הוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול, כנסת 25, פרוטוקול מספר 19, 2023-11-28 00:00

בועז ביסמוט: שלום רב לכל המשתתפים

בועז ביסמוט:  התכנסנו כאן לישיבה משולבת עם חברי – זו לא פעם ראשונה, נכון אלי?      

לזכויות הילד): יו"ר הוועדה המיוחדת לזכויות הילד אלי דלל: יו"ר הוועדה המיוחדת לזכויות הילד אלי דלל:  << דובר >> יו"ר הוועדה המיוחדת לזכויות הילד אלי דלל: << דובר >>        חברים לא פעם ראשונה

בועז ביסמוט: בימים כאלה, כולנו חברים אני חושב, נכון דבי? - - לישיבה משותפת עם הוועדה המיוחדת לזכויות הילד כדי לדון באחד האתגרים הבוערים שעל סדר היום הלאומי, וגם זה נושא שצריך לדון בו, וזה נושא ההתמודדות עם העלייה הניכרת בשימוש בסמים ובאלכוהול בקרב בני נוער, שהמפונים מבתיהם, אותם אלה שחוו את טבח הנורא של ה-7 באוקטובר, ואני יכול להגיד כבר היום שכולכם תסכימו איתי שזה הדבר הנורא ביותר, לפחות מבחינתי, מאז קום המדינה

בועז ביסמוט:  גם אותם אלה שפונו מהצפון נוכח האיום ונוכח המלחמה

בועז ביסמוט:      אנחנו רוצים כאן, בוועדה הזאת, יחד אתכם, יחד עם אלי, לשמוע מהצעירים על הסיבות, המודעות לסיכון והנזקים הכרוכים בשימוש בגיל הקריטי של התפתחות המוח, כולל הנטייה להתמכרויות, ההתמודדות וכן הצעות לפתרון, כפי שאתם רואים

בועז ביסמוט:      אני חייב לציין ולהגיד שזה לא מבוסס, ואני אומר את זה כאן לאנשי המקצוע שטרחו ובאו וזה חשוב – זה לא מבוסס כמובן על מחקרים כי זה קרה רק אתמול, ולכן נשמע כאן הרבה מאוד הערכות

בועז ביסמוט:  היו גם פרסומים סביב זה, חלקם או רובם - - - אבל שוב, בוועדה שלנו, אנחנו נוטים הרבה פעמים לבסס את הדיון שלנו על מחקרים וזה לא המקרה הפעם

בועז ביסמוט:  אנחנו נעסוק בסיבות, כמובן, לעלייה בשימוש בסמים ואלכוהול, חלק מהדברים נראים לנו ברורים מאליהם אבל אני חושב שזה יהיה תמיד מעניין לשמוע אתכם, את אנשי המקצוע ואת המשרדים השונים, מה עושים כדי לטפל בנושא

בועז ביסמוט:      אנחנו גם נשמע על ההדחקות, על הבריחות כתוצאה מהטראומה הקשה מאוד שחוו פיסית ונפשית אותם צעירים, חלקם הגדול, לצערנו, היו גם עדי ראייה לזוועות, המצוקות הנפשיות שמלוות אותם וילוו אותם גם לצערנו הרב

בועז ביסמוט:  גם האובדן הקשה כמובן, של בני משפחה, של קרובים, של שכנים, של חברים

בועז ביסמוט:  במדינה, באומה ובחברה שכולנו ערבים זה לזה, תחשבו כמה לנו זה קשה אז אחד שראה את זה – אי אפשר, הדעת לא קולטת אפילו

בועז ביסמוט:  כמובן גם אותם אלה שהם בקשר והיכרות עם בני עמנו שהיו בשבי, חלקם שוחררו וחלקם עדיין שם, החלק הגדול, בשבי החמאס

בועז ביסמוט:      דבר נוסף כמובן, שמושך אותם לכיוון השימוש הזה בסמים, שמטריד אותנו מאוד, זה הניתוק מהשגרה

בועז ביסמוט:  להזכירכם, דיברנו על זה גם בתקופת הקורונה, על אובדן של שגרה, אז פה תכפילו במאות אם לא באלפים את התחושות מכל האירועים

בועז ביסמוט:  צעירים שמסתובבים לעיתים חסרי מעש, הרי הם נמצאים רחוק מהבית, נמצאים במקומות לא להם, וכמובן החשיפה המאוד קלה, הקלות הבלתי נסבלת לעיתים, של החשיפה לסמים ואלכוהול, כאשר המציאות מבחינתם יכולה להצטייר כדבר שאני לא יכול לשאת, הוא קשה מנשוא, ואז אני כמובן הולך למקום הזה שאנחנו לא רוצים שילכו – הבריחה למקום שאנחנו לא רוצים שהם יגיעו אליו

בועז ביסמוט:      נוכח העלייה בשימוש בסמים ואלכוהול והנטייה להתנהגויות סיכון בגיל הקריטי של התפתחות המוח והנזקים הכרוכים בשימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים כמו סמים ואלכוהול, תרופות הרגעה ומשככי כאבים, אנחנו נקווה שבדיון הזה, כפי שאמרתי, נקבל תמונת מצב מאנשי המקצוע, על-אף שכפי שאמרתי, וזה חשוב להזכיר שוב – אין נתונים מדעיים או מחקריים לתופעה עצמה

בועז ביסמוט:  יש פה נקודות לדיון אבל אנחנו נדבר עליהן תוך כדי דיבור

בועז ביסמוט:      אלי, אם אתה רוצה להגיד דבר מה, בבקשה

בועז ביסמוט:  אנחנו נפתח איתך, חברת הכנסת דבי ביטון

לזכויות הילד): תודה, חברי, חבר הכנסת בועז ביסמוט

לזכויות הילד):  אני חושב שמנית את כל הנקודות לדיון

לזכויות הילד):  האמת היא שאנחנו מקיימים את הוועדה המשותפת הזאת כי קודם כל חשוב לנו לייעל את עבודת הכנסת

לזכויות הילד):  דבר נוסף, אנחנו נצטרך להתמקד בעיקר בבני הנוער עד גיל 18 – זו בעצם תכלית הוועדה המשותפת

לזכויות הילד):  נוצר פה משהו שהוא נגזרת מהפינוי וכל מה שקרה במלחמה

לזכויות הילד):  הנגזרת הזאת היא לצערי, במקרה הזה של סמים ואלכוהול, היא נגזרת לא טובה בלשון המעטה, וגם נוצרה איזו שהיא פלטפורמה שאולי היא קלה מאוד לבני הנוער לקחת סמים או אלכוהול או כל דבר אחר שקצת מוציא אותם מהשגרה, שלעיתים הייתה גם שגרה טובה

לזכויות הילד):      אני חייב לציין שבני הנוער בתקופת המלחמה – היו גם פעילויות טובות ומצוינות, שנבין את זה

לזכויות הילד):  זאת אומרת, בשבוע שעבר, למשל, קיימנו פה את הוועדה שבה ראינו פעילויות של ילדים ובני נוער שנרתמו בתקופת המלחמה לדברים שאנחנו, בכנסת, היינו גאים בהם

לזכויות הילד):  זה ממצב של התנדבויות בחקלאות ומצב שבו עשו סרטון יומיים אחרי המלחמה

לזכויות הילד):  אפילו משרד החוץ לא הספיקו לעשות את זה, וילד בן 13 עשה סרטון שקיבל למעלה ממיליון לייקים, ואנחנו ראינו גם פעילויות של בחור דרוזי מינוח-ג'ת, שהגיע למרכז כינוס של חיילים וסיפר חיילים – למעלה מ-200 חיילים, עשה להם שם תספורת

לזכויות הילד):  אז תבינו שיש לנו נוער טוב ואנחנו צריכים לכוון אותו למקומות טובים

לזכויות הילד):  חשוב לנו לשמוע מכם מה קיים כי באמת אין לנו מחקר וזה קצת בעייתי, אם יש סיפורים כאלה שנוכל לשמוע

לזכויות הילד):  וגם מה ניתן לעשות כדי למנוע את התופעה של סמים ואלכוהול גם בתקופה הזאת, שהיא תקופה קשה

לזכויות הילד):       אז תודה רבה לך, חבר הכנסת בועז ביסמוט

בועז ביסמוט: תודה לך

לזכויות הילד): אני מודה לך על זה שאנחנו מנהלים ביחד את הישיבה הזאת

לזכויות הילד):  כמו שאמרת, גם בעבר ניהלנו ביחד ישיבות ואני חושב שהן היו מאוד תכליתיות

לזכויות הילד):      בבקשה, בוא תיקח לך כמה דקות אני, כמה דקות אתה, זה יהיה יותר קל

בועז ביסמוט: חברת הכנסת דבי ביטון, בבקשה

דבורה ביטון: תודה, כבוד יושבי-הראש

דבורה ביטון:  אני מודה לכם על דיון מאוד-מאוד חשוב ומתבקש

דבורה ביטון:  תודה לכל הנוכחים כאן

דבורה ביטון:  אז כפי שנאמר, אין לנו נתונים ומחקרים אבל המציאות די מלמדת אותנו והחשיפה למה שקורה ממידע שמגיע אלינו, חושפת אותנו באמת להתנהגויות מדאיגות של בני נוער, שחלקכם, כפי שאמר כבוד יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, דלל, שבאמת פגשנו נוער מדהים

דבורה ביטון:  אני חושבת שאני מחלקת אותם לשתי קבוצות: את אלה שפתאום יצאה להם הפטריוטיות והאידיאולוגיה ולמען ועוזרים ומסייעים, ולעומת זאת יש לנו חתך לא מבוטל של בני נוער, שככל הנראה החוסן שלהם – אנחנו צריכים לזכור שמדובר בהרבה בני נוער מאזורים שגם ככה ספגו 20 שנה מטחים וכבר יש שם רגישות מאוד-מאוד קשה נפשית, רגשית

דבורה ביטון:  ואז הגיעה הקורונה ושוב הניתוק החברתי, ניתוק ביטחוני, חוסר הביטחון ולקינוח, לדאבוני, מגיע הטבח הנוראי הזה שלא רק מרסק את בני הנוער אלא מרסק גם את ההורים, ואז רואים כבר את פריצת הגבולות

דבורה ביטון:  הורים לא רוצים להקשות עם ילדים כי הם יודעים שהם במצב רגיש, וזה לצערי הולך למקומות פחות טובים

דבורה ביטון:      אני יכולה לספר לכם שביקרתי באחד המלונות, ודווקא בחניון פגש אותי בעל החניון ושוחחנו קצת

דבורה ביטון:  הוא אמר לי: תקשיבי, אתם חייבים לבדוק את התופעה הזאת של הנערים פה – ילד בן 12 מעשן, משחק "פוקר", וונדליזם בתוך החנייה

דבורה ביטון:  ואז הוא מתאר קבוצה, הפעם זה לא מהדרום, אבל אתה מבין שההתנהגויות שלהם זה סוג של מפלט

דבורה ביטון:  או שהם רוצים להוכיח איזה שהוא כוח, ואנחנו לא פסיכולוגים, אבל יכול להיות שבמעשים שלהם הם רוצים להגיד: אנחנו מתגברים בדרך לא דרך, או שהבריחה לחומרים האלה זה באמת לשקוע, לשכוח

דבורה ביטון:      לכן, אני חושבת שנשמע מה קורה כאן, אבל בסוף, חבר הכנסת דלל, אמרתי לתמי שאני מציעה שאנחנו נצא לסיור פתע במלונות בשעות הערב, בלי שידעו שאנחנו באים אלא פשוט ללכת ולראות מה קורה, ואולי אפילו לשבת איתם ולשאול מה הם היו מציעים שיקל עליהם

דבורה ביטון:  אין ספק שצריך לרתום, התקופה היא תקופה קשה, היא תהיה קשה ואנחנו לא יודעים מה קורה

דבורה ביטון:  יש קיבוצים שבכלל לא יחזרו לבתי הספר שלהם, הם יסתובבו בערים מסוימות ולכן, אני חושבת שלאחר מכן צריך לקום איזה שהוא פורום, כולל בתי המלונות, איפה שנמצאים כל המפונים ולאן שהם יצטרכו לחזור, ובאמת לבדוק איזו הערכה טיפולית או שמעתי שיש פה כל מיני עמותות או ארגונים של יזמות – לקחת אותם למקום הטוב בכדי שלא נאבד אותם

דבורה ביטון:  תודה רבה

בועז ביסמוט: תודה רבה לך

בועז ביסמוט:  רצית משהו בנימה אישית, שלא קשור לדיון, אמרתי לי משהו אופטימי הבוקר, נשמח לשמוע

דבורה ביטון: אז אני לא יודעת כמה מכם יודעים, אז גם אני מהמפונים וגם אני מה-8 באוקטובר עוד לא חזרתי למקום הטבעי אבל הבוקר ראיתי שבבארי התחילו לחרוש את השדות - -      

לזכויות הילד): לזורע חיטה

לזכויות הילד):  לפי השיר

דבורה ביטון: בדיוק, "והחיטה צומחת שוב"

דבורה ביטון:  וכמובן שבימים האחרונים אנחנו רואים את הילדים החטופים, התרגשתי מאוד שלשום שכל ילדי כפר עזה, כולם חזרו, ואני מצפה ומתפללת שכל החטופים יחזרו

דבורה ביטון:  ואמן ואמן שגם נקום, גם הנוער שלנו

בועז ביסמוט: אמן ואמן

בועז ביסמוט:  אגב, אמרת מקומך הטבעי – אז רק שתבינו, קואליציה ואופוזיציה בימים אלה זה אחד, מקומה הטבעי כאן, בכנסת, הכל טוב

בועז ביסמוט:      סימון דוידסון, בבקשה

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  הדיון הזה הוא חשוב אבל יש לי דז'ה-וו, ואני קורא לבניין הזה בחודשים האחרונים "בניין על פלסטר"

סימון דוידסון:  כל פעם שאנחנו מרימים אבן אחת, אנחנו מוצאים כל-כך הרבה דברים שלא טופלו במשך כל-כך הרבה שנים, ואנחנו מדברים פה יעל נושא של סמים ואלכוהול

סימון דוידסון:  ואני אסביר לך, דבי, שהנושא הזה הוא אירוע שהיה ענק לפני המלחמה ולצערי, הוא יישאר גדול וגדול יותר אחרי המלחמה

סימון דוידסון:  הקורונה העלתה במספרים מאוד גדולים את השימוש בסמים ואלכוהול והימורים בקרב בני הנוער, ועשינו דיונים גם בוועדה הזו וגם בוועדת החינוך אבל לצערי הרב, שום דבר לא משתנה, ואני אגיד לכם משהו: שום דבר גם לא ישתנה

סימון דוידסון:  ואמרתי את זה מספר פעמים, שעד שהרשות למניעת סמים ואלכוהול לא תחזור כרשות חזקה, פעילה, עם תקציבים, עם מטרות, עם יעדים – שום דבר לא ישתנה במדינה הזאת

סימון דוידסון:  זה לא מספיק חשוב לממשלה הזאת, גם לממשלה הקודמת, זה לא משנה איזו ממשלה, זה לא עניין של קואליציה או אופוזיציה, זה פשוט לא מספיק חשוב

סימון דוידסון:       מתי דברים מתחילים להיות חשובים? כשחס וחלילה פתאום יש איזה תקשורת או דברים חמורים קורים, ואנחנו רואים את זה בכל דבר, גם באלימות, ואלימות בספורט – פתאום כשקורה משהו, אז מתעוררים, וזו לא השיטה

סימון דוידסון:  השיטה צריכה להיות הרבה יותר לטווח ארוך – מה אנחנו רוצים להשיג? איפה אנחנו נהיה בעוד 10 שנים? אז נמשיך בדרך הזאת בעוד 10 שנים, נהיה במקום הרבה יותר גרוע, לא יותר טוב

סימון דוידסון:  הסמים הופכים ליותר קשים, הטקטיקה שלהם יותר חכמה, מתחילים עם מדבקות ועוד מדבקות ומדבקה כזו ומדבקה אחרת, והתופעות הרבה יותר חמורות

סימון דוידסון:  זה כבר לא רק הקנאביס, זה דברים הרבה יותר חמורים

סימון דוידסון:       ואני אומר לכם, אלי, הבת שלי הייתה בפולין, במחנות, וילד שאף שם איזה "נייס גאי", איבד את ההכרה, התחיל לפרפר – אתה אפילו מכיר את המשפחה, אני לא אגיד את שמה, וכמעט הלך על חוסר ידע

