?     לא חייב שיהיה בכל מלון מועדון קשישים בפני עצמו, אבל עלה הצורך באיתור שטחים למועדונים ולצרכים נוספים שהמפונים צריכים

קריאה:  בסוף כשאנשים נמצאים כאן, נגיד, חודשיים וחצי

קריאה:  ואני זהיר בתיחום הזה

קריאה:  מרחב מחייה של אדם לא להיות 32 מטר

אלי ראקוב: אז - -      

יצחק פינדרוס: לא יכול

אלי ראקוב: אז רגע

אלי ראקוב:  א, זה קורה

אלי ראקוב:  זה מה שאמרתי על הצוות המתכלל

אלי ראקוב:  הצרכים האלה מגיעים למעלה, אנחנו מחלקים את המשאבים של השטחים הציבוריים לפי הצרכים שעולים, - - -     

יצחק פינדרוס: אבל אין לך שטחים ציבוריים שם

אלי ראקוב: מה שיש

קריאה: מה שיש

קריאה: מה שיש

אלי ראקוב: אז העלו משרד החינוך - -      

יצחק פינדרוס: מי משלם לך?     

אלי ראקוב: אז ככה - -     

יצחק פינדרוס: אין לך מי שמשלם

יצחק פינדרוס:  המלונות - - -     

אלי ראקוב: רגע

אלי ראקוב:  אז אני מפריד - -     

קריאה: לכן אני שואל את השאלה, מי משלם?     

אלי ראקוב:  << קריאה >> אלרא     אז אני אומר, רגע - -     

קריאה: שטחים ציבוריים זה - - -     

אלי ראקוב: את עניין השטחים הציבוריים אנחנו מנהלים יחד עם רוה"מ, כל שימוש בהתאם לתחום ששימוש

אלי ראקוב:   אם זה חינוך זה חינוך, בריאות זה בריאות - -      

יצחק פינדרוס: אתה רוצה להקים מחר מועדון קשישים, מישהו משלם לך על המקום הזה?     

אלי ראקוב: עוד פעם

אלי ראקוב:  אם זה שייך לעלם הרווחה או הנגב והגליל, הנה עכשיו אנחנו מקיים פה מועדון צעירים, בסדר? לצורך העניין מבנה שהוא שלי, אז אני גם משקיע חלק מהכסף, ורואה שחסר מיליון שקל, בסוף משרד האוצר אומר "אני דואג להעביר"

אלי ראקוב:  העביר במקרה הזה דרך משרד הפנים

אלי ראקוב:  הולך להיפתח פה עוד שבוע מרכז צעירים לחבר'ה בגילאי 25-40, שהוא גם מרכז עבודה וגם מרכז צעירים

אלי ראקוב:  אנחנו יודעים לתמרן בין המשרדים

אלי ראקוב:       כן, אני מסכים איתך, זאת הערה חשובה מי משפה את המלונות - - - גני הילדים שהם פתחו אצלם כי אין מה לעשות, גן הילדים צריך להיות קרוב למקום שבו ההורים נמצאים

אלי ראקוב:  אז על גני הילדים, על האפס-שש, על הפעוטונים, זאת סוגייה שצריך לתת לה תשובה מי משפה את המלונות, גם על השימוש בשטחים הציבוריים

קריאה: למלון?     

אלי ראקוב: של המלון עצמו

קריאה: אז זה בהסכם האחרון דיברו - -      

קריאה: אבל זה ההסכם עכשיו, זה מה שדיברנו עליו

קריאה: שטחים ציבוריים - - -      

אלי ראקוב: כל מה שקורה בשטחים הציבוריים - -      

קריאה: - - -      

יצחק פינדרוס: אבל אנחנו הגענו עכשיו לשני מלונות

יצחק פינדרוס:  אוקיי?      

אלי ראקוב: זה באחריות שלנו מול המשרדים

יצחק פינדרוס: הקימו שם מתחם אוהלים

יצחק פינדרוס:  מתחם האוהלים הוא בטח לא בהכרח השטח הציבורי של המלון

יצחק פינדרוס:  נכון?     

קריאה: הוא השטח הפרטי של המלון

קריאה: השטח הפרטי של המלון

יצחק פינדרוס: אמרתי, הוא לא - -      

קריאה: אלה שטחים פרטיים של המלון

יצחק פינדרוס: כן, אבל הוא לא - - - כשאתה עשית חוזה ואמרת אני לוקח את האולם אירועים שלך, אז זה האולם אירועים

יצחק פינדרוס:  כשהוא בא עכשיו ושם בחוץ אוהלים, אז את האוהלים מישהו הביא לו, והוא מחבר את זה לגנרטור, מחבר לכל מיני דברים

יצחק פינדרוס:  זה מה ששאלתי גם את שר החינוך

יצחק פינדרוס:  משרד החינוך קרי מבחינת האזרח, מדינת ישראל הייתה צריכה לבוא ולהגיד שזה עליה

יצחק פינדרוס:  אני אחראית על זה, אני אשלם את החשמל כמו שהייתי משלמת את החשמל אם זה היה במקום אחר

יצחק פינדרוס:  הרי הוא משלם לו - - - ומזכירות והוצאות, הוא משלם למועצה אזורית תמר על ה-500 תלמידים שלו, נכון? או על ה-1,600 תלמידים שלו, הוא משלם עליהם

יצחק פינדרוס:       בסוף מישהו צריך לקחת אחריות על זה, זה אחד הדברים שעלו מהשטח

יצחק פינדרוס:  ואז משרד החינוך אומר רגע, אני הקמתי את זה למגן

יצחק פינדרוס:  שדרות לא בעניין, הם בחוץ

יצחק פינדרוס:  ואז שואלים את משרד החינוך מי מביא ספסל וכיסא, והוא לא נמצא שם

יצחק פינדרוס:  לכן שאלתי, מי בסוף הכתובת? אלה הדברים שפשוט בסיור שהיינו היום, אתם ראיתם את זה יחד איתי

מיכל לרר: מה שלי ידוע זה שהשטחים הציבוריים שבתחום המלון, השטחים הציבוריים לטובת פעילות שהזכרת ופעילויות אחרות, כלולים בתוך ההסכם עם המלון

מיכל לרר:  כל הציוד הנלווה, אוקיי? זה צריך כנראה להיות פר נושא

אלי ראקוב: משרד התיירות

יצחק פינדרוס: מה?     

מיכל לרר: פר משרד

אלי ראקוב: משרד התיירות

תומר אושרי: כן, אבל לא מדובר על השטחים הציבוריים שנמצאים בתוך

תומר אושרי:  לא האולמות והדברים האלה, מדובר על החוץ

תומר אושרי:  כל הפעילות שנמצאת בחוץ

תומר אושרי:  עם האוהלים, עם המזגנים - -      

מיכל לרר: לא עשו הפרדה

קריאה: לא מכוסים - -      

מיכל לרר: שימוש מלא בכל השטחים - - -     

יצחק פינדרוס: ועוד דבר שעלה במלון האחרון שהיינו - -      

קריאה: - - -     

יצחק פינדרוס: זה הציוד

קריאה: הציוד זה - -      

קריאה: אבל השאלה למה קהילה מתפנה, לצורך העניין

יצחק פינדרוס: שדרות

קריאה: שדרות או אשכול

קריאה:  השאלה אם הם מקבלים פיצוי גם בעבור זה, ואם זה לא צריך להיות אצלם

קריאה: זאת בדיוק השאלה

שמעון אוחיון: הרשויות - -     

קריאה: לגבי הציוד

שמעון אוחיון: הרשויות מקבלות תקציבים

שמעון אוחיון:  - - -  עבר, אבל הן מקבלות תקציבים

שמעון אוחיון:  והן מתעדפות מה שהן רוצות בתוך זה

שמעון אוחיון:  זאת אומרת שוב, זה - -      

יצחק פינדרוס: קשה לי לראות שרשות מקבלת, אני לא רואה שאתם העברתם לאשכול - -     

שמעון אוחיון: לא אנחנו, אנחנו - -      

יצחק פינדרוס: - - - מדינת ישראל, אני לא אומר עליך, מדינת ישראל העבירה שרתים ומזכירים בחודש האחרון לאשכול

שמעון אוחיון: לא לא

שמעון אוחיון:  אני לא אמרתי - -      

יצחק פינדרוס: אני מעריך - - -     

שמעון אוחיון: - - - לדבר כזה

יצחק פינדרוס: אני מעריך שלא

יצחק פינדרוס:  מתאר לעצמי שלא

יצחק פינדרוס:  לא העבירו לשרתים מזכירים

יצחק פינדרוס:  בצדק, הם אמרו לו אנחנו עכשיו משפים את - - - בניית בית ספר, מה אתה מבקש - - - יש פה משהו - -     

שמעון אוחיון: לא, אין ספק שיש פה איזשהו כשל - -      

יצחק פינדרוס: יש פה משהו - -      

שמעון אוחיון: יש פה איזשהו כשל שהוא - -      

יצחק פינדרוס: נכון

שמעון אוחיון: שצריך - -     

יצחק פינדרוס: עכשיו - -     

שמעון אוחיון: שצריך - -     

קריאה: יש שתי רשויות - - - מועדונים

שמעון אוחיון: לדייק אותו

יצחק פינדרוס: - - -  נציג מדינת ישראל יושבת הבחורה מסעד

יצחק פינדרוס:  או הבחורה ממגן

יצחק פינדרוס:  שהקימה את הבית ספר

יצחק פינדרוס:  והיא מרגישה שהיא מבקשת תרומה ממנהלת המלון

יצחק פינדרוס:  היא לא אמורה להרגיש ככה

יצחק פינדרוס:  כי בסוף לצורך הנקודה הזאת, שהיא נציגת משרד החינוך - -      

שמעון אוחיון: רגע

יצחק פינדרוס: אז זה צריך להיות - - -     

שמעון אוחיון: נציג משרד החינוך

שמעון אוחיון:  אתה יודע שלא חשוב מה קורה בחדר הזה, בסוף זה מגיע אליך

תומר אושרי: אבל ישבתי בפינה כדי שלא תשימו לב

שמעון אוחיון: אני ראיתי אותך

תומר אושרי: שלא יהיה פה איזה עניין

שמעון אוחיון: רגע

שמעון אוחיון:  המתקנים, נקרא להם, של האפס-שש שנמצאים בתוך המלונות, בין אם זה באוהל מחוץ, בחצר המלון, או בתוך אולם של המלון

שמעון אוחיון:  התוכן שלהם

שמעון אוחיון:  מי מתקצב, אתם מתקצבים את זה?      

קריאה: כן

תומר אושרי: תומר אושרי, משרד החינוך

תומר אושרי:       לגבי סוגיית השטחים, בפנים, בחוץ, שטחים פרטיים

תומר אושרי:  שוב אני אגיד - - - בטיפול על הדבר הזה כדי לנסות לתת לזה מענה

תומר אושרי:  אם יש מענה דרך משרד התיירות זה נראה לי הדבר הנכון, לכל השטחים

תומר אושרי:  זה ברמת השימוש בשטח

תומר אושרי:  ברמת הציוד, את רוב הציוד אנחנו מביאים

תומר אושרי:  כלומר, נניח שעכשיו אנחנו מביאים את היבילים לבלתי-פורמלי, אנחנו מביאים להם - -      

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה להתערב ביניכם בהתחשבנות

תומר אושרי: לא לא - -      

יצחק פינדרוס: אם אתה שואל אותי, זה לא נכון שמשרד התיירות ינהל את זה

תומר אושרי: - - -      

יצחק פינדרוס:  יכול להיות שמשרד התיירות יכול לנהל את ההתחשבנות, רגע, אני אסביר לך גם למה

יצחק פינדרוס:  בסוף את החמישה שקלים שהוסיפו להם על הסנדוויצ'ים דחפו להם בקשיש תנו לנו גם את השטחים הציבוריים

יצחק פינדרוס:  רגע

יצחק פינדרוס:  סוג התנהלות כזאת לא נותנת בסוף חופש פעולה למנהלת של סעד ולמנהלת של מגן

יצחק פינדרוס:  לא נותנת - - - ואנחנו ראינו את זה היום

יצחק פינדרוס:  בסוף היא נמצאת באיזושהי עמדה של - - - fund raising, כמו שאתם אוהבים לקרוא לזה באנגלית

יצחק פינדרוס:  היא נמצאת שם - - - שהיא מתחננת על נפשה "תני לי" והיא מרגישה לא בנוח עם המנהלת, וזה לא מוצדק כי בסוף זה חלק מחוק חינוך חינם, חלק מהמערכת זה שהיא מפונה

יצחק פינדרוס:       לכן אין בעיה שהחשכ"ל יתחשבן יחד עם משרד, אבל בסוף באיזשהו מקום האחריות היא של משרד החינוך, שיהיה לה חשמל, ציוד והכל

יצחק פינדרוס:  לא אכפת לי שאת הציוד יביא במשאית המשרד, זה בסדר

יצחק פינדרוס:  מותר לעשות את זה, אני לא אמרתי שאני מחפש איפה לשפוך כספים

יצחק פינדרוס:  לגבי העניין הזה פניתי לשר, ואני בא לכאן שוב, אני מרגיש שהדבר הזה לא קורה

יצחק פינדרוס:  השר סיפר לי על - - - שלו

יצחק פינדרוס:  אבל בסוף מגיעה אותה נציגה ואותה הילדה, הרגשתי לא בנוח מול אותה ילדה עכשיו במלון שהיינו, שאומרת "כן, אני אוספת רבע כיסא מפה וחצי כיסא משם", אני - -      

תומר אושרי: אני אגיד משהו על אותה ילדה ש - - -     

יצחק פינדרוס: מה?     

תומר אושרי: אני אגיד משהו על אותה סייעת, שהיא בעצם מתנדבת משדרות שראינו במלון Enjoy

תומר אושרי:  ואמשיך ואגיד על סוגיית השטחים שהמורכבות של זה היא שלא כל השטחים הם שטחים חינוכיים

תומר אושרי:  יש הרבה אנשים שמשתמשים בשטחים של המלון לכל מיני מענים

תומר אושרי:  ראינו - -      

יצחק פינדרוס: בסדר, אוהלים

תומר אושרי: - - -      

יצחק פינדרוס: אמרתי, נקודתי אוהלים

תומר אושרי: אז נקודתי אוהלים זה - -      

יצחק פינדרוס: קונים חשמל, ציוד

תומר אושרי: אז אם זה - -      

יצחק פינדרוס: בסוף - -      

תומר אושרי: אז אם זה הנקודתי, כמובן אנחנו - -      

יצחק פינדרוס: כן

תומר אושרי: נשמח, ואני  - -      

יצחק פינדרוס: לא, זה - - -     

תומר אושרי: גם אני אגיד - - - בזה - -      

יצחק פינדרוס: לא, זה ברמת התפיסה

יצחק פינדרוס:  לכן שאלתי מקודם - -      

תומר אושרי:  - - -     

יצחק פינדרוס: באמת בתפיסה שלנו המשרד אומר אני אפנה למשרד התיירות, זה בסדר

יצחק פינדרוס:  וגם אפנה - -      

תומר אושרי: זה גם מה שאמרנו - -      

יצחק פינדרוס: למשרד ראש הממשלה זה בסדר, אבל אני אחראי על זה

תומר אושרי: זה גם מה שאמרנו לסעד - -      

יצחק פינדרוס: בסדר גמור

תומר אושרי:  זה נאמר גם בפגישה של המנכ"ל שישב שם במשרד עם שרון, ושרון גם אמרה את זה בפגישה

תומר אושרי:       אני אגיד משהו אחר לגבי אותו מפגש עם הגן

תומר אושרי:  אנחנו עובדים מול רשויות

תומר אושרי:  כבר הבנו שנושא הקהילתיות פה הוא נושא מאוד מאוד ייחודי

תומר אושרי:  אנחנו מנסים לפתח חוסן קהילתי, לכן אנחנו רוצים לתת את המענה לכל קהילה

תומר אושרי:  שדרות לקחו החלטה – בעיניי החלטה טובה מאוד – לבנות את בית הספר שלהם במלון "רויאל"

תומר אושרי:  גם את הבית ספר וגם את הגנים

תומר אושרי:  הם ביקשו שכולם יגיעו לשם

תומר אושרי:  המענה - -     

יצחק פינדרוס: אתה לא מדבר על הפעוטון אבל

תומר אושרי: לא, אבל אני אדבר גם על זה בהמשך

תומר אושרי:  זה מה שהרשות ביקשה

תומר אושרי:  ברגע שראינו שזה לא קרה, הם התארגנו בעצמם ועכשיו ראינו את זה ואנחנו צריכים הסדרה של הדבר הזה

תומר אושרי:  כולל גני - - - שלנו

יצחק פינדרוס: - - - למצוא פתרון - - - אני מסכים, האירוע הנקודתי הזה צריך להיפתר

תומר אושרי: אבל הנקודות - - -      

יצחק פינדרוס: זה אירוע נקודתי שצריך לפתור

יצחק פינדרוס:  הממ"מ, רציתם לשאול כמה שאלות

מרב פלג-גבאי: אולי פחות רלוונטי למקום הספציפי הזה, אבל באופן כללי מה לגבי מי שפונה או מי שהתפנה, למעשה - - - בלי עבודת ממשלה? אנשים שהתפנו באופן עצמאי

מרב פלג-גבאי:  כמה ניתן להם מענה גם מהחינוך וגם בתחומים אחרים?     

תומר אושרי: אין פה כמעט כאלה, יש כמה - -      

יצחק פינדרוס: לא היו לכם מאופקים

יצחק פינדרוס:  גם נתיבות לא היו כאן

תומר אושרי: יש

קריאה: היו היו

קריאה: היו - - -      

קריאה: הם באו - - -  מה שנקרא, כן

קריאה: יצאו להפוגה רק

קריאה: להפוגות - - -      

יצחק פינדרוס: אבל חוץ מזה אין לכם פה

קריאה: אין לנו

קריאה: לא לא, זה רק הפוגות

מרב פלג-גבאי: לא בהכרח פה, ובמקומות אחרים?      

קריאה: לא יודע להגיד לך על מקום אחר

מיכל לרר: מה, בערבה התיכונה למשל?     

אלי ראקוב: במצפה רמון - - -     

קריאה: - - - או בערים, במקומות שהם לא - -     

חופני דנין: אני יכול להגיד לך שבתחום הבריאות הם קיבלו מענה כמו המפונים - - - ממשלה

תומר אושרי: גם בתחום החינוך

חופני דנין: קיבלו כולם

מרב פלג-גבאי: במקומות שיש - -      

יצחק פינדרוס: גם יש הרבה גורמים

יצחק פינדרוס:  כמו שאמרתי, 250,000 איש זה מאוד מבלבל

יצחק פינדרוס:  אני גם יודע למשל על דוגמאות של קהילות שלמות שפונו על ידי קק"ל

יצחק פינדרוס:  בלי קשר לכלום, לא מדינה, לא רשות מקומית, קק"ל

יצחק פינדרוס:  קק"ל באו, שמו כסף, פינו

יצחק פינדרוס:  יש בירושלים לפחות שני מלונות שאני מכיר שקק"ל הגיעו אליהם, נתנו צ'ק ואמרו "אתם מפונים לפה"

יצחק פינדרוס:  נגיד באשכול, מתוך 11 קיבוצים, 3 נשארו

יצחק פינדרוס:  זה פשוט מצחיק

יצחק פינדרוס:  בדקו אותם שהם בסנטימטרים יוצאים קצת מ - - - עכשיו זה שטח צבאי סגור

יצחק פינדרוס:  אז המדינה לא פינתה אותם

יצחק פינדרוס:  למה? כובע

יצחק פינדרוס:  לא פינתה

יצחק פינדרוס:  אז בא קק"ל, שם כסף ופינה אותם

יצחק פינדרוס:  יש במלון "שלום" בירושלים, יש במלון "גני ירושלים"

יצחק פינדרוס:  פינוי אופקים היה בעיקר פילנתרופיה

יצחק פינדרוס:  הדברים האלה הם דינמיים מאוד

חופני דנין: הייתה לנו לדוגמא דיור מוגן שהגיע למלון "נגה"

חופני דנין:  חבר'ה שלהם שנרצחו מהדיור מוגן, הוציאו את כל הדיור המוגן

חופני דנין:  ואז כמשרד הבריאות טיפלנו שם באנשים, בין אם זה דיאליזות, אם זה טיפולים אונקולוגיים

חופני דנין:  בשלב הראשון אנחנו עשינו את זה, אחר כך משרד התחבורה הצטרף וסייע בהיסעים

חופני דנין:  כל מה שהם היו צריכים

חופני דנין:  תרופות, טיפולים, הכל

חופני דנין:  והם לא התפנו בצו

מרב פלג-גבאי: אבל יש מיפוי של האנשים האלה? מישהו - - - נמצאים?      

חופני דנין: אני יכול לתת איש קשר שליווה את הקבוצה הזאת, הם היו פה לדעתי כמעט שלושה שבועות

מיכל לרר: רציתי לשאול - -      

יצחק פינדרוס: אני רוצה לסכם

יצחק פינדרוס:  א, באמת כמו שאמרתי רואים פה - -      

מיכל לרר: אפשר רק שאלה אחת?     

יצחק פינדרוס: סליחה

יצחק פינדרוס:  חשבתי - - -      

מיכל לרר: רק רציתי לשאול את ראש המועצה ביחס לתוקף - - - שזו סוגיה שעולה פה הרבה סביב השולחן

מיכל לרר:  לא ראיתי את מנהלת תקומה

מיכל לרר:  כי - - -      

ניר וגנר: אני אענה

ניר וגנר:  היא לא רלוונטית

מורן יצחקי: זה לא רלוונטי

ניר וגנר: זה לא רלוונטי לפה

ניר וגנר:  מנהלת תקומה - -      

קריאה: היא לא רלוונטית למפונים, היא רלוונטית ל - -     

ניר וגנר: לא, היא רלוונטית מאוד למפונים, אבל היא לא - -      

קריאה: - - -      

ניר וגנר: - - - בכירים

קריאה: זה השלב הבא, כן, זה נכון

יצחק פינדרוס: מנהלת תקומה - - -      

ניר וגנר: זה לא לשלב הנוכחי שקורה פה

מיכל לרר: אבל הרי היא פועלת בשלושה טווחי זמן, במידי, בבינוני - - -     

ניר וגנר: במידי היא לא פועלת

מורן יצחקי: בבינוני ובארוך

ניר וגנר: לא במידי

יצחק פינדרוס: משרד הרווחה עוד לא התייחסתי, כן

רון כץ: קרן כץ, סגנית מנהל מחוז דרום

רון כץ:  אני אגיד בקצרה

רון כץ:  בעיקרון כשנכנסנו לפה בשלב הראשוני של הפינוי, באמת זה היה - -      

יצחק פינדרוס: ואגב, לא משנה לאן מגיעים, כולם אומרים שמשרד הרווחה היו הראשונים

יצחק פינדרוס:  אני שומע את זה בכל מקום

נועה גלעדי: זה נכון

קריאה: הם היו

קריאה: ומשרד - - -      

יצחק פינדרוס: רגע, גם כשהגעתי לאילת, הראשון שפגשתי שיוצא מלשכת ראש העיר זה שר הרווחה

רון כץ: אז באמת כשהגענו בשלבים הראשונים זה היה יותר לצורך מיפוי

רון כץ:  להבין מה הצרכים של הרווחה שעולים פה, לראות מה החוסן ולקלוט כאן גם את העובדים של החוסן

רון כץ:       כעיקרון, אולי בשונה מחלק מהמשרדים, הרווחה עובדת באמצעות מחלקה שיש לנו ברשויות המקומיות, מחלקות הרווחה

רון כץ:  ולכן העבודה הראשונית שלנו הייתה מיפוי

רון כץ:  לאט לאט שהבנו מה הפערים, עבדנו יחד עם המחלקות לשירותים חברתיים, יש פה - - -      

יצחק פינדרוס: של המפנים, לא המפונים

רון כץ: של מחלקות המקור

רון כץ:  ולאט לאט הכנסנו אותם לטפל בלקוחות שלהם

רון כץ:  אנחנו עכשיו עוברים לשלב השני, מורן מסמנת לי לא

רון כץ:  לאט לאט

רון כץ:  אנחנו לוקחים קצת  אחורה מבחינת המשרד, כי השירותים שינתנו למפונים יהיו על ידי מחלקות הרווחה, והתפקיד שלנו הולך להיות יותר בהיבט הבנייה של המענים של הרווחה, התאמה של המודלים

רון כץ:  נתתי קודם כמה דוגמאות ונצטרך כמובן להרחיב את זה

רון כץ:       כמובן שיש גם עבודה של ליווי המחלקות לשירותים חברתיים, גם ברמת - -      

יצחק פינדרוס: המחלקה של מי, את - -      

רון כץ: - - - לא - -     

יצחק פינדרוס: את מעבירה את זה בעצם ליצחקי? את אשכול ואת שדרות את מעבירה אליה?      

רון כץ: לא, אני לא מעבירה אליה

רון כץ:  הם יטפלו במפונים שלהם במלון

רון כץ:  אנחנו עדיין נמשיך לעבוד מול המועצה האזורית תמר, העמדנו אשת קשר בשם ליז, שנמצאת פה וליוותה את החמ"ל יחד עם עוד בחור בשם יוני

רון כץ:  היא עדיין היא אשת הקשר

רון כץ:       אנחנו כמחוז ממשיכים להגיע, גם גורמי הפיקוח המקצועיים שלנו - -      

יצחק פינדרוס: כן, אבל מי אחראי בסוף? הם אחראיים או המועצה המפנה?     

נועה גלעדי: המועצה הנקלטת

רון כץ: מועצת המקור

רון כץ:  מועצת המקור מטפלת - -      

יצחק פינדרוס: כן, אבל את לוקחת עובדת סוציאלית שלך שאת צריכה לפתוח בשבילה תיק מההתחלה, ולבנות את התיק הזה - -      

רון כץ: לא לא לא

יצחק פינדרוס: איך את עושה את זה?      

רון כץ: העובדים הסוציאליים - - -     

יצחק פינדרוס: אני שואל אותך כמנכ"לית

נועה גלעדי: לא

נועה גלעדי:  להבנתי מהמודל - -      

רון כץ: לא לא

רון כץ:  המועצה - -          

נועה גלעדי: שהם מתכוונים ליישם הוא שהעובדים הסוציאליים של עיריית שדרות יטפלו בשדרות - -      

יצחק פינדרוס: - - -     

רון כץ: קודם כל, אנחנו כמשרד התאמנו ברמה הארצית - -      

יצחק פינדרוס: - - -  לא יעבוד

רון כץ: אנחנו תיקצבנו לרשויות העוטף וחלק מרשויות אחרות סדר גודל של 80 תקנים של עובדים סוציאליים, ועוד כל מיני תקנים נלווים, כאשר המטרה היא באמת להגדיל את - -      

יצחק פינדרוס: הבנתי

רון כץ: רשויות המקור

רון כץ:  ובכל אחד מהאזורים הקולטים, כולל פה בים המלח, יהיו עובדים סוציאליים

רון כץ:  יש פה ראש צוות, קרן משדרות - - -     

יצחק פינדרוס: זה בסדר

רון כץ: ותהיה - - -      

יצחק פינדרוס: אבל - -      

קריאה: גם -  - -     

יצחק פינדרוס: היא צריכה בסוף לתכלל, אבל אני חושב שבסוף אם תבקשי מעובדת סוציאלית - -       

רון כץ: היא מדברת ברמה של מורן - - -     

יצחק פינדרוס: להתחיל להכיר את כל תיקי הגירושים - -     

ניר וגנר: לא , אבל - -      

יצחק פינדרוס: זה פשוט יקרוס

ניר וגנר: לא

ניר וגנר:  בגלל שבהתחלה באמת נפלנו בבום מאוד גדול, פרסמנו בקבוצה של ראשי מועצות וקיבלנו תוך יומיים 300 עובדים סוציאליים ואנשים נוספים שהגיעו הנה בהתנדבות, ואנחנו הלנו אותם כאן

ניר וגנר:  הם עכשיו הקרקע לקליטת אותם 80 תקנים שמוסיפים, ואנשים כבר - -     

יצחק פינדרוס: בסדר, אז זה הרשות המקורית

ניר וגנר: כן

ניר וגנר:  אבל ברשות המקורית

רון כץ: של הרשות המקורית שנמצאים פה באופן קבוע

ניר וגנר: בדיוק

רון כץ: כאשר אנחנו כמשרד ממשיכים את הקשר עם - -      

יצחק פינדרוס: זה נכון

רון כץ: המועצה האזורית תמר

ניר וגנר: עכשיו עוד מילה ברשותך על הנושא של הנגב והגליל, תרשה לי רגע לייצג אתכם

ניר וגנר:  פשוט דיברת חלש, אני מדבר קצת יותר חזק

ניר וגנר:  אחד הדברים המרכזיים היום בקיום של הקהילה הגדולה שחיה פה, אחרי החינוך והכל, זה כל פעולות ההפוגה, ולתת מענה - -     

יצחק פינדרוס: - - - לכן שאלתי - - -     

ניר וגנר: בדיוק

ניר וגנר:  והיום התבשרתי שאנחנו מקבלים עוד תקציב מכובד מאוד מהמשרד, אנחנו הולכים להקים פה פארק שנקרא "תמר בלב", בשיתוף המשרד לנגב והגליל

ניר וגנר:  יהיה כאן פארק שלם על 10 דונם, עם ג'ימבורי לקטנטנים ומסכי קולנוע ומתחם פעילות ומיצג דינוזאורים, ואיזשהו בית קפה כדי שההורים יוכלו לשבת רגע ולשתות קפה

ניר וגנר:  הכל באזור מרכז המלונות

ניר וגנר:  פרויקט של בערך 3 מיליון שקלים, שהמועצה יחד עם - -      

יצחק פינדרוס: הג'ימבורי - - -     

קריאה: הג'ימבורי - - -     

ניר וגנר: ונינג'ה והכל

ניר וגנר:  זה - -     

קריאה: - - -      

ניר וגנר: זה קורה, אני מעריך שזה יעמוד תוך 10 ימים מהיום

ניר וגנר:  נקרין שם סרטים, את נבחרת ישראל בכדורגל, נעשה הופעות

ניר וגנר:  יש שם גם פינה שתהיה זמינה בלילה לנוער, אזור שיוכלו לשבת בו בשקט, לעשן נרגילה, לשחק קצת שש-בש, להיות בשקט ביחד

ניר וגנר:  זה לא היה קורה בלי המשרד של הנגב והגליל, בנוסף לפעולות ההפוגה שהוא כבר מנהל פה

קריאה: - - -      

ניר וגנר: מה?     

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה לעשות - -      

קריאה: איזה חום

ניר וגנר: פה יש שתי עונות, חם וחם מאוד

מיכל לרר: אפשר עוד שאלה?     

יצחק פינדרוס: אני רוצה להתכנס לסיכום -  -     

מיכל לרר: עוד שאלה אחת רק?     

יצחק פינדרוס: יש כאן איזשהו גורם שמתייחס ומתכלל את המצוקה הנפשית, את הטיפול בנושא בריאות הנפש?     

חופני דנין: כן

קריאה: חופני

קריאה: כן, משרד הבריאות

חופני דנין: זאת סוגיה שהיא - -      

קריאה: - - -      

יצחק פינדרוס: - - -     

חופני דנין: סוגיה שהיא פחות או יותר כלל ארצית עכשיו

חופני דנין:  לא דיברנו על זה הרבה, אבל זה - - -     

יצחק פינדרוס: שלא - - - והתשובה - - -      

חופני דנין: מה שנקרא PTSD, אותה קהילה פוסט-טראומטית כרונית, היא אתגר - -      

יצחק פינדרוס: - - -      

אתי שבתאי: - - - לסכם, אין - -      

חופני דנין: אתגר ענק למדינה

חופני דנין:  בכל מקום

חופני דנין:  כאן ספציפית הנושא הזה מטופל גם על ידי הקופות, ואני מוכרח במעמד הזה לתת מחמאה גדולה לקופות - - - והמחוז, פגשנו את כללית ומכבי בדרך

חופני דנין:  באמת, ההתגייסות, גאווה גדולה לעבוד עם השותפים האלה

חופני דנין:  אני לא מתחרה עם משרד הרווחה מי הגיע לפה ראשון, נגיד שביחד

חופני דנין:  אבל הנושא של בריאות הנפש זה באמת סיפור מאוד מאוד כבד - -      

יצחק פינדרוס: ילדים - - -     

חופני דנין: יש מתחילת הדרך, אבל עכשיו כשנכנסנו לסולריום, שמתם לב שיש שם מקום ריק גדול ליד המרחב המוגן שלהם? הוא כבר לא ריק

חופני דנין:  בזמן שסיירנו יש שם - -      

ניר וגנר: הנה, בדיוק קיבלתי סרטון מהמהנדס שלי, הניחו את המשרדים של מתחם בריאות הנפש ליד בית הספר שם, באותו אזור

אלי ראקוב: במקביל גם יש לך סרטון של מרכז חוסן, - - -      

קריאה: ליד "נגה"

ניר וגנר: לא, את זה עוד לא קיבלתי

אלי ראקוב: הבוקר הניחו ליד מלון "נגה"

קריאה: ויש מרפאה של בריאות הנפש בלאומית

קריאה:  ב"לוט"

אלי ראקוב: נכון

אלי ראקוב:  גם ב"לוט"

אלי ראקוב:  טוב, - - - עושים גם - - -     

יצחק פינדרוס: בקיצור, ראש המועצה, אחרי המלחמה צריך להקים פה עוד איזה ארבעה מושבים, אין לך ברירה אחרת אני מבין

יצחק פינדרוס:  צריך למצוא מתנדבים שמוכנים הזה לגור בחום

יצחק פינדרוס:  תודה

יצחק פינדרוס:  תודה גם לדן - -      

מימון ראסמי: רגע, כבדו, לפני שאתה מסכם

קריאה: רגע

מימון ראסמי: אפשר?      

יצחק פינדרוס: אחרי ההתקפות שקיבלת, חופשי

מימון ראסמי: אתה היית שם - - -     

יצחק פינדרוס: אנחנו ניקח אותך למרכז חוסן - - - האלה

מימון ראסמי: לא, אבל דווקא ההתייחסות שלי - -          

קריאה: הוא ממס רכוש

קריאה: זה מס רכוש

מימון ראסמי: מימון ממס רכוש

מימון ראסמי:  דווקא ההתייחסות שלי היא לא מהמקום של מס רכוש, אני לא ארחיב אחרי ששלמה דיבר

מימון ראסמי:  אני אדבר בכובע האזרחי, זה גם חשוב

מימון ראסמי:  מימון, אזרח מדינת ישראל ועובד מדינה, חשוב לי גם לנצל את הבמה הזאת ולהגיד כמה דברים מעבר שמה שעסקנו בו היום

מימון ראסמי:       דבר ראשון, אני חושב שרוב מי שיושב כאן בחדר הוא עובד מדינה, ומייצג את הממשלה בדרך כזאת או אחרת

מימון ראסמי:  ואני אומר לך, כל העבודה הנהדרת שכל האנשים האלה עושים בכל כך הרבה מקומות ומול כל כך הרבה גורמים, ובשעות שהן לא שעות ובמאמצים שהם לא מאמצים, לא באה מספיק לידי ביטוי בציבוריות הישראלית

מימון ראסמי:  על זה אני פונה אליך ומבקש ממך, בסוף אתה מייצג גם אותנו בכנסת מול הממשלה

מימון ראסמי:  אנחנו מפסידים בקרב התודעתי וההסברתי בעולם, אבל אנחנו גם מפסידים בקרב ההסברתי והתודעתי בתוך מדינת ישראל

מימון ראסמי:  כל העבודה ששמעת היום, אני מבקש ממך, בכובע שלך, להביא אותה לוועדה מול הממשלה, מול הכנסת, ושייעשו מאמצים הסברתיים יותר גדולים על מנת להראות לציבור הישראלי את העבודה שהאנשים האלה עושים כאן

מימון ראסמי:  זה הכל

מימון ראסמי:  תודה

קריאה: אפשר מילה - -      

יצחק פינדרוס: - - - אני חייב לומר לך - -      

ניר וגנר: עם כל הכבוד למועצה ולי, ולמורן ולצוות שלי, נעשית כאן עבודה על ידי נציגי המשרדים, וכל אחד מהם, אני לא אמנה את כולם כי אתם ראיתם אותם, בלעדיהם שום דבר לא היה קורה

קריאה: אני מסכים

יצחק פינדרוס: בבקשה

מורן יצחקי: מסכימה עם כל מילה

חופני דנין: אני רוצה להגיד משהו לאו דווקא בכובע של משרד הבריאות, כי אני חושב שהבנו מהסיור שהמענה לבעיות כאן הוא מצוין, אלא דווקא בכובע של מפונה

חופני דנין:       בעיניי, ברמה האישית, יש ערך מוסף לדואליות של גם לעבוד וגם להיות מפונה, כי אתה מבין לגמרי מה הצורך של המפונים

חופני דנין:  אני יודע בדיוק כי אני חי את השטח

חופני דנין:  אני מסיים את יום העבודה שלי לפעמים ב-21:00 ו-22:00 בלילה, אני נכנס למלון, אני שומע את השיחות, אני יושב עם המפונים, גם מכיסופים, גם ממגן, עם כל המקומות

חופני דנין:  ובאמת יושבת חבורה נפלאה

חופני דנין:  אני יחסית צעיר במשרד הבריאות, אבל טבילת האש הזאת והחיבור בין האנשים שנמצאים פה, כמפונה אני אומר, מראה שיש על מי לסמוך

חופני דנין:  ברגע שיש לי קצה חוט, שאני יודע למי לפנות ואני יודע מה הצורך שעולה מהשטח, אני יודע גם איך לפתור את הבעיות

חופני דנין:       כמפונה אני מרגיש שהמדינה עוטפת אותי, שהמדינה נותנת לי

חופני דנין:  תמיד יהיו את הקצוות שפה חסר ושם חסר, אבל סך הכל, באמת, זה המקום להודות לכולם

חופני דנין:  כל מי שנמצא כאן עושה עבודה נפלאה, מהרשות שפתחה את הדלתות ונותנת עזרה דרך משרדי הממשלה, ביטוח לאומי

חופני דנין:  יש לי אנשים בביטוח - - - שלא קשור אליי בכלל

חופני דנין:  אמרתי לך בבוקר, מוצרי ספיגה שהצלחתי להגיע אליהם וישר ירדו, ומשאיות

חופני דנין:      אז זה הזמן באמת להגיד לכולם, ואני מתחבר למה שהוא אמר, באמת צריך להציף את זה, צריך להכיר את העשייה שקוראת כאן

חופני דנין:  לאו דווקא בים המלח, אני אחראי על מחוז דרום

חופני דנין:  אני יודע מה חווה המפונה, ואני חושב שאם זה המענה שקיים בכל המקומות האחרים אז מצבנו מצוין

שלי שקד: אז אני רוצה גם להגיד מילה, אם אפשר

שלי שקד:  נעים מאוד, אני שלי שקד מהרשות הלאומית לביטחון קהילתי

שלי שקד:  גם אנחנו נמצאים כאן

שלי שקד:  הרשות נכנסה איתנו לעבודה ממש בחודשים האחרונים, ואני רוצה להגיד לך, ראש הרשות, שיש תקציב של 4 מיליון שקלים שיורד עכשיו, שיוקצה לטובת הרשויות המפונות

שלי שקד:  אז אתם אמורים, בנוסף לתקציב השנתי, לקבל תקציב נוסף מהרשות הלאומית

שלי שקד:       ברמה האישית, תקשיבו, אנחנו מטיילים בכל המלונות, גם בירושלים, והדרך שבה יצרתם את ה"עולם האוטופי" הזה, יוצא דופן

שלי שקד:  אין מילים

שלי שקד:  פשוט אין מילים

קריאה: - - - מודל

שלי שקד: זה מודל לחיקוי, ומי שבאמת מסתובב במלונות ורואה, מבין את זה

שלי שקד:  באמת מודל לחיקוי

שלי שקד:  זה משהו שבאמת צריך לעלות ברמה התקשורתית, כי זה פנומנלי

שלי שקד:  שאפו לכם, באמת

ניר וגנר: תודה

יצחק פינדרוס: תודה

יצחק פינדרוס:  אני רוצה לנסות להתכנס לסיכום

יצחק פינדרוס:  ו אני רוצה לומר לך משהו, הרמת לי להנחתה

יצחק פינדרוס:  אני חייב לומר משהו בעניין הזה

ניר וגנר: אבל חטפתי מספיק מכות, אתה לא צריך - - -      

יצחק פינדרוס: - - - לא לא, אני אספר לך - -      

קריאה: נראה לי הביאו בחור חסון - - -      

יצחק פינדרוס: אני אספר לך חוויה אישית

יצחק פינדרוס:  אני נבחרתי להיות ראש עיר בנובמבר 2001, כשהייתי ילד בן 30

יצחק פינדרוס:  בעיר מורכבת

יצחק פינדרוס:  תוך שנה הכפלתי את עצמי מ-17,000 תושבים ל-34,000 כמעט, משהו כזה

יצחק פינדרוס:  מספרים מטורפים

יצחק פינדרוס:  הכנסתי שכונה

יצחק פינדרוס:  ומי שזוכר, חורף 2001-2002 היה אחד החורפים הכי קשים במדינת ישראל

קריאה: חומת מגן

יצחק פינדרוס: ערב חומת מגן

יצחק פינדרוס:  - - -  ערב חומת מגן היה ייאוש טוטאלי במדינת ישראל

יצחק פינדרוס:  תקופת פיגועים

יצחק פינדרוס:  סיפרתי בדרך אולי למישהו שאני הייתי מסתכל כל הזמן על הגדר כדי לראות אם יש פריצות, כי הודיעו לנו כל הזמן שהולכת להיות פריצה

יצחק פינדרוס:  היה לי רחוב עם 3,000 ילדים, אתה כמה ילדים יש לך פה היום?      

ניר וגנר: היום 2,000, 1,000 - -     

יצחק פינדרוס: היו לי 3,000 ברחוב אחד

יצחק פינדרוס:  ברחוב אחד, שמקביל לכפר ערבי

יצחק פינדרוס:  המרחק מהבית עד הגדר הוא 50 מטר

יצחק פינדרוס:  עם גדר טיפשה, תבין מה - - - ילד בן 30 שיודע שיש לו 3,000 ילדים במרחק 50 מטר מגדר טיפשה שחותכים אותה עם צבט, ואומרים לו "יש מחבלים בשטח שהולכים להיכנס"

יצחק פינדרוס:  הייאוש היה טוטאלי

יצחק פינדרוס:  ונחרט לי בזיכרון עד היום - -      

קריאה: ביתר עלית?     

קריאה: איפה אתה גר?     

יצחק פינדרוס: ביתר עלית

קריאה: ביתר עלית

יצחק פינדרוס: רחוב אורבך היה צמוד לנחליל

יצחק פינדרוס:  50 מטר כמו שאני מספר לך, 3,000 ילדים היה לי ברחוב אורבך

יצחק פינדרוס:  היו לי 15,000 ילדים באופן כללי בעיר, 3,000 ילדים באותו הרחוב

יצחק פינדרוס:  - - - מהבית שלי הייתי משקיף לשם, אני זוכר שבליל הסדר אישתי חשבה שיצאתי מדעתי או קיבלתי משהו, כי אני הייתי רץ כל 10 דקות לראות אם יש פריצה

יצחק פינדרוס:  שתבין את ההרגשה שלי, ליל הסדר יושב עם המשפחה, אני לא אומר לאישתי למה, אבל אני קם כל רגע לראות אם כבר פרצו

יצחק פינדרוס:  כי אתה מקבל ביפרים במשך ארבעה חודשים, שהולכים לפרוץ, וזה כבר מתחיל להיות בתדירות מסוימת, וייאוש טוטאלי, מה יקרה עם המדינה?      כמעט הזדהיתי עם ההרגשה של הנציגים בקיבוצים ששאלו אותי מה יהיה לגבי תחושת הביטחון, אני אומר לך שהייתי בטראומה

יצחק פינדרוס:  עזוב שמפקד החטיבה שלי היה עשה לי רק יותר גרוע, כשנפגשתי איתו אמרתי לו "איך אתה נערך למצב?" הוא אומר לי "אין לי היערכות"

יצחק פינדרוס:  "מה אתה הולך לעשות?" אומר לי "אין לי מה לעשות"

יצחק פינדרוס:  זאת שיחה אחרת

יצחק פינדרוס:  אני זוכר עד היום

יצחק פינדרוס:  בליל הסדר דפק אצלי ב-2:00 בלילה קצין הביטחון הדרוזי, הייתי עוד באמצע ליל הסדר

קריאה: - - -      

יצחק פינדרוס: והוא מתאר לי את כל מה שקרה

יצחק פינדרוס:  אני זוכר עד היום

יצחק פינדרוס:  אבל אמרתי וואלה, זאת הפריצה שאני כל הזמן מחכה לה

יצחק פינדרוס:  הנה, קרה

יצחק פינדרוס:  והייאוש היה טוטאלי, ביום הראשון של חול המועד אני נוסע לירושלים, צומת גילו, אני רואה את כל נשות גילו רצות לחיילים שהולכים להיכנס לבית לחם ונערכים שם עם עוגות

יצחק פינדרוס:  רצות לשם עם עוגות, ואני עם הייאוש שהייתי כל החורף עד ערב פסח, על זה לא חשבתי

יצחק פינדרוס:  עם ישראל הוא עם נפלא

יצחק פינדרוס:  ואנשי המדינה הם אנשים נפלאים

יצחק פינדרוס:  וזאת  הדרך היחידה שלנו לנצח

יצחק פינדרוס:  כך ניצחנו אז וכך ננצח גם היום, אין דרך אחרת

יצחק פינדרוס:       הנושא שאנחנו מעלים אותו שוב ושוב - - - עולה בתקשורת - - - ואני גם מאלה שתוקפים

יצחק פינדרוס:  אנחנו לא תוקפים את הפקידים

יצחק פינדרוס:  אם אתה מכיר את ההצעה שאנחנו דיברנו עליה, שגם עלתה פה כמה פעמים, עסקה בנושא האחריות

יצחק פינדרוס:  יושב לידי ראש מועצה, ואני אומר לך באחריות, שהוא לוקח סיכונים כשאף שר במדינת ישראל  לא לוקח סיכון כזה

יצחק פינדרוס:  כמות התביעות והחשיפות שאנחנו נחשפים כראשי ערים, אני אומר כראש עיר לשעבר והיום אני בכנסת, לוקחים חשיפה ולוקחים אחריות

יצחק פינדרוס:       המשמעות של לקחת אחריות זה לא לעבוד לפי הפרוטוקול וזה לא לעבוד לפי הספר

יצחק פינדרוס:  אם תרצה לבדוק אותו לפי הספר אני מציע לך שלא לבדוק אותו

יצחק פינדרוס:  כי אני אומר לך כראש רשות בביתר, עברתי על החוק שלוש פעמים ביום

ניר וגנר: אתה מוזמן

יצחק פינדרוס: אני יכול להיות מוקלט, יש לי חסינות

יצחק פינדרוס:  שלוש פעמים ביום

יצחק פינדרוס:  כן

יצחק פינדרוס:  כי להזמין קרוונים לפני שקיבלת - -      

קריאה: כסף

יצחק פינדרוס: את היתר הבנייה, עזוב את ההרשאה

יצחק פינדרוס:  לפני שקיבלת את היתר הבנייה ולפני שאישרה לך את זה ועדת הכספים של המליאה

יצחק פינדרוס:  רוצה שאני אספר לך סוד? הייתי פתוח עם קבלנים ב-100 מיליון שקלים לפני ועדת כספים אצלי

יצחק פינדרוס:  100 מיליון שקלים, שמעת על זה ניר - - - תהיה רגוע

יצחק פינדרוס:  20 שנה אחר כך ואני חי

יצחק פינדרוס:  אבל זאת לקיחת אחריות

יצחק פינדרוס:  כמו שאמרתי פעם לפקיד במשרד החינוך, אמרתי לו יש לי בעיה

יצחק פינדרוס:  אנשים אצלי בביתר יולדות בלי אישור מנהל המחוז

יצחק פינדרוס:  - - -      

קריאה: - - -       

יצחק פינדרוס: מה אתה רוצה שאני אעשה?      

קריאה: זה משפט לפנתיאון

יצחק פינדרוס: - - - בלי אישור מנהלת המחוז

יצחק פינדרוס:  אז מנהלת המחוז עוד לא חתמה לי על הפרוטוקול, אתה צודק

יצחק פינדרוס:  אבל מה לעשות? אז שיבוא השופט ויגיד לאנשים להפסיק ללדת, מה אתם רוצים מהחיים שלי? אני בסוף ראש רשות, אני צריך לתת להם שירות

יצחק פינדרוס:       לצערי הרב לא השתנה אופי לקיחת האחריות וכניסה מתחת לאלונקה

יצחק פינדרוס:  אמרתי את זה גם בוועדה, אני לא אומר את זה פה כי - - - אני אמרתי את זה גם בוועדה

יצחק פינדרוס:  כשאני אומר שהוא לוקח אחריות, והוא חשוף

יצחק פינדרוס:  אני אומר לך שהוא חשוף

יצחק פינדרוס:  הוא חשוף והוא לוקח סיכונים, ויגידו לך המבקר והיועץ המשפטי שלו שהוא משוגע

יצחק פינדרוס:  איך הוא הרים טלפון לבן אדם והזמין קרוונים בלי שהוא עבר מועצה, אין לו אישור ממונה על המחוז, אין לו חתימה, הוא מטורף

יצחק פינדרוס:  איך הוא עושה את זה? אני יודע - - - הוא לא סיפר לי את זה, אני אומר לך את זה בלי לדעת

יצחק פינדרוס:  כי אין דרך אחרת, ולכן מה שאתה רואה פה, - - - בן-אדם בא ולוקח את האחריות

קריאה: הכל לכאורה

קריאה:  הכל לכאורה

יצחק פינדרוס: עכשיו אני אומר לך את זה - -      

קריאה: לא, זה - - - הכל לכאורה

יצחק פינדרוס: ולא דיברתי איתו על זה

יצחק פינדרוס:  אני אומר לך, יש לנו - -      

קריאה: - - - לכאורה לכאורה

קריאה: הוא מפליל אותו

יצחק פינדרוס: יש לנו כמערכת ציבורית בעיה שכולם נהיו פתאום תוכים

יצחק פינדרוס:  ואמרתי את זה פעם

יצחק פינדרוס:  לא צריך ראש מועצה, לא צריך ראש ממשלה, לא צריך רמטכ"ל, מחשב שיעשה הכל

יצחק פינדרוס:  ונכון, הפקידים שמוסרים נפש ועובדים, באמת, ואני רואה אותם בכל מקום

יצחק פינדרוס:  - - -  אנחנו רואים - - - ראיתי את משרד הרווחה בכל מקום, ראיתי את משרד הבריאות, משרד התחבורה רואים שאנשים נמצאים בכל מקום

יצחק פינדרוס:  תסתכלו מסביבכם, יושבים כאן 30 נציגים מכל משרדי הממשלה

יצחק פינדרוס:  חלקם עוד - - - הגיעו בהתנדבות, אנשים מגיעים ומנסים לעזור ומנסים לעשות

יצחק פינדרוס:  בסוף צריך אנשים שיקחו אחריות ויהיו כאן

יצחק פינדרוס:  אני מוכן לעמוד בבית משפט ושישאלו אותי למה בנית, אני אגיד להם את מה שאמרתי לך קודם

יצחק פינדרוס:  זהו

יצחק פינדרוס:  והדבר הזה הוא קריטי

יצחק פינדרוס:  כעם אנחנו עם חזק

יצחק פינדרוס:  ואנחנו מאמינים ואנחנו נגיע בזכות האמונה הזאת, תאמין לי שאנחנו נצליח בסוף

יצחק פינדרוס:  הייתי מיואש ואז ירד לי האסימון, גם היום אני אומר לך

יצחק פינדרוס:  כשהעם הזה מאוחד הוא מצליח

יצחק פינדרוס:      עכשיו אחרי דוגמא אישית אני אחזור לנושא

יצחק פינדרוס:  אז קודם כל באמת תודה לכל משרדי הממשלה שהגיעו

יצחק פינדרוס:  אנחנו כן ננסה לקיים ביום רביעי הבא דיון מעקב

יצחק פינדרוס:  גם על נושא החינוך, גם על נושא הצרכים הציבוריים הנוספים, לראות שהם עובדים

יצחק פינדרוס:  גם לראות אם משרד התיירות מצאו פתרונות לנושא החיבור בין הקהילות, אולי עם העלייה באנשים שמתפנים מרצון, שיוצאים מהמלונות, אולי זה יעשה - -      

הילה גור: אני אציין שלמשרד מהיום הראשון יש point of contact, נציגים מהמשרד שקשורים לקהילות שהתפנו

יצחק פינדרוס: כן?     

הילה גור: פה זה מקרה אחר, אני נמצאת בתוך המשרד לבקשתם של מורן וניר, בגלל הייחודיות של המקום הזה

הילה גור:  אוקיי? המקום שונה מאוד הרשויות האחרות שקלטו ויכולים לפזר את המפונים בתשתיות הקיימות

הילה גור:  ההנחיה היום במשרד היא שאם אנחנו יודעים שבקהילה מסוימת מתחילה איזושהי תזוזה, והיא תבוא לפה, אנחנו צריכים לקבל את ה-SOS הזה מהם כדי לדעת איפה למקם אותם

יצחק פינדרוס: טוב, אם נקודתית תצליחו לחבר את שדרות קצת יותר, קהילתיות - -      

הילה גור: העניין הזה בנוגע לשדרות נמצא לגמרי בידיים של הרשות כרגע

הילה גור:  מה שאני יכולה לעזור זה לראות איפה יש מקומות פנויים, ועשינו את זה

הילה גור:  זאת - -      

קריאה: שוב, כל עוד התושבים לא רוצים זה לא רלוונטי

הילה גור: החלטה שלהם

הילה גור:  לי אסור להתערב בזה

קריאה: לא נעשה דברים עד שלא יהיה - -      

הילה גור: לא, אומרים שזה מאוד מורכב

קריאה: לא הצלחנו

יצחק פינדרוס: כן, את זה הבנו מהנציגים, הסבירו לנו

קריאה: לא הצלחנו - - - אנשים

ניר וגנר: כמו שאמרתי לך - -     

יצחק פינדרוס: הנציגים עצמם הסבירו לנו כמה זה מורכב

ניר וגנר: עשינו את זה פעם אחת והפעלנו את כל המערכת 

ניר וגנר:  עד שאין הסכמה של כל התושבים זה לא זה

קריאה: זה נמצא בידיים שלהם - - -      

קריאה: ומצד שני, באירועים נקודתיים של משפחה כזאת או אחרת –      

יצחק פינדרוס: כן

קריאה: ניתן להם את הטיפול הנקודתי - -      

יצחק פינדרוס: כן

קריאה: לגמרי

קריאה: כדי להוריד את מפלס הלחץ

קריאה: לגמרי

קריאה:  - - -          

יצחק פינדרוס: טוב

יצחק פינדרוס:  אז אנחנו נעשה דיון מעקב גם בנושא של החינוך - - -

יצחק פינדרוס:  נעשה בדיקה גם ברשויות אחרות

יצחק פינדרוס:  ובאמת, תודה רבה לכולם

יצחק פינדרוס:  עבודה באמת יפה, נהדרת

אתי שבתאי: תודה רבה

יצחק פינדרוס: ותודה רבה לראש המועצה

ניר וגנר: תודה לכם

יצחק פינדרוס: ואחרון חביב אני צריך להודות למנהל התאחדות המלונות, שבלעדיו לא היה

יצחק פינדרוס:  הוא עשה לנו פה את העבודה - - -      

אתי שבתאי: לאורך כל הדרך

יצחק פינדרוס: אבי זיכרמן, שעשה לנו - -      

קריאה: אודי

אתי שבתאי: אודי

יצחק פינדרוס: מה?     

קריאה: אודי

אתי שבתאי: אודי

יצחק פינדרוס: אודי זיכרמן, שעשה לנו היום את הסיור הזה, אירגן אותו, ממש תודה רבה

יצחק פינדרוס:  ישר כוח

קריאה: ישר כוח

יצחק פינדרוס: תודה רבה לכולם