ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 259, 2023-12-04 00:00

משה גפני: אנו מקדמים בברכה את שר האוצר בצלאל סמוטריץ

משה גפני:  אני מודה לו על כך שהסכים לבוא - היה עסוק

משה גפני:  אני יודע את הדברים שהיה עסוק בהם

משה גפני:  הוא פינה את הזמן, אמנם לא זמן ארוך לסקירה על מה שקורה מבחינת התקציב

משה גפני:  אני מודה לך אדוני השר, ומעמיד את הבמה לרשותך

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב בראש, חברי הוועדה, ברכת רפואה שלימה או ברוך רופא חולים ליוגב ראש אגף התקציבים

בצלאל סמוטריץ':  תרגיש טוב

בצלאל סמוטריץ':  בהזדמנות זו לומר תודה שוב לכל אנשי משרד האוצר באגפים השונים שתמיד עובדים מאוד קשה ונכנסו עכשיו לנהל את המלחמה בתקופה מאתגרת

בצלאל סמוטריץ':  באמת תודה רבה לכולם

בצלאל סמוטריץ':       אני רוצה לשתף אתכם

בצלאל סמוטריץ':  אני בא עכשיו מתל אביב מפגישה עם מתיוס קורמן, מזכ"ל ארגון ה-OECD והארגון פרסם אתמול נייר על הכלכלה הישראלית, אפרופו מלחמת חרבות ברזל

בצלאל סמוטריץ':  מי שמכיר אותי יודע, שאני אופטימי מאוד ביחס לכלכלה הישראלית

בצלאל סמוטריץ':  גם הנתונים והתחזיות של ה-OECD אופטימיות יחסית

בצלאל סמוטריץ':  אי אפשר להתעלם מהעובדה שהמלחמה הזאת היא ודאי אירוע כלכלי ויהיו לה השפעות בוודאי בטווח הקצר

בצלאל סמוטריץ':  ראיתי כשנכנסתי השקף, הוצגו חלק מהשלכות המלחמה, אבל לי אין ספק וגם ה-OECD משוכנע בזה שהמשק הישראלי והכלכלה הישראלית נכנסו נכון וחזק למלחמה הזאת

ולדימיר בליאק: זה לא מה שנאמר לנו פה במצגת

מיכל שיר סגמן: יש פערונצ'יק בין מה שאתה אומר למה שאמרו נערי האוצר

בצלאל סמוטריץ': נכנסנו ב"ה עם כלכלה חזקה, עם יחס חוב תוצר נמוך, גירעון מתוכנן נמוך, עם שוק תעסוקה מהודק עם אבטלה חיכוכית

בצלאל סמוטריץ':  נכון שמאמצע שנת 22' בעקבות המשבר העולמי, גל האינפלציה הגדול והעלאות הריבית אנו נמצאים במסלול האטה, אבל באופן יחסי נכנסנו בצורה חזקה, שנתיים טובות מאוד של צמיחה אחרי הקורונה ואני חושב שגם התקציב המרוסן והאחראי שהעברנו גם ל-23' וגם ל-24' שנתן לנו בדיוק את אותה כרית ביטחון שאנחנו צריכים עכשיו כדי להסתדר פיסקלית עם עלויות המלחמה הזאת מבלי להיכנס למשבר אם נסיים את השנה עם 3

בצלאל סמוטריץ': 7% גירעון בתוך מלחמה זה לא טוב אבל הרבה פחות גרוע ממה שהיה יכול להיות

בצלאל סמוטריץ':  קחו אפילו את התחזית של SNP שהעריכה שנגמור את השנה הזאת ב-5

בצלאל סמוטריץ': 3% גירעון

בצלאל סמוטריץ':  אני מאוד מקווה שנגמור את זה בהרבה פחות

בצלאל סמוטריץ':  אני בא עכשיו מהשיח עם מזכ"ל ה-OECD והם שותפים לזה

בצלאל סמוטריץ':  הכלכלה הישראלית יש בה כל המרכיבים כדי לצלוח נכון את המשבר הזה וכדי לצאת הכי מהר שאפשר חזרה למסלול של צמיחה

בצלאל סמוטריץ':  אני אומר זאת לא כדי לומר שלא צריך אחריות וזהירות – זה אירוע

בצלאל סמוטריץ':  מציע לאף אחד לא להקל ראש בסדרי גודל תקציביים כאלה, אבל זה אירוע שהמשק הישראלי יודע להתמודד איתו ואני אומר את זה כי חושב שהאתגר – זה נכון גם לכלכלה, אנו אומרים את זה בכל הזדמנות – הדבר הכי חשוב כרגע לכלכלה זה ניצחון מוחץ, השמדה מוחלטת של חמאס והחזרת החטופים בעז"ה וממילא החזרת האמון

בצלאל סמוטריץ':  כלכלה בנויה הרבה על אמון – של משק, אמון של משקיעים, של אזרחים במדינת ישראל

בצלאל סמוטריץ':  המלחמה הזאת החלה במשבר אמון גדול מאוד וחשוב לי לומר זאת ללוחמים ולמפקדים לאזרחים

בצלאל סמוטריץ':  הכלכלה הישראלית יודעת לתמוך את כל מאמצי המלחמה האלה גם בחזית וגם בעורף

בצלאל סמוטריץ':      מה שלי היה חשוב לבוא לפה לומר – מתנצל שאין לי זמן להישאר פה היום – אני מוכן לבוא בשמחה, היושב-ראש יודע, גם חברי הוועדה יודעים שאני תמיד מוכן לבוא לשמוע שאלות, לתת תשובות – לצערי לא היום – היה לי חשוב לדבר על למה חשוב להבין את התיקון הזה שאנו מביאים עכשיו לתקציב מהר

בצלאל סמוטריץ':  אפשר להתווכח על מרכיבים מסוימים, אוהבים, לא אוהבים, קואליציה, אופוזיציה, כל אחד עם הבחירות שלו איך להתנהל בתקופת  מלחמה, אבל הזמן הוא פקטור מאוד משמעותי

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו מביאים את התקציב הזה, את אותם 30 וקצת מיליארד שקלים תוספת למלחמה כי יש צרכים

בצלאל סמוטריץ':  כפי שאמרתי במגוון הזדמנויות בתקופה האחרונה – החלטה שאני קיבלתי מייד בתחילת המלחמה על מדיניות כלכלית מרחיבה כרגע שתומכת את המשק, שמחזיקה את קו הביצורים השני, של האמון של האזרחים במדינה, קו הביצורים הכלכלי, אנו צריכים את התקציב הזה כדי להיות יכולים לשלם למלונות, לשלם לרשויות המקומיות, להעביר מענקים למפונים ולניצולים

אורית פרקש הכהן: יכולתם להעביר את זה לפני כמה חודשים

ולדימיר בליאק: זה לא הפריע לך לעכב מיליארד וחצי שקלים למפונים, לרשויות משך שבועות עד שסגרתם את הנושא של הכספים הקואליציוניים

ולדימיר בליאק:  רק לחדד את הדברים

סימון דוידסון: - - -     

חמד עמאר: אגף התקציבים הביא העברה תקציבית ואתה לא ראית את זה

ולדימיר בליאק: שבוע זה היה תקוע בוועדת הכספים אבל לא הפריע לשר האוצר

משה גפני: מבקש לא להפריע

גלעד קריב: למה זה היה תקוע?     

אורית פרקש הכהן: הוא וגפני עצרו את זה בצוותא חדא כדי לשמור על הכספים הקואליציוניים

ולדימיר בליאק: אז עכשיו זה דחוף אבל גם אז זה היה מאוד דחוף

משה גפני: אני מבקש להפסיק

משה גפני:  מבקש לא להפריע

משה גפני:  השר בא לדבר

אורית פרקש הכהן: השר צריך לענות על השאלות

משה גפני: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה

גלעד קריב: יש משהו מעליב ששר בא אבל אין לו זמן לענות על שאלות

משה גפני: קורא לך לסדר פעם שלישית

משה גפני:  לצאת

גלעד קריב: זה דיון חדש

משה גפני: היועצת המשפטית אומרת שזה דיון חדש

משה גפני:  פעם ראשונה קראתי לך עכשיו

בצלאל סמוטריץ': אשמח להשלים את הדברים

בצלאל סמוטריץ':  אנו זקוקים לתקציב הזה

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו בסוף השנה

בצלאל סמוטריץ':  לא פשוט לממש תקציב בסדר גודל כזה, וככל שתאשרו את התקציב מהר יותר נוכל לממש חלקים גדולים יותר ממנו כבר השנה הזאת לבריאות, לרווחה, לחינוך

בצלאל סמוטריץ':  כל התוספות שבתקציב

בצלאל סמוטריץ':  בניגוד למה שנאמר – אומר זאת באחריות – עד רגע זה לא עוכב שקל אחד

ולדימיר בליאק: זה לא נכון

משה גפני: קורא אותך לסדר פעם ראשונה

משה גפני:  השר מדבר

משה גפני:  אתה מפריע

ולדימיר בליאק: אבל כיוון שלא תהיה לי אפשרות לשאול שאלות, אני נאלץ לתקן את השר

חמד עמאר: אתה בעצמך אמרת שיש העברה תקציבית- -      

יצחק פינדרוס: אף אחד לא קיבל כסף

בצלאל סמוטריץ': אם רוצים לצעוק – הרי קמפיין הכספים הקואליציוניים לא נולד בדיון הזה ולא יסתלק לבית עולמו אחריו

אורית פרקש הכהן: האם קיצצת 70% מהכספים הקואליציוניים? האם עמדת בדברים שלך? צריך להודות ביושר: נכשלנו

אורית פרקש הכהן:  סדר העדיפויות השתנה

משה גפני: קורא לך לסדר פעם השנייה

אורית פרקש הכהן: סדר העדיפויות השתנה

אורית פרקש הכהן:  אל תתייחס אלינו כאילו אנחנו מטומטמים

אורית פרקש הכהן:  והציבור גם לא מטומטם

אורית פרקש הכהן:  מילואימניקים קורסים

אורית פרקש הכהן:  עסקים קורסים

אורית פרקש הכהן:  ממש מבדר

מיכל שיר סגמן: לא צמצמתם את הגירעון לפני שהגדלתם

בצלאל סמוטריץ': זה מביך

אורית פרקש הכהן: קיצצת 70% מהכספים הקואליציוניים

מיכל שיר סגמן: זה עצוב, לא מביך

משה גפני: אני קורא לך לסדר פעם שלישית

משה גפני:  לצאת

משה גפני:      (חברת הכנסת אורית פרקש הכהן יוצאת מאולם הוועדה)     

ולדימיר בליאק: אנחנו משמיעים ביקורת מקצועית כי השר אומר דברים לא נכון

ולדימיר בליאק:  אורית צודקת

ולדימיר בליאק:  אנחנו לא מטומטמים ואי אפשר לזלזל בנו

סימון דוידסון: מי שישבה לידך זה לא אופוזיציה

סימון דוידסון:  זה לא רק אופוזיציה

בצלאל סמוטריץ': אופוזיציה עושה רע מאוד לאנשים, גם לאנשים שאני מאוד מעריך או הערכתי

בצלאל סמוטריץ':  עדיין מעריך

בצלאל סמוטריץ':  עזבו רגע פופוליזם

בצלאל סמוטריץ':  בואו נדבר על עובדות

בצלאל סמוטריץ':  עד רגע זה לא עוכב שקל אחד

ולדימיר בליאק: שקר

ולדימיר בליאק:  שקר

ולדימיר בליאק:  ישבתי פה

ולדימיר בליאק:  מיליארד וחצי שקל עוכבו פה במשך שלושה שבועות

משה גפני: לא עוכב שום דבר

בצלאל סמוטריץ': או שאני אלך או שאני אדבר

בצלאל סמוטריץ':  אני לא אדבר אם הוא יתפרץ

ולדימיר בליאק: אתה תכף הולך בכל מקרה

רועי כהן: באנו לשמוע תשובות, אדוני שר האוצר

רועי כהן:  אתה חייב לנו תשובות

רועי כהן:  אנחנו לא תפאורה שלך, אדוני שר האוצר

נעמה לזימי: במילא הוא לא בא לתת תשובות פה

נעמה לזימי:  בא לדבר וללכת אז מה זה משנה?     

רועי כהן: אתה מגיע ב-4

רועי כהן: 12 במקום להגיע ב-30

רועי כהן: 11

רועי כהן:  השארת 650,000 בלי מענה

רועי כהן:  למה לא יכולת לקבל החלטה ב-30

רועי כהן: 11? למה אתה צריך לקבל החלטה אחרי שנגמר?     

בצלאל סמוטריץ': מי לא קיבל?     

רועי כהן: אתה לא קיבלת

משה גפני: לצאת

משה גפני:  לא להפריע

קריאה: וגם הביזיון של העוסקים הפטורים

קריאה:  1,750 שקל? תתבייש, אתה ומשרד האוצר

קריאה:  1,750 שקל עוסק פטור

קריאה:  אתה יכול להוציא אותי

ינון אזולאי: זה היה בהסכמה ואל תעשה כותרות

ינון אזולאי:  היה בהסכמה עם העצמאיים

קריאה: לא היה בשום הסכמה

משה גפני: לצאת

נעמה לזימי: נראה לך הגיוני ששר האוצר מגיע בלי שאלות, ינון?     

משה גפני: לצאת אמרתי

משה גפני:  בבקשה

משה גפני:  אם יפריעו אבקש ממך שתפסיק

משה גפני:  זה בלתי אפשרי

משה גפני:  זה גם לא מכובד

בצלאל סמוטריץ': התחלתי להתייחס ללוחות הזמנים ולחשיבות הגדולה ולאחריות שמוטלת על כתפי כולנו, קואליציה ואופוזיציה כאחד לאפשר את העברת התקציב הזה בהקדם כדי שנוכל לממשו בזמן ולהעביר אותו לצרכים החשובים שלשמם נועד

בצלאל סמוטריץ':  שוב, לא שמעתי עד רגע זה ביקורת על השימושים של התוספת התקציבית

בצלאל סמוטריץ':  שמעתי אנשים שרצו שנקצץ יותר בדברים מסוימים, שמעתי אחרים שרצו שנקצץ בדברים אחרים, וזה בסדר

בצלאל סמוטריץ':  יכול להיות שבהמשך נצטרך לקצץ בכול

בצלאל סמוטריץ':  לא שמעתי אף אחד שאומר שה-13

בצלאל סמוטריץ': 5 מיליארד שאנחנו מביאים עכשיו תוספת לשימושים האזרחיים של המלחמה הם לא שימושים טובים וגם לא ה-17 מיליארד לצבא וכדי שהצבא יוכל להיערך ולרכוש חימושים וכו', ולא נפרט בפורום הזה, צריך את הכסף הזה באופן מידי, וכדי שמערכת החינוך והבריאות והרווחה יוכלו לתת מענה כדי שמינהלת תקומה תוכל לעשות מה שצריכה לעשות באופן מיידי, ונוכל להתחיל בעז"ה להחזיר את הישובים הביתה עם בתי ספר עורפיים

בצלאל סמוטריץ':  את הכסף הזה באופן מיידי

בצלאל סמוטריץ':      אני רוצה להסביר למה עד רגע זה לא התעכב שום צורך, ופה יש ערבוב מושגים בין האם יש כסף בתקנה או אין, לבין השאלה האם החשכ"ל מאפשר לשלם או לא מאפשר זאת

בצלאל סמוטריץ':  אני אומר באחריות – מרגע שסיכמנו במשרד האוצר והדברים אושרו בהחלטות ממשלה שתקציב מסוים הולך לעבור למטרה מסוימת, החשכ"ל אפשר את ביצוע המטרה ואת ביצוע התשלום בפועל למרות שהכסף עוד לא עבר בתקנה כי ועדת הכספים עוד לא הצביעה

בצלאל סמוטריץ':  ואני אומר, לוקח על זה אחריות – החלטתי שיותר נכון לעשות את התהליך הזה בצורה שאנו עושים אותו עכשיו והיו גם חילוקי דעות מקצועיים בתוך משרד האוצר

בצלאל סמוטריץ':  זה לגיטימי וכל הדעות נשמעו

בצלאל סמוטריץ':  בסוף אני קיבלתי את ההחלטה כי אני שר האוצר וחשבתי שלא נכון לעבוד בשיטת הסלמי אלא לבוא כפי שאנו באים עכשיו בצורה מסודרת עם כל הקופסה

בצלאל סמוטריץ':  לא אוהבים את המילה הזאת אבל עם התוספת התקציבית שכמו שאתם מכירים – התקציב יונח בעז"ה מחר על שולחן הכנסת, יועלה לקריאה ראשונה ביום רביעי אבל בחוק המסגרות שאתם רואים עכשיו, יש התוספת של 17 מיליארד לביטחון, 8

בצלאל סמוטריץ': 8 שמיתוסף ל-4

בצלאל סמוטריץ': 5 – סליחה, היום יונח ויוצבע ביום רביעי לקריאה ראשונה אז יהיו לכם כל הפרטים

בצלאל סמוטריץ':  עכשיו עסוקים בחוק המסגרות

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו מייצרים את התוספת התקציבית, ואני חשבתי כיוון שלא היה עיכוב, לא היה שום צורך – לא למלונות – הרי העברנו מענקים ומאות מיליונים לרשויות

בצלאל סמוטריץ':  התחייבנו בפועל על בין 6 ל-7 מיליארד שקלים

בצלאל סמוטריץ':  כרגע תפסנו לזה מקורות זמניים בהחלטות ממשלה וההחלטה הנוכחית, התקציב עם התוספת שהעברנו עכשיו משחררת את כל המקורות שהחלטנו שאנו לא מסיטים לצורכי המלחמה כדי שהמשרדים יוכלו לעבוד

בצלאל סמוטריץ':  עד רגע זה לא היה שום צורך שהיינו צריכים ולא שולם – לא למלונות, לא למפונים, לא למענקים

מיכל שיר סגמן: חודשיים ראשונים האזרחים במדינת ישראל מימנו הכול

מיכל שיר סגמן:  ברור שלא היה צורך

מיכל שיר סגמן:  אפשר להמשיך שהאזרחים ימשיכו לממן

משה גפני: לא באמצע

בצלאל סמוטריץ':   אין חוק שאוסר לשקר בבית הזה

בצלאל סמוטריץ':  זה כבר אמרתי אתמול במליאה

מיכל שיר סגמן: אתה לא חושב שהציבור גייס מיליארדים בזמן שאתם עוד לא התחלתם לעבוד?     

בצלאל סמוטריץ': הציבור לא גייס מיליארדים

מיכל שיר סגמן: מישהו מוכן להוציא לי את הנתון כמה כספים הותרמו? תורמים ישמחו - האם מדינת ישראל מתכוונת להחזיר את הכסף לתורמים האלה?     

בצלאל סמוטריץ': עם ישראל התגלה בשיא תפארתו והתגייס בארץ ובעולם, וכמו תמיד יש ארגוני חברה אזרחית אבל יש לזכור, המדינה מוציאה מיליארדים רבים, זה לא במקום

בצלאל סמוטריץ':  אתמול היה שיח, ושוב, אני מברך על כל תרומה, על כל התגייסות

בצלאל סמוטריץ':  אפשר לחזור למלחמת לבנון השנייה ולאוהלים של גאידמק שבהם התאכלסו תושבי הצפון כי המדינה לא מימנה בתי מלון ואני החלטתי ביום הראשון וגם את זה לא כולם אהבו אצלי שכולם יישבו בבתי מלון ונממן את זה כי יש מדינה ולתת רוח גבית

ולדימיר בליאק: כמה אנשים פונו במלחמת לבנון השנייה?         

בצלאל סמוטריץ': עשרות אלפי אנשים היו באוהלים של גאידמק

חמד עמאר: אל תשווה מה שהיה ב-7

חמד עמאר: 10 לכל דבר אחר

חמד עמאר:  אל תשווה

חמד עמאר:  אתה כל הזמן משווה למה שהיה במלחמת לבנון

חמד עמאר:  אני שומע אותך כמה וכמה פעמים

חמד עמאר:  היינו חייבים לשים אותם בבתי מלון את האנשים

חמד עמאר:  כל פעם חוזר להשוואות האלה

רון כץ: מישהו עשה להם טובה? מטוב ליבו של מישהו? הייתה ברירה אחרת? מה היו עושים איתם?      

נעמה לזימי: - - -      

משה גפני: נעמה, קורא לך לסדר פעם ראשונה

ולדימיר בליאק: עד לפני שבועיים דיברתי עם בעלי בתי מלון שלא קיבלו את הכסף

נעמה לזימי: תודה לך ששיכנת ניצולי טבח בבית מלון תודה

בצלאל סמוטריץ': חושב שאזרחי מדינת ישראל – אני אומר זאת בכאב, כי אני מסתובב בכל הארץ ואני רואה באמת – לא מדברים על עשרות בני המשפחה שלי שנמצאים עכשיו בצבא בעזה ומספרים על האחדות הנפלאה – ימין, שמאל, דתיים, חילוניים, חרדים, דרוזים, והאחדות הזאת נמצאת בחזית ובעורף, והיה מצופה שתהיה גם פה

מיכל שיר סגמן: האחדות הזאת לעולם לא תמנע את הביקורת שאתם ראויים לקבל ואל תבלבל ואתה לא תשתמש באחדות במגן אנושי ולא תשתמש בחיילים כמגן אנושי

מיכל שיר סגמן:  חצוף

משה גפני: קורא לך לסדר פעם ראשונה

רון כץ: מי שמפר את האחדות זה אתה, שר האוצר

רון כץ:  כולנו מאוחדים

רון כץ:  היחיד שמתנכר לחרדים זה משרד האוצר

רון כץ:  לפחות תגיד את האמת

מיכל שיר סגמן: משתמש במילה אחדות כמגן אנושי כדי לגנוב את הציבור ולהסביר להם למה עוד הם לא מקבלים או למה אתה גונב מהם עוד כסף

מיכל שיר סגמן:  על מה אתה מדבר?     

רון כץ: כל הזמן משרד האוצר מנסה להפלות את החרדים

רון כץ:  גם אנחנו רואים את זה

מיכל שיר סגמן: איזו עליבות

בצלאל סמוטריץ': אני משוכנע שאזרחי – ואני אומר את זה בכאב, חברים

בצלאל סמוטריץ':  באמת אנחנו חברים

בצלאל סמוטריץ':  ישבתי בוועדה הזאת חמש שנים, אני חושב שאזרחי מדינת ישראל מימין ומשמאל שצופים עכשיו בדיון הזה מתביישים בנו כי הדמגוגיה והציניות- -     

רון כץ: של מי?     

נעמה לזימי: הדיון היה יכול להיראות אחרת- - -     

מיכל שיר סגמן: ספר את זה למשפחות החטופים שעדיין אין להם מה לאכול כי אתה החלטת להתקמצן

מיכל שיר סגמן:  ספר את זה לראש מועצת אשכול שהגיע לפה כדי להתחנן כי היה לו טבח ואתה לא היית מוכן להכניס אותו למתווה

מיכל שיר סגמן:  ספר את זה לתושבי אילת שקורסים, לנשות המילואימניקים שמחפשות – על מה אתה מדבר?      

ולדימיר בליאק: אדוני שר האוצר, אתה שיקרת פה

ולדימיר בליאק:  אתה מפר את זה, לא אני

משה גפני: ולדימיר, קורא לך לסדר

מיכל שיר סגמן: הכספים הקואליציוניים שלא קיצצת

מיכל שיר סגמן:  שלא לדבר על זה שנזכרת חודשיים מאוחר מדי ואז אתה בא ואומר: אחדות

מיכל שיר סגמן:  העם מאוחד

מיכל שיר סגמן:  זה לא קשור

מיכל שיר סגמן:  זה לא יחסוך ממך ביקורת

משה גפני: מיכל אני קורא לך לסדר פעם שלישית

משה גפני:  לצאת

מיכל שיר סגמן: זה לא יחסוך ממך ביקורת

מיכל שיר סגמן:  אחדות – כן

מיכל שיר סגמן:  ביקורת – אתם ראויים לה

רון כץ: למה לצאת? כי היא אומרת את האמת

רון כץ:      (חברת הכנסת מיכל שיר סגמן מוצאת מאולם הוועדה)     

ולדימיר בליאק: אתה יכול להוציא את כולנו

נעמה לזימי: זה יהיה לו נוח לדבר לעצמו

נעמה לזימי:  גם ככה הוא לא מעוניין בשאלות

משה גפני: הוא אמר שהוא יבוא

ולדימיר בליאק: אי אפשר לשאול שאלות

ולדימיר בליאק:  זה זלזול בחברי הכנסת

נאור שירי: - -      

גלעד קריב: שר שאין לו זמן לשאלות, עדיף שלא יבוא

נאור שירי: אין דיון

ולדימיר בליאק: אנחנו לא סטטיסטיים

ולדימיר בליאק:  אנחנו חברי ועדה

נאור שירי: הראשון שהיה צריך לדבר על זה – גפני, כאחד ששומר על כבוד הכנסת

נאור שירי:  אנחנו לא במה

נאור שירי:  אם אתה רוצה במה – יש פה קומה 0

נאור שירי:  להתראות

נאור שירי:  מה עם חוק מדים ללימודים? למה שבוע שבועיים זה יורד מסדר-היום בכנסת?     

נעמה לזימי: אחדות

נעמה לזימי:  אל תגיד כלום

אליהו דלל: לימודים מדים יגיע היום

חמד עמאר: תודה לאלי דלל

רון כץ: ולמיכאל ביטון ולכל מי שיושב בצד הזה של השולחן

רון כץ:  קשור רק אליהם

אליהו דלל: אדוני היושב-ראש, אי אפשר לקיים דיון

אליהו דלל:  אתה יודע להשתלט על הדיון

אליהו דלל:  אנא ממך

נעמה לזימי: אין דיון

נעמה לזימי:  יש מניפסט

משה גפני: נעמה, קורא לך לסדר פעם שנייה

משה גפני:  אוציא אותך

משה גפני:  יושב פה שר

נעמה לזימי: יושב פה שר, רוצה להביא מניפסט

נעמה לזימי:  אין שאלות, אין דיון

חמד עמאר: אתה הבאת אותנו לדיון ככה כי אמרת מראש שייתן לנו סקירה וייצא

חמד עמאר:  אם היית אומר- -      

משה גפני: לא הייתי צריך להביא אותו?     

גלעד קריב: כבוד הכנסת מחייב שאם לשר אין זמן לשאלות – שיבוא פעם אחרת

משה גפני: אני אחליט

נאור שירי: יישום החוק נדחה בשנה, אנשים עם מוגבלויות?      

משה גפני: די כבר

משה גפני:  תודה רבה

נאור שירי: מה עם הטבות המס לאשקלון?     

בצלאל סמוטריץ': הייתי בוועדה הזאת לא פעם ולא פעמיים כשר אוצר משך הרבה זמן לענות לשאלות וכך יהיה בעז"ה גם בתקציב הזה

בצלאל סמוטריץ':  לצערי לא מתאפשר לי היום

בצלאל סמוטריץ':  כן ביקשתי לבוא ולהעביר לכם מסר אחד, ואני מבקש שתאפשרו לי לומר אותו

בצלאל סמוטריץ':  אמרתי - אבוא סביב התקציב הזה לוועדה ואשמע את כל השאלות ואשיב עליהן

בצלאל סמוטריץ':  מבקש שיהיה שיח ענייני

בצלאל סמוטריץ':  כל מה שבאתי עכשיו להעביר – מסר אחד

בצלאל סמוטריץ':  תסכימו, לא תסכימו – כפי שאמרתי, עד היום לא עוכב בפועל ביצוע תשלום של אף סכום שהיה חשוב עכשיו למלחמה, בין אם הוצאות צבאיות, בין אם הוצאות אזרחיות

בצלאל סמוטריץ':  יחד עם זה, עכשיו הקושי גדול

בצלאל סמוטריץ':  הזמן עובר, ויש גבול כמה חשיפות וסיכונים אפשר לקחת מבלי שהכסף נמצא בתקנות

בצלאל סמוטריץ':  כפי שאמרתי, זו היתה החלטה שלי וחושב שהייתה החלטה נכונה

בצלאל סמוטריץ':  לא לעבוד בשיטת הסלמי

בצלאל סמוטריץ':  אני חושב שזה גם נכון מצד כבוד הכנסת, לשים בפניכם הכול

מטי צרפתי הרכבי: אפשר להציג בפנינו את דוח ההפרשים? או את הטבלה המאזנת

מטי צרפתי הרכבי:  אפשר במייל

משה גפני: אנו מקיימים על זה דיון

בצלאל סמוטריץ': אני אענה על הכול

בצלאל סמוטריץ':  הרי אין משמעות לדוח הפרשים עם חקיקה- -      

ולדימיר בליאק: אבל יש חוק יסוד

ולדימיר בליאק:  אנו מסכימים שיש אפשרות- -      

בצלאל סמוטריץ': מתקנים את חוק היסוד

מטי צרפתי הרכבי: אבל העבירה נעשתה

מטי צרפתי הרכבי:  אי אפשר לתקן עוולה בעוולה

בצלאל סמוטריץ': אני מודה באשמה שאני משמחת תורה – אני ואנשי משרד האוצר כולם עושים לילות כימים 24 שעות ביממה שבעה ימים בשבוע בלנהל את המלחמה וכלכלת המלחמה ולא הספקנו להתפנות לבירוקרטיות ואולי זה לא בסדר ואולי עברנו על החוק וזה לא בסדר אבל אני מעדיף לתת פתרונות למפונים ולניצולים ולרשויות ולצבא ולדיור ולרווחה ולחברה לפני הבירוקרטיות

ולדימיר בליאק: זה לא בירוקרטיה

ולדימיר בליאק:  זה חוק

ולדימיר בליאק:  זה לא אחד נגד השני

ולדימיר בליאק:  זו העבודה שלך

נאור שירי: יגידו – הייתה מלחמה, ודאגו גם לאזרח

נאור שירי:  על זה אסכים

נאור שירי:  אתה לא מסכים איתי?     

משה גפני: לא

משה גפני:  אתה מפריע

משה גפני:  יש חוק גם על החינוך

בצלאל סמוטריץ': בזה עסקנו ובזה השקענו את כל זמננו ואני מודה שהיינו לא בסדר אבל מעדיף להיות לא בסדר כדי לתת מתווה לעסקים - מאז קום המדינה ואני מודה שאני לא בסדר כי עסקתי בלתת מענה מ-0 עד 40 ואיך נותנים הטבות ואיך- - -     

גלעד קריב: - - -     

משה גפני: קורא אותך לסדר פעם השלישית

משה גפני:  לצאת

בצלאל סמוטריץ': ואיך פותרים את הבעיות של החקלאות ושל עובדים זרים

בצלאל סמוטריץ':  בזה עסקנו

בצלאל סמוטריץ':  לצערי לא היה לנו מספיק זמן

בצלאל סמוטריץ':  מודה – לא היינו בסדר, והציבור ישפוט אם היינו בסדר או לא

גלעד קריב: - - -     

בצלאל סמוטריץ': הציבור ישפוט אם היינו בסדר או לא היינו בסדר

נאור שירי: ואם ישאלו אותך למה – תגיד: כי הייתה מלחמה, ואם שר האוצר מרשה לעצמו להיות מעל החוק, גם אתם

משה גפני: לצאת

גלעד קריב: אני יוצא

גלעד קריב:  ממילא הוא לא ישיב לשאלות

גלעד קריב:      (חבר הכנסת גלעד קריב יוצא מאולם הוועדה)     

בצלאל סמוטריץ': תחליט האופוזיציה מה עמדתה ביחס לתקציב

נאור שירי: עכשיו נקבל שיעור בתחליט אופוזיציה

נאור שירי:  מזה שהסתובב במליאה עם תמונות של רוצחים ונרצחים

בצלאל סמוטריץ': - - -אני חושב שהיא טובה, אבל אני חושב שללוחות הזמנים יש משמעות

רון כץ: לאחדות של עם ישראל אתה צריך להתנהג אחרת בוועדה הזאת

רון כץ:  זה לא לעניין שהוא מנסה לחנך אותנו

רון כץ:  לא לעניין

רון כץ:  אופוזיציה

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהאחריות של כולנו בבית הזה ברגע הזה מחייבת לאפשר להעביר את התקציב הזה הכי מהר שאפשר

ולדימיר בליאק: האחריות שלנו להעביר תקציב - אבל תקציב הוגן

ולדימיר בליאק:  לא תקציב פוליטי

ולדימיר בליאק:  האחריות שלנו לתקציב הוגן

נעמה לזימי: אתה שר אוצר של כולם

נעמה לזימי:  לא של הסקטורים שלך

נעמה לזימי:  תתבייש

בצלאל סמוטריץ': בעז"ה אין בתקציב הזה שום דבר סקטוריאלי

בצלאל סמוטריץ':  שקר שחוזרים עליו אלף פעמים, לא הופך לאמת

ולדימיר בליאק: 5 מיליארד שקל כספים קואליציוניים בתקציב הזה

רון כץ: אחד שיודע על ה-50 מיליארד שקל

רון כץ:  אתם נבחרתם בזכות

רון כץ:  מה קרה ל- -      

ולדימיר בליאק: כספים קואליציוניים- -     

משה גפני: ולדימיר, קורא אותך לסדר

בצלאל סמוטריץ': אין פה 53 מיליארד שקל

בצלאל סמוטריץ':  אדוני היושב-ראש, מתנצל שאני צריך לחזור למשרדי

בצלאל סמוטריץ':  תודה, אני אבוא

בצלאל סמוטריץ':  תודה

קריאה: מה קורה עם חדרי המיון?     

רועי כהן: תודיע לפחות על הארכת הצו לוועדת כספים, אדוני השר

רון כץ: ממשיכים לפלג

חמד עמאר: לא מכבד את הוועדה הדיון שהיה עכשיו

ינון אזולאי: הוא הודיע במליאה

נאור שירי: על כבודי וכבודנו אני מוחל

נאור שירי:  משפחות החטופים הגיעו לדבר מול השר

נאור שירי:  והשר פשוט הלך

משה גפני: הם יכולים לדבר עם השר

משה גפני:  אף אחד לא אמר לו את זה

רון כץ: אומרים לו את זה

רון כץ:  הוא מחוץ לדלת ולא יחזור

משה גפני: חמש דקות הפסקה

משה גפני:  אנחנו חוזרים לחוק

משה גפני: אני מחדש את הישיבה

משה גפני:  מבקש שתקריאו את החוק ומבקש שחברי הכנסת יתייחסו לזה

משה גפני:  בבקשה

אסתי פלדמן: הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 24), התשפ"ד-2023

אסתי פלדמן:  תיקון סעיף 5

אסתי פלדמן:  1

אסתי פלדמן:  	בחוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית, התשנ"ב-1992  (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 5, בפסקת משנה (18),  במקום "2

אסתי פלדמן: 75%" יבוא "3

אסתי פלדמן: 7%";     אסביר

אסתי פלדמן:  סעיף 5 לחוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית קובע את מתווה הגירעון לפי שנים

אסתי פלדמן:  אנו מציעים פה ביחס לשנת 23' בלבד להעלות את השיעור המקסימלי מ-2

אסתי פלדמן: 75% ל-3

אסתי פלדמן: 7% בעקבות כל מה שנאמר פה על ידי טניה, איתי ויוגב

שולמית אלוני: כשנגיע לתקציב 24' תבואו שוב עם תיקון?     

אסתי פלדמן: נכון, יחד עם הצעת חוק תקציב לשנת 24' נביא תיקון לחוק המסגרות ביחס לשנת 24'

אסתי פלדמן:       אחרי סעיף 19 לחוק העיקרי יבוא: 20

אסתי פלדמן:  "הוראת שעה לשנת 2023 – הגדלת סכום ההוצאה הממשלתית בשנת 2023 – חרבות ברזל

אסתי פלדמן:  (א) בסעיף זה, "הפעולות הצבאיות המשמעותיות" - הפעולות הצבאיות המשמעותיות שעליהן החליטה ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי לפי סעיף 40 לחוק-יסוד: הממשלה   והודיעה לגביהן לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת ביום כ"ג בתשרי התשפ"ד (8 באוקטובר 2023)

אסתי פלדמן:   (ב) על אף הוראות סעיף 6א, בשנת התקציב 2023 רשאית הממשלה להגדיל את סכום ההוצאה הממשלתית בשיעור נוסף על השיעור האמור בסעיף 6א, כמפורט להלן:					 סעיף קטן (א) הוא רק הגדרה של המצב של הלחימה שמתרחש עכשיו

אסתי פלדמן:  התייחסנו להכרזה של ועדת חוץ וביטחון וההכרזות שהיו בהתאם לחוק יסוד: הממשלה

אסתי פלדמן:  סעיף קטן (א) הוא רק הגדרה למה שאנו הולכים לעשות בסעיף קטן (ב)

אסתי פלדמן:       (1) לשם מימון ההוצאות הדרושות לצרכים צבאיים בשל הפעולות הצבאיות המשמעותיות, ולמטרה זו בלבד - בשיעור נוסף שלא יעלה על 3

אסתי פלדמן: 75% ביחס לסכום ההוצאה הממשלתית בשנת התקציב 2022 המחושב לפי סעיף 6א; (2) לשם מימון ההוצאות הדרושות לצרכים אזרחיים הנובעים במישרין מהפעולות הצבאיות המשמעותיות ולמטרה זו בלבד - בשיעור נוסף שלא יעלה על 1

אסתי פלדמן: 95% ביחס לסכום ההוצאה הממשלתית בשנת התקציב 2022 המחושב לפי סעיף 6א

אסתי פלדמן:      מה שעשינו פה, חילקנו- -      

משה גפני: לגבי הצרכים הצבאיים הבנתי

משה גפני:  לגבי הפעולות האזרחיות או הצרכים האזרחיים, תוכלי לפרט יותר למה זה? כתבתי לעצמי רשימה ומעניין אותי האם זה נכון

משה גפני:  רשימת שימושים

אסתי פלדמן: בפני ועדת כספים הוגשו כל מיני פניות

משה גפני: אתם מדברים, 17 מיליארד שקל

תמר לוי בונה: ההגדלה של הצרכים האזרחיים היא ב-8

תמר לוי בונה: 9 מיליארד שקל, וההגדלה לצורך צרכים צבאיים היא- - -     

משה גפני: נצטרך להצביע בשלב מסוים

משה גפני:  החברים רוצים לדעת על מה מצביעים

תמר לוי בונה: בהצעת החוק השנייה שאנו בתהליכי הדפסה וכו', ואמורה להגיע לכאן ממש בקרוב - כבר סיימנו את העבודה עליה, יש פירוט גם לפי סעיף וגם לפי תוכנית התקציב

תמר לוי בונה:  מה שיוגש לחברי הכנסת יהיה כל סעיף וסעיף מה הולכת להיות ההוצאה המאושרת וגם נוכל להציג אגב כך את השימושים המרכזיים

תמר לוי בונה:       אומר מלמעלה

תמר לוי בונה:  שימוש מרכזי מאוד בתוך התקציב הוא השימוש לצורכי המפונים ובתי המלון

תמר לוי בונה:  זה סדר גודל של יותר מ-3 מיליארד שקל עבור ההתקשרות עם המלונות – עד סוף השנה, רק על הפרק הזה, עד סוף שנת 23'

תמר לוי בונה:  זה צורך מאוד משמעותי שיש שם

תמר לוי בונה:  צורך משמעותי נוסף הוא תגבור מערכות חברתיות, למשל מערכת הבריאות, מערכת הרווחה והחינוך נוכח הלחימה

משה גפני: מה זה חינוך? כיתות למפונים?     

תמר לוי בונה: למשל

משה גפני: חשוב לדעת

תמר לוי בונה: וגם צרכים נוכח כיתות שהן לא של המפונים שמצריכים שינויים נוכח האזעקות שיש בגוש דן או בירושלים

תמר לוי בונה:  יש פה תקציבים- - -     

ינון אזולאי: איזה שינוי בתוך גוש דן? אין צרכים

ינון אזולאי:  אלא אם כן להביא עוד ממ"דים

תמר לוי בונה: כשנגיע לפה יהיו כל מי שרלוונטי לכל סעיף וסעיף

שולמית אלוני: מבקשים לאשר את הצעת החוק אז צריך להבין מהם צרכים צבאיים, מהם צרכים אזרחיים, מה ההבחנה ביניהם, מי קובע, האם זה משהו שכבר נקבע, האם זה יכול להיקבע בעתיד, למה התייחסתם לזה שהצרכים האזרחיים צריכים לנבוע במישרין? מה עמד לנגד עיניכם?     

תמר לוי בונה: העקרונות כפי שפירט עליהם הממונה על התקציבים זה שמצד אחד אנו רוצים במה שיש בו צורך בעת הזו לתת את כל מה שצריך ובאופן מיטבי כך שלא יחסר דבר לא למפונים, לא למשפחות של הנרצחים וכו', זה מצד אחד

תמר לוי בונה:  גם לא לצורכי הביטחון והלחימה, זה מהעבר השני

תמר לוי בונה:  ועם זאת, הצורך הוא לא לאפשר הוצאות שאינן קריטיות בעת הזו

תמר לוי בונה:  ולכן הקופסה היא – אותה הגדלת תקציב של 8

תמר לוי בונה: 9 מיליארד שקל הם לצרכים הקריטיים והדחופים בעת הזו וגם כמובן 17 מיליארד הם לצורכי המלחמה והמערכה הנוכחית, ולכן כשאנו אומרים שזה לצרכים האלה הרצון הוא לאזן בין שני הדברים – מצד אחד הצורך בהרחבה תקציבית – הרחבה פיסקלית כמו שמובאת פה היום מבחינת הגירעון וההוצאה, ומהעבר השני את צריכה לראות שאת לא מרחיבה מעבר לצרכים בעת הזו כי הולכות להיות שנים קשות בהיבטים הפיסקליים

תמר לוי בונה:  לכן זו הקופסה

נאור שירי: על מה שינון שאל – משהו שצריך לעשות שינוי בגוש דן, שינוי בחינוך

ינון אזולאי: למשל שהם בגוש דן

תמר לוי בונה: השבתי לחבר הכנסת אזולאי, שכשנדון בסעיפים – בכל סעיף וסעיף, יהיה פה האנשים הרלוונטיים, אבל כשמדברים על צורכי מערכת החינוך אנו מדברים לא רק על צרכי המפונים אלא גם על הצרכים של כלל מערכת החינוך לעשות שינויים נוכח המצב בעורף

תמר לוי בונה:  כמו כן אנו מדברים על תקציב לגופי ביטחון לאומי, בין יתר המשטרה אבל לא רק של 1

תמר לוי בונה: 7 מיליארד שקל

נאור שירי: מד"א נחשב גוף ביטחון לאומי?     

תמר לוי בונה: צורכי מערכת הבריאות הם של כמיליארד שקל

תמר לוי בונה:  אני מדברת על המשטרה, על הגופים החשאיים, על השב"ס, על הכבאות

תמר לוי בונה:  יש כמיליארד שקל למערכת הבריאות, וכ-600 מיליון שקל למינהלת תקומה שזה השיקום של המפונים

תמר לוי בונה:  זה אם אני צריכה לעשות סקירה מאוד רחבה מלמעלה

תמר לוי בונה:  כאמור תובא הסקירה הזאת בפרטי פרוטות ברמת התוכניות של כל סעיף

משה גפני: כיתות כוננות זה גם פה?     

תמר לוי בונה: זה מה שאמרתי כעת - 1

תמר לוי בונה: 7 מיליארד שקל לגופי ביטחון לאומי - זה גם המשטרה, גם הגופים החשאיים וכו'

ולדימיר בליאק: 13 מיליארד שקל לצרכים אזרחיים מורכב משני מרכיבים – 8

ולדימיר בליאק: 8 על חשבון הקופסה וכ-4 מיליארד שקל על חשבון ההסטות בתוך התקציב

ולדימיר בליאק:  אני צודק?     

תמר לוי בונה: זה יותר נכון להתייחס לזה כצרכים של השנה

ולדימיר בליאק: האם הייתה אפשרות להקטין את הקופסה ולנצל יותר את המשאבים הקיימים בתוך התקציב?     

תמר לוי בונה: בסוף זו החלטת הממשלה

ולדימיר בליאק: מה הייתה ההמלצה שלכם? היא פורסמה

תמר לוי בונה: אנחנו הבאנו להכרעת שר האוצר את כל ההפחתות שניתן לעשות בתקציב

חמד עמאר: יכולה לתת לנו קצת פרטים? כי אנחנו ועדת כספים

חמד עמאר:  מה שמעניין אותנו לחסוך את הכסף לציבור

חמד עמאר:  מתוך התקציב עצמו כי ראיתי מסמך שהוציא ראש אגף תקציבים על סגירת משרדים, שזה יכול לחסוך

ולדימיר בליאק: היינו יכולים להקטין את הקופסה וזה היה חוסך הוצאות ריבית

איתי טמקין: בעצם התקציב, כפי שתמר אמרה, ההצעה היא להביא הגדלה למימון ההוצאה הצבאית והגדלה למימון ההוצאה האזרחית

איתי טמקין:  לגבי מימון ההוצאה הצבאית – גם ההמלצה המקצועית, ושר האוצר התייחס לזה, הייתה להגדיל את התקציב כדי לממן את ההוצאה הזאת

איתי טמקין:  זה 17 מיליארד שקל שבאים כאן

איתי טמקין:  8

איתי טמקין: 8 מיליארד נוספים לצורך מימון הוצאה אזרחית, ההמלצה שלנו דיברה על תמהילים אחרים כלומר יותר הסטות פנימיות ופחות הגדלת תקציב

איתי טמקין:  שר האוצר התייחס לזה

ולדימיר בליאק: הוא לא התייחס במספרים

אורית פרקש הכהן: בכמה מיליארדים הבור הזה יכל להיות יותר קטן?     

ולדימיר בליאק: הוא דיבר על 70% קיצוץ בכספים קואליציוניים

ולדימיר בליאק:  בסוף זה להסתפק ב-14

ולדימיר בליאק: 7

איתי טמקין: נישאר בדברים שאני יכול לדבר עליהם

איתי טמקין:  אתם דברו מה שתרצו

אורית פרקש הכהן: אבל כתבת מכתב פומבי

איתי טמקין: אני אענה בציר המקצועי

איתי טמקין:  אנו הוצאנו מכתב שהתייחס- -      

נאור שירי: אפשר בכנסת כשנכנסים לומר: הכול פוליטי

איתי טמקין: בצד המקצועי שלנו הצענו הצעות לכנס את כל 8

איתי טמקין: 8 מיליארד שקלים לתוספת שמובאת פה

איתי טמקין:  הצענו לכנס הכול

איתי טמקין:  לשר לקח 4

איתי טמקין: 4 מיליארד שקל מהסכום שאותם הסיט

איתי טמקין:  אנחנו הצענו יותר מזה – 11 מיליארד

איתי טמקין:  השר הלך על 4

איתי טמקין: 4 מיליארד

איתי טמקין:  זה הפער בין ההצעה הראשונית שהובאה לשר לבין ההחלטה הסופית שלו

אורית פרקש הכהן: אז הפער בין 11 ל-4

אורית פרקש הכהן: 4 זה כ-8 מיליארד? כלומר יכולנו במקום 717 מיליון שקלים, במקום לקצץ, להשתמש בתקציבים קיימים

אורית פרקש הכהן:  שהבור יהיה קטן יותר ב-7 מיליארד שקלים

איתי טמקין: צריך להציג את הסיפור מצד שני

איתי טמקין:  לו היו לוקחים את ההצעה הזאת, ברור שהיו שימושים בתוך התקציב שלא היה אפשר לבצע אותם

איתי טמקין:  כלומר הלכו על אפשרות של להגדיל את התקציב, ופחות הסטות פנימיות

איתי טמקין:  פחות לפגוע בשימושים הקיימים של התקציב

איתי טמקין:  זו ההחלטה שקיבלו

אורית פרקש הכהן: פער גדול

חמד עמאר: ואם היו מקבלים את ההמלצה שלכם, כמה היה צריך להיות הגירעון פה?     

איתי טמקין: חצי אחוז פחות

אסתי פלדמן: (ג) הגידול בסכום ההוצאה הממשלתית כאמור בסעיף קטן (ב), לא יובא בחשבון כחלק מסכום ההוצאה הממשלתית בשנת 2023 לצורך חישוב סכום ההוצאה הממשלתית לפי סעיף 6א לשנים הבאות

אסתי פלדמן: "     סעיף 6א לחוק הפחתת הגירעון קובע איזשהו כלל של מגבלת הוצאה

אסתי פלדמן:  שכל שנה מגבלת ההוצאה של השנה שאחריה נמדדת לפי השנה הקודמת

אסתי פלדמן:  מה שהצהרנו בסעיף הזה, בדומה לפעמים אחרות שבהן הגידול הוא חד פעמי רק בשנה הזאת ולכן כלל ההוצאה לא ישתמש בגידול הזה לשם חישוב ההוצאה לשנה הבאה

אורית פרקש הכהן: יש לי שאלה

אורית פרקש הכהן:  אם הבנתי נכון, הסעיף הזה אומר, שהעמקת הגירעון הזו נכנסת לקופסה

אסתי פלדמן: אנו מדברים על הוצאה בסעיף הזה

אורית פרקש הכהן: אבל זה התייחסו אליו כמשהו חיצוני לתקציב מבחינת חישוב כלל האחוזים וכו'

אורית פרקש הכהן:  זה נכון?     

אסתי פלדמן: שימוש במילה קופסה קצת מטעה

אסתי פלדמן:  הוא נכנס לתוך כל התקציב

אורית פרקש הכהן: מבחינת חישוב בשנת התקציב הוא חיצוני לו

אסתי פלדמן: כשאנחנו נחשב את כלל ההוצאה לשנת 24' בהתאם לסעיף 6א, ההוצאה הזו לא תילקח בחשבון

ולדימיר בליאק: רק לצורך זה או יש עוד דברים?     

אסתי פלדמן: רק לצורך זה

אורית פרקש הכהן: זה שעושים מזה סוג של קופסה או לשים בצד את נושא ההוצאות הצבאיות זה בסדר, אבל למה אתם כורכים גם את ההוצאות האזרחיות של מעל 8 מיליארד שקלים בתוך ההחרגה הזו שזה לא יחושב כסכום הוצאה ממשלתית לפי 6א לשנים הבאות?     

אסתי פלדמן: זה לא אופי של הוצאה

אסתי פלדמן:  זה סכום כסף מסוים, שיעור במגבלת ההוצאה שלא יילקח בחשבון בשנים העתידיות

אסתי פלדמן:  כלומר יכול להיות שהממשלה תבקש לעשות אותה פעילות, ותעשה את זה בשנה הבאה מתוך התקציב

אסתי פלדמן:  אנו יודעים שזה לא יהיה ונביא תקציב חדש ל-24' עם מסגרות מתוקנות, אבל רק מבחינת הכלל, זה לא ייחשב כבסיס לחישוב השנה הבאה

אסתי פלדמן:  שנה הבאה ככל הנראה תהיה עוד הגדלה ייעודית לטובת המלחמה, שלא תהיה כחלק מהכלל שהיה קובע את המגבלה של 24'

אורית פרקש הכהן: למה האזרחי נהיה חריג לכלל ההוצאה? למה לא רק ההוצאות הצבאיות?     

איתי טמקין: אנו רצינו לבוא אליכם הכי מהר שאפשר, להשפיע רק על תקציב 23', כדי לנטרל השפעה על תקציב 24' שנוכל להתחיל את הדיון מההתחלה כפי שאתם ביקשתם בתקציב 24' אנו אומרים שכל ההוצאות כרגע הן לשנת 23'

גיל דיקמן: משפחות החטופים יצטרכו להמתין עוד הרבה? שנדע

משה גפני: תודה

משה גפני:  חברי הכנסת, תוכלו להתייחס, אבל קודם משפחות החטופים

משה גפני:  נתתי להם בבוקר, ובכל עת שיבקשו לדבר, אתן להם לדבר

משה גפני:  אפילו אם אף אחד לא יגיד לי

משה גפני:  כולנו חייבים לכם

משה גפני:  כולנו

משה גפני:  בבקשה

אסתר בוכשטב: אני מקיבוץ נירים, אמא של יגב עד בוכשטב שחטוף בעזה

אסתר בוכשטב:  הוא בן 34, בחור צעיר, אבל ככל שאנו שומעים יותר עם חזרת החטופים אנו שומעים על המצב הקשה שיש שם

אסתר בוכשטב:  הם נמצאים בסיוט

אסתר בוכשטב:  החטופים עדיין לא הוציאו הכול אבל אנחנו שומעים ממקורות ראשונים – הם מתחילים לדבר אתנו, לספר לנו עד כמה זה נורא

אסתר בוכשטב:  אנו מרגישים, שחייבים להוציא אותם כמה שיותר מהר משם

אסתר בוכשטב:  חזרת הלחימה לעזה, הפסקת-הפסקת האש טלטלה אותנו

אסתר בוכשטב:  החזרת החטופים הביאה אותנו למקומות מאוד קשים

אסתר בוכשטב:  אנו מבקשים שכל נושא החטופים יעלה חזרה לסדר-היום

אסתר בוכשטב:  שיהיה הדבר הראשון שתדברו עליו וגם אם תשמעו אותנו כל יום כמה פעמים, זה נכון

אסתר בוכשטב:  אני חושבת שזה הנושא החשוב ביותר במדינת ישראל

אסתר בוכשטב:  אני חושבת שאין דבר חשוב מהחזרת החטופים

קריאה: בחיים

קריאה:  להחזירם בחיים

אסתר בוכשטף: אני אפילו פוחדת לומר את המשפט הזה

אסתר בוכשטף:  אני חברת קיבוץ נירים

אסתר בוכשטף:  הייתי ב-7

אסתר בוכשטף: 10 בבית שלי

אסתר בוכשטף:  חוויתי את החוויות האלה

אסתר בוכשטף:  מיום שבת 7

אסתר בוכשטף: 10 6:32 אני בסיוט הזה

אסתר בוכשטף:  עדיין לא יצאתי מהסיוט הזה

אסתר בוכשטף:  רוצה שחלק מהסיוט הזה ייגמר בהחזרת החטופים הביתה

אסתר בוכשטף:  אני גרה בעוטף עזה

אסתר בוכשטף:  40 שנה יגב בני הוא דור שלישי בקיבוץ נירים

אסתר בוכשטף:  אנו מבינים את המצב הביטחוני ועד כמה חשוב להחזיר לנו את הביטחון

אסתר בוכשטף:  אנו רוצים לחזור הביתה אבל חושבים ויודעים שהדבר הכי חשוב היום זה להחזיר את החטופים וכל נושא הביטחון יכול לחכות עוד קצת

אסתר בוכשטף:  אנחנו מוכנים להישאר מחוץ לבית שלנו

אסתר בוכשטף:  לנו אין בית כבר חודשיים

אסתר בוכשטף:  לא גרים בבתי מלון – גרים אצל המשפחה כדי להתעסק בהחזרת החטופים

אסתר בוכשטף:  לא רוצה לתאר את המצב שלנו כי זה באמת לא חשוב אבל קחו את הזמן להחזיר את החטופים

אסתר בוכשטף:  תמוטטו את החמאס אחר כך

אסתר בוכשטף:  נחכה בסבלנות

אסתר בוכשטף:  אנו אנשים עם הרבה סבלנות

אסתר בוכשטף:  רוצים שהנושא של החטופים יהיה הדבר הכי חשוב

אסתר בוכשטף:  שתבינו את זה

אסתר בוכשטף:  אי אפשר להשאירם שם

אסתר בוכשטף:  גם אם הם גברים צעירים וגם אם אנשים בני 80 וגם אם נשים צעירות כמו כרמל – כינרת זו אימא שלה ז"ל

אסתר בוכשטף:  המצב שלנו קשה

אסתר בוכשטף:  צריך להחזיר אותם מייד

אסתר בוכשטף:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  בבקשה

גיל דיקמן: שלום, דודה שלי כינרת גת נרצחה ב-7

גיל דיקמן: 10, בת דודה שלי כרמל גת עדיין שם

גיל דיקמן:  ירדן רומן, אשתו של בן דוד שלי לשמחתנו הרבה חזרה ביום רביעי האחרון ופגשה את גפן הבת שלה

גיל דיקמן:  גפן פגשה את אמא, אחרי שאמא עשתה הכול כדי להציל אותה

גיל דיקמן:  כרמל עדיין שם, עדיין חטופה

גיל דיקמן:  יש עוד נשים שנמצאות עכשיו בשבי חמאס לצערנו

גיל דיקמן:  רגע לפני הפעימה האחרונה קרסה העסקה ואנו נשארנו קרוסים

גיל דיקמן:       רציתי לפנות לשר האוצר שהיה פה קודם, ומבחינתי יש פה כיסא ריק ושר האוצר אמור לשבת עליו

גיל דיקמן:  אפנה אליו ואני מקווה שתבינו

גיל דיקמן:  רציתי לומר לו תודה כי הוא הצביע בעד העסקה, בעד החזרת החטופים, ואני יודע שהרבה מאוד מהנציגים שלכם, מי שיושבים  פה, חברי הכנסת והממשלה, הצביעו בעד

גיל דיקמן:  אני רוצה לומר לכל אחד ואחת מכם תודה ענקית מאתנו האנשים שקרוביהם שבו

גיל דיקמן:  החיבוק בין גפן לירדן היה אחד הרגעים הכי גדולים שבלתי ניתנים לתיאור בחיים שלנו, וזה קרה בעקבות ההחלטה שלכם

גיל דיקמן:  אני יודע שזה לא דבר פשוט, אני יודע שחלקכם באתם בתחושות אחרות ושבכל זאת התקבלה בממשלה ההחלטה הנכונה

גיל דיקמן:  אני יודע שזה לא מובן מאליו ולכן רציתי להודות לכם קודם כל וגם לשר סמוטריץ שהגיע בדעה אחת ויצא בדעה אחרת ובסופו של דבר הצביע בעד

גיל דיקמן:  היה לי חשוב להודות לו וחבל לי שהוא לא פה כדי לשמוע – מקווה שהוא שומע זאת בכל זאת

גיל דיקמן:      אני רוצה גם להעביר מסר מגפן שהיא הבת של ירדן שפגשה את אמא שלה

גיל דיקמן:  גפן פגשה את אמא שלה, אבל דודה שלה כרמל עדיין שם

גיל דיקמן:  לי אין איך להסביר לה, למה אימא חזרה ודודה כרמל עדיין שם

גיל דיקמן:  אין דרך

גיל דיקמן:  לא יודע איך מסבירים דבר כזה לילדה כי לא יודע להסביר אותו לעצמי וגם לא לאבא שלה לאשל

גיל דיקמן:  אני חושב שבהחלטה לעשות את העסקה הזאת ישראל בחרה בחיים, וזה דבר שאנו רוצים שישראל תמשיך לבחור בו

גיל דיקמן:  יש פה דיונים על תקציבים

גיל דיקמן:  אנו יודעים שפדויי השבי אמורים לקבל כשהם חוזרים 1,400 שקל בחודש או משהו כזה

גיל דיקמן:  אפילו לא לדבר על הסכום

גיל דיקמן:  זה סכום סמלי כנראה כשיש 1,400 נרצחים באירוע הזה אבל מבחינתי אין סכום בעולם שלא הייתי משלם כדי לקבל בחרה את כנרת שנרצחה אבל זה לא יעזור כי היא כבר איננה

גיל דיקמן:  את כרמל עדיין אפשר להחזיר

גיל דיקמן:  כרמל עדיין שם ואני מבקש מכם, פונה אליכם בבקשה, בתחינה, מנסה לעשות זאת רגוע ככל האפשר ובלי יותר מדי דרמות – לא זה הסיפור

גיל דיקמן:  אתם פה כדי לקבל החלטות

גיל דיקמן:  בבקשה כל מחיר

גיל דיקמן:  חיי אדם שווים כל מחיר

גיל דיקמן:  כדי להחזיר את החטופים כל מחיר מצדיק חיי אדם

גיל דיקמן:  אנחנו אומה חפצת חיים

גיל דיקמן:  קחו ממני את הכסף - אל תיתנו את ה-1,400 שקל, רק תחזירו את כרמל ואת החטופים האחרים

גיל דיקמן:  זה הדבר הכי חשוב שיש וזה צריך להיות על ראש סדר-היום פה גם כשמדברים על תקציב כי הדברים האלה יש להם השלכות תקציביות

גיל דיקמן:  אנו יודעים שהנציגים שלכם בממשלה יצטרכו בסופו של דבר לקבל את ההחלטה על מה יהיה ואני חושב שישראל צריכה להוביל את זה ולומר מה היא מוכנה כדי להחזיר את החטופים הביתה, והתשובה שלי – בכל מחיר צריך להחזיר את החטופות והחטופים הביתה כי זה בנפשנו, וזה ההבדל בינינו לאויבינו

גיל דיקמן:  אנחנו בוחרים בחיים בכל מחיר, גם כשהם בוחרים במוות

גיל דיקמן:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אמרתי לעומר העוזר של שר האוצר שיעביר לו את הדברים

עדה גנזך: אני רוצה לשאול שאלה בהמשך למה שדברתי בבוקר וגם לא אניח לנושא הזה לרדת מסדר-היום

עדה גנזך:  זה בקשר לחטופים ולהרוגים, אנשים ממדינות אחרות בעלי אזרחות זרה

עדה גנזך:  אני גם רוצה לומר תודה שיש להם זכויות כפי שהענקתם להם

עדה גנזך:  לא מגיע להם עדיין

עדה גנזך:  אנשים ממלאים טפסים, הם לא יודעים איך

עדה גנזך:  חלקם לא יודע קרוא וכתוב בכפרים רחוקים לבד בארצות רחוקות

עדה גנזך:  קולם לא נשמע פה ואני כאן כדי להשמיע את הקול הכואב הזה

עדה גנזך:  השאלה שלי, האנשים ממלאים טפסים, אני שומעת שהנושא בטיפול

עדה גנזך:  הכספים לא מגיעים אליהם עדיין ועוד ייקח זמן

נאור שירי: 120,000 שקל

נאור שירי:  למה לא מסיימים את זה?     

עדה גנזך: לא מגיע אליהם

עדה גנזך:  אנשים ממשפחות עניות

עדה גנזך:  הביטוח הלאומי לא מטפל

עדה גנזך:  מה שאני מבקשת, זה מענק חירום שיגיע היום

עדה גנזך:  אם לא היום אז מחר, וגם ידיעה בטוחה מהממשלה שתהיה להם רווחה, לפחות אנחת רווחה עד אז

עדה גנזך:  לא אני צריכה לגרד כספים מפה ומשם כדי לומר להם: עם ישראל אתכם

עדה גנזך:  חשוב

עדה גנזך:  אמרת שיצביעו היום על זה - מקווה שזה יהיה כלול בהצבעות היום

משה גפני: בתוך התקציב יש הכסף הזה

משה גפני:  את מעלה נושא שיכול להיות בתוך הבירוקרטיה שיכול לצאת החוצה

משה גפני:  הסכימה היועצת המשפטית של הכנסת לטפל בעניין הזה

עדה גנזך: היום, אתמול

מטי צרפתי הרכבי: צריך להיות עובד מלווה לכל משפחה

ולדימיר בליאק: אני רוצה לעדכן

ולדימיר בליאק:  אני יזמתי דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט לגבי הזכויות המשפטיות של החטופים, גם אזרחים ישראליים וגם אזרחים זרים

ולדימיר בליאק:  השבוע ביום רביעי ב-9 יהיה דיון המשך, אז אני מזמין אותך להשמיע את דבריך וננסה לגעת גם בבעיה הזאת

עדה גנזך: עובר יום ועוד יום והמשפחות נאנקות

משה גפני: כולנו נטפל בעניי

משה גפני:  הסכימה גם היועצת המשפטית, היא תיכנס לזה מייד

משה גפני:  אומר ולדימיר שזה עולה לדיון בוועדה

משה גפני:  אנחנו מטפלים בזה מעכשיו

עדה גנזך: עברו חודשיים

נאור שירי: היא קצת צודקת

נאור שירי:  זה 120,000 שקלים

נאור שירי:  יש סעיף לזה?     

משה גפני: כן

משה גפני:  יש בכסף הזה

נאור שירי: זה לא עניין הבירוקרטיה

משה גפני: זה הבירוקרטיה

שגית אפיק: נבדוק את זה

שגית אפיק:  אם זה העניין של הכסף, זה ייכנס לכאן

מטי צרפתי הרכבי: אין להם כסף לקבור את מתיהם

שגית אפיק: כשיש כבר החלטה הם לא ממלאים טפסים- -      

עדה גנזך: כן, יש מענק של קבורה ומצבה לא הגיע אליהם, היינו צריכים לאסוף להם כספים, משפחה אחת הייתה צריכה לוותר על טקסי הקבורה כי לא היה להם כסף

עדה גנזך:  לא נשמע כזה דבר

עדה גנזך:  אם זה היה יהודי היה נשמע לכולנו איום ונורא

משה גפני: גם זה נשמע היום ונורא

נאור שירי: אבל זה אחריות שיש לנו כלפי העובדים הזרים שאנו מביאים כדי לעודד את המשק

נאור שירי:  זה מתקשר לחוק הזה

משה גפני: צריך גם בלי סיבות לטפל בעניין הזה

נאור שירי: לפעמים צריך סיבות כדי להתעורר

נאור שירי:  זו המדינה שלנו

נאור שירי:  אם אין סיבה לא מתעוררים

עדה גנזך: אתמול ולא עוד יומיים

עומר רחמים: לגבי מה שאמר גיל, יש קצבה לכל פדוי שבי שמקבל 1,350 ₪ לחודש לכל החיים

עומר רחמים:  בנוסף יוכרו במסגרת פעולות איבה על כל המשמעויות של זה

עומר רחמים:  כמובן אנו פה לכל מקרה ספציפי

עומר רחמים:  אתן לך את הטלפון שלי ונפתור כל בעיה שמתעוררת

עומר רחמים:  עלתה פה אמירה ורציתי לומר

גיל דיקמן: זה 1,350, לא 1,400 שקל

גיל דיקמן:  תודה

גיל דיקמן:  אם שר האוצר היה יכול להגיע הנה זה היה נפלא

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  נעשה כל מה שאפשר לעשות

משה גפני:  זה ברור לחלוטין

משה גפני:  אין בכלל ספק בעניין

משה גפני:      אנו חוזרים לחוק

משה גפני:  מטי, בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: תודה, אדוני

מטי צרפתי הרכבי:  אני רוצה להתחבר שוב לכבוד הבית הזה שהשר – וזה גם לשגית – שהשר אמר שלא היה לו זמן להכין את דוח ההפרשים ואת התוכנית המאזנת

מטי צרפתי הרכבי:  הפרה בוטה של חוק יסוד: משק המדינה

משה גפני: אנו תכף עוברים לסעיף הזה

מטי צרפתי הרכבי: גם כדי לדון בהגדלת הגירעון וגם כדי לדון במה אפשר לקצץ, נכון היה קל וחומר שהדוח הזה היה צריך להיות בפני הוועדה הזו כי היו יתרות שלא השתמשו בהן ואך טבעי, שראשית, הקיצוצים יהיו בתקציבים שלא מוצו, וכשהדוח הזה לא נמצא והשר לא מצא לנכון להכין אותו בזמן לפי חוק היסוד, זה שוב זילות של רשות מבצעת את הרשות המחוקקת ואת כבוד הבית הזה ואת כבוד הוועדה הזאת ואת כבוד היושב-ראש הזה

מטי צרפתי הרכבי:  וזה לא תוכנית כבקשתך

מטי צרפתי הרכבי:  אם הוא צריך להגיש דוח – הוא צריך להגיש דוח

משה גפני: זה הסעיף הבא

מטי צרפתי הרכבי: שנית, הייתי רוצה לקבל גם דוח על מימוש החלטת ממשלה 462 שדנה בתקציבים בשנת 23' לעוטף

מטי צרפתי הרכבי:  לא יודעת אם אדוני מכיר את ההחלטה הזו

מטי צרפתי הרכבי:  אני רוצה לקרוא שורה אחת ממנה

מטי צרפתי הרכבי:  היא אומרת: נימוקים שתומכים בהחלטה – ישובי עוטף רצועת עזה – אני מקצרת – בהתאם למידע שנמסר לממשלה ממערכת הביטחון, ישובי עוטף עזה ממשיכים להיות תחת איום מתמיד וחשופים לאיומים שונים שאינם קיימים באזורים אחרים בארץ באותו היקף ובאותה עצימות

מטי צרפתי הרכבי:  יש פה רשימת איומים כולל ניסיונות חדירה של מחבלים בישובים לרבות באמצעות מנהרות התקפיות מהים, איום חדירה לישובים התקיים גם בתקופות רגיעה יחסית

מטי צרפתי הרכבי:  זה על סמך המידע שמערכת הביטחון נתנה

מטי צרפתי הרכבי:  מדובר בתקציבים בשנת 23', 24'

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו בנובמבר

מטי צרפתי הרכבי:  הייתי שמחה שהועדה הזו תקבל דוח האם מומשו כל התקציבים

מטי צרפתי הרכבי:  הם מדברים על כל משרדי הממשלה

מטי צרפתי הרכבי:  יש לי פה טבלה מעבר לפעילויות וסבסוד מעונות ובינוי, עשרות מיליונים, קידום חינוך, מיגון מרכזי יום, פעילות צוותי חירום יישוביים, רווחה, אבטחה, מימון פקחים, תגבור מערך רפואת החירום, מוקד רפואי וכו'

מטי צרפתי הרכבי:  עשרות מיליונים

איתי טמקין: נגיש דוח לוועדה על המימוש

משה גפני: הם יביאו דוח על זה

מטי צרפתי הרכבי: אני לא מבינה – כי אני לא חברה קבועה בוועדה – איך אפשר לדבר על הגדלת הגירעון או כשלא יודעים במה אפשר לקצץ מבסיס התקציב ומה לא מומש, אנחנו בתחילת דצמבר

משה גפני: את לא צריכה להיות חברה בוועדה כדי לשאול את השאלה הנכונה הזאת

משה גפני:  בבקשה

מירב גילי הירש: שלום, אני מנהלת תוכנית למען ניצולי המסיבות

מירב גילי הירש:  יושבת איתי פה נוגה, אמא של גיא שהיה במסיבה

מירב גילי הירש:  הוא חייל בסדיר

מירב גילי הירש:  השתחרר לפני שבוע

מירב גילי הירש:  אני נמצאת פה כי כשפתחנו תוכנית למען, בטופס ההרשמה שאלנו את מי שנרשם אלינו האם יש משהו שהם רוצים לומר לנו ולא שאלנו, ואז הם התחילו לספר לנו שיש להם מצוקת דיור, ושהם לא מצליחים למצות את הזכויות שלהם, וחלקם חיילים שהיו עם חברים שלהם במסיבה ופשוט חברים שלהם מקבלים מענק מביטוח לאומי שכולל פיצוי כספי וכן תגמול רפואי ראשוני בגובה 17,000 שקל, אבל מי שהיה בסדיר והשתתף במסיבה, לא מקבל אפילו שקל

מירב גילי הירש:  יש 180 חיילים בסדיר ובקבע שהשתתפו במסיבה, מתוך ה-5,000 איש האלה

מירב גילי הירש:  לתת להם את המענק של ה-17,000 שקל זה אומר שצריך לאשר תקציב של 3 מיליון שקל

מירב גילי הירש:  אני יושבת פה גם כמנהלת תוכנית וגם כאזרחית מדינת ישראל, ומתביישת

מירב גילי הירש:  החיילים היו יחד עם החברים שלהם

מירב גילי הירש:  עלו על אותם רכבים, התחבאו איתם שעות בשטח, נכנסו איתם לאותם בורות, נהגו ברכבים שעזרו להם להימלט מהמקום

מירב גילי הירש:  לאחד אומרים: אתה תקבל, ולשני: בגלל שאתה בצה"ל ואתה חייל - לא תקבל ואת חלקם החזירו עוד באותו ערב לשירות בשטח

מירב גילי הירש:  חלקם בעזה

מירב גילי הירש:  אני לא מצליחה להבין את ההיגיון ואת האבסורד של זה

מירב גילי הירש:  לא מדברת שלתוכנית שלי- - -     

נעמה לזימי: אני רוצה להסביר מה הפער

נעמה לזימי:  כך האוצר יבין

נעמה לזימי:  עשינו דיון בוועדת הצעירים שמירב יזמה מולי וטוב שכך

נעמה לזימי:  חיילים – אומר לנו צה"ל – היו בכל גזרת הפגיעה

נעמה לזימי:  גם בבתים שלהם בעוטף, ולכן צה"ל לא יכול להבחין, אבל ביטוח לאומי ברגע שהגדיר את הקטגוריה המובחנת של מי שנפגעו במסיבה שביטוח לאומי יעביר להם ולא משרד הביטחון או צה"ל, ענינו על זה

נעמה לזימי:  זה מה שצריך לעשות

שגית אפיק: הוא העביר לחלק מהחיילים? אני לא מבינה

מירב גילי הירש: אני רוצה שתשמע את האבסורד, כבוד היושב-ראש

מירב גילי הירש:  ביטוח לאומי העביר בטעות לחלק מהחיילים ועכשיו הוא אומר להם: אתם לא יכולים להשתמש בכסף כי אולי אקח את הכסף חזרה כי קיבלתם בטעות

מירב גילי הירש:  איפה נשמע דבר כזה?     

נעמה לזימי: הם בוחנים את זה, שגית

נעמה לזימי:  צריך ללחוץ על זה

נעמה לזימי:  אין סיבה שלא יקבלו את המענק הזה

נוגה בן פרז: הבן שלי הוא חייל, משרת בכיסופים, גדוד 51 גולני

נוגה בן פרז:  יצא שבת באותה שבת, אם הוא היה במוצב – לא יודעת אם הייתי פה היום

נוגה בן פרז:  החליט לנסוע למסיבה

נוגה בן פרז:  לא אספר כל מה שעבר עליו שם

נוגה בן פרז:  ניצל מהמסיבה

נוגה בן פרז:  כשהגיע גילה שכל חבריו רובם נהרגו, פצועים והיתר נלחמים בעזה, בלבנון

נוגה בן פרז:  לא יכל אפילו להתמודד

נוגה בן פרז:  חשבנו: ביטוח לאומי עוזר

נוגה בן פרז:  אני הגשת בשביל כל החיילים ששירתו, שהיו איתו במסיבה, בקשה לנפגעי איבה בביטוח לאומי

נוגה בן פרז:  החיילים שהיו בצבא והמשיכו לשרת שיר אחרי 7

נוגה בן פרז: 10 לא הספיקו לעשות את התהליך המסורבל – הצבא רוצה שנגיש דוח חריג, שנלך לקצינת נפגעים, שנביא עדים, שנביא טלפונים, שמות של אלה שנהרגו שהיו איתם, שמות של אלה שנפצעו - תהליך מאוד מסובך שלקח כמעט חודש שלם

נוגה בן פרז:  אני עשיתי אותו בשביל הבן שלי אז הוא הוכר כנפגע לפני שבוע פעולות איבה

נוגה בן פרז:  היה לי לחוץ לעשות את זה כי השתחרר לפני שבוע ופחדתי שייפול בין הכיסאות

נוגה בן פרז:  אלה שלא השכילו לעשות את כל התהליך מול הצבא, הצבא אולי קיבל אותם כנפגעי איבה והתבלבל, ונתן להם

נוגה בן פרז:  הבן שלי יושב בבית כבר חודשיים, השתחרר השבוע, לא יכול לעבוד

נוגה בן פרז:  היה בצבא שבוע-שבוע

נוגה בן פרז:  אני חד הורית

נוגה בן פרז:  היה עוזר, וקיבל היום 1,800 שקל

נוגה בן פרז:  זה מה שנותנים לו

נוגה בן פרז:  אמרו לו: חכה עד שתוכר במחלקת שיקום של משרד הביטחון ונראה, אתה צריך להוכיח, להביא תלושי משכורת, להראות שיש קבלות של כסף

נוגה בן פרז:  אזרחים לא צריכים להוכיח דבר

מירב גילי הירש: עוד משהו

מירב גילי הירש:  גילינו תוך כדי, שלחלק מהניצולים יש מצוקת דיור

מירב גילי הירש:  האנשים האלה מסתובבים חודשיים מבית לבית כי הבית שלהם במקור לא בטוח והם לא יכולים לעבוד

מירב גילי הירש:  אנו פנינו כאזרחים

מירב גילי הירש:  ניצלנו קשרים דרך התאחדות המלונות שייתנו חדרים כי משרד התיירות לא נתן

אליהו דלל: אדוני היושב-ראש, אולי נעשה ישיבה נפרדת?     

נעמה לזימי: פנינו לביטוח לאומי גם פה

מירב גילי הירש: כבר הסתדרנו

משה גפני: דקה

משה גפני:  אני מציע שאצלנו אנו נבחן את הדבר הזה

משה גפני:  נראה למה זה קורה

נוגה בן פרז: כבר חודשיים שוקלים את זה

משה גפני: עכשיו אתם פה ואתם מעלים נושא שנבדוק – האם אכן זה המצב ואי אפשר לטפל בו ולהגיע לפתרון, אקיים דיון כאן בוועדה

משה גפני:  אזמין את כולם

משה גפני:  מקווה שלא נגיע לזה

נעמה לזימי: דיון על צעירי המסיבות

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  אשמח שיהיה דיון משותף, אם אפשרי, אבל מה שתחליט

נעמה לזימי:  גם אם זה יהיה רק אצלו, זה בסדר

משה גפני: אני אחזור

משה גפני:  אני מקווה שלא נגיע לדיון

משה גפני:  דיון זה כבר טיפול יותר קשה

משה גפני:  נבחן את זה

משה גפני:  אנו נמצאים באירוע שלא היה כדוגמתו מבחינת האסון שבו

משה גפני:  אנשים עדיין נמצאים בריבוע – ביטוח לאומי ובצבא ובכל המקומות ולכן התשובות הן שבלוניות שלא מתאימות לנסיבות העניין

משה גפני:  מקווה שאם אכן מכאן יבואו היועצת המשפטית ויאמרו לאנשים שעוסקים בזה שאם לא יהיה פתרון, נקיים על זה דיון, מקווה שזה יעזור

משה גפני:  לא יעזור אז נעשה את הדיון

נוגה בן פרז: תודה אבל אני רוצה לומר משהו קטן – אני מקרה קצה כי אכלתי אותה משני הכיוונים – הבן שלי לא מקבל את מה שמקבל ואני אישית עובדת בתחום התיירות

נוגה בן פרז:  ירדתי ל-0 הכנסות מאוקטובר

נוגה בן פרז:  במתווה שנתנו לנו של העצמאיים – אני עצמאית שאין לי הוצאות אז אמורה לקבל 14,000 שקלים לחודש אבל בספטמבר ואוקטובר מקבלת את השכר של אוגוסט ספטמבר כלומר לא הייתה לי ירידה

נוגה בן פרז:  כלומר שילמתי 15,000 שקל החודש מיסים ואקבל 14,000 שקל- - -     

ינון אזולאי: הסיפור שלך אחרת

ינון אזולאי:  זה היה אז כשבאת לפה

נוגה בן פרז: אני אומרת משהו אחר

נוגה בן פרז:  אמרתי: מקבלת את המתווה אבל אנחנו באוקטובר קיבלנו את השכר על ספטמבר

נוגה בן פרז:  ספטמבר אוקטובר זה שכר אוגוסט ספטמבר

נוגה בן פרז:  אנחנו באוקטובר כאילו לא הייתה לנו ירידה

נוגה בן פרז:  כל מי שהיה בתיירות לא יקבל דבר עד ינואר כי בנובמבר אנו אמורים לשלם ספטמבר אוקטובר שזה על עבודה של אוגוסט ספטמבר, ובינואר נקבל רק את נובמבר דצמבר, כלומר כל תחום התיירות ארבעה חודשים בלי שכר

נוגה בן פרז:  חי על הלוואות

נוגה בן פרז:  זה משהו שצריך לדעת

עדה גנזך: כמו שכבוד היושב-ראש אמר, התשובות שבלוניות למצב שהוא לא שבלוני

עדה גנזך:  צריך לעבוד במצב לא שבלוני, מצב חירום

עדה גנזך:  אני אגיד את זה שוב עד שיימאס לכם ממני

משה גפני: לאף אחד לא יימאס מכלום

משה גפני:  אטפל בזה – לא ברחתי מזה

משה גפני:  היועצת המשפטית של הכנסת אמרה שהיא נכנסת לעניין

משה גפני:  ולדימיר אומר שמקיים דיון בוועדת החוקה ביום רביעי

משה גפני:  אנחנו נטפל בזה עד שיהיה פתרון

יאיר לוי: מה לגבי ענף התיירות שהזכירה הגברת? למה לא מדברים על זה? הבטחתם שיהיה מתווה כמו שהיה בענף- - - ולא קיימתם את ההבטחה שלכם

ינון אזולאי: המתווה נמצא בוועדת הכלכלה

ינון אזולאי:  נחזור לדיון

ינון אזולאי:  בבקשה, אורית פרקש

אורית פרקש הכהן: קודם כל, מאחר ששר האוצר לא ענה לשאלות, אני רוצה להפנות כמה שאלות

אורית פרקש הכהן:  ראשית, שאלה בסיסית - למה זה נקרא חוק להפחתת הגירעון? אנחנו מגדילים אותו

אורית פרקש הכהן:  למה נקרא כך?     

איתי טמקין: חוקק בשנת 92' כשישראל התמודדה עם גירעונות מאוד גבוהים שנמשכו מאמצע שנות ה-80' אז ב-92' פעם ראשונה שהכניסו בחוק מהי תקרת הגירעון שהממשלה מחויבת לה בפני הכנסת

איתי טמקין:  דובר על זה שמטרת החוק להפחית את הגירעון באופן מדורג ולכן שמו מאז

איתי טמקין:  תמיד גם אם אנו מגדילים אנו מקפידים בשנים הבאות להציג מתווה פוחת

אורית פרקש הכהן: כי המטרה היא טווח ארוך והמטרה תמיד להפחית את הגירעון

איתי טמקין: נכון

אורית פרקש הכהן: לגבי הגירעון הזה שהצגתם בעצמכם שלו היו פועלים לפי ההמלצה שלכם, והתוכנית שהעליתם לדרג המדיני הפוליטי לפי המסמך מ-6

אורית פרקש הכהן: 11, הבור הזה שאנו מדברים עליו שהוא כרגע 25

אורית פרקש הכהן: 8, היה קטן ב-8 מיליארד שקלים

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה לשאול שתי שאלות

אורית פרקש הכהן:  שר האוצר עצמו הכריז ב-9

אורית פרקש הכהן: 11 על שינוי בסדרי עדיפויות ועל כוונה שלו עצמו לקצץ מיליארד ו-600 בכספים קואליציוניים

אורית פרקש הכהן:  זו הייתה הכרזה של שר אוצר

אורית פרקש הכהן:  מה קרה שהגענו ליום החלטת הממשלה ב-26

אורית פרקש הכהן: 11, רק בשבוע שעבר שטיוטת ההחלטה דיברה על קיצוץ שצנח ל-961 מיליון, ומה קרה באותו לילה שהקיצוץ פחת בעוד 100 מיליון שקלים והגענו רק ל-717 מיליון שקלים?     שאלה שנייה, מסתבר שבאותו לילה, וזו הסיבה שאנו נאלצים עוד מעט לאשר תקציב שלם ומחודש, הוא שבעצם עשו פה כיסאות מוזיקליים בתוך הכספים הקואליציוניים, זזו כ-800 מיליון שקלים

אורית פרקש הכהן:  הכספים הקיימים הקואליציוניים זזו 330 מיליון שקלים בתוך החינוך, בסקטוריאלי לכל מיני רשתות עצמאיות ולנושא של ישיבות

אורית פרקש הכהן:  במשרד הדתות כספים קואליציוניים זזו הסטות ב-50 מיליון

אורית פרקש הכהן:  המשרד למשימות לאומיות זזו כספים מסעיף לסעיף

אורית פרקש הכהן:  אם זה מדי פרטני אפשר לתת לכם את הרשימה ותתייחסו לזה

אורית פרקש הכהן:       שאלה אחרונה, בסוף היום יש פה קיצוץ של פחות ממיליארד שקלים בשנה הזאת

אורית פרקש הכהן:  אנו רואים שבמשרד לשירותי דת הכספים הקואליציוניים לא זזו כמעט – נשארו 100 מיליון שקלים, במשרד משימות לאומיות נשארנו עם כמעט חצי מיליארד שקלים קואליציוניים, בסכומים של תקציב הישיבות עלינו ב-500 מיליון שקלים עוד ועוד

איתי טמקין: כשאת אומרת עלינו - כדי להבין – עלו יחסית למה?     

אורית פרקש הכהן: הכספים הקואליציוניים במשרד למשימות לאומיות נותר כמעט חצי מיליארד שקלים, כרגע כשאנו באים לאשר את התקציב

אורית פרקש הכהן:  משרד לשירותי דת לא קיצצו

אורית פרקש הכהן:  מדובר במשרדים שיש להם בסיס תקציבי נאה, נדיב

אורית פרקש הכהן:  המשרד לשירותי דת, מה בסיס התקציב שלו? 700 מיליון שקלים? אנחנו מתייצבים פה עכשיו, מעמיקים את הגירעון ב-8 מיליארד שקלים יותר ממה שהמלצתם כשאנו מותירים למשרד לשירותי דת 100 מיליון שקלים כספים קואליציוניים, מעבר לתקציב שלו שאנו מעבירים למשרד למשימות לאומיות- -  מה הבסיס של המשרד למשימות לאומיות?      

איתי טמקין: אנסה לתת סקירה מלמעלה

אורית פרקש הכהן: ושאלה שהיא לא כל כך כלכלית

אורית פרקש הכהן:  למה היה דחוף להוסיף את מורשת גנדי? 13 מיליון שקלים? מה זה הדבר הזה פתאום למורשת גנדי ברבע תקציב נוסף 13 מיליון שקלים? יש פה דברים לא ברורים, אדוני

איתי טמקין: עם אישור התקציב המקורי לשנה הזו שאושר באזור פברואר בממשלה ואושר כאן באופן סופי באזור מאי השנה, עברה החלטת ממשלה 511 שעיגנה השנה הזאת 6 מיליארד שקל כספים שמוגדרים למימוש הסכמים פוליטיים

איתי טמקין:  התחילה השנה, חלק ניכר מהכספים האלה כבר בוצעו במהלך השנה עוד לפני שהחלה המלחמה

איתי טמקין:  כשהחלה המלחמה, עצרנו את כל הכספים הפוליטיים ועוד הרבה כספים בתוך תקציב המדינה, תקציבים שלא קשורים ישירות ללחימה, להוצאות מעודדות צמיחה

איתי טמקין:  עצרנו באופן מיידי בתקציב, וחיכינו להחלטת ממשלה חדשה, שהממשלה צריכה לקבל החלטה מה היא מפשירה מחדש מתוך הכספים שהוקפאו

נאור שירי: למה דווקא את הכספים האלה משרד האוצר הקפיא? מלא כספים הוקפאו

איתי טמקין: יש הרבה שאלות, אענה, אבל תנסו להקשיב ואענה בצורה מסודרת

איתי טמקין:  הקריטריון שקבענו – שמה שלא קשור ישירות ללחימה או לתפקוד שוטף של הממשלה, תפקוד שבלעדיו השירות האזרחי ייפגע באופן מיידי, באותו רגע, או הוצאות מעודדות צמיחה– הכול הקפאנו כדי לאפשר בסוף מרחב גמישות להחלטות לממשלה המרבי ביותר שתחליט איך רוצה לממן את המלחמה

איתי טמקין:  אנו צריכים כמו כל חברה במצב כזה – רגע אוטמים את הספינה ומה שלא הכרחי כרגע לא יוצא

איתי טמקין:  זה מה שעשינו באופן מיידי בשבוע הראשון שהחל ב-8

איתי טמקין: 10

איתי טמקין:  ב-10

איתי טמקין: 10 יצאה ההנחיה הזו שכל הדברים מוקפאים, ומאותו רגע נכנסנו לתהליך במשרד האוצר של השאלה - עכשיו זו שאלת מדיניות, שאלה פוליטית של איזה מתוך הכספים האלה הממשלה, שר האוצר ובסוף אתם תצטרכו להחליט - משוחררים חזרה ואיזה כספים מבוטלים בשנת 23' באופן מוחלט

איתי טמקין:  אחד הרכיבים הגדולים בתוך אותן הקפאות היו הכספים מאותה החלטת ממשלה לטובת יישום הסכמים פוליטיים

איתי טמקין:  היו כספים אחרים בהיקף כלל לא מבוטל, שגם הוקפאו, החלטות ממשלה אחרות, כספים שוטפים של משרדים, היו עוד הרבה הקפאות בתקציב המדינה

איתי טמקין:  הכול הופנה עד הרגע הזה שיוכלו לעדכן את התקציב לטובת המלחמה

איתי טמקין:  הממשלה דנה, לפני ישיבת הממשלה דנו השרים הרלוונטיים בסיפור הזה ושר האוצר בראשם איזה כספים מתוך הכספים הקואליציוניים ימשיכו ויופשרו פה במסגרת התקציב שיש

איתי טמקין:  בעצם שר האוצר דיבר על הפחתה של מילארד נקודה 6, לקראת החלטת הממשלה היתוספו עוד צרכים, חלקם היו בקואליציוניים באותה החלטת ממשלה ישנה, חלקם צרכים חדשים שהממשלה בחרה לצרף לאותה החלטת ממשלה כך שההפרש בין ההחלטות עומד כרגע על כ-900 מיליון – לא 1

איתי טמקין: 6 – כי הצטרפו רכיבים נוספים לאותה החלטה

איתי טמקין:  מה שעשינו בין היתר – עיגנו באותה החלטה, וזה לא כספים חדשים, אז יש פה ערבוב של מונחים

איתי טמקין:  עיגנו, הסכמים שהיו מונחים בפני הכנסת, עיגנו בפני החלטת ממשלה אז קצת קשה להשוות את הדברים בהקשר הזה

איתי טמקין:  אבל כל הדברים של מה ואיך קרה שם, המשמעות המרכזית של כספים מסוג זה – שהם לא עוברים את התהליך המקצועי, הרגיל של כספים רגילים

איתי טמקין:  זה כספים שנועדו לממש הסכמים בין מפלגות פוליטיות בדרך כלל

איתי טמקין:  לכן אנו כעובדי משרד האוצר מקבלים אותם בסוף כשורות בטבלה

אליהו דלל: אתם לא יכולים לומר מה חיוני ומה לא?     

איתי טמקין: אנו נותנים חוות דעתנו מה חיוני ומה לא, אבל בניגוד לכספים שלצורך העניין עוברים ועדות או הליכים מקצועיים יותר ארוכים, הכספים האלה מטבעם הם כספים שהתהליכים המקצועיים לגביהם מוגבלים ובסופו של דבר הייתה החלטה

אורית פרקש הכהן: כלומר זה צנח ל-717 קיצוץ בלבד כי זה מה שאמרו לך שהחליטו

איתי טמקין: לגבי המספר המדויק, אני לא בטוח שאת מדייקת במספרים

איתי טמקין:  תמר תבדוק את המספר הסופי

אורית פרקש הכהן: הקיצוץ הוא ב-716 מיליון שקל

אליהו דלל: אני רוצה שהדיון הזה יהיה ענייני

אליהו דלל:  אנחנו דנים על הגבלה בגירעון ל-23'?     

ינון אזולאי: כן

אליהו דלל: כשאתה אומר שאתה מגדיל את הגירעון, אני רוצה לדעת, על אילו סכומים, באילו סעיפים אתם רוצים להגדיל את ההוצאה

ינון אזולאי: זה בתקציב

אליהו דלל: זה אחת

נאור שירי: זה יבוא אחרי, זה מה שהוא אומר

אליהו דלל: הבנתי

אליהו דלל:  אז אין טעם לדיון, זה אחת

אליהו דלל:  שתיים, מה האוצר עושה כדי להקטין את הגירעון? אתם באים עם מספר

אליהו דלל:  האם עשיתם צעדים שבהם יהיו יותר הכנסות? צעדים שבהם אתם מצמצמים הוצאות, כמו שנאמר קודם בנושא של נניח משרדי ממשלה? יכול להיות שיש לי רעיון – יש פטור של מע"מ על פירות וירקות אז בואו נבטל אותו, נביא עוד 4 מיליארד שקל ובדברים נוספים

אליהו דלל:  דנתם בדברים האלה?     

איתי טמקין: בהצעה ששר האוצר הניח לפניכם אותרו מקורות של 4 מיליארד שקל מתוך תקציבי המדינה לשנים 23' וחלק מסוים מתוך 24' כדי לממן את הוצאות המלחמה

איתי טמקין:  הוחלט על תמהיל של הגדלה מצד אחד, גם תעדוף מחדש פנימי של 4 מיליארד שקל, בחלקו אותם כספים שהוגדרו כספים למימוש הסכמים וחלקו הגדול – ביטול פעילויות ממשלה קיימות שהיו מתוכננות בתקציב 23'

איתי טמקין:  כשנעבור כאן סעיף-סעיף שבוע הבא בתקציב עצמו תראו את זה       

ינון אזולאי: אולי נעבור על זה השבוע

איתי טמקין: השבוע בעז"ה

איתי טמקין:  סעיף-סעיף יעברו אתכם על אילו הוצאות הופחתו כדי לממן את המלחמה

איתי טמקין:  הוצאות כאלה היו 4 מיליארד שקלים שבסופו של דבר הוחלט עליהם

איתי טמקין:  אנו חשבנו בהצעה המקורית שלנו שאפשר ללכת על סכום גדול יותר אבל בסופו של דבר הוחלט לאפשר למשרדים להמשיך להתנהל בצורה מסוימת

איתי טמקין:  זה לגבי 23'

איתי טמקין:      השנה המרכזית לקביעת סדר עדיפויות חדש היא 24'

איתי טמקין:  לגבי 24' אנו מכינים ארסנל גדול של הצעות בתחום ההכנסה, ארסנל גדול של הצעות בתחום ההוצאה כלומר הפחתת הוצאות והגדלת הכנסות, חלק מההצעות שלנו קשות ברמה הציבורית, לא פופולריות אבל נביא את כל ההצעות האלה בפני שר האוצר והממשלה והם יצטרכו להחליט מה לקבל מתוך ההצעות האלה

משה גפני: חמד, בבקשה

חמד עמאר: אני יושב פה מתחילת הדיון

חמד עמאר:  שמעתי את אנשי המקצוע של משרד האוצר אבל אחד הדברים שאיני מצליח לתפוס – כנראה הממשלה לא יודעת שאנו במלחמה ולא הולכים לסיים אותה ולא יודעים כמה זמן תהיה, אם תתפתח המלחמה בצפון ולאן נגיע כלכלית במדינת ישראל

חמד עמאר:  אני שומע את האוצר אומר בצורה ברורה, אנשי המקצוע, שהבאנו חבילה לשר האוצר שתיתן לו 11 מיליארד שקל ובסוף החליט בתוך התקציבים וקיצוצים בתוך המשרדים ובסוף השר החליט רק 4 מיליארד שקל מתוך 11 מיליארד הסטות

חמד עמאר:  נכון? זה מראה לנו שאנו עכשיו במצב של 3

חמד עמאר: 75 גירעון ולא יודעים באיזה גירעון נהיה ב-24', לא יודעים כמה הכנסות נרד ב-24' כי לפי הנתונים שלכם – אני מסתמך רק על הנתונים שנתתם לנו – 25 מיליארד שקל ירידה בהכנסות של 23'

חמד עמאר:  לא יודע כמה יהיו לנו ירידות ב-24' ולא מצליח להבין שתביא תקציב 24' גם להגדיל את ההכנסות

חמד עמאר:  הרי אתם מביאים רק חוק התקציב חדש ב-24' שבתוכו יהיה הגדלת תקציב

איתי טמקין: הגדלה וגם הסטות

חמד עמאר: אנו מתווכחים פה הרבה

חמד עמאר:  שר האוצר רואה שקיצצנו 70% מהכספים הקואליציוניים

חמד עמאר:  לפי כל הנתונים שיש לנו זה פחות מ-15% קיצוץ בתקציבים הקואליציוניים

חמד עמאר:  אני רוצה לקבל תשובה ברורה מהנציגים המקצועיים של האוצר, כמה קיצצנו בדיוק בכספים הקואליציוניים

חמד עמאר:  שאלה שנייה, אם בתקציב 24' אתם לוקחים בחשבון ויצא מכתב של ראש אגף תקציבים בנושא של המשרדים המיותרים

איתי טמקין: לא נראה לי שיצא כזה מכתב

חמד עמאר: היה דיון כזה ופורסם

חמד עמאר:  היה פרסום

חמד עמאר:  קראתי 1

חמד עמאר: 2 מיליארד שקל לחסוך במשרדים, וציין שישה משרדים, ולציין עוד משרדים שיש לקצץ בתקציב 24' שאתם מתחילים לעבוד עליו

חמד עמאר:  האם גם עכשיו הנושא של קיצוץ משרדים וכספים קואליציוניים ב-24', כי ב-24' אמור להיות קרוב ל-8 מיליארד שקל בהסכמים הקואליציוניים – תקן אותי אם אני מתבלבל במספרים – לפי הפרסום שלכם

חמד עמאר:  האם גם הדברים האלה נלקחו בחשבון בתקציב 24'? והאם ה-3

חמד עמאר: 75 זה הגירעון הסופי שיהיה לנו בסוף שנה לפי העבודה המקצועית שלכם או נחרוג ממנו?     

איתי טמקין: אתייחס לכול

איתי טמקין:  אני כן רוצה לומר דבר אחד משמעותי

איתי טמקין:  יש לזכור דבר אחד משמעותי בהיבט הזה – המלחמה החלה באוקטובר, ואנו באים לפה בדצמבר

איתי טמקין:  במונחי שנת תקציב, זה אחרי שרוב שנת התקציב מבוצעת ולכן היכולת של הממשלה לבצע הסטות משמעותיות שאנו נמצאים כבר באוקטובר אחרי שרוב התקציב מומש או חויב ברמה המשפטית – הוא מוגבל

איתי טמקין:  לכן גם אנו הצענו סכום יותר גדול, ואמרתי את זה, אבל הממשלה בסופו של דבר לא יכולה לשנות סדרי עולם באוקטובר

איתי טמקין:  המבחן הגדול של איך רוצים לממן את תוצאות המלחמה יבוא אליכם עוד חודש, חודש וחצי מהיום בתחילת שנת 24' כשכל שנת 24' נמצאת על השולחן

איתי טמקין:  הכסף עוד לא מומש ועוד לא חויב וזו שנה מרכזית שהממשלה, אם תבחר, יכולה לבצע שינוי דרמטי בסדר העדיפויות בצד ההוצאה או ההכנסה שלה

איתי טמקין:  לגבי 23', ידי הממשלה כשאירוע כזה מתחיל ברבעון האחרון של השנה ברמה הכלכלית – ברמה מסוימת כבולות

איתי טמקין:  אנו חושבים שהיה אפשר לעשות אולי יותר אבל כבולות כשמדברים על אירוע שהחל באוקטובר

אורית פרקש הכהן: יכולתם להגיע ב-1

אורית פרקש הכהן: 11 כפי שהחוק ביקש מכם ואז אולי ידי הממשלה היו פחות כבולות כי היה יותר כסף משוחרר

אורית פרקש הכהן:  אתם מגיעים רק עכשיו בדצמבר

איתי טמקין: לגבי הגירעון, הבאנו אותו – זה משולב בין התחזית של הכלכלן הראשי לתחזית של אגף תקציבים

איתי טמקין:  מדברת על גירעון של 3

איתי טמקין: 75 השנה

איתי טמקין:  אני מזכיר שבחוק יש עוד כסף – החוק מדברי עדיין, למרות שזה נראה היסטורי – על הוצאות קורונה

איתי טמקין:  הן מוחרגות מאותו סעיף של 3

איתי טמקין: 75

איתי טמקין:  יש עדיין ספיחים של הוצאות קורונה שיוצאים, בעיקר משרד הבריאות, כל הדברים שהחליטו עליהם בזמנו

איתי טמקין:  לכן הגירעון הוא לא 3

איתי טמקין: 75 אלא 3

איתי טמקין: 85 אם אתה מתחשב בהוצאות הקורונה

אורית פרקש הכהן: כמה כסף יש ספיחים של הקורונה?     

איתי טמקין: השנה הזאת קצת פחות מ-2 מיליארד שקל

איתי טמקין:  הממשלה החליטה בזמנו על פרויקטי האצה בקורונה – זה בינוי, לוקח כמה שנים ולכן אנו רואים את הספיחים האלה עדיין

חמד עמאר: לא ענית לי אם 70% או קיצוץ

איתי טמקין: אני לא מכיר את האמירה של 70% ולכן לא יכול להתייחס אליה

חמד עמאר: השר לא אמר כמה קיצוץ בדיוק יש מהכספים הקואליציוניים

איתי טמקין: בסוף מהכספים הקואליציוניים הופחתו כמיליארד שקלים

אורית פרקש הכהן: פחות

אורית פרקש הכהן:  171

איתי טמקין: לא היה אפשר בשום שלב להפחית את כל ה-6 מיליארד שקלים כי היינו באוקטובר שחלק גדול מהתקציב כבר מומש

איתי טמקין:  פחות או יותר התקציב שלא מומש מאז שהתחילה המלחמה עמד על בין 3 ל-4 מיליארד שקל

איתי טמקין:  בסופו של דבר הוכרז על הפחתה של מיליארד שקלים

איתי טמקין:  זה מה שאני מכיר במספרים

איתי טמקין:  התייחסות ל-70% לא יודע

חמד עמאר: אפילו אם נלך לזה אין לנו 25%

משה גפני: אני מבקש לומר שני דברים

משה גפני:  האחד, אני לא אצביע היום על החוק הזה

משה גפני:  החוק הזה הוא חיוני ממש

משה גפני:  זה ברור שהדברים שיש לעשות באמצעות החוק הזה זה דברים שאנו מדברים עליו כל הזמן

משה גפני:  אני אצביע מחר

משה גפני:  אוציא הודעה

משה גפני:  אבקש לגבי הסעיף הבא, או שתספיקו לומר – כלומר החוק הבא – חוק יסוד

משה גפני:  הנושא של חוק היסוד, אתם צריכים לומר לנו מה אתם מבקשים ואומרים וכל הדוחות

משה גפני:  לא יודע אם נספיק להתחיל את זה עכשיו או לא

ולדימיר בליאק: ממשיכים היום אחרי המליאה?     

משה גפני: אם הם לא מגישים את הדוחות, או שנמשיך ב-16:00- - -     

נאור שירי: יש מליאה

נאור שירי:  מה יהיה בכנסת?     

משה גפני: או נעשה את זה מחר

ולדימיר בליאק: אבל לא נצביע היום בכל מקרה, על שני החוקים

משה גפני: כנראה שלא

משה גפני:  זה יהיה מחר

משה גפני:  נאור, בבקשה

נאור שירי: חוק שירותי אנשים עם מוגבלויות, האם דחו את היישום שלו מינואר 24' ב-18 חודשים כדי לממש ולממן את צורכי המלחמה? אני רוצה לדעת

נאור שירי:  אני מדבר על יישום החוק

נאור שירי:  משרד הרווחה

נאור שירי:  זה החוק שמיישם

משה גפני: צריך להחזיק את הוועדה במקום לשאול את מרגי?     

נאור שירי: אני שואל את האוצר כי האוצר תכנן ואמר: אנחנו מגישים הצעה למימון המלחמה

נאור שירי:  חלק מזה זה יצירה וצמצום פנימי במשרדי ממשלה

נאור שירי:  אני שואל אם חלק מתוכנית העבודה לשנה הקרובה זה ביטול היישום של חוק מוגבלויות

תמר לוי בונה: אנו כרגע עוסקים בתקציב 23'

תמר לוי בונה:  מניחה שאתה מדבר על 24'

תמר לוי בונה:  עוד לא התקבלו החלטות לגבי תקציב 24'

תמר לוי בונה:  יכול להיות שזה החלטה שהתקבלה ואושרה בעבר

תמר לוי בונה:  אני לא מכירה

נאור שירי: לא אושרה בעבר

משה גפני: תעקוב אחרי זה

נאור שירי: אני על זה

חוה אתי עטייה: מענק 1,500 שקל התארגנות, מי זכאי לקבל אותו? מ-0 עד 7 ק"מ? ואני מבינה שבצפון גם אתם עומדים לתת לתושבי הצפון

אסי מסינג: זו החלטת ממשלה שעברה אתמול

אסי מסינג:  המענק שאושר אתמול הוא לא מענק התארגנות, זה מענק בעד הוצאות חד פעמיות שהן גם בגין החורף למשל וגם למי שיחזור בגין מילוי מלאי מזון וכו'

אסי מסינג:  מי שזכאי לזה – מי שנכנס בגדר ההחלטות של ההתפנות או ההתרעננות שעדיין בתוקף ושצפויות להיות בתוקף עד סוף השנה

אסי מסינג:  הזכאים לכך יקבלו את המענק

ינון אזולאי: בבקשה

ולדימיר בליאק: תודה

ולדימיר בליאק:  כמה נקודות

ולדימיר בליאק:  הייתה פה טענה שבעיניי חצופה מאוד, שאנו מעכבים את התקציב

ולדימיר בליאק:  היינו פה בחודש האחרון וראינו את שתי ההעברות שהיו תקועות פה  שבועות רבים על מיליארד וחצי גם למפונים, גם לרשויות וגם לבתי מלון, ואנו יודעים

משה גפני: הוא אומר- - -      

ולדימיר בליאק: נכון אבל אני רוצה לחדד את זה

ולדימיר בליאק:  אנחנו כאופוזיציה אחראית – חושב שאומר את זה בשם כל חברי האופוזיציה – אנו לא נעכב שקל לא לצבא ולא לצרכים אזרחיים אבל אנו בהחלט נתנגד להמשך השימוש בכספים הקואליציוניים

ולדימיר בליאק:  שר האוצר להבטיח לקצץ 70% מהכספים הקואליציוניים

ולדימיר בליאק:  היקף הכספים הקואליציוניים ל-23' זה 5

ולדימיר בליאק: 8 מיליארד שקל, בכל הקיצוצים רק 860 מיליון שקל שזה 14

ולדימיר בליאק: 7%

ולדימיר בליאק:  לזה אנו מתנגדים וחושבים שאין לזה מקום לא לתקציב נוסף לבחורי ישיבות ולא ל-94 מיליון שקל לחטיבה להתיישבות ולא ל-100 מיליון שקל לחיזוק הזהות היהודית במשרד של אורית סטרוק ולא ל-21 מיליון שקל למוסדות התורניים ועוד

ולדימיר בליאק:  אנחנו נתנגד לזה כי אנו חושבים שזה לא נכון

ולדימיר בליאק:  כשאני מסתכל על הגירעון הזה של 3

ולדימיר בליאק: 7 זה לא מפחיד ואתי

ולדימיר בליאק:  ברור שנצטרך להגדיל את הגירעון

ולדימיר בליאק:  הבעיה שלפני שאנו מגדילים את הגירעון - זו הייתה בסוף ההמלצה התקציבית של אגף התקציבים – לפני כן אנו חייבים לנצל את כל המשאבים שיש היום בקופת המדינה וקודם כל אני מדבר שוב על הכספים הקואליציוניים שאפשר לחסוך עוד לפחות בעיניי 4 מיליארד שקלים ולסגור את המשרדים המיותרים שזה חמישה, שישה משרדים וכולנו מכירים את השמות, ורק על זה לחסוך מאות מיליוני שקלים

ולדימיר בליאק:  אני באמת לא מבין למה אמסלם ופרוש עדיין שרים, אברהם אליהו עדיין שר

ולדימיר בליאק:  זה משרדים שאפשר לסגור אותם היום וזה יהיה נכון וצודק ואני יודע שיש לזה תמיכה גם בקואליציה

ולדימיר בליאק:  צריך לעשות את זה כי פעם אחת זה מסר נכון וצודק לציבור, ופעם שנייה זה מסר נכון וצודק לשווקים הבין לאומיים ואני מקווה שבסופו של דבר והדיון נגבש פה רוב לדבר הזה כי זה הדבר הנכון לעשות

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

משה גפני: תודה

משה גפני:  בבקשה

ינון אזולאי: שאלו פה על החוק של אנשים עם מוגבלויות

ינון אזולאי:  לא נדחה – יהיה כמתוכנן

ינון אזולאי:  דיברתי עם השר מרגי תוך כדי

משה גפני: איפה נאור כשצריך אותו?     

ינון אזולאי: הוא רוצה רק לשאול

ולדימיר בליאק: אנחנו מאוד רוצים לשמוע כי החוק הזה הוא בנפשנו

ולדימיר בליאק:  העברנו אותו בקדנציה הקודמת בתמיכה של האופוזיציה

ולדימיר בליאק:  מאוד חשוב שלא יידחה

משה גפני: החלטתי מזמן שאני לא מתווכח על זה אבל היות שאני מעריך את האינטליגנציה שלך ואת ההגינות שלך אני רוצה שתדע – יש בעיקר לציבור החרדי אבל לא רק - שחלק גדול מהכסף הוא כסף קואליציוני

משה גפני:  יש שם דברים חיוניים

משה גפני:  עשיתי רשימה – פר"ח, שזה דבר- -      

ולדימיר בליאק: אנחנו לא מתווכחים על זה

ולדימיר בליאק:  לא על תנועות הנוער

אורית פרקש הכהן: לא על זק"א

אורית פרקש הכהן:  זהות יהודית וחיזוק תרבות יהודית בימים כאלה וחצי מיליארד שקל במשימות לאומיות

משה גפני: נערים במצוקה

משה גפני:  החרדים מחוקים כי לא מעבירים כסף

ולדימיר בליאק: זה לא נכון

ולדימיר בליאק:  א אמרתי שצריך לקצץ הכול

משה גפני: בעתיד אני מקווה בעז"ה שלא יהיה כסף קואליציוני אבל ההגדרה הייתה צריכה להיות מה שחיוני, מה שנעשה כי בלי זה אי אפשר להמשיך

משה גפני:  אמרתי ואני לא חוזר על זה

משה גפני:      אני מבקש מחר להצביע על החוק הזה, על הפחתת הגירעון

משה גפני:  הגדלת הגירעון

משה גפני:  אסי, לפני שנתפזר, כי יש ישיבות סיעה – מה אתם מתכוונים לעשות? יש לך גם מכתב של היועצת המשפטית של הכנסת

משה גפני:  אני במצב קצת לא נורמלי כי אני עשיתי את החוק בהתייעצות, עמדתי על זה שתביאו נתונים כמו שצריך

משה גפני:  בסוף כאילו אני מעלים עין מהעניין

משה גפני:  אני לא מעלים עין

משה גפני:  אני רוצה פתרון

משה גפני:  אני חוזר ואומר – נקלענו למצב שונה ממה שהמחוקק התכוון, והמחוקק זה בין היתר גם אני

משה גפני:  התכוונו למשהו אחר

משה גפני:  היום יש שני תקציבים שמגיעים – תקציב 23' ותקציב 24', וגם כל התהליך הזה

משה גפני:  אנחנו נמצאים בתוך העניין הכלכלי

משה גפני:  בבקשה

אסי מסינג: כזכור, ועשינו על זה דיון לפני סדר גודל של חודש, תוקן חוק היסוד בהוראה קבועה בחודש מאי 23' שקבע - התייחס למצב שבו מגישים תקציב למעלה מחצי שנה לפני תחילת שנת התקציב ולאור העובדה שמדובר בתקציב שיחסית רחוק לתחילת השנה נקבע מנגנון שלם בדבר היכולת לכנס את החוק לתחזיות המעודכנות ולדמות מצב מה היה קורה לו התקציב היה מוגש בזמן אמת

אסי מסינג:  גם המחוקק בחוק היסוד נמנע מלהגיש חוק למעלה מתקופה מסוימת

אסי מסינג:  מגבלות מאוד סדורות וברורות

אסי מסינג:      מה שהצענו לאחר אירועי 8

אסי מסינג: 10 לנוכח חוסר הוודאות הגדולה שנוצרה – העובדה שדוח ההפרשים שמניע כל המהלך  של עדכון התקציב, הממשלה ביקשה לדחות את המועדים בהוראת שעה ובסך הכול לכנס אותם לחלק השני של חודש דצמבר 23'

אסי מסינג:  הרעיון מאחורי התיקון הזה – לא רק טכני אלא לעמוד בתכלית החוק שהמטרה הייתה שיעמוד בפני הכנסת, בפני הממשלה כמובן, התחזיות הכי מעודכנות במצב הכי טוב כדי לשקף כדי שאפשר יהיה להתחיל את שנת התקציב בתקציב רלוונטי ומתאים לצד ההכנסות ולצד ההוצאות

אסי מסינג:  בצד זה משהחוק לא תוקן עד כה והממשלה נמצאת בהפרה של ההוראה הקיימת ב-1

אסי מסינג: 11, הגורמים המקצועיים עמלים על השלמת הדוחות כדי לעמוד ככל הניתן כמה שיותר קרוב למועד שנקבע 1

אסי מסינג: 11

אסי מסינג:  אני מניח שהעבודה צפויה להסתיים בימים הקרובים

אורית פרקש הכהן: אבל איך יושבים על החוק? אתה מתאר משהו שלא מתקיים

אורית פרקש הכהן:  היינו צריכים להצביע עכשיו על העמקת הגירעון אחרי שראינו את דוח ההפרשים

אורית פרקש הכהן:  קשורים זה לזה

אסי מסינג: מה שנמצא בפניכם זה 23'

אסי מסינג:  הדיון כרגע על חוק היסוד מדבר על 24'

אסי מסינג:  אין צורך לכרוך בין שני הדברים

אסי מסינג:  קודם כל צריך לסיים את 23' ולהתפנות ל-24'

אסי מסינג:  אני מזכיר של-23' פחות מחודש עד סוף השנה, ודאי שיש להשלים את הדיון מה שיותר מהר

אסי מסינג:  לגבי 24', דוח ההפרשים יונח

אסי מסינג:  הוא יניע בצדו תוכנית מאזנת שתוצג בפני מקבלי ההחלטות בממשלה, מה התוכנית שהיא רוצה להגיש ובסופו של יום יש בחוק היסוד הקיים בלי לתקן אותו, בלי לעשות דבר, מנגנון שקובע בסוף החודש הזה, הוא יבצע התאמה אוטומטית של התקציב לפי התוצאות של דוח ההפרשים

אסי מסינג:  לאחר מכן, גם לאחר ביצוע ההתאמה הזו, עדיין יהיה אפשר לתקן את התקציב, להגיש תקציב יותר גדול ורחב יותר, להגדיל את המסגרות ולעשות כל צעד אחר

אסי מסינג:  לכן כך או כך מה שצריך להתבצע מה שיותר מהר זה להגיש את דוח ההפרשים

אסי מסינג:  אני מציע לדון בהצעה שהממשלה הגישה ושמכנסת את המועדים שוב לחלק השני של חודש דצמבר ולאשר את זה כדי שנעמוד בהוראות

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  שגית, בבקשה, תתייחסי

שגית אפיק: אתייחס ואשאל כמה שאלות כדי להבין

שגית אפיק:  אני מבינה מהדיון הקודם שהתקיים פה מחברי הוועדה שהכעס על הממשלה ועל משרד האוצר היו בשני עניינים – האחד, הבקשה לדחות את המועדים שכמו שכתבתי במכתב אליך, הדחייה הזו נעשתה מאליה משום שהדיון התקיים לפני כשלושה שבועות ומאז היה לכם מספיק זמן להתקדם עם הכנת דוח ההפרשים

שגית אפיק:  הנושא השני שחברי הוועדה סברו שהוא תיקון לא נכון בהצעת החוק – ביטול האישור של ועדת הכספים והדיון שהיה צריך לקיים להציע תיקונים לתוכנית המאזנת שתביאו בפניה

שגית אפיק:  אלה היו שני העניינים

שגית אפיק:  שאלה נוספת שאני חושבת שכדאי לברר אותה משהגענו למועד שהגענו אליו – מה יקרה אם ההצעה לא תעבור או תעבור עם מועדים מסוימים ועדיין לא תעמדו בהם – אני מבינה שהקיצוץ הרוחבי המשמעותי בשנה הזאת יתבצע ממילא

שגית אפיק:  מה יקרה במצב הזה כשתביאו לאחר מכן את התקציב לשנת 24'? תטמיעו בו את הקיצוץ? הקיצוץ ייעלם מעצמו?     

אסי מסינג: לעניין אישור הוועדה, אנו חושבים שהביטול הזה בסך הכול נועד כדי לחסוך את המועדים כדי בכל זאת כן להתכנס במועדים הקיימים עד סוף השנה שזה היעד החשוב ביותר

אסי מסינג:  ממילא הוועדה תוכל להציע כל שינוי בהצעה שהממשלה מציגה בפניה

שגית אפיק: ככל שזו תהיה חקיקה

שגית אפיק:  במקרה שבו בחרתם ללכת בדרך של הצעת חוק תקציב חדשה

שגית אפיק:  אני מסכימה שזה מרכך מאוד את הפגיעה

שגית אפיק:  השאלה אם לא בחוק יסוד שפעם ראשונה שהוא מופעל ואנו נכשלים ביישומו – הממשלה נכשלת קודם כל – ברור שאנחנו נמצאים בנסיבות סופר חריגות שאף אחד לא צפה אותן כשהחוק הזה נוסח, אבל עדיין זו הפעם הראשונה שמגיע תקציב דו שנתי כשהשנה השנייה מוקדמת מעל שישה חודשים ועדיין לא עומדים בהוראות שלו

שגית אפיק:  אלה נסיבות מאוד חריגות

שגית אפיק:  לא חושבת שהיה ניתן לצפות אותן בעת שחשבו על החוק ושנוסח ושהוכן על ידי הוועדה

שגית אפיק:  השאלה אם לא צריך לחשוב במבט צופה פני עתיד ולא לקבוע פה הוראת שעה רק לשנה הזו אלא לחשוב על מנגנון גם של מצב כזה שבו בסופו של דבר אתם מחליטים לבוא עם תקציב אחר לחלוטין לשנת 24'? אולי שוב אנו צריכים לחשוב על המנגנון של תקציב דו שנתי לכתחילה או לחשוב שבמצב כזה לא ייכנס הפלאט ליישום? אני לא יודעת

אורית פרקש הכהן: אם יכולה להצטרף לשגית – למה כל כך חשוב לכם למחוק את הסמכות הזו, להציע תיקונים מצד ועדת הכספים בגלל לוחות זמנים? וגם שזה בהוראת שעה זה עוד יותר צורם

אורית פרקש הכהן:  הרי בסוף ועדת הכספים ברגע שמוחקים את זה, יש לזה כבר משמעות אחרת

אורית פרקש הכהן:  אסור לנו כבר להציע תיקונים

אסי מסינג: כפי שהסברתי באריכות, המטרה היא לטייב את המסלול וכדי שלא נגיע למצב שזו התכלית של כל התיקון הזה – נכנסת שנת 24' עם תקציב שהוא לא רלוונטי ולכן יש חשיבות גדולה שהתחזיות יהיו כמה שיותר מהימנות למצב

אסי מסינג:  כמובן עם העובדה שעדיין יהיה חוסר ודאות גדול כי בזמן שאנו נמצאים זה המידע שאנו יודעים

אסי מסינג:  לכן לכתחילה התיקון התבקש כדי לטייב את העניין ולא כדי לפגוע

אסי מסינג:  לא חושב שצריך לעשות תיקון קבוע בחוק היסוד על בסיס אירוע חריג ביותר שכולנו מקווים שלא נצטרך להתמודד איתו לעולם בצורה דומה של אירוע שקרה ב-7

אסי מסינג: 10 ושינה משמעותית

אסי מסינג:  גם כשהצענו את המנגנון לכתחילה היה ברור, שבמסגרת התוכנית המאזנת יכולים להיות תיקוני חקיקה ולעיתים יהיו תיקוני חקיקה שמשנים משמעותית את התקציב

שגית אפיק: ההצעה הקבועה שאני מציעה, כשתגיעו למצב שבו תחליטו להביא תקציב חדש לחלוטין לשנת התקציב השנייה השאלה אם לא צריך לחשוב לכתחילה על מנגנון אחר

שגית אפיק:  זה העניין הקבוע

שגית אפיק:  והעניין הנוסף, גם כשחוקקנו, המועדים היו גם בשיח אתנו והם היו צפופים לכתחילה

שגית אפיק:  השאלה – אני לא רוצה שנגיע כל תקציב דו שנתי ותגישו הצעות להארכת מועדים

ינון אזולאי: להוריד את סמכות ועדת הכספים?     

שגית אפיק: לא

אסי מסינג: לעניין לוחות הזמנים, אני מזכיר מה אנו מדמים פה בשנה רגילה – לא עכשיו

אסי מסינג:  בין 1

אסי מסינג: 11 ל-31

אסי מסינג: 12 צריכים לעשות התאמות בתקציב

אסי מסינג:  זה המנגנון הקבוע

אסי מסינג:  זה מה שקורה בשנה רגילה

אסי מסינג:  בשנה רגילה שבה מוגש תקציב, לפני שנת הכספים, הממשלה מניחה את התקציב ב-1

אסי מסינג: 11 ומאושר עד 31

אסי מסינג: 12

אסי מסינג:  זה מה שיש פה

אסי מסינג:      הדבר השני, לגבי התיקון של ועדת הכספים

אסי מסינג:  לא חושב ששווה להתעקש על זה – אפשר לקבוע בתוך המועדים האלה גם מספר ימים לדיון בוועדת כספים

אסי מסינג:  לא חושב שזה ישנה

משה גפני: כל החוק הזה מדבר על זה שצריך להיות

משה גפני:  אבל מה ששגית אומרת, נשמע גם הגיוני

משה גפני:  המציאות היא שאם אכן מדובר על תקציב דו שנתי אבל משום מה כפי שקורה עכשיו עושים תקציב לשנה השנייה, הכול שונה

אורית פרקש הכהן: הפלאט הוא הכלי שלהם

אורית פרקש הכהן:  הוא אמצעי הלחץ שלהם

אורית פרקש הכהן:  כי בלי הקיצוץ הזה הם חוששים שהממשלה לא תבוא

שגית אפיק: אני מבין

שגית אפיק:  זה לא סנקציה

שגית אפיק:  זה הכרחי

שגית אפיק:  הוא חייב לאזן את התקציב

שגית אפיק:  אני רק אומרת, כבר כשעשינו את הצעת החוק המקורית המועדים היו בשיח כי גם אתם חשבתם שלא בטוח שתוכלו לעמוד בהם והיו צפופים לכתחילה בגלל לוחות הזמנים שישנם

שגית אפיק:  השאלה אם לא לקבוע כלל מנחה שבמקרה שאתם לא עומדים בלוחות הדברים נדחים בסגנון אוטומטי פעם אחת באיזה אופן? אני מעלה זאת כשאלה

איתי טמקין: יצאנו לחגים וחזרנו מהם מדינה אחרת

איתי טמקין:  יצאנו לחגים כשידענו שאנו עומדים באופן מלא בהוראות החוק הזה

איתי טמקין:  היה לו"ז מסודר במשרד האוצר, בממשלה לעמוד בהוראות החוק ולא לאחר בשנייה אחת

איתי טמקין:  לכן אנו חושבים שהחוק הזה כפי שמנוסח, צריך להישאר הוראה קבועה

איתי טמקין:  חושבים שהוא חוק נכון

איתי טמקין:  היו תיקונים בוועדה, התווכחנו פה, אבל מה שקבעתם, ידענו שאנו יודעים לעמוד בו

איתי טמקין:  חזרנו מהחגים, היה ברור שכל התחזיות שהכנו אפשר לזרוק לפח

איתי טמקין:  אנחנו מדברים על כלכלה חדשה לחלוטין ומספרים אחרים לחלוטין

איתי טמקין:  לכן הצענו לוח זמנים אחר שמיועד רק למצב הזה

איתי טמקין:  אנו חושבים שמה שהצענו נכון גם לפעם הזאת וגם הקבוע, צריך להישאר

משה גפני: ואם יש תקציב?     

שגית אפיק: שתי שאלות

שגית אפיק:  אחת, בהינתן זה שבסוף אתם מביאים תקציב חלופי

שגית אפיק:  עדיין אתם חושבים, במצב שתגיעו למסקנה שאתם צריכים להביא תקציב חלופי לשנה השנייה?     

איתי טמקין: ודאי

אורית פרקש הכהן: ברור

אורית פרקש הכהן:  בלי זה לא יביאו

אורית פרקש הכהן:  כל כך מלחיצים את השר, את הממשלה

איתי טמקין: כל החוק הזה נכון

איתי טמקין:  מטרתו בסופו של דבר למנוע מצב שאין הלימה בין התקציב שאושר לבין הכלכלה

איתי טמקין:  אם לצורך העניין ברמה הדקלרטיבית מחליטים להגיש תקציב חדש – ניקח מצב היפותטי - ו-וועדת כספים מחליטה לא לאשר אותו אחרי חודשיים של דיון

איתי טמקין:  אומרת: התקציב החדש שהונח בפניי לא מספיק טוב

איתי טמקין:  מה עושים בכזה מצב? לכן אנו חייבים שיהיה פה סדר פעולות מסוים וזה סדר הפעולות שהסכמנו עליו יחד בעת אישור התקציב, מה קורה אם לא מתקבלות ההחלטות

שגית אפיק: בהמשך לשאלה של חברת הכנסת פרקש, רואה בזה סוג של איום

שגית אפיק:  האם אחרי שנעשה הפלאט ואתם מביאים את התקציב החדש, אתם בראייתכם מתחשבים בפלאט בכתיבת התקציב החדש או בעיניכם הוא גובר על הפלאט בצורה אוטומטית? הוא כבר לא כבול לחוק יסוד: משק המדינה בעיניך כי הוא כבר לא חלק מתקציב דו שנתי

איתי טמקין: הוא כבוללמסגרות הפיסקליות הקבועות בחוק

איתי טמקין:  אני מניח שכשיבואו לעדכן תקציב חדש, אם הכלכלה השתנתה כפי שקרה הפעם, יצטרכו לעדכן גם את חוק המסגרות הפיסקליות ולהתאימו לתקציב החדש שיונח בפני הכנסת

אסי מסינג: כזכור אחת האופציות בחקיקת החוק כצעד מאזן זה גם שינוי המסגרות

אסי מסינג:  זה יכול להיות שילוב של העניינים

אסי מסינג:  צעדים שמאזנים שהם הפחתת התחייבויות והגדלת הכנסות ובמקביל שינוי של המסגרות

אסי מסינג:  כך או כך זה יצטרך לבוא בצורה מסודרת מבחינת הגשת מה שהממשלה תבקש לאשר

משה גפני: אני מבין שהתקציב לא יעלה מחר, לכן אין דיון על התקציב מחר

משה גפני:  אין מליאה

משה גפני:  לכן אני מציע, שלא נקיים דיון היום ב-4 ובמקום – נקיים דיון מחר, על שני הדברים – האחד, הנושא של הפחתת הגירעון, נצטרך להצביע, ולאחר מכן תנסו להגיע להסכמה כי הם צריכים להגיש דוח

אסי מסינג: אנחנו בתיקון לחוק היסוד

אליהו דלל: שיבואו עם נתונים מחר

משה גפני: הם אומרים שהם צריכים עוד כמה ימים

משה גפני:  תמר, אני מבקש - תגיעו להסכמה עם היועצת המשפטית, שאנו מחר או שנצטרך להצביע על איזה שינוי או מה שנגיע

משה גפני:  אני מתאר לעצמי, שנצטרך או לדחות מועד או להחליט מתי אתם מביאים את הדוחות האלה, ולהחליט על החוק עצמו האם אנו צריכים – יש תקציב של השנייה להישאר, באותה מתכונת אבל מחר להחליט כך או אחרת

משה גפני:  היות שאנו בעיתוי שבו אנו נמצאים אני רוצה שתגיעו להסכמה עם הלשכה המשפטית אצלנו, עם היועצת המשפטית

משה גפני:  אם יצטרכו להצביע, אצביע, ואם לא להצביע אלא לקבל החלטה – נודיע מה ההחלטה, החלטה משותפת

אורית פרקש הכהן: מחר הצבעה על שניהם?     

משה גפני: אם תהיה הצבעה

משה גפני:      תודה רבה, הישיבה נעולה