סימון דוידסון:  לא ידעו מה לעשות איתו, המערכת בכלל לא הבינה מה קרה שם

סימון דוידסון:      חברים, מדובר פה באירוע שהוא מגה-אירוע במדינת ישראל

סימון דוידסון:  הנושא הזה של התמכרויות מחמיר מיום ליום, משנה לשנה, ולא נעשה משהו דרמטי כדי לבלום את זה קודם כל

סימון דוידסון:  אני לא מדבר על לעצור את זה, לבלום את זה

סימון דוידסון:      אז אני שוב אומר וקורא: צריכים להחזיר את הרשות

סימון דוידסון:  הרשות צריכה להיות פעילה, חזקה, עם תקציבים

סימון דוידסון:  ואני אתן עוד שלוש דוגמאות שאפשר לעשות עכשיו, בתקופה הזאת, חברי יושבי הראש

סימון דוידסון:  קמה מינהלת "תקומה"

סימון דוידסון:  למינהלת "תקומה" יש תכניות גם מה יקרה יום אחרי המלחמה, ודנים שם לא רק בנושא של בנייה, גם בנושא של חינוך וגם בנושא של ספורט

סימון דוידסון:  אני אבקש מכם לפנות למינהלת "תקומה", לבקש מהם שבנושא הזה של מניעת סמים ואלכוהול – שם יהיה פרק בתוך הנושא הזה

סימון דוידסון:  למה? כי שם זה יהיה בלי פוליטיקה, יש שם כסף, ויש שם אפשרות לטפל באמצעות אנשי מקצוע ובעזרת האנשים שנמצאים פה ספציפית במקום הזה

סימון דוידסון:      לגבי הנושא של חוסר מעש – תבינו, כשילד חסר מעש, הוא מגיע למקומות האלה

סימון דוידסון:  אין פה חכמות

סימון דוידסון:  כשילד נמצא במסגרת, הוא לא מגיע למקומות האלה, אם זה מסגרת מוסיקאלית, אם זה תנועות נוער, אם זה אגודות ספורט – הוא לא מגיע

סימון דוידסון:  אותם ילדים שמגיעים למקומות החשוכים האלה ואנחנו מאבדים אותם, זה ילדים שלא יודעים מה הם עושים בכלל

סימון דוידסון:  הם מסתובבים ברחובות, ועכשיו זה בבתי מלון, אחד עם השני, לא יודעים מה לעשות, אין להם תכניות, אין להם יעדים, אין להם מטרות, ואנחנו מוצאים אותם יותר ויותר בנושא של סמים ואלכוהול והימורים

סימון דוידסון:  אתם לא יודעים כמה בהימורים זה חמור עכשיו

סימון דוידסון:       ועכשיו, אנחנו יכולים לקרוא לפעילויות בתוך בתי המלון, באזורים של המפונים

סימון דוידסון:  אני, בעולמות שלי, עשיתי המון בנושא של הספורט, אם זה עם עמותות ועם זה עם המדינה, עם נגב-גליל, עם משרד הספורט, ויותר ויותר רואים פעילויות של ספורט בתוך המקומות האלה, ואנחנו רואים יותר ילדים משתתפים

סימון דוידסון:  זה צד אחד, ואני בטוח שיש פה גם רעיונות אחרים

סימון דוידסון:      הנקודה האחרונה שאני רוצה להעלות – כשאנחנו מדברים על פעילות בנושא של חוסר מעש, הכוח הכי גדול זה למוניציפאלי

סימון דוידסון:  כשיש לך ראש עיר או סגן ראש עיר שזה "מיינדד" אצלו, שהוא רוצה וחשוב לו שתהיה בעיר שלו או במועצה שלו פעילות לאותם חסרי מעש – תהיה פעילות

סימון דוידסון:  ברגע שזה לא מעניין אותו והוא לא רוצה – לא תהיה פעילות כי זה לא רק עניין של כסף

סימון דוידסון:  יש המון עמותות שפועלות בנושא של חסרי מעש, המון עמותות, שמתוקצבות גם על-ידי המדינה, שמגיעות למקומות שראש העיר רוצה אותן, ואתן לכם דוגמה קטנה: עמותת "הגל שלי" חרטה על דיגלה את הנושא של טיפול באמצעות גלישה וים בנושא של נוער בסיכון

סימון דוידסון:  בקדנציה הקודמת עשינו פעילות עם משרד הרווחה, והיום השר מרגי הגדיל והכניס שם יותר כסף ועושים פעילות מדהימה של מצ'ינג עם העמותה הזאת, שפועלת עם אלפי או עשרות-אלפי בני נוער בסיכון באמצעות הכלי הזה של הים והגלישה

סימון דוידסון:      יש המון רעיונות אבל בסוף צריך לתכלל אותם, ואין מי שיתכלל היום כי אין רשות, אז כל אחד זורק רעיונות, והיו פה המון רעיונות אבל חברים, אני מאוד-מאוד שלילי בנושא הזה – אם זה לא יקום ולא יקרה, לא נתקדם לשום מקום

סימון דוידסון:  סליחה, אבל זה המצב

סימון דוידסון:  תודה

לזכויות הילד): תודה לחבר הכנסת סימון דוידסון

לזכויות הילד):  מי שלא יודע, לפני היותו חבר כנסת, הוא היה יו"ר איגוד השחייה בישראל, הוא קידם את נושא השחייה בעיר נתניה בצורה בלתי רגילה והביא את העיר נתניה ובכלל את ענף השחייה בישראל להישגים בלתי רגילים

סימון דוידסון: וכל זה בלי שיש בריכה בעיר

לזכויות הילד): יש ים, יש ים, אבל המשפט הכי נכון שאמרת הוא שכשילד משועמם, הוא הולך לכיוונים אחרים, וזו בדיוק הנקודה שצריכים לחשוב עליה

לזכויות הילד):  תודה

בועז ביסמוט: כשאמרת שאין בריכה, הזכרת לי אותו סופר דגול שכתב את "השיבה מהודו" בלי לבקר בהודו אבל לא משנה, זה סיפור אחר

בועז ביסמוט:      הזכרת, אגב, את מינהלת "תקומה", והם יהיו בזום יחד איתנו ונוכל לשמוע וגם תוכל לשאול את השאלות שאתה רוצה

בועז ביסמוט:  כרגיל, בוועדה שלנו תמיד בני הנוער מככבים ואני אוהב לשמוע אותם

בועז ביסמוט:  יש לנו פה שני תלמידי כיתה י"ב מאשקלון – יעל מויאל ונדב דולינגר, הם איתנו בזום אז בואו נשמע אותם

יעל מויאל: שלום

יעל מויאל:  אני יעל מאשקלון, כמו שאמרתם

יעל מויאל:  באמת בתור מפונה, אני נמצאת עם המון בני נוער מכל הארץ, ואני רואה איך כמו שאמרתם, וזה בול מה שקורה פה – השעמום גורם לנוער לשתות ולעשן ואת כל הלחץ לקחת כתירוץ ואת כל המצב שנמצאים בו בשביל לעשן ולעשות הימורים וכדומה, מהשעמום והלחץ

יעל מויאל:      אני מרגישה שאין ליווי מספיק לנוער במצבים האלה

יעל מויאל:  כן יש את התלמידים שבקשר עם ההורים והמורים והיועצות בבתי הספר אבל יש תלמידים שלא מספיק בקשר עם המבוגרים, ואז אין להם לאן ללכת ולאן לברוח ועם מי לדבר, ולא נותנים להם את הכלים איך להתמודד עם זה

יעל מויאל:  אוקי, עישנתי – איך אני מצליח להפסיק? איך אני מצליח למתן את זה? אני שותה? איך אני שותה לא רק בשביל ליהנות או עם חברים

יעל מויאל:  אין להם את הכלים איך להתמודד עם הדברים האלה

יעל מויאל:  אני חושבת שלא שמים מספיק דגש עם הנוער על כל העניין סביב זה כי הרצאות יש בכל מקום ואפשר גם לראות הרצאות באינטרנט ומביאים לבתי הספר אבל אני חושבת שלא מגיעים בדיוק למה שהנוער צריך, בדיוק לראש שהנוער רוצה להיות בו כי לעשן הם יעשנו ולשתות הם ישתו, השאלה היא איך, כמה ואיך אפשר למתן את זה?     

סימון דוידסון: יעל, בוקר טוב

סימון דוידסון:  מה חסר לך? מה היית רוצה?     

יעל מויאל: הייתי רוצה יותר ליווי בשבילם

סימון דוידסון: תני לנו דוגמה שהיית רוצה שיהיה לך וזה ימנע את השעמום, את כיעל

יעל מויאל: אני, ספציפית, מתנדבת המון וזה באמת באמת עוזר

יעל מויאל:  ההתנדבויות נמשכות גם לערב, גם להתנדב בערב

יעל מויאל:  יש המון מקומות שאפשר להתנדב בהם או תנועות נוער, לתת לזה יותר מקום

יעל מויאל:  לתת דגש על פעילויות – יש מקומות לצאת אליהם, לנוער אין איפה להיות גם בערים כי אנחנו נוער והכל מגיל 18 גם בערב

יעל מויאל:  אז מה אנחנו עושים? אנחנו שותים בבית כי אין מה לעשות

יעל מויאל:  אז בעיני צריך לפתוח יותר מקומות

יעל מויאל:  אני נמצאת במושבים, ויש במושבים מין מועדונים כאלה שהם לנוער, מועדונים שהם יכולים לבוא ולהיפגש, להיות ביחד החבר'ה, יש מבוגר מתנועת נוער כל שהיא שאחראי עליהם ואז הם לא עם אלכוהול ועישון וכאלה

לזכויות הילד): המשפחה שלך פונתה לאיזה שהוא מקום?     

יעל מויאל: כן, אנחנו נמצאים כרגע באזור חדרה, אנחנו מפונים עצמאית, ויש פה הרבה מה לעשות

יעל מויאל:  אני רואה פה את הנוער, כל ערב הם נפגשים פה - -     

לזכויות הילד): את מכירה חבר או חברה שהתפנו לבית מלון ואת איתם בקשר, והם אמרו לך מה הם עושים או מה היו רוצים לעשות? 

יעל מויאל: כן

יעל מויאל:  חברים שלי התפנו גם לבית מלון, קבוצה גדולה, הם חברים מהעוטף

יעל מויאל:  הם מספרים לי שבאילת הכל נסגר מוקדם, בשעה 22:00 ואז אין להם מה לעשות, אין להם לאן לצאת, אין להם איפה להסתובב

יעל מויאל:  ברור שיש מלחמה עכשיו בחוץ אבל אין להם מה לעשות, ואז, כמו שאמרתם, במלונות הם שותים ומהשתייה הזאת הם עושים גם וונדליזם ואני שומעת דברים נוראיים שהם עושים בבית מלון, שזה מקום מכובד – הם עושים שם וונדליזם, זה מקום שמארח אותם

יעל מויאל:  הם שותים ומהמרים ועושים מיליון ואחת שטויות כי משעמם להם, כי הכל נסגר ב-22:00 ואין מי שמלווה אותם כי הרוב מלווים את הילדים הקטנים ולא את הנוער

סימון דוידסון: צריך לזכור שההורים גם נמצאים בטראומה, הם נמצאים במצוקה

סימון דוידסון:  במצב רגיל, אנחנו מצפים שההורים יהיו העוגן ובהרבה מאוד מקרים ההורים גם צריכים עזרה

בועז ביסמוט: נכון

בועז ביסמוט:  תודה, יעל

בועז ביסמוט:  נדב דולינגר איתנו? בבקשה

נדב דולינגר: הי, אני נדב מאשקלון

נדב דולינגר:  אני באמת חושב, כמו שיעל אמרה, שהמון מבני הנוער מגיעים למצב של ההתמכרות לעישון ולשתייה ממצבי לחץ ומחוסר אונים

נדב דולינגר:  אני חושב שהתקופה של המלחמה מביאה אותנו, גם את בני הנוער וגם את המבוגרים, למצבים של חוסר אונים וחוסר תפקוד וגם מצבי לחץ כי אתה לא יודע מה יקרה ואיפה יש מחבלים, ואתה לא יודע אם האנשים שבעוטף בסדר ומה יהיה עם החטופים והכל

נדב דולינגר:  כמו שבקורונה היו התמכרויות ובני נוער עישנו ושתו, אני חושב שכך גם פה

נדב דולינגר:      אני באמת חושב שכמו שאנחנו דאגנו להעביר שיעורים להעלות את המודעות בנושא, להבין מהבסיס מה באמת הדברים האלה עושים ולמה אנחנו לא צריכים להגיע לשם – עברנו המון סדנאות, המון שיעורים

נדב דולינגר:  אני חושב שהעלאת מודעות ברצף שהוא גבוה יותר ובטיפה יותר אינטנסיביות יכולים להביא לתוצאה יותר טובה, לפחות בהבנה של בני הנוער

נדב דולינגר:  ברור לי שאי אפשר למנוע את זה לחלוטין אבל מספיק אנחנו מכניסים את זה מהשורש, מהגילאים היותר קטנים של חטיבת ביניים, כיתות ז', מכניסים את זה משם, מהגילאים הנמוכים, שיעור פעם בשבוע באופן קבוע, אני חושב שזה יגביר את המודעות, ואם נצליח למנוע לפחות מילד אחד, אני חושב שעשינו מאמץ גדול

בועז ביסמוט: אני רוצה לשאול אותך שאלה, נדב: אמרת שעברתם הרבה סדנאות ושיעורים, זה עזר במשהו או שזה היה לסמן וי? אתה הרגשת שזה היה מועיל?     

נדב דולינגר: קודם כל, אנחנו, בני הנוער, העברנו את השיעורים ולא המורים

בועז ביסמוט: הבנתי

נדב דולינגר: זה היה בגובה העיניים, לא דיברו איתם מלמעלה, דיברו אותם מהקו של הנוער, אנחנו דיברנו איתם

נדב דולינגר:  אנחנו אלה שהעברנו ודאגנו שזה יעבור בצורה הכי עניינית ונכונה

נדב דולינגר:  אז כן, אני חושב שזה היה לא בשביל לסמן וי, אני חושב שזה היה אפקטיבי

נדב דולינגר:  אני יכול להגיד שהמודעות אצלנו בעיר גברה, וכמובן שזה לא היה בשביל לסמן וי

דבורה ביטון: נדב, אתם עברתם איזו הכשרה או שאתם מביאים את האני שלכם לכלל בני הנוער שאתם פוגשים?     

נדב דולינגר: אנחנו בליווי צמוד של יועצת בית הספר ושל המחנכת אבל לרוב זה האני העצמי שלנו

נדב דולינגר:  אנחנו, מהקו שלנו, מביאים את עצמנו לנוער בשביל לנסות לשנות

בועז ביסמוט: תודה

לזכויות הילד): עוד שאלה לנדב: מה דעתך לגבי קמפיין רשת ממוקד לבני נוער?     

נדב דולינגר: אני חושב שזה מבורך

נדב דולינגר:  אני באמת חושב שזה מבורך כי בסופו של יום, רוב הנוער, אין להם מה לעשות בחוץ כי כרגע אנחנו לא בשגרה, אז רוב הנוער נמצא ברשתות

נדב דולינגר:  אני חושב שאם הם יהיו ברשתות, ב"טיק טוק" וב"אינסטגרם", ב"פייסבוק" קצת פחות כי שם הנוער לא נמצא, אני חושב שקמפיין יכול לעניין אם עושים את זה בצורה מעניינת ומושכת

לזכויות הילד): מי אתה מצפה שיעשה קמפיין כזה?     

נדב דולינגר: בני נוער

נדב דולינגר:  אך ורק בני נוער בליווי של - -     

לזכויות הילד): זאת אומרת, שזה יהיה במימון ממשלתי וכך הלאה, אבל בני הנוער הם שיהיו חלק מהקמפיין

לזכויות הילד):  זה מה שאתה אומר

נדב דולינגר: שהם יהיו החלק המשמעותי

נדב דולינגר:  אין ספק שצריך את הליווי של המבוגר, של האנשים שאחראים על זה, כל המדריכים בנושאי ההתמכרויות

בועז ביסמוט: תודה

לזכויות הילד): תודה

לזכויות הילד):  נשמע את משרד הבריאות וגם את משרד החינוך וגם את הרשות שלא קיימת בנושא של סמים

בועז ביסמוט: אנחנו חייבים להתקדם כי יש לנו פחות משעתיים ויש פה משתתפים רבים

בועז ביסמוט:  השאלה שהפנית, אלי, שהיא שאלה טובה, יש לנו פה את גאיה ממועצת התלמידים והנוער

בועז ביסמוט:  שלום גאיה

בועז ביסמוט:  אני חושב שגם היא תוכל להתייחס לשאלה שלך ובכלל, תובנות לגבי הדברים שנאמרו זה עתה על-ידי שני מחבריך מאשקלון – תגובה שלך

גאיה שיף: בנוסף למה שאמרו, יעל דיברה במיוחד על השגרה

גאיה שיף:  מבחינת שגרה – גם למפונים וגם לא מפונים, זה משהו מאוד בעייתי כי כשאין לך שגרה, כשאין לך פעילויות, כשאין לך את תנועות הנוער שלך, את המקום שלך, את החברה להסתובב ולהתנדב, וזה יוצר הרבה הרבה בעיות

גאיה שיף:  כמו שאמר חבר הכנסת דוידסון, השימוש באלכוהול וסמים, משתמשים בו כבריחה מהמצב הקשה, גם אם זה מפונים וגם אם זה בני נוער בכל הארץ כי לצערנו הרב, כולם נפגעים מהמצב הנורא הזה

גאיה שיף:      אנחנו מקבלים, כמועצת הנוער הארצית, כגוף שמייצג את הנוער, הרבה הרבה פניות מנוער שרואה בנו כעוגן, שרואה בנו כגורם מסייע, אז רצתי להקריא כמה דברים שקיבלנו דרך הרשתות, דרך כל מיני - -     

בת שבע פנחסוב: גאיה, בבקשה לא לציין שמות

גאיה שיף: לא, כמובן, הכל אנונימי

גאיה שיף:  רציתי גם לומר את זה

גאיה שיף:  אני אקריא כמה דברים:     "שלום מועצת התלמידים בבית ספר שלי, בירושלים

גאיה שיף:  אומר שספציפית לנו הנוכחות כאן מורידה בציונים, ואח שלי בצנחנים והמלחמה כן משפיעה עלי כי לא מתחשבים בזה ואומרים שבגלל שאנחנו בית ספר "חמ"ד" ורוב התלמידות פה דתיות-חרדיות, אז המלחמה לא משפיעה עלינו וזה לא הוגן"

גאיה שיף:  יש ילדים שגם אם זה לא משפיע עליהם ישירות, גם אם הם לא מפונים, זה משפיע עליהם ואין להם למי לפנות

גאיה שיף:      בנוסף, רציתי להקריא עוד הודעה, שבאמת ממש משמעותית:     "אוף, יש לי התקף חרדה ואני בדרך לבית הספר ואני ממש פוחדת

גאיה שיף:  לחזור הביתה? אני לא יודעת, כי לא הייתי שם שבוע כשהיו לנו לימודים פיסית אבל מצד שני, אני רועדת מפחד שתהיה אזעקה כי חברות שלי לא באות אז אני אהיה לבד ואני לא מסוגלת ללמוד

גאיה שיף:  כיוון שאני יודעת שבכל רגע נתון יש משהו עם החטופים שעדיין נמצאים שם

גאיה שיף:  סליחה אם אני חופרת, פשוט אף אחת מהחברות שלי לא ערות עכשיו והן לא באות ואין לי למי לכתוב"

גאיה שיף:      אפשר לראות שאנחנו, גם מבחינת קמפיין שרשמתי את זה ואני אעביר את זה הלאה, רואים בנו ממש כגורם מסייע

גאיה שיף:  אנחנו, יחד עם שפ"י, מנסים לתת מענה לנוער

גאיה שיף:  מנסים באמת לתת מענה ולמצוא תשובות, וענינו לכל השאלות ואנחנו מקבלים עוד מלא מלא פניות שלצערנו, יש הרבה במה לטפל

בועז ביסמוט: אני רוצה לשאול אותך שאלה: מאחר ואמרנו שאין מחקרים ואנחנו לא מבוססים בשום דבר פה, אבל את מהאינטראקציה, הרי זה בני נוער, זה הדור שלך, מתוקף תפקידך כמועצת התלמידים והנוער – מדובר במספרים גדולים?     

גאיה שיף: כן

גאיה שיף:  כמו שאמרו, המספרים תמיד היו ואי אפשר להתכחש לזה, זה תמיד היה, זה תמיד יהיה ולצערנו גם נוכח, אבל במיוחד בתקופה הזו שיש כל-כך הרבה עומס ויש כל-כך הרבה בלגן מסביב ואי ידיעה של מה הולך לקרות, זה ממש דוחף את הנוער למקום שהוא לא יודע למי לפנות ואין לו למי לפנות

גאיה שיף:  הנוער, במיוחד בתקופה הזאת, לא מרגיש שיש לו מישהו שמתעניין בו

גאיה שיף:  אין לו למי לפנות ואין לו אוזן קשבת

גאיה שיף:      בנוסף לזה, הנוער, גם בכללי וגם עכשיו, קשה לו לפנות לעזרה

גאיה שיף:  נוער מגיע למצבים האלה כי הוא צריך עזרה ואין לו איך לקבל עזרה וגם כשהוא צריך, קשה לו לפנות

גאיה שיף:  זה משהו שחייבים "להתפקס" עליו, חייבים להבין איך אנחנו מפה פונים לנוער, איך אנחנו מפה אומרים לנוער: יש לכם פה אוזן קשבת, יש לכם עם מי לדבר, במיוחד כדי שלא תצטרכו להתדרדר למצבים האלה

בועז ביסמוט: ברור

גאיה שיף: עוד משהו שרציתי לומר זה בנוגע לכל הוונדליזם – זה באמת עניין של "אין דבר כזה ילד רע, יש דבר כזה ילד שרע לו"

גאיה שיף:  לילדים רע

גאיה שיף:  הילדים כרגע לא יודעים מה לעשות, וזה בדיוק הסימן שלנו לבוא ולהגיד ולתת את המקום של הנוער לדבר ולהגיד מה הוא חווה

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  יופי של משפט, אנחנו נאמץ אותו

בועז ביסמוט:  תודה על המשפט היפה הזה ותודה על הדברים

לזכויות הילד): גאיה, תודה רבה

לזכויות הילד):  את מייצגת בכבוד את הנוער

לזכויות הילד):  באמת, יישר כוח, אמרת את הדברים בצורה נאותה

לזכויות הילד):  בואו ניקח את הדברים של גאיה ונפנה אותם למשרד הבריאות

לזכויות הילד):  גאיה אומרת: חברים, אין לנו לאן לפנות – גם החינוך וגם הבריאות, זה משותף, אבל אני פשוט הולך לפי הסדר פה, וגם הרווחה, בוודאי

פאולה רושקה: אני מהמחלקה להתמכרויות

פאולה רושקה:  אני מוכרחה לומר שבאמת, ברגע שהתחילו התופעות של המפונים, קיבלתי הודעות מדאיגות מבתי מלון שיש תופעה של שתיית אלכוהול מאוד גדולה בקרב הצעירים, במיוחד בערבים, וקיבלתי גם הודעות של כמה בחורים שהיו מכורים, שניסיתי אישית - -     

אליהו דלל: את ההודעות את מקבלת ישירות או דרך הורים או דרך בתי מלון או איך?     

פאולה רושקה: לא

פאולה רושקה:  דרך אנשי צוות בבריאות, שהם בתוך בתי המלון, רופאה וכולי, הודיעה לי על כמה מקרים שהיא מאוד הייתה מודאגת מהם, שהם ממש במצב קשה

פאולה רושקה:  אנחנו ניסינו להתערב ישירות, דיברתי עם ההורים של אותם אנשים, הצעתי טיפול, הצעתי עזרה אבל הבנתי מזה שהנושא לא מספיק מדובר ולא מספיק מטופל

פאולה רושקה:      אז קודם כל, התחלנו להעלות מודעות לנושא, שגם בקרב אנשי מקצוע אחרים, לא בתחום ההתמכרויות, לא כל-כך מודעים לזה

פאולה רושקה:  יותר חושבים על מצוקה נפשית אבל לא מקשרים את המצוקה הנפשית לשימוש בחומרים, וזה גם משהו שהתחלנו להעלות בתוך המשרד והעלינו גם בתוך האתר של "חרבות ברזל" פלאייר שמעלה את המודעות לנושא, כאשר במצבי מצוקה וטראומה, אחת מהדרכים זה לברוח לחומרים בשביל לשכוח, בשביל להרגיש יותר טוב, בשביל לישון יותר טוב בלילה

לזכויות הילד): סליחה, דוקטור, אמרת פלאייר אז זה הציק לי כי הילדים, לא בטוח שהם יודעים לקרוא פלאייר

לזכויות הילד):  הם לא מכירים את המילה "פלאייר"

לזכויות הילד):  כן, זה היסטורי, מה לעשות? אני מכיר את המילה "פלאייר"

לזכויות הילד):  זקנים כמוני יודעים מה זה פלאייר אבל הם נמצאים ברשתות החברתיות

לזכויות הילד):  האם לא חשבתם באמת לטפל בנושא דרך – תמי אומרת לי פה "טיק טוק"

פאולה רושקה: נכון

פאולה רושקה:  חשבנו בהתחלה - -     

לזכויות הילד): הרשתות החברתיות, הם מבקשים את זה

פאולה רושקה: המשרד בימים האלה מעלה את זה ברשתות גם

פאולה רושקה:  בהתחלה, כשפניתי למשרד להעלות לרשתות, אמרו לי שזה נושא מאוד רגיש, לא כדאי להעלות אותו אבל - -     

לזכויות הילד): זה גם יותר זול

פאולה רושקה: - - אבל סוף סוף, בימים אלה, זה יעלה גם ברשתות וזה מאוד חשוב

פאולה רושקה:      אנחנו גם חברנו עם הרשות לביטחון קהילתי וכתבנו יחד גם הסבר על הטראומה ועל המצוקה הנפשית ועל השימוש בחומרים וכיצד להיעזר ולהתחזק ולא לברוח לנושאים האלה

פאולה רושקה:       יחד עם האגודה לבריאות הציבור ו"להאיר את עומר" פתחנו "קו חם" לעזרה, שעלה לרשתות לפני ארבעה ימים

פאולה רושקה:  בדקתי היום כמה פניות היו – היו המון פניות, גם של הורים וגם של בני נוער וצעירים שמבקשים עזרה, הכוונה, סיוע - -     

לזכויות הילד): איפה מפורסם מספר ה"קו החם"?     

פאולה רושקה: ברשתות וגם בטלוויזיה נראה לי

לזכויות הילד): גאיה, את מכירה את ה"קו החם"?     

גאיה שיף: של משרד הבריאות?     

פאולה רושקה: זו האגודה לבריאות הציבור יחד איתנו ויחד עם "להאיר את עומר"

גאיה שיף: אני מכירה את ה"קו החם" של שפ"י ושל משרד החינוך

פאולה רושקה: אוקי

פאולה רושקה:  זה אחד מהדברים שעולים כאן, שאנחנו צריכים להעביר את המידע על ה"קו החם" גם אליכם, זה מאוד-מאוד חשוב

קרן רוט איטח: - - -     

פאולה רושקה: ועוד דבר – יחד עם עמותת "רטורנו" – עמותת "רטורנו" הפעילה עכשיו תכנית מיוחדת במימון מלא כדי לסייע לאנשים במצוקה, גם אלה שהשתתפו במסיבת "נובה" וגם כאלה שהיו בדרום

פאולה רושקה:  ביקרנו במקום וראינו תופעות מאוד קשות ומאוד מדאיגות מבחינה נפשית וגם שימוש בחומרים

סימון דוידסון: את יודעת מי עזר לחבר'ה ניצלו ב"נובה"? זה לא המדינה

סימון דוידסון:  את יודעת למה לא? אני באמת מבקש, תצאו רגע מהקופסה שלכם

סימון דוידסון:  הדברים צריכים להיעשות אחרת

סימון דוידסון:  קודם כל, צריכים לראות מה יכול למנוע את הבעיה ודיברנו על חוסר מעש

סימון דוידסון:  אני רוצה לשאול שאלה: האם נעשה איזה שולחן עגול עם משרד החינוך, משרד הספורט - -     

פאולה רושקה: גם משרד התיירות צריך להיות כאן בגלל בתי המלון

סימון דוידסון: את יודעת, בסוף כל אחד מושך את העגלה לאן שהוא רוצה, ויש עמותות שמושכות לפה, והמדינה רוצה לפה

סימון דוידסון:  אין משהו שמתכלל את הדבר הזה וגם מבזבזים המון כסף סתם

סימון דוידסון:  בגלל זה אני אומר: האם מישהו פה, בחדר הזה, חשב פעם על מישהו שיתכלל את האירוע הזה? כל אחד עושה מה שהוא רוצה

סימון דוידסון:  משרד הבריאות עושה ככה, החינוך עושה ככה כאשר אנחנו מבינים שבסוף צריכים קודם כל שלילדים האלה יהיה פתרון של תעסוקה, של מישהו שיחבר אותם, יחבק אותם, ולא משנה באיזה תחום, ואין מי שעושה את זה

קריאה: אם יורשה לי, יש עכשיו את מינהלת "תקומה", ואנחנו בדיוק עובדים על תכניות - -     

בועז ביסמוט: הדברים שהזכרת, דוקטור רושקה, לגבי מנכ"ל "רטורנו", אז גם הוא יהיה פה איתנו בזום וגם נוכל לשמוע בהרחבה

פאולה רושקה: יופי, מצוין

בועז ביסמוט: דוקטור רוני ברקוביץ, בבקשה

סימון דוידסון: יש כבר איזה סם חדש? תופעה חדשה?     

רוני ברקוביץ: לצערי, אם אתה כבר שואל, המיכלים של הגז קצפות, יש מיכלים של שלושה ליטר, שלוקחים את זה ישירות מהמיכל עם בלונים גדולים - -     

בועז ביסמוט: מה זה?     

רוני ברקוביץ: זה חומר שנקרא, כמו ששאל היושב-ראש - - -     

לזכויות הילד): אמרת מה? שלושה ליטר מה?     

רוני ברקוביץ: אמרתי שבוועדת הסמים אנחנו מדברים על החומרים, ושאל חבר הכנסת דוידסון אם יש משהו חדש בחומרים, אז אמרתי שהמיכלים של הגז קצפות שדיברנו, שאלה מיכלים שבני נוער שואפים את הגז הזה - -      

לזכויות הילד): מה זה גז קצפות?     

סימון דוידסון: הם שואפים את הגז הזה, אלי

רוני ברקוביץ: זה מיכלים שעושים חור ושואפים את הגז

רוני ברקוביץ:  זה גז צחוק במיכלים קטנים ופשוט הגודל של המיכלים

רוני ברקוביץ:  מיכלים קטנים הם בגודל שלושה ליטר, והייתה תפיסה בתל-אביב בשבוע שעבר של עשרות מיכלים שפשוט כל מיכל בגודל של לפחות שלושה ליטר, שזה משהו חדש שראינו

רוני ברקוביץ:  יש לנו גם אשפוזים מגז הקצפת בבית החולים "סורוקה"

לזכויות הילד): זה גם בוודאי הרבה יותר זול מכל דבר אחר

רוני ברקוביץ: זה חוקי

רוני ברקוביץ:  מותר למכור את זה, זה לא בפקודת הסמים, ואנחנו בדיוק דיברנו ומנסים עם הפרקליטות כדי שיהיה סעיף עונשי ולצערי, בינתיים אין כל-כך הצלחה

בועז ביסמוט: אתה בכל ועדה מגיע עם חידושים והמצאות - - -     

דבורה ביטון: לא בטוח שזהו

דבורה ביטון:  הנוער, שכמה שהוא מתוחכם, אנחנו צריכים לזכור שיש לנו נוער נורא בוגר יחסית, אז הם יצירתיים

לזכויות הילד): מה אתה מציע מבחינת אכיפה לדבר כזה?     

רוני ברקוביץ: אני מציע לגבי הגז קצפות, שכן יהיה סעיף עונשין, שיהיה אפשר להגיש כתב אישום פלילי

רוני ברקוביץ:  לצערי, עדיין זה לא הולך

רוני ברקוביץ:  זה דבר שידוע בכל העולם ולצערי, זה היום - - - כי זה נתפס כחוקי, ואנחנו רואים גם עלייה בשימוש וגם עלייה באשפוזים לצערי

רוני ברקוביץ:  אז אני כן מציע שיהיה סעיף פלילי, שמי שמוכר אותו לא כדי לעשות קצפות כמו שהשפים עושים כי אפשר להשתמש בו בצורה חוקית, שכן יהיו סעיפים פליליים

רוני ברקוביץ:  זה מה שאני מציע אבל בינתיים זה לא הולך

רוני ברקוביץ:      מבחינת המלחמה, כמו שאמרנו, כרגע, באגף לאכיפה עושים דברים קצת אחרים

רוני ברקוביץ:  רוב הזמן אנחנו נמצאים במלונות ים המלח, נותנים עזרה וסיוע למפונים בכל מה שקשור למשרד הבריאות

רוני ברקוביץ:  ביום רביעי נפתח שם מרכז חוסן, ואני גם דיברתי עם האחראית שם על מרכז חוסן, וכן הצעתי לה לתת הרצאות על סמים וכל הנושא הזה, והיא קיבלה את ההצעה שלי

רוני ברקוביץ:  וגם לחברים אחרים שנמצאים שם, אני הצעתי שמשרד הבריאות יבוא בהתנדבות לתת הרצאות, קודם כל על הנושא, כי אנחנו שומעים בים המלח, איפה שאני ספציפית נמצא, שיש בעיה עם בני נוער בערבים בשימוש

רוני ברקוביץ:  אין שם לאן לצאת, אין שם שום דבר אז לכן מקימים את מרכז חוסן, וכרגע רוב הפעילות שלנו מתמקדת בים המלח

סימון דוידסון: השבוע הקמנו בים המלח, וזה חשוב שתדע, שהקמנו מתחם ספורט

סימון דוידסון:  יש שם מגרשים מוארים שיפעלו עד לשעה 1:00 בלילה, עם מתנדבים ונציגים של אגודות, שיפעילו את הילדים בטורנירים ומשחקים

סימון דוידסון:  נקרא לזה "מגרשים מוארים" ונקווה שזה גם יעזור

בועז ביסמוט: תודה רבה

בועז ביסמוט:  נמצא איתנו בזום איתן אקשטיין, שיתייחס לדברים שאמרת בעניין "רטורנו"

בועז ביסמוט:  בבקשה, זכות הדיבור שלך

בועז ביסמוט:  מי שלא רואה – איתן אקשטיין, מנכ"ל "רטורנו", מיזם "חיבוק ברזל" לניצולי מסיבת "נובה" בדרום

בועז ביסמוט:  הבמה שלך, בבקשה

איתן אקשטיין: שלום וברכה לכולם

איתן אקשטיין:  אני מברך על הוועדה ועל הדברים החשובים שאני שומע פה

איתן אקשטיין:  אני רוצה לומר שאני מקבל כמעט את כל הדברים של חבר הכנסת דוידסון, חוץ מדבר אחד – כל הדברים כולל המסקנות, שהוא אמר שהוא מודאג לגבי מה שיקרה בעוד 10 שנים

איתן אקשטיין:  אני מודאג למה שיקרה בעוד שנה ולא עוד 10 שנים

איתן אקשטיין:  לדעתי, אנחנו באמת במצב חירומי לגבי הצעירים ובני הנוער

איתן אקשטיין:      ביום-יום "רטורנו" מתעסקת בתחום המניעה והטיפול בצעירים ובוגרים

איתן אקשטיין:  מגיעים אלינו 30,000 תלמידים מדי שנה מכל בתי הספר, גם חיילים וקצינים, ובטיפול יש לנו 150 מטופלים בטיפול באשפוז מלא ועוד 120 מטופלים בטיפול אמבולטורי כך שאנחנו מכירים באמת התופעה הזאת של קשר בין שימוש בסמים או קשר בין מצוקה ובין כאב פנימי-רגשי לבין בריחה לעולם הסמים, כפי שאמרו הנציגים של הנערים

איתן אקשטיין:  היום הצעירים נמצאים בעולם של מצוקה

איתן אקשטיין:  אם סטטיסטית היו מדברים על כך שכ-10% מאלה שמשתמשים בסמים יפתחו תלות, יפתחו התמכרות, זה מה שידוע במאמרים המדעיים

איתן אקשטיין:       אנחנו יודעים שכשמדובר בתופעות כמו מלחמה והרבה יותר מצוקה בקרב בני נוער – אנחנו מדברים לא על 10% אלא הרבה יותר ואנחנו רואים את זה ביום-יום

איתן אקשטיין:  מיד בתחילת המלחמה הבנו לאן הצונאמי הזה אחרי רעידת האדמה יגיע, אז פתחנו מרכז שעושה שני דברים – דרך אגב, לא מספיק לכתוב  וגם לא לפרסם ברשתות החברתיות שאנחנו רוצים לעזור לצעירים, צריכים לעסוק הרבה מאוד ביישוג -ריצ'ינג-אאוט

איתן אקשטיין:  הרבה מאוד הורים מתקשרים אלינו ואומרים שהצעירים שלהם נמצאים מתחת לשמיכה והם לא רוצים בכלל לשמוע

איתן אקשטיין:  הם עסוקים בלברוח, ואף אחד לא יכול לשכנע אותם ללכת ולקבל עזרה

איתן אקשטיין:  גם לקבל עזרה זה קשה, גם לצאת מהמיטה ולקבל עזרה זה קשה

איתן אקשטיין:  הרבה פעמים אנחנו שולחים אנשים אליהם כדי למשוך אותם מהמיטה, כמובן בכל מיני דרכים

איתן אקשטיין:      אז אנחנו פתחנו מרכז שעוזר לכ-150 צעירים מכל הגילאים, בעיקר חבר'ה שחוו – דרך אגב, "נובה" הייתה מסיבה אחת, היו כמה מסיבות במקביל אבל אז הסתבר לנו שכמעט כל מי שהיה באזור המסיבות האלה, הגיע מתוך עולם של שימוש בסמים

איתן אקשטיין:  נכון ששימוש של מסיבות, לא שימוש קבוע אבל חלק גדול מאלה שהשתמשו באופן אקראי במסיבות, הפכו את השימוש לשימוש קבוע מכיוון שמי שכבר נוגע בעולם הזה של ההתמכרות של הבריחה, יש לו סיבה למה להיות שם יותר, והוא ברח לשם הרבה יותר

איתן אקשטיין:  ואז האתגר הרבה יותר גדול ולכן זימנו את דוקטור פאולה רושקה ונציגים של משרד הרווחה וגם משרד הבריאות, כדי לחשוב איתם ביחד מה אפשר לעשות

איתן אקשטיין:  איך אפשר לגרום לאלה שזקוקים לעזרה לקבל עזרה, ומה עושים עם אלה שכבר צריכים עזרה הרבה יותר מעמיקה, להכניס אותם לטיפול? אז באמת אנחנו מדברים על זה

איתן אקשטיין:      ואני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו פה, ובאמת לסיים ולהגיד שאין ספק, חייבים לעשות בדחיפות איזה שהוא שולחן עגול

איתן אקשטיין:  צריכים להבין – משרד החינוך צריך להתעסק בתחום ההסברה, תחום החינוך, גם העצמה

איתן אקשטיין:  אבל צריכים אנשי מקצוע, ויושבים פה קולגות שלי ממלכישוע, מכפר איזון וממקומות אחרים, שעובדים תחת רגולציה של משרד הבריאות ומשרד הרווחה, וצריכים לזכור את המילה "רגולציה", כי הרבה מאוד אנשים טובים פתחו כל מיני מרכזים נופש והעצמה עם הרבה מאוד מתנדבים שעוזרים בכל מיני טיפולים הוליסטים וגם אם יש שם מתנדבים שהם אנשי מקצוע, אז הם צריכים לדעת שאם הם לא תחת רגולציה זה מאוד-מאוד מסוכן

איתן אקשטיין:  אנחנו מדברים על משהו שאם הוא לא עובד תחת רגולציה, הוא יכול להיות אפילו פיקוח נפש

איתן אקשטיין:  גם ברצון לעזור, אם לא עושים את זה בצורה נכונה, זה יכול להיות מאוד מסוכן

איתן אקשטיין:      לכן אני אומר: שולחן עגול, לדבר על רגולציה, להביא כמה שיותר מהר לתקצוב ומימון לכל מי שעוסק בתחום הזה, ולחלק את זה לשני תחומים: תחום המניעה, תחום ההסברה, ותחום היישוג והטיפול

לזכויות הילד): תודה רבה

לזכויות הילד):  נפנה למשרד החינוך – אתם שומעים את התלמידים ואת הנוער, האם יש לכם נתונים, ואם כן, מה אתם מתכוונים או מה עשיתם עד היום?     

קרן רוט איטח: בוקר טוב

קרן רוט איטח:  אני מודה לכם על הדיון המאוד חשוב הזה

קרן רוט איטח:  אני מ"מ מנהלת אגף תכניות סיוע ומניעה, ונמצאת פה איתי מלכי כץ, שהיא ממונה על התחום של מניעת שימוש לרעה בסמים, אלכוהול וטבק

קרן רוט איטח:      אני לא יודעת אם אתה יודע, חבר הכנסת דלל, אבל במשרד החינוך יש יחידה שהמשימה שלה היא עיסוק בנושא של שימוש לרעה בסמים, אלכוהול וטבק, שזה כולל עבודת מניעה בתחום הזה

לזכויות הילד): לא ידעתי, ואני שמח שיש דבר כזה

לזכויות הילד):  ואני אשמח עוד יותר כי כל הזמן מדברים פה על תכלול, אז אם אני רואה בעיני מישהו שיכול לרכז את זה, אז זה דווקא משרד החינוך כי הוא חשוף לתלמידים, חשוף למורים, חשוף גם להורים – אני גם לא רוצה לפטור את ההורים מהבעיה הזאת - -     

קריאה: למה?     

לזכויות הילד): כי אני חושב שגם להורים יש תפקיד מרכזי בכל המערכת, ואני כן חושב שאם יש דבר כזה כמו משרד החינוך, וטוב שציינת, הוא דווקא כן יכול לתכלל את כל הגורמים

קרן רוט איטח: אז נאמר שבשגרה אנחנו עסוקים בהרבה מאוד עשייה בתחום הזה עם כוח אדם וגם בתוך בתי הספר, בעל תפקיד שהתפקיד שלו לשים את הנושא הזה על סדר היום

קרן רוט איטח:  אנחנו כרגע נמצאים בתקופת חירום, ובמה שקרה לנו ב-7 באוקטובר, הדבר המרכזי הוא שנקטעו רציפויות של הילדים

קרן רוט איטח:  אנחנו שומעים מהילדים שהיום והלילה השתבשו להם, שיגרת הלמידה נקטעה, בוודאי לילדי העוטף ולילדי המפונים גם בצפון וגם בדרום

קרן רוט איטח:  אנחנו מבינים שגם ההורים עברו משהו מאוד-מאוד קשה והתפקיד של ההורה גם כאן עיקרי, והמקום שלהם כאי של יציבות כלפי הילדים שלהם קצת התערער

קרן רוט איטח:  ובמקום הזה, התפקיד המרכזי של המערכת הוא קודם כל להחזיר את הרציפות התפקודית של הילדים ולנסות להקנות להם בחזרה איזו שהיא שגרת יום, שגרת למידה, כי זה הדבר בסופו של דבר שבונה חוסן, בונה כוחות ומאפשר התמודדות עם האירועים המאוד-מאוד קשים, גם של אלה שחוו בקו הראשון וגם של כלל הילדים

קרן רוט איטח:  גם שמענו מגאיה שלא משנה אם אני גרה באשדוד למשל – הסיפור של האזעקות באמת מאוד מטריד ולא משנה אם אתה מירושלים או גר בתל-אביב – כולנו חווינו פה משהו ברמה הארצית, משהו מאוד מערער

קרן רוט איטח:  אין ספק שהמשימה היא ברמה הארצית, גם להסתכל שנייה על הילדים עם הצרכים המאוד ייחודיים וגם על כלל הילדים

קרן רוט איטח:      אז עיקר העבודה שלנו כרגע, כמו שציינתי, זה באמת להחזיר את המערכת לתפקוד ולסייע לילדים לחזור לחוויה של - - - כשבשלב הנוסף זה גם המענים הטיפוליים והמענים הרגשיים, ולנסות ולאתר את הילדים שזקוקים למענים וליווי ומענה מכל מיני סוגים במעגלי הליווי השונים – גם מענים פסיכולוגיים, גם יותר תמיכה רגשית, גם תמיכה של המחנכת

קרן רוט איטח:      השלב הבא – עשינו המון סרטוני "טיק טוק", אפרופו איך להגיע לבני הנוער

קרן רוט איטח:  יצרנו עם מועצת התלמידים והנוער הארצית סרטוני "טיק טוק" שמעבירים מסרים על איך אני יכול להתמודד בתקופה הזאת בצורה מיטבית

קרן רוט איטח:  נעזרנו במשפיענים שהתנדבו וסייעו ונרתמו למהלך, ויצרנו הרבה מאוד סרטוני "טיק טוק", שפעם אחת עוזרים לבני הנוער להתמודד עם שכול שחוו, ופעם שנייה – איך הם יכולים - -     

לזכויות הילד): בדקתם משוב?     

קרן רוט איטח: לא בדקנו משוב אבל זה נעשה יחד עם בני הנוער כך שיכולנו לדעת מה מדבר אל בני הנוער

קרן רוט איטח:  זאת אומרת, יכולנו לקחת את המסרים שאנחנו רוצים להעביר ולתרגם אותם לשפה של הנוער

קרן רוט איטח:  זאת אומרת, הילדים עזרו לנו לדייק מה עובד ומה לא עובד, ודרך משפיענים, שהן דמויות שמוכרות לבני הנוער, העברנו מסרים של איך בונים חוסן ואיך מתמודדים

קרן רוט איטח:      אנחנו מאמינים שככל שאנחנו מחזירים את הרציפות התפקודית ועוזרים לילדים לחזור לשגרה, כולל פעילויות בלתי-פורמליות, ונמצא פה בזום מפקח מינהל חברה ונוער, שידבר על הפעילויות הלא-פורמליות גם ברמה של התנדבות, גם ברמה של הכנסה של גופים נוספים שעוזרים לילדים למצוא חלופיות, אנחנו נצמצם התנהגויות סיכון

קרן רוט איטח:      בוא נודה, חבר הכנסת ביסמוט, אנחנו קיימנו הרבה מאוד דיונים ואנחנו מודעים לתופעה המדאיגה מאוד של שימוש בסמים ואלכוהול בקרב בני נוער – התופעה לא נולדה היום

קרן רוט איטח:  אנחנו נמצאים משבר אחרי משבר

קרן רוט איטח:  ניסינו לבלום את התוצאות של משבר הקורונה ובא לפתחנו הסיפור של המלחמה, שהיא באמת משהו שלא יכולנו להכין את עצמנו לדבר הנוראי שקרה כאן, ובני הנוער באמת מאוד חשופים

קרן רוט איטח:  האתגר הוא באמת איך אנחנו כולנו מסייעים לבני הנוער למצוא את הכוחות ולעלות על דרך הישר, לעלות על המסלול שיביא אותם למצות את הכישורים שלהם

קרן רוט איטח:  ובאמת, אנחנו התמודדנו בעבר עם שימוש בסמים, ובני הנוער מאשקלון הם חלק ממנהיגות נוער שאנחנו מטפחים כדי שביחד יעבירו מסרים עם הצוותים החינוכיים כי אנחנו מאמינים שמנהיגות נוער ששותפה לצוות החינוכי, יכולה להעביר מסרים בצורה הרבה יותר אותנטית ומתחברת ממה שאנחנו, המבוגרים יכולים להעביר

קרן רוט איטח:      אז אנחנו עושים כל מיני פעולות ונמשיך לעשות פעולות, כולל ניטור וזיהוי של ילדים

קרן רוט איטח:  כולל הכשרה של אנשי מקצוע בתוך מרכזי "יחד", המרחבים החינוכיים שפתחנו לילדי המפונים כדי להגביר את המודעות ואת הידע לתופעות, ולראות איך אנחנו, כלל גורמי הטיפול גם במערכת החינוך וגם בתוך הקהילה, גורמי בריאות וגורמי רווחה, נותנים את המענים - -     

בועז ביסמוט: תוך ידיעה כמובן שזה קורה עכשיו, שאין הרבה זמן

קרן רוט איטח: בוודאי, בוודאי, אנחנו בתוך הגל הזה

לזכויות הילד): הפעילויות צריכות להיות עכשיו בדיוק למפונים

לזכויות הילד):  האם את יכולה לתת לי דוגמה כדי שנבין? בואי ניקח לדוגמה של שפיים – יש 500 מפונים בשפיים

לזכויות הילד):  מה נעשה איתם או עם מקרה אחר?     

סימון דוידסון: בשפיים עושים הרבה

דבורה ביטון: בשפיים אלה חברי הקיבוצים והם מטופלים בצורה מצוינת

דבורה ביטון:  מה שצריך לבדוק – אגב, גם בשדרות, גם עיריית שדרות - -     

קרן רוט איטח: הן קורות עכשיו

בועז ביסמוט: לא משנה, אני רוצה דוגמה כדי להבין

דבורה ביטון: - - יש מושבים, יש אשקלון שנכנסו, קרית שמונה במיוחד

קרן רוט איטח: יש מרכזי "יחד"

קרן רוט איטח:  בכל מלון או ברוב המלונות יש מרכזים חינוכיים שבהם אנחנו מנסים להחזיר את שגרת הלמידה לילדים

קרן רוט איטח:  ממש בתי ספר שהוקמו בתוך מלונות כדי לייצר מענים

קרן רוט איטח:  חלק מהילדים נקלטים בתוך מערכת חינוכית באזור המלונות וחלקם ממש נמצאים בתוך מרחבים חינוכיים, ושם נעשית פעילות גם חינוכית, גם פעילות - - - ובהמשך ליום הלימודים גם נעשית פעילות התנדבותית או פעילות אחרת

קרן רוט איטח:      אני מציעה להעלות פה את איציק, שידע לתת יותר

בועז ביסמוט: אנחנו באמת נעלה אותו כי יש הרבה דוברים, נרצה לשמוע את כולם

בועז ביסמוט:  בבקשה איציק, בזום

בועז ביסמוט:  יצחק רוס, מנהל חברה ונוער מחזור דרום, החינוך הבלתי פורמלי, כפי שקרן הציגה אותו קודם לכן

בועז ביסמוט:  בבקשה

יצחק פינדרוס: שלום לכולם

יצחק פינדרוס:  אני מברך על הדיון הנורא חשוב ואני מצטרף לקרן

יצחק פינדרוס:  הדבר החשוב והמהותי שאנחנו מנסים לעשות זה שגרה

יצחק פינדרוס:  שר החינוך משקיע משאבים גדולים מאוד כדי לבנות בתי ספר באזור המפונה

יצחק פינדרוס:  פשוט לבנות בתי ספר כדי שילד יקום בבוקר, ילך לבית ספר, יחזור אחר-הצוהריים ואז יהיה לו חינוך בלתי פורמלי

יצחק פינדרוס:      אני רוצה לציין שאנחנו, במינהל חברה ונוער, אנחנו לא גוף מטפל, אנחנו לא גוף שיודע לטפל, אנחנו גוף שיודע להפעיל, לעשות דברים בלתי פורמליים, שזאת פעילות שמונעת

יצחק פינדרוס:      אני רוצה לספר לכם על שני מתחמי נוער גדולים שהקמנו בעיר אילת

יצחק פינדרוס:  עשינו שולחן עגול יחד עם משרד הרווחה, 360, קרן רש"י – אנחנו משתפים - - - והקמנו בעלות מאוד גדולה, של למעלה ממיליון וחצי שקלים, מתחם נוער בעיר אילת

יצחק פינדרוס:  הוא פתוח כל לילה, כל ערב, החל מהשעה 19:00 עד 24:00 בלילה, מביאים לשם מאות בני נוער, עברו שם כבר אלפים יחד עם "יוניסטרים", יש שם קטע דיגיטלי שמדבר לבני הנוער אבל כל המטרה היא לעשות "ריצ'ינג-אאוט" לתוך המלונות עם עובדי נוער, מורות חיילות, חיילי פרק משימה שמביאים לתוך המלונות, מנסים - - - לתוך האוהל, ושם יש עובדי טיפול, עובדי נוער, שמנסים לדברר, לעשות, ואני הייתי שם מספר פעמים

יצחק פינדרוס:  אני מזמין את כולם, זה דבר שצריך לראות ושווה לראות

יצחק פינדרוס:      תנועות נוער מהיום הראשון – כמו שאמרו פה, בתנועה הקיבוצית הם מאוד חזקים אז אפשר היה לראות את הצופים ואת הנוער העובד והלומד מסתובב בתוך המלונות ועושה את הפעולות היומיומיות שם

יצחק פינדרוס:  אנחנו מנסים בכל כוחנו לפתוח מכינה באזור ים המלח שתקלוט את כל ילדי שדרות וננסה להביא כמה שיותר את ילדי שדרות למכינה שתיתן את הפעילות הבלתי פורמלית

יצחק פינדרוס:      אנחנו עובדים בשיתוף הדוק עם חברת המתנ"סים

יצחק פינדרוס:  אנחנו עובדים עם "קרן טראמפ", עם "יזמות 2000", עם "יוניסטרים"

יצחק פינדרוס:  דיברו פה על ספורט בים המלח – אנחנו מנסים לשלב כוחות והבאנו את מאיר אלפסי מחברת "כיוונים" לבאר-שבע כדי שנוכל להפעיל את האירוע הזה יחד עם מפקחת לספורט אצלנו

יצחק פינדרוס:  אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים לעשות כדי להעסיק את בני הנוער כי כולם אמרו שנוער משועמם זה לא בריא, לא לנוער ולא לאף אחד

יצחק פינדרוס:  יחד עם זאת, יש לנו נוער נהדר, אתם שומעים אותו פה, נוער מקסים, ואנחנו באמת מאמינים שנוער שמחנך נוער – זה הדבר הטוב ביותר

יצחק פינדרוס:       שמעתי בפתח הדברים שהתקיימה ועדה על ההתנדבות – הנוער לא מפסיק להתנדב

יצחק פינדרוס:  הוא לא מפסיק להתנדב, לא מפסיק להלהיב אותנו במה שהוא עושה

יצחק פינדרוס:  קחו את החקלאות לדוגמה – אנחנו מדברים על אלפי בני נוער שתופסים מקום

יצחק פינדרוס:  כשאני הייתי צעיר גם אני התנדבתי, ואנחנו פותחים את ההלל על נוער למשימות לאומיות

בועז ביסמוט: אהבתי את הנימה האופטימית בסוף כי עדיין זה הנוער העובד והלומד וזה תמיד "העובד" בעי"ן ולא באל"ף

בועז ביסמוט:      חבר הכנסת דוידסון, הזכרת קודם לכן את החשיבות של השלטון המקומי

בועז ביסמוט:  עכשיו תהיה לנו הזדמנות בזום לשמוע את יוני ממו, ממרכז השלטון האזורי, מנהל מרכז קהילתי שדות נגב, נשמח לשמוע תובנות

בועז ביסמוט:  יוני נמצא איתנו? אם לא, יש לנו את טל סיבוני שהוא גם ממרכז השלטון האזורי

טל סיבוני: שלום לכולם

טל סיבוני:  אני מנהלת ביטחון קהילתי בשדות נגב

טל סיבוני:  כרגע נמצאת באילת עם המפונים, יש פה קצת רעש, אני בלובי במלון

טל סיבוני:  אני יכולה לומר שהנוער שלנו כאן, באילת, בשיתוף פעולה עם המון עמותות ועם הרשות לביטחון קהילתי מאוד עטוף

טל סיבוני:  יש להם כל היום מסגרות, הם משובצים לבתי הספר באילת

טל סיבוני:  הקמנו מרכז למידה החל מ-14:30 ועד 19:30

טל סיבוני:  בערב יש את עיר הנוער כאן

טל סיבוני:  זאת אומרת, כל הזמן הלו"ז של בני הנוער מאוד מלא

טל סיבוני:       יש במלון המון מתנדבים, חיילים, מתנדבים של "לב אחד"

טל סיבוני:  כלומר, לו"ז הנוער ממש ממש עמוס

לזכויות הילד): טל, אנחנו שמחים לשמוע אבל השאלה אם יש ילדים או בני נוער שאת מכירה, שמשתמשים בסמים ובאלכוהול, ואם כן – מה עושים?     

טל סיבוני: כאן לא נתקלנו בזה

טל סיבוני:  יש לנו כאן את מרכז "חוסן"

טל סיבוני:  הדרך הכי טובה לדעתי להגיע לנוער – אנחנו פשוט סקרנו נער, נער, פגשנו נער, נער ושאלנו מה הצרכים, מה הם רוצים שיהיה? אם הם צריכים שיחות? לא נתקלתי במקרים חריגים של אלכוהול וסמים ושוב, עם בני הנוער שלנו לא נתקלתי במקרים חריגים של אלכוהול וסמים

טל סיבוני:  אין להם רגע דל, הלו"ז שלהם עמוס מאוד

לזכויות הילד): יפה

לזכויות הילד):  אז המסקנה שלנו ממה שאת אומרת זה שלנוער אסור להיות משועמם, שיהיה עסוק כל הזמן

לזכויות הילד):  יופי

טל סיבוני: בדיוק

טל סיבוני:  יש קושי אחד והוא להביא אותם לכל הדברים האלה אבל כל הזמן יש את הטלפונים ואת הקשר האישי ואת המרדף אחרים ובסוף הם מגיעים

טל סיבוני:  אם מגיעים חמישה, למחרת יגיעו עשרה וכולי

בועז ביסמוט: טל, תודה רבה לך, מאוד שמחנו לשמוע אותך

בועז ביסמוט:      שלטון מקומי באילת – עופרה בוארון, מנהלת מחלקת נוער

בועז ביסמוט:  נמצאת איתנו? אם לא, נמשיך לאתי ועקנין

בועז ביסמוט:  בבקשה

אתי ועקנין: אני נמצאת פה

אתי ועקנין:  קודם כל, אני מרכזת את כל התחום של נוער וצעירים באגף הרווחה באילת

אתי ועקנין:  אני כן רציתי להתייחס למשהו קטן שאמרה יעל מאשקלון ואמר את זה איציק קודם – המקומות באילת לא נסגרים ב-22:00, ואני אשמח שתגידי לחברים שלך שיש את האוהל, שהוא פתוח עד 24:00 בלילה, וגם אחר-כך ממשיך יישוג עד שתיים ושלוש לפנות בוקר של עובדי נוער, לא מתנדבים, שנמצאים שם

אתי ועקנין:      מה שידוע לנו לגבי שימוש בסמים, לפי מה שמגיע אלינו ואני אתייחס נקודתית – כרגע אני יודעת שבאמת זה מתחיל יותר להתעורר בתוך המלונות, לא מחוץ למלונות

אתי ועקנין:  למשל, גם הימורים

אתי ועקנין:  חדר שבו היו הימורים, כנראה שהייתה מריבה ואלימות, אז היה צריך להכניס לשם גם משטרה

אתי ועקנין:  זה קורה בתוך החדרים במלונות

אתי ועקנין:  אנחנו פחות חשופים לזה בחוץ

אתי ועקנין:  כשיוצאים החוצה, אפשר לראות חבורת נערים עם אלכוהול בחוף הים בלילות

אתי ועקנין:  יש פה נגישות יותר גבוהה להשיג את הסמים, בטח ובטח כשההורים מתקשים להיות עם יד על הדופק כי גם להם כבר קשה

אתי ועקנין:      אני חייבת לציין את העובדה שנערים שכבר עישנו ושתו ממשיכים את זה פה

אתי ועקנין:  אנחנו כולנו יודעים, בטח מי שמתעסק בסמים, שקשה להביא נערים לתוך טיפול בסוגיה הזאת וגם, אתה לא יכול להביא בכוח נער לטיפול

אתי ועקנין:  אני חושבת שפה גם יש באמת קושי מאוד גדול לאורך השנים, אני בטוחה שלא רק אני, באילת, כמי שעסקה במשך 15 שנים עם נוער וצעירים בהתמכרויות, אז במשך השנים אנחנו רואים את הקושי כי אין שום חוק ואין שום דבר שאומר שנער שמעשן צריך לעשות כך וכך, הוא צריך לרצות

אתי ועקנין:  אותו דבר גם פה, אנחנו נתקלים, אנחנו יכולים להגיע לנערים האלה ומגיעים אליהם, נמצאים איתם בתוך בתי המלון, הם מגיעים לאוהל ומשתפים, הם לא מתביישים בזה

אתי ועקנין:  אני חושבת שהיום בני הנוער לא חוששים ומספרים

אתי ועקנין:  זה נמצא על השולחן גם בתוך מערכות החינוך, לפחות פה, באילת

אתי ועקנין:  היום הנער לא מפחד להגיד: "אני מעשן" כי הוא יודע שלא יהיו דברים קשים בעניין

אתי ועקנין:      אז אנחנו פה נותנים את המענה הזה של האוהל, נותנים מענה של ספורט, שאני יודעת שגם המתנדבים, החמ"ל האזרחי, פתח פה, ברויאל ביץ', מתקני ספורט ותחרויות ופעילות ספורטיבית

אתי ועקנין:  בנוסף נפתח גם מרכז החוסן לעידוד ושותפות מול ה"אייס-מול", מרכז חוסן ענק, שגם נותן מענה טיפולי-פרטני, בטח ובטח למי שצריך סיוע סביב הסמים, וגם יש שם פעילויות חברתיות בהתאם לביקוש

אתי ועקנין:      אני חושבת שהרכזים של הנוער, גם של שדרות, גם של האשכול, גם של אשקלון, נמצאים בקשר רציף איתי

אתי ועקנין:  יש לנו פה את "מית"ר תעסוקה", שזה הבית של סוזן

אתי ועקנין:  זה עבודה לבני הנוער שמקבלים עליה כס, והשתלבו שם מעל 30 נערים ונערות שיש להם תעסוקה

אתי ועקנין:      בנוסף, בדיוק הבוקר דיברתי עם רכזת של אשכול, שמחפשת לנערים שלה סדנאות כי זו עשייה שמוציאה אותם החוצה, זה מה שמוציא אותם מחוץ לחדרים ומחוץ לשעמום, שיש להם משהו

אתי ועקנין:      אז אלה הדברים, וככה מתמודדים עם זה פה, וכולי תקווה שיהיו לנו בשורות טובות

בועז ביסמוט: תודה רבה על הדברים

בועז ביסמוט:  זה גם מתחבר לדברים ששמענו קודם לכן, ולמעשה זה התפקיד שלנו, למלא את היום ולא להשאיר את הזמן ואת החלל הזה

בועז ביסמוט:      נמצא איתנו מיודעינו חיליק מגנוס, תמיד עם תובנות מעניינות, ואני מניח שיהיה לך הרבה מה להגיד בנושא הזה

יחיאל מגנוס: שלום לך

יחיאל מגנוס:  ראשית, אני רוצה להתייחס לדברים של חבר הכנסת דוידסון, שקרא פה ולא בפעם הראשונה להקים מיד את הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול כצורך מעשי, ואני חושב שזה צורך שהוועדה הזאת צריכה להמריץ אותו ולהביא אותו למימוש מיידי ולא לחכות למחר אלא עוד היום לפעול בעניין הזה

יחיאל מגנוס:  יש פה משאבים, יכולות, ידע, ניסיון שצריך לרכז אותם ולכוון אותם לראש חנית אחד, ולרכז את כל היכולות וההוצאות הכלכליות הרבות שפזורות אצל כולם פה

יחיאל מגנוס:  שמענו עכשיו דוגמה רחבה מאוד לעניין הזה

בועז ביסמוט: אני קוטע אותך – אחת המסקנות היום, וזה לא פעם ראשונה שחבר הכנסת דוידסון מעלה את סוגיית - -     

יחיאל מגנוס: חבר הכנסת דוידסון, אני גם דורש להקים את הרשות אבל צריך גם לפעול

בועז ביסמוט: היא אגב קמה אבל - - -     

סימון דוידסון: הרשות קיימת במשרד לביטחון לאומי, אנחנו מודעים לזה אבל זו לא אותה רשות, אנחנו יודעים את זה

יחיאל מגנוס: ביטחון לאומי דורש שהרשות הזאת תקום מיד

לזכויות הילד): אנחנו מפה נצא בקריאה להקים את הרשות הזאת

בועז ביסמוט: נמלא תוכן

יחיאל מגנוס: סגרו את הרשות, כאילו שאין בעיית סמים יותר במדינת ישראל

יחיאל מגנוס:      אני רוצה לומר מילה על סמים: סמים, רבותי, זו תרבות, קולטורה

יחיאל מגנוס:  זה לא שפיט

יחיאל מגנוס:  זה שולט בכל תחומי החיים שלנו, ואדם צורך סמים משחר היווצרו ויצרוך סמים עד אחרית ימיו

יחיאל מגנוס:  אין אדם שלא צורך סמים

יחיאל מגנוס:  אנחנו צריכים להגדיר מה זה סמים

יחיאל מגנוס:       עכשיו, כשמטפלים בנושא כמו התעוררות חדשה בגלל שבני הנוער שיושבים במחוזות של המפונים הגבירו את השימוש בסמים, אנחנו צריכים ללכת צעד אחד למעטפת יותר גדולה ולטפל בקהילייה, ולא רק בבני הנוער כי כאשר ההורים – ותזכרו, ההורים היום הם בני 40, 50, הם כולם מעשנים, הם כולם משתמשים בסמים, הם כולם מעורערים מבחינה נפשית עם עליות וירידות במצבי רוח והם מחפשים רגע של רוגע, וכדי לזכות ברגע של רוגע הם משתמשים בכל מיני מדבקות וחומרים, הם שואפים ונושפים, שותים ומלקקים ומעשנים

יחיאל מגנוס:  את העסק הזה לא נוכל להפריד מהקהילה כולה

יחיאל מגנוס:  אנחנו צריכים להביא את הנושא של הסמים לשיח ציבורי רחב וגידור

יחיאל מגנוס:  אתה לא יכול לעשן במסעדה כי במסעדה יזרקו אותך השכנים

יחיאל מגנוס:  זה גידור, כשהציבור מתחיל לאכוף חוקים כלליים ונהלים – אנחנו קוראים לזה "גידור"

יחיאל מגנוס:  אין גידור בסמים

יחיאל מגנוס:  זה פועל יוצא של הלוביסטים המוצלחים שישנם, שאין גידור

לזכויות הילד): כשאתה מדבר על גידור – זאת אומרת שאסור להשתמש בסמים בכל מקום?     

יחיאל מגנוס: אני לא נכנס כרגע לפרטים

לזכויות הילד): אני שואל, כי כמו שאמרת שאין עישון במסעדה אז גם אין עישון סמים במסעדה אני מניח

יחיאל מגנוס: במסעדה אתה לא יכול גם לעשן סיגריות

יחיאל מגנוס:  זה הגידור הציבורי שהוכרז - -     

לזכויות הילד): אני רוצה לקבל ממך יותר ראייה לעומק

יחיאל מגנוס: אתן לך דוגמה מה זה גידור: האם מותר לך לעשן קנאביס לפני שאתה נוהג? האם אישה בהיריון יכולה לעשן קנאביס? האם המורה, בזמן שהוא משגיח על הילדים בגן, לעשן קנאביס? זה גידור

יחיאל מגנוס:  זאת אומרת, צריך לקבוע לזה כללים ציבוריים של איך מתייחסים לתופעה, בהנחה שהתופעה הזאת קיימת, איך אנחנו ממזערים את התקלות ומעלים את המודעות

לזכויות הילד): זאת אומרת שחייבים לתקן חוקים, אם כך

יחיאל מגנוס: זה לא חוקים, זה תקנות

יחיאל מגנוס:  זה לא חוק שאסור לעשן, זה חוק עזר עירוני

יחיאל מגנוס:  זה לא בדיוק חוקים והכנסת לא נדרשת לזה אבל כן, בעשייה ציבורית, צריך לקבוע כללים, נוהגים, חוקים מקומיים, חוקים אזוריים – בהחלט כן

יחיאל מגנוס:  עשיתי מעשה יחד עם עומר והרשות למלחמה בסמים – הקמתי את הבית החם בהודו

יחיאל מגנוס:  אתה יודע מה קרה? אחרי 11 שנים שהיו בין 9 ל-12 מקרים קשים כל עונה? ירדנו ב-16 שנה האחרונות למקרה אחד בעונה

יחיאל מגנוס:  יש שם תרגיל במודעות

יחיאל מגנוס:  מודעות זה הדבר האפקטיבי היחיד לפעולה בתחום הסמים – מודעות

יחיאל מגנוס:  כאשר המודעות גבוהה, הסיכון נמוך

יחיאל מגנוס:  וכדי לעשות מודעות, התבקשתי פה על-ידי בת שבע לעשות תכנית, ויואב, שיושב פה לידי, עשה את התכנית

יחיאל מגנוס:  יש פה תכנית שהיא ראויה שיקראו בה, יעיינו בה, יוסיפו עליה, יגרעו ממנה, יעירו עליה הערות אבל היא בסיס של 30 שנות ניסיון במלחמה בתחום המודעות

יחיאל מגנוס:  מודעות זה הדבר האפקטיבי ביותר

יחיאל מגנוס:  זה הדבר היחיד שבמחקר של האו"ם ב-50 שנות מלחמה בסמים הוכיח שיש פעולה ותגובה נמדדת

יחיאל מגנוס:  כל היתר זה חינוך, אזהרה, הארה והפחדה – במקרה הטוב זה עושה אפס, במקרה הגרוע זה משווק סמים

יחיאל מגנוס:       עוד מילה אחת – הנושא הזה שאתה אומר על מילוי הזמן והספורט – אני מאמין בזה באמונה מלאה, יש לי הוכחות לקיום האפקטיביות של העניין הזה

יחיאל מגנוס:  זה לא משהו ריק מתוכן, ואנשים מסתכלים על זה כאילו שזו סיסמה

יחיאל מגנוס:  זו לא סיסמה, זו עשייה אמתית אבל אנחנו צריכים את ההורים

יחיאל מגנוס:  ובני הנוער, כדי לטפל בהם, רבותי, צריך לתת להם אחריות וצריך לתת אתגר

יחיאל מגנוס:  יש לבני נוער אחריות ואתגר – הם בסיכון נמוך

לזכויות הילד): חיליק, אני נאלץ להפסיק אותך כי גם השגת תכנית וזה מאוד חשוב, ואני מודה לך על כך

לזכויות הילד):  אנחנו ניקח את התכנית הזאת, נעיין בה יותר לעומק ונראה איך ניתן ליישם דברים ממנה בעזרת הכוחות של הכנסת וגם הכוחות של השלטון המקומי

לזכויות הילד):  אני חושב שזה דבר ראוי ואני מודה לך על כך

לזכויות הילד):  תודה רבה

יחיאל מגנוס: חבר הכנסת דלל, בבקשה תקימו את הרשות למלחמה בסמים

לזכויות הילד): אמרתי שאחת המסקנות של הוועדה הזאת היום תהיה קריאה כזאת

לזכויות הילד):      אני רוצה לפנות למשרד לביטחון לאומי, רפ"ק אסף בג'איו, בבקשה

אסף בג׳איו: שלום לכולם

אסף בג׳איו:  אני ראש חוליית מניעה והסברה במדור נוער שבחטיבת החקירות

אסף בג׳איו:  מתחילת האירוע, חטיבת החקירות ונציגים נוספים מהמחוזות השונים פועלים במרכזי ריכוז חללים ב"שורה" ובמכון לרפואה משפטית באבו כביר

אסף בג׳איו:  מהר מאוד זיהינו את הבעיה העיקרית, שזה כל מה שנוגע לבני הנוער המפונים והמתפנים, ולא רק

אסף בג׳איו:  אנחנו נמצאים בקשר עם נציגת משטרת ישראל בחמ"ל מפונים, שתחתיה פועלים קציני משטרה בדימוס, שהם קציני קישור לכל בית מלון בכל מחוז קיים

אסף בג׳איו:  אנחנו ממפים את בתי המלון שיש שם צורך והיתכנות לקיים הרצאות והדרכות ופעילויות באמצעות קציני המניעה והסברה עם החוליה שאצלי, ובאמצעות רכזי המניעה בתחנות השונות במשטרה

אסף בג׳איו:  התחלנו כבר בהדרכה ראשונה במלון "רויאל פלאז'ה" בטבריה, ומחר תתבצע הרצאה במלון "ציפורי" בכנרת - -     

סימון דוידסון: זה הרצאה למי?     

אסף בג׳איו: זו הרצאה לבני נוער ולהורים שרוצים להצטרף, ובדיוק אני מתחבר למה שנאמר פה, אבל ההרצאה בגדול מופנית לבני נוער וגם להורים שרוצים להצטרף

סימון דוידסון: מי שעושה את ההרצאה זה שוטר במדים?     

אסף בג׳איו: לא, לא במדים

אסף בג׳איו:  זה שוטר, זה קצין מניעה בחוליה שלי

אסף בג׳איו:  אמרתי שאני מחוליית מניעה והסברה

אסף בג׳איו:  זה איש מקצוע מאצלינו שיודע לדבר לבני נוער

אסף בג׳איו:  ההרצאות הן בנושא סמים, אלכוהול, מוגנות מינית וכן גם עבירות רכוש

אסף בג׳איו:  אנחנו כן יודעים מה לומר לבני נוער

אסף בג׳איו:  בסיום אני גם אסביר מה אנחנו עושים עם זה בשגרה ואז תראה איך זה מתחבר

אסף בג׳איו:  בשבוע הבא אנחנו עושים הרצאה גדולה במלון "ליאונרדו קלאב" בטבריה

אסף בג׳איו:  בימים הקרובים יתקיימו הרצאות במלונות בירושלים, בהתאם למיפוי שקצין הקישור מבצע עבורנו, באותם מקומות שיש צורך והיתכנות

אסף בג׳איו:  יש את ההרצאה ב"ווינגיט", אנחנו נקיים הרצאה לאותם מפונים שהגיעו לערד ובזיכרון יעקב

אסף בג׳איו:  בכל מקום שנידרש, אנחנו נהיה שם באמצעות קציני המניעה שלי

אסף בג׳איו:  במקומות שאנחנו נצליח, נצרף גם רכז מניעה מהתחנות - -     

סימון דוידסון: מגיעים? יש השתתפות?     

אסף בג׳איו: כן

אסף בג׳איו:  בהרצאה הראשונה לדוגמה, הגיעו כ-20 בני נוער ועוד מספר הורים

אסף בג׳איו:  ההרצאות זה לא לקהל הרחב של 500 איש, זה הרצאות שאנחנו מדברים בבירור, ממוקד לבני הנוער וכן, גם יש איזה מקום שרוצה שנקיים שיחות לשני בני נוער שכנראה קצת ב"הארד קור" אבל

סימון דוידסון: זה מבורך מאוד הרצאות

סימון דוידסון:  אני מכיר את זה טוב, את הסיפור הזה, מהבית

סימון דוידסון:  אני אספר לך, ואני לא מתבייש בזה: אבא שלי היה רופא מאוד בכיר, מנהל בית חולים, והוא היה אלכוהוליסט

סימון דוידסון:  ואחרי שהוא יצא מזה, אחרי הרבה מאוד שנים מאוד קשות, אני יודע מה זה

סימון דוידסון:  אבא שלי הסתובב במשך שנים בבתי ספר במדינת ישראל, כשליחות, ודיבר אל הנוער בכובע של "אני הייתי שם"

סימון דוידסון:  אני, רופא בכיר שהיה לו הכל – הגעתי לשם

סימון דוידסון:  יש הבדל גדול כשמגיע אדם שעבר את זה, כי אנשים חושבים שכל אלכוהוליסט הוא איזה הומלס וזה לא נכון

סימון דוידסון:  אנשים חולים

סימון דוידסון:  וכשמגיע אדם שעבר את זה ומסתכל לילדים האלה בעיניים ואומר: אם אני עברתי את זה ואני יצאתי מזה, אני רוצה שלא תגיעו לשם, זה אחרת מאשר בן אדם שקורא נקודות מהכתב

אסף בג׳איו: אני אתייחס לזה

לזכויות הילד): אסף, זו נקודה מאוד חשובה

לזכויות הילד):  אתה מייצג פה את משטרת ישראל, כי לא ראיתי שיש פה עוד מישהו מהמשטרה

לזכויות הילד):  תראו, הילדים או כל מי שמשתמש, בסופו של דבר הוא קונה את זה מאיזה שהוא מקום, הוא רוכש את זה באיזה שהוא מקום

לזכויות הילד):  תפקיד המשטרה זה לעצור את אותו קו אספקה שהוא כנראה מאוד מאוד רגיש, ולכן אני חושב שאתם צריכים לבדוק מה נעשה ומה לעשות יותר כי אם זו תופעה כל-כך רחבה, שכל אחד יכול לקבל את הסם או את האלכוהול בכל מקום שהוא, אז כנראה שאנחנו לא אוכפים מספיק את התופעה, לא מצד הנוער והמשתמש וגם לא מהצד של אותו ספק

יחיאל מגנוס: בתכנית שהגשתי יש רעיון לייצר "גדולי תורה"

יחיאל מגנוס:  לקחת את בני הנוער, להכשיר אותם ושהם יעבירו את החומר בקרב בני הנוער ולעקוב אחרי זה

לזכויות הילד): זה רעיון מצוין

קריאה: יש תכנית קיימת

יחיאל מגנוס: באשר למשטרה – הם עושים את העבודה

יחיאל מגנוס:  אני הייתי מצפה מהוועדה שהיא תמנע את הפרסום החופשי של הקנאביס, כמו שמונעים פרסום של אלכוהול וסיגריות

לזכויות הילד): אנחנו נעקוב אחרי התכנית

לזכויות הילד):  תודה

קרן רוט איטח: רק חשוב לי לציין שקיימת במערכת החינוך כבר 30 שנה תכנית שקוראים לה "עמיתים ומשפיעים", שבדיוק מבוססת על העיקרון של הכשרת בני נוער

קרן רוט איטח:  יעל ונדב מאשקלון שעלו כאן הם בדיוק נציגים של התכנית הזאת

סימון דוידסון: קרן, אם הכל היה טוב והכל היה ורוד, לא היינו באים לפה

סימון דוידסון:  אתם כל הזמן אומרים שיש תכנית, אז

קרן רוט איטח: לא, לגבי הרעיון שהוא ציין – אמרתי - - - אבל עדיין המצב לא טוב

סימון דוידסון: אני רוצה שמהדיון הזה נבין שלא הכל טוב וצריך לעשות דברים אחרת

קרן רוט איטח: עוד לפני הדיון אני מסכימה איתך

סימון דוידסון: אנחנו עם חולה בנושא הזה

לזכויות הילד): אני חושב שסימון אומר פה דברים נכונים, וחשוב מאוד שאנחנו נפיק את הלקחים ממה שקורה

לזכויות הילד):       בבקשה, אסף, בקצרה

אסף בג׳איו: משטרת ישראל פועלת באמצעות מחלקי הנוער השונים, הן בהרצאות בבתי ספר לאורך השנה – עד לתחילת השנה הועברו בסביבות ה-5,500 הרצאות לבתי הספר, הן באמצעות פרויקטים ארוכי טווח לנוער בסיכון ולנוער קצה וכן, בהרצאות שלנו ובהדרכות ופעילויות שלנו אנחנו משלבים מכורים לשעבר לסמים ולאלכוהול, לאנשים שיודעים לספר את הסיפור

אסף בג׳איו:  אנחנו משלבים את זה

אסף בג׳איו:  יכול להיות שגם לעניין פה, אנחנו נמצא את המקום לשלב את זה אבל בשלב הראשון הייתי רוצה שהשוטרים שלי הם אלה שיופיעו לראשונה - - 

סימון דוידסון: זה התפקיד של המשטרה?     

אסף בג׳איו: כן

אסף בג׳איו:  אין במדור נוער חוליית מניעה והסברה - -     

סימון דוידסון: זה רק מראה לי כמה הנושא של תכלול הכי חשוב פה

סימון דוידסון:  זה עושה ככה, ההוא עושה ככה, זה עושה ככה – מה בסוף עושים?     

לזכויות הילד): סימון, שאלת אם זה תפקיד המשטרה

לזכויות הילד):  אני חושב שהמשטרה, יש לה תפקיד חשוב במניעה, לא רק באכיפה, למרות ששאלתי על האכיפה

לזכויות הילד):  אני לוקח את זה גם ממקום אחר – יש את הנושא של הבטיחות בדרכים

לזכויות הילד):  אני רוצה לומר לך שהמשטרה נותנת הסברים ומשתתפת יחד עם הרשות המקומית ובתי הספר ומשרד החינוך – אני חייב לומר לך שזה דברים מאוד חשובים כשרואים גם את המשטרה במאמץ הזה

לזכויות הילד):       הייתה לי שאלה בנושא אכיפה – אם יש תשובה, אני אשמח לשמוע

אסף בג׳איו: כן, יש פעולות אכיפה אבל בני נוער יכולים לרכוש אלכוהול בפיצוציה סמוכה באמצעות אח של אחד מבני הנוער שהוא בגיר, ולאחר מכן הוא מעביר את זה לבני הנוער

לזכויות הילד): וסמים?     

סימון דוידסון: אלי, אתה לא מקבל כל הזמן הודעות בנייד אם אתה רוצה לרכוש? כולם מקבלים את זה

סימון דוידסון:  היום בטלגרם, לא בטלגרם, כולם מקבלים, בוא תקנה ככה, בוא תקנה ככה, ירוק, לבן, צהוב

סימון דוידסון:  יותר קל מאשר לקנות חלב היום

לזכויות הילד): טלי יוגב, בבקשה

טלי יוגב: בוקר טוב

סימון דוידסון: רגע, סליחה טלי, לגבי מה שאמרתי עכשיו, המשטרה לא יכולה לעשות בנושא הזה כלום לגבי המכירה במסרונים?     

אסף בג׳איו: אז לפני כחצי שנה, ויכול להיות שאני טועה בזמן, יחידת סייבר להב 433 פעלה כנגד אותם אנשים שמפיצים את ההודעות, את המסרונים האלה בדברת קניית סמים

אסף בג׳איו:  נעצרו אנשים

אסף בג׳איו:  אני לא יודע לומר כרגע באיזה שלב זה אבל פועלים בנושא הזה

לזכויות הילד): תודה

לזכויות הילד):  טלי, בבקשה

טלי יוגב: שלום

טלי יוגב:  אני מנהלת את אגף מניעה, טיפול ושיקום ברשות הלאומית לביטחון קהילתי שהחליפה ואיגדה בתוכה גם את הרשות למלחמה בסמים

טלי יוגב:  בעצם הרחבנו את היריעה כי מעבר לנושא של סמים ואלכוהול, אנחנו מתעסקים היום גם במניעה של אלימות, בעיקר במיקוד של ילדים ובני נוער

טלי יוגב:  אז זה באשר למה שנאמר פה על הרשות

טלי יוגב:      שמעתם גם כשדיברה המנהלת היישובית שלנו מהדרום ותיארה את מה שקורה באילת

טלי יוגב:  אנחנו פועלים בכל הרשויות המקומיות בארץ, ולמשל בתחום של המוגנות של ילדים ובני נוער – אנחנו מפעילים למעלה מ-1,400 עובדים, שבערך מחציתם עובדים בתוך מסגרות החינוך כמדריכי מוגנות, וחלקם נמצאים במרחבים ציבוריים

טלי יוגב:  המשימה המרכזית שלהם זה הנושא של צמצום מצבי סיכון וסכנה, כשאת הכלים אנחנו נותנים להם בתוך מערכת החינוך

טלי יוגב:  אנחנו עובדים בצמידות למערכת החינוך ולשפ"י, ובשעות אחר הצוהריים, בערבים ובלילות, עם כל המסגרות שפועלות ביישובים וברשויות המקומיות

טלי יוגב:      אני כן רוצה להתייחס ספציפית למצב היום: במצב היום אנחנו מתעסקים עם שתי אוכלוסיות מרכזיות – עם האוכלוסיות של בני הנוער שלא חוו את מה שחוו תושבי הדרום ו/או פונו כמו תושבי הצפון וגם הם עברו תהפוכות מאוד גדולות, ותיאורים לזה שמענו פה היום

טלי יוגב:  אז גם לאינטראקציה איתם, ממש בשבוע השני, העברנו הכשרות בזק של כל העובדים שלנו שחזרו לשטח אחרי השבוע, שבועיים הראשונים שכולם גויסו למשימות חירום, ונתנו להם את הכלים איך להתמודד בשינויים שחלו היום בשטח בדפוסי צריכה, בדפוסי התנהלות, בילדים שלא מגיעים למסגרות, ילדים שלא יוצאים מהמיטות שלהם

טלי יוגב:  זה שלב אחד

טלי יוגב:      שלב שני, וזאת האוכלוסייה היותר מורכבת, שכולנו, כמדינת ישראל, נצטרך לתת עליה את הדעת ואת הפתרון, וזו האוכלוסייה שנמצאת במתחמי הקליטה, כשגם שם המיקוד שלנו הוא מיקוד של מוגנות

טלי יוגב:  אני רוצה להגיד שכאילו אני שמה את זה בסוגריים אבל זה לא סוגריים כי זה מהלך משמעותי, שבעקבות דיונים של צוות מנכ"לים של משרדי הממשלה, הוחלט להקים צוות יישומי, מעשי מאוד לנושא של מוגנות במתחמי הקליטה

טלי יוגב:  מוביל את הצוות משרד ראש הממשלה, משרד המשפטים והמשרד שלנו

לזכויות הילד): מה הכלים שיש לכם?     

טלי יוגב: הכלים לעבוד בשטח? תכלס, העובדים שנמצאים בשטח, זה הכלי הכי מרכזי שיש לנו

טלי יוגב:  האנשים שנמצאים בשטח, שצריכים להפוך להיות מבוגרים משמעותיים – זה הכלי המרכזי

טלי יוגב:  מעבר לזה, המיקוד הוא בעבודה עם הקהילות ולייצר את המענים של הקהילות עבור עצמן, אם דרך הנושא של סיירות הורים, של צוותי מוגנות שאנחנו מקימים בתוך המתחמים עצמם, ואם באמת דרך שיתופי פעולה בין כל הגופים הממשלתיים להכשרות משותפות, לנושאים משותפים שצריכים לכלול את כל אנשי המקצוע שנמצאים בתחום הזה

לזכויות הילד): התופעה מוכרת לכם, אני מבין, ונחשפתם לתופעה

טלי יוגב: נחשפנו לתופעה

טלי יוגב:  היא מוכרת לנו - -     

לזכויות הילד): מה חסר לכם או מה הרעיונות שיש לכם כדי למגר חלק מהתופעה?     

טלי יוגב: אז מה שאמרתי עכשיו, שחלק מהעניין זה גיוס של הקהילות להיות חלק מהצוותים ולקחת חלק באחריות

טלי יוגב:  נושא נוסף זה עבודה עם הורים, שאני לא נכנסת להרחבות של הדברים כי נאמרו פה מספיק דברים אבל ברור לנו שהם גורם מאוד משמעותי ביכולת להשפיע גם על הילדים שלהם וגם על ילדים אחרים שנמצאים בסביבה שלהם, והחוליה האחרונה בשרשרת זה בני הנוער עצמם

לזכויות הילד): מאה אחוז

לזכויות הילד):  תודה, טלי

סימון דוידסון: יש לכם נתונים על התדרדרות של המצב?     

טלי יוגב: אין לנו נתוני דאתה של מחקרים, יש לנו דיווחים מהשטח

טלי יוגב:  אנחנו יודעים שיש מקומות שזה פחות מורגש בהם, יש מקומות שזה יותר מורגש בהם

טלי יוגב:  גם לנו יש קשר קבוע עם הנציגה של המשרד במשל"פ ואנחנו מקבלים דיווחים

טלי יוגב:  אנחנו מנסים להיכנס, וזה גם חלק מהעבודה של הצוות שלנו – קודם כל לאתר את המקומות האטומים, להיכנס לשם ואז להרחיב את היריעה

לזכויות הילד): תני לי להבין כדי למקד את השאלה: זה עשרות, זה מאות, זה אלפים?     

טלי יוגב: אני לא מסוגלת לענות לך על זה

לזכויות הילד): לפי הדיווחים שהיו לכם

טלי יוגב: הדיווחים הם בעשרות אבל צריך לקחת בחשבון, כמו שנאמר פה, שיש לך דפוסי שימוש שהיו גם קודם והיום התעצמו והלכו גם למקומות אחרים

לזכויות הילד): ברור

לזכויות הילד):  תודה, טלי

לזכויות הילד):      יאיר גרינבאום, פורום המרחבים הבטוחים, בבקשה

ניר תדמור: יאיר גרינבאום לא יגיע היום

ניר תדמור:  אני נציג פורום המרחבים הבטוחים

ניר תדמור:  אני מגיע לכאן בשני כובעים – כובע אחד זה בתור נציג המרחבים הבטוחים, שפורום המרחבים הבטוחים כולל בתוכו כמה גופים שמקימים מרחבים בטוחים במסיבות טבע ופסטיבלים, בין האנשים האלה גם אנשים טובים, ששלושה מתנדבים שלנו נרצחו בהתקפה על "נובה"

ניר תדמור:  לאורך השנים אספנו הרבה מאוד ידע מהשטח, עשינו מחקרים ופיתחנו מערכי מידע, שבעצם אנחנו מאמינים שכל איש טיפול שפוגש נוער או מבוגרים שמשתמשים בסמים, אנשי הטיפול האלה, העובדים הסוציאליים האלה צריכים לדעת מה זה החומרים האלה

ניר תדמור:  סמים זו מילה מאוד גדולה, יש חומרים שונים עם סכנות שונות עם השפעות שונות, וברור שאני מחזק את מה שנאמר פה, בוועדה, לגבי זה שלא טוב שיהיה נוער משועמם אבל בנוסף לזה שלא טוב שיהיה נוער משועמם, צריך להיות מסוגלים לדבר בגובה העיניים ובאופן ישיר על החומרים האלה עם בני הנוער

ניר תדמור:  וכדי שאיש טיפול, איש מקצוע, יוכל לשבת עם בן נוער ולדבר איתו על החומרים על בסיס ידע שהוא מבוסס אמת, מבוסס מחקר ולא על בסיס הפחדות – אני חושב שחלק מהסיבה ש"אל-סם" נמצא כגוף לא יעיל, זה בגלל ש"אל-סם" התבססו על הפחדות

ניר תדמור:  תיקח ככה, תקפוץ מהחלון, תיקח ככה, תקלף את עצמך כמו תפוז, וכל מיני סיפורי הפחדה שאין להם שום בסיס

ניר תדמור:      יש היום הרבה מחקר שנעשה על החומרים האלה, יש ידע שנגיש לנוער באינטרנט, ואין מה לנסות להפחיד אותם

ניר תדמור:  צריך לדבר איתם בגובה העיניים, בידע שמבוסס על מחקר

ניר תדמור:      מה שאני מביא הנה זו גישה שנקראת "מזעור נזקים", להכיר בתופעה מסוימת כקיימת, בין אם זה זנות, בין אם זה שימוש בהרואין, בין אם זה צריכת חומרים פסיכדליים במסיבות

ניר תדמור:  אנחנו מדברים על להכיר בתופעה כתופעה קיימת, ולדבר עליה

ניר תדמור:  פשוט ככה

ניר תדמור:  זה עוזר למזער נזקים

ניר תדמור:  זה שבני נוער יודעים שיש להם כתובת, וסליחה שאני אומר את זה אבל בן נוער לא צריך לשמוע ידע או הסברה על סמים משוטר, אני לא חושב שזה הדבר הנכון

ניר תדמור:  אני חושב שבן נוער צריך לשמוע ידע והסברה על חומרים מאנשים כמונו, שהולכים למסיבות טבע ופסטיבלים שנים, אנשים שבאים מתוך העולם הזה

ניר תדמור:      אם רגע לסכם מה שאני אומר – אני חושב שמה שבאמת-באמת חסר פה, וזה נאמר פה כבר בוועדה, זה הסברה

ניר תדמור:  אנחנו עבדנו כבר לפני שנים יחד עם פאולה על עלוני הסברה על החומרים האלה, היום אין למשרד הבריאות עמדה רשמית לגבי מה זה החומרים האלה, מה ההשפעות שלהם, מה הסכנות שלהם

ניר תדמור:  הכנו את עלוני המידע האלה בשיתוף פעולה עם פסיכיאטרים, פאולה אישרה את זה כבר ורק כרגע חסרים תקציבים בסיסיים כדי להפיץ את העלונים האלה, לעצב אותם, להדפיס אותם, להעלות אותם למשרד הבריאות וכולי

לזכויות הילד): נקודה חשובה

לזכויות הילד):  נשמח שתעביר גם אלינו

ניר תדמור: אני אעביר

ניר תדמור:  דבר נוסף שאגיד – אני מגיע לכאן גם בכובע של מייסד שותף של עמותת "לב בטוח"

ניר תדמור:  החל מה-7 באוקטובר חיברנו למעלה מ-2,000 נפגעים של המסיבה עם מומחי בריאות נפש

ניר תדמור:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות, עם "עמך", עם הקואליציה הישראלית לטראומה, ואנחנו רואים כמה חשוב לאנשים שנפגעו במסיבה שהמטפלים, הפסיכולוגים, העובדים הסוציאליים הקליניים, הפסיכו-תרפיסטים שמטפלים בהם, כמה חשוב לאנשים האלה לדעת שהאנשים שמטפלים בהם יודעים מה זה החומרים האלה, מבינים את ההבדלים בין החומרים

לזכויות הילד): ניר, תודה רבה

לזכויות הילד):  משרד העלייה והקליטה, בבקשה

ברהן מלדה: שלום לכולם

ברהן מלדה:  תודה על ההזדמנות

ברהן מלדה:  לא חשבתי שאני אדבר אבל ברגע שכל אחד מדבר, רציתי להוסיף עוד משהו שאני מקווה שיוסיף: בשגרה אנחנו יודעים מה התופעה, מה מוביל לתופעות האלה, והפתרונות

ברהן מלדה:  חבר הכנסת דוידסון, נפגשנו בוועדה של חבר הכנסת ביסמוט ואנחנו מדברים על אותן התופעות

ברהן מלדה:      כרגע, בעקבות המלחמה, מה שמשרד הקליטה עשה זה שלקחנו מרכז משאבים, עשינו התקשרות, ונתנו יותר שיחות רגשיות, גם בזום, לילדים, לבני נוער ולהורים, וסדנאות פרונטליות

סימון דוידסון: אתה מבין על מה אני מדבר? זה עושה, זה עושה, זה עושה, זה עושה, בסוף אין מישהו שיודע מה כולם עושים

סימון דוידסון:  ואם היה גוף מתכלל, הרשות הזאת הייתה אומרת: כל המשרדים איתנו, תחשוב כמה כסף זה היה חוסך

סימון דוידסון:  היינו עושים דברים נכון

סימון דוידסון:  זה לא יאומן, זה פשוט לא יאומן

יחיאל מגנוס: לא צריך לחסוך כסף, צריך לקחת את הכסף למטרה שהוא מיועד לה

סימון דוידסון: לא לחסוך, אבל לפחות שייצא משהו

סימון דוידסון:  יעילות

ברהן מלדה: אני מסכים איתך שצריך לתכלל אבל במדינה שלנו, שכל תכנית כמעט מופרטת וכל משרד מנסה לעשות מה שהוא יכול לעשות במסגרת התקציבים שעומדים לרשותו, זה המצב

ברהן מלדה:  אני לא חושב - -     

סימון דוידסון: אני בעדך, אני לא נגדך

יפעת קרמר אורן: סליחה שאני מתפרצת אבל יש לי התייחסות לנושא התכלול

לזכויות הילד): רגע, ניתן לאדון לסיים

ברהן מלדה: בנוסף לכך, עשינו שיחות יזומות ל-50,000 בתי אב, לשאול לשלומם ולגבי צרכים למפונים או בתפר כמו באשדוד, בצפון קרית-שמונה, כרמיאל וצפונה

ברהן מלדה:  המשרד עושה לא מעט כדי לראות ולבדוק את הצרכים של

לזכויות הילד): תודה רבה

לזכויות הילד):  משרד הרווחה והביטחון, גלית גבע

לזכויות הילד):  שלום גלית

גלית גבע: שלום

גלית גבע:  אני מנהלת אגף בכיר – קהילה במינהל של"מ במשרד הרווחה

גלית גבע:  רציתי לשתף אתכם קצת בעשייה של המשרד: משרד הרווחה, כפי שאתם יודעים, נכנסנו מהר מאוד לכל המתחמים של בתי המלון ברמות השונות

גלית גבע:  הקמנו צוותי איתור לנוער שמפוזרים כרגע ב-21 מתחמים, או שזה במלונות עצמם או שזה באשכולות של מספר מלונות, צוותי האיתור נותנים מענה של איתור, יישוג, יצירת קשר, הערכה ראשונית, ליווי ותיווך למסגרות המשך ולטיפול בהתאם לצורך

גלית גבע:  אנחנו רואים את המענה הזה כמענה מאוד משמעותי, הוא עובד בשעות הערב, משעה 20:00 בערב עד 02:00 לפנות בוקר במתחמים השונים

גלית גבע:  אפרופו, חבר הכנסת דלל, אתה שאלת לגבי שפיים – יש לנו מרחב גם שם

גלית גבע:  אנחנו עובדים עם ארבעה גורמים מפעילים: עם על"מ, עם "נירים", עם "מרחבים" ועם "יחדיו", עמותת "יחדיו" בשפיים, ביערים, ב"דן פנורמה" בתל-אביב - -      

לזכויות הילד): האם זה בשיתוף משרד החינוך?     

גלית גבע: לא, זה של משרד הרווחה

סימון דוידסון: מה שהם עושים יפה מאוד זה שהם עובדים עם עמותות

גלית גבע: אנחנו עובדים כאן עם ארבע עמותות, כשיש חלוקה על-פי מתחמים ואזורים בהתאם לצרכים שעולים מהממונים שלנו, מהדסקים שלנו במלונות

גלית גבע:  על-פי זה אנחנו יודעים איפה יש צורך, איפה יש ריכוזים של בני נוער שזקוקים להתייחסות

גלית גבע:      לא זאת ועוד, אנחנו מאוד מוטרדים גם מבני הנוער שספונים בחדרם ולא יוצאים למתחמים, ומכאן שאנחנו גם מתחילים כרגע לצאת לדרך

גלית גבע:  יש לנו רכזת עם תכניות של חונכויות - -     

לזכויות הילד): אבל איך אתם מגלים אותם בעצם אם הם לא מגיעים למתחם?     

גלית גבע: אם הם לא מגיעים למתחם, יש לנו בכל מלון נוכחות ויש דיווחים של הורים ושל אנשי צוות  שאומרים שיש נער כזה וכזה שלא יוצא לפעילויות השונות, אנחנו רוצים שתצרו קשר

גלית גבע:  כרגע הצפי להגיע עד ל-121 חונכים

גלית גבע:  יש גם באזור תל-אביב, גם בירושלים, בים המלח אנחנו מתארגנים וגם באילת

גלית גבע:      בנוסף - -     

לזכויות הילד): גלית, יש לך דקה כי אנחנו רוצים לסיים

גלית גבע: אני חושבת שמעבר לזה, אנחנו גם משלבים פעילויות ספורטיביות וכולי, "הגל שלי"  - -     

סימון דוידסון: זו התכנית שלי

גלית גבע: אני יודעת שזה אתה, ואתה יודע שעטפנו אותם ואנחנו מחבקים את המפעל הזה

סימון דוידסון: אני רוצה להגיד לכם משהו, משרד הרווחה: זה שאתם יודעים לעשות תכנית מצ'ינג ולפתוח את הלב לעמותות, אתם הבנתם מזמן שעמותות יודעות לעשות יותר מהמדינה – כל הכבוד לכם

סימון דוידסון:  אני יודע באמת על הרבה תכניות, "הגל שלי" זו אחת מהן וככה צריך לעשות

סימון דוידסון:  כל הכבוד

גלית גבע: אז יש לנו חמישה מתחמים של "הגל שלי", שנותנים כרגע מענים

גלית גבע:  ביום ראשון אני מקווה שנסיים זרוע משלימה, זרוע ביצוע עם חברת המתנ"סים, ואנחנו יוצאים עם מערך שלם של סדנאות חווייתיות, סדנאות של ODT, מודעות טראומה, שזו השלמה בנוסף ל"גל שלי"

גלית גבע:  קבוצות ספורט, ריצה וכולי לבני הנוער

גלית גבע:      אני רוצה גם לציין דבר נוסף: דובר כאן על חוסר מעש, אז יש לנו מסגרות, כמו שצויין כאן, של "מיתרים", שיש שם גם תעסוקה לבני נוער, ואנחנו משלבים במסגרות קיימות בני נוער מפונים ברשויות קולטות

גלית גבע:      אני רוצה לציין שאנחנו כן מתייחסים - -     

סימון דוידסון: אתם עושים גם ספורט לחרדים עכשיו, תכנית חדשה

סימון דוידסון:  זה דברים יפים מאוד

לזכויות הילד): רק רגע, הפסקה קצרה

בועז ביסמוט: אני מתנצל, יש לי אילוצים וגם אורחים שבאים מחו"ל אז אני חייב להשתתף שם אבל אתם בידיים טובות ומצוינות

בועז ביסמוט:  תודה על הדיון, תודה רבה

לזכויות הילד): תודה לך, חבר הכנסת ביסמוט

לזכויות הילד):  תודה לך שאתה עושה עבודה טובה גם מול התקשורת החיצונית, זה לא פשוט

גלית גבע: אני רוצה להתייחס למשהו נוסף, אני יודעת שאנחנו קצרים אבל חשוב לומר את זה: 1

גלית גבע:  אנחנו עושים סדנאות של מיניות בצל המלחמה

גלית גבע:  זה גם לבני נוער, גם להורים וגם לאנשי צוות

גלית גבע:  אנחנו מבינים, אפרופו מוגנות, שהנושא של מיניות, ובמיוחד במתחמים של המלונות, הוא נושא שצריך גם לתת עליו את הדעת

לזכויות הילד): מה אתם עושים במקום שאין מתחמים מרוכזים? לדוגמה, בשפיים זה הרבה יותר קל

לזכויות הילד):  מלונות שאולי אתם לא מגיעים אליהם, מלונות קטנים יותר, אתם מגיעים לשם?     

גלית גבע: אין דבר כזה

גלית גבע:  בכל בית מלון יש נציג של המשרד או של הרשות המקומית

לזכויות הילד): גלית, משפט אחרון

לזכויות הילד):  שאלה: מה עם כאלה שמפוזרים בערים אחרות?     

קריאה: לא במלון

גלית גבע: מה זאת אומרת לא במלון? לכן ציינתי שיש מקומות, שיש אשכולות של - -     

בת שבע פנחסוב: - - -      

לזכויות הילד): אנשים שהתפנו באופן עצמאי

גלית גבע: אנשים שהתפנו באופן עצמאי – מה שמגיע אלינו זה באמצעות הרשויות המקומיות הקולטות, ולכן רציתי גם להתייחס לדבריה של גאיה: אנחנו מתייחסים, וגם בתכנית העבודה שלנו, לארבע קטגוריות

גלית גבע:  זה נורא חשוב

גלית גבע:  רשויות מפונות, רשויות קולטות, רשויות שמתמודדות עם מצבי חירום מתמשכים ורשויות כלליות

גלית גבע:  שם אנחנו ממקדים את ההתערבות שלנו ואת המענים שלנו ומתייחסים לכל הקטגוריות הללו בהתאמה

גלית גבע:      משהו אחרון – גם לנו יש קו ייעוץ, אנחנו נעשה את כל החיבורים

גלית גבע:  יש לנו קו 118 וואטסאפ לבני נוער שיכולים להתכתב

גלית גבע:  אנחנו מאיישים אותו עם עובדים סוציאליים מהצוהריים עד שעות הלילה, עד חצות

גלית גבע:  יש לנו כאן גם פניות של בני נוער, זה מפורסם ברשתות השונות

גלית גבע:  אנחנו גם נתחבר כאן לקרן ממשרד החינוך, להתחיל גם דרכם לפרסם אבל זה עוד ערוץ נוסף לבני נוער, אפרופו, שלא מגיעים למתחמים

לזכויות הילד): תודה, גלית

לזכויות הילד):      אני מבקש עכשיו מכל דובר ממש שתי דקות כי אין לנו זמן

לזכויות הילד):  דני לויט, בבקשה

דני לויט: אני מעמותת עלם

דני לויט:  עמותת עלם, חלק ממה שהיא עושה עכשיו, במלחמה, זה להפעיל חלק מהמוקדים שגלית דיברה עליהם, של מפונים

סימון דוידסון: אתם עובדים עם הרווחה?     

דני לויט: כן

דני לויט:  אנחנו עובדים כמעט ב-20 נקודות, חלק עם הרווחה, חלק באופן עצמאי

דני לויט:  אנחנו פוגשים כמעט כל יום בשבוע מאות בני נוער

דני לויט:  אני אגיד שהתופעה של סמים ואלכוהול זה לא משהו חדש לנו, אנחנו פוגשים אותו גם בשגרה

דני לויט:  נגיד שמה שקרה עכשיו זה שמעגלי בני הנוער שנמצאים בסיכון התרחבו

דני לויט:  יש הרבה יותר בני נוער שחשופים לשיעמום, למצבי לחץ ומצוקה והולכים לפעמים גם לסמים ואלכוהול

דני לויט:      אני כן רוצה להכניס לפרופורציות – אני לא חושב שאנחנו בקטסטרופה או בכאוס מהבחינה הזאת

דני לויט:  הדברים קורים אבל - -     

סימון דוידסון: אסור להגיד את זה בכנסת

סימון דוידסון:  בכנסת תמיד תהיה דרמטי

דני לויט: בסדר, אבל לטובת בני הנוער להכניס את הדברים לפרופורציה

דני לויט:  זה לא שהם עכשיו איבדו כל רסן וכולי

דני לויט:  מן הסתם, הם בורחים לדברים האלה ואנחנו נוכחים שם כדי לראות את זה

לזכויות הילד): אתם מכירים את היקף התופעה?     

דני לויט: תראה, זה מוקדם מדי לדבר על היקף התופעה

דני לויט:  אני אגיד שאנחנו פוגשים מאות בני נוער כל יום, ואנחנו רואים סמים ואלכוהול

דני לויט:  להגיד לך שזה הרבה הרבה יותר ממה שאנחנו פוגשים בשגרה? לא

דני לויט:  להגיד שזה הרבה יותר בני נוער שחשופים לזה? כן

דני לויט:  כי בעבר אם היינו פוגשים בגינות ציבוריות, על הברזלים, את בני הנוער ברחוב - -     

לזכויות הילד): דני, אם יש לך עוד משהו חשוב להוסיף – נשמע

דני לויט: אני אגיד שאחד הדברים שאנחנו רואים לנכון לעשות חוץ מאשר להיות נוכחים במרכזים עצמם של המפונים, זה ברגע שנפתחים, ועכשיו מתחילים להיפתח בתי ספר למפונים, זה להכניס גם צוותים שהם צוותים בלתי פורמליים

דני לויט:  אני לא מדבר על מורים ועל תכניות חינוכיות וכולי אלא צוותים בלתי פורמליים שיודעים לדבר בגובה העיניים ויודעים לקיים שיחה על התחומים האלה, על הנושאים האלה, והיינו רוצים גם להיכנס לשם, אנחנו ועמותות נוספות

לזכויות הילד): תודה רבה

לזכויות הילד):  רעות שלו ממלכישוע, בזום בבקשה

רעות שלו: שלום, אני סמנכ"לית נוה מלכישוע

רעות שלו:  שלוש נקודות בקצרה: האחת, בנוגע לזמן שהוזכר פה, באמת לבקש שכל המחשבה וכל המענים וכל הפתרונות יינתנו לאורך זמן

רעות שלו:  כמוש אמר הדובר הקודם, אנחנו עדיין לא יודעים מה עומק התופעה והשורשים שלה כי אנחנו רק בתחילת האירוע, וועדה כזאת צריכה להמשיך ולדון בנושא לאורך זמן

רעות שלו:      נקודה שנייה הוזכרה בכיוון אחר של מסכים – כל מיני פתרונות, של "טיק טוק" וכולי

רעות שלו:  אני רוצה להזכיר שאמנם המסכים הם מקום לפתרון אבל הם גם מקום לבעיה כיוון שהרבה מהסרטונים עדיין נמצאים באינטרנט ובני הנוער חשופים אליהם וממשיכים להיות חשופים אליהם

רעות שלו:  אז יש לנו כאן מפגש של התמכרות לחומרים אסורים יחד עם מפגש לסוג של פורנו, שהוא פורנו-אלימות שיש בסרטונים האלה, וחייבים גם על זה לשים דגש

רעות שלו:  אנחנו מנסים איזו שהיא תכנית משלנו עם מפעל הפיס אבל יש המון מה לעשות בנושא הזה שהוא לא חדש אבל הוא כן מחודד עכשיו, בתקופת המלחמה

רעות שלו:      הדבר השלישי – איזו שהיא אבחנה שאני מבקשת לשים לב אליה כל הזמן, בין נערים שעושים שימוש לרעה בסמים, שימוש סימפטומטי קל, שמהווה בריחה מהמציאות, ושם יעזרו באמת פתרונות של מניעת שיעמום וחוסר מעש, תנועות נוער, קשר עם הורים, הרצאות חוסן, עשייה התנדבותית וכולי, לבין החלשים בתוך המוחלשים, בני נוער שמגיעים עם תשתית קודמת של מצוקה, אם זה בעקבות הקורונה, אם זה בעקבות סוגיות חיים, ושם כל הפתרונות האלה הם פתרונות חלקיים ופלסטרים, וצריך לתת שם הרבה יותר עבודה עם מיפוי ארוך טווח, ולא לצפות שהדברים יפתרו עם מועדונית כזאת או הרצאה כזאת

לזכויות הילד): תודה, רעות

לזכויות הילד):  יש את אילי לב בזום?     

אילי לב: אני אימא של עומר לב שנפטר ממנת ייתר לפני ארבע שנים

אילי לב:  אני מייצגת את ההורים שחוו בתוך הבית מה זה סמים וכמה לא היה לנו פתרון, ואנחנו משפחה נורמטיבית לחלוטין שנפגעה קשות מהנושא הזה

אילי לב:  לכן גם הקמנו את המיזם "להאיר את עומר"

אילי לב:      אני חייבת לציין שהקשבתי לאורך כל הדיון, ואני בוערת בתוכי בצורה בלתי רגילה מהסיבה הפשוטה, שבדיוק לפני שנה הקמנו צוות שלם מטעם משרד ראש הממשלה – אז בזמנו לירית, היא ונטע וכל הצוות שלה – הקמנו תכנית למופת שנגוזה, לא התייחסו אליה

אילי לב:  בפעם האחרונה שהיינו בישיבה אמרנו שלא התייחסו לזה, ואף אחד לא מרים את הכפפה

אילי לב:      לכן, אמרנו שצריך - -     

לזכויות הילד): אילי לב, דקה, אני רוצה לשאול את בת שבע: הייתה תכנית שהוצגה לפני שנה בנושא הזה?     

אילי לב: יש תכנית

בת שבע פנחסוב: - - -      

לזכויות הילד): בסדר, האמת היא שלא נחשפתי לתכנית

לזכויות הילד):  כנראה שהתכנית הייתה או נדונה בוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים אבל טוב מאוד שאת אומרת את זה, אני שמח

לזכויות הילד):  אני מניח שגם חברי בועז ביסמוט - -     

אילי לב: שתי דקות, אני חייבת להגיד את זה: המציאות בלתי נסבלת

אילי לב:  מדברים ומדברים ומדברים ולא עושים כלום

אילי לב:  - - - עשינו ועוד פעם הגענו, והכל בהתנדבות

אילי לב:  אנחנו גם הקמנו תכנית לבתי הספר, ופה אני חושבת שקרן איטח שנמצאת פה יודעת על התכנית שלנו, עשינו תכנית הוליסטית מדהימה והיינו אמורים לצאת עכשיו, בדצמבר, אבל לצערנו הרב הכל נדחה לקיץ, ואנחנו כל הזמן מתחננים לתפקידים, ושיעזרו לנו ושיעשו לנו ופשוט חייבים להעלות את התכנית שכבר נמצאת - - -     

לזכויות הילד): אילי, תודה רבה, טוב מאוד שהעלינו אותך

לזכויות הילד):  היה חשוב מאוד לשמוע אותך, תודה רבה

לזכויות הילד):      אני פונה עכשיו למשרד המשפטים, יפעת קרמר אורן

יפעת קרמר אורן: נעים מאוד

יפעת קרמר אורן:  אני משתייכת ליחידת התיאום לזכויות ילדים ונוער

יפעת קרמר אורן:  היחידה התחילה עם תחילת המלחמה לעשות שולחנות רב-מגזריים בנושאי ילדים ונוער, בהובלה של המתאמת הממשלתית והמנכ"לית והמועצה לשלום הילד

יפעת קרמר אורן:  בשולחנות זיהו את הסוגיות שקשורות לנוער ספציפית, והתחילו להתקיים דיונים סביב הנושא הזה ככה שתתגבש קבוצה, כפי שטלי הסבירה - -      

טלי יוגב: - - -      

יפעת קרמר אורן: אני אומרת, שכמו שהסברת בנושא המוגנות, אז הכיוון הוא לייצר איזה שהוא תכלול של המשרדים את הנושא של הנוער והשימוש בחומרים

יפעת קרמר אורן:  נוער בכללותו

סימון דוידסון: למה אתם צריכים לעשות את זה?     

יפעת קרמר אורן: אנחנו רק מתאמים

יפעת קרמר אורן:  אחר-כך המשרדים עושים את העבודה בשטח

אפרת פילזר-ביזמן: אדוני, אם אפשר להשלים את הדברים של יפעת: אני היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד, ואנחנו גם לוקחים חלק, כמו שיפעת אמרה

אפרת פילזר-ביזמן:  אני רק אגיד שהמועצה לשלום הילד ובמסגרת אותו שולחן עגול, אנחנו כל הזמן שומעים את הנוער, מתוך אמונה שהדברים צריכים לבוא מלמטה כלפי מעלה אבל גם מלמעלה כלפי מטה

אפרת פילזר-ביזמן:  כלומר, הנוער נמצא גם בקרב מקבלי ההחלטות, ויש לזה חשיבות מאוד גדולה כי אנחנו שומעים באופן ישיר את הצרכים

אפרת פילזר-ביזמן:      חשוב לי גם להגיד שיש הבדלים בין המקומות השונים – אין דמיון בין הקבוצה שפונתה לים המלח לבין קבוצות שפונו לערים

אפרת פילזר-ביזמן:  החשיפה היא שונה, הסיכונים הם שונים - -     

לזכויות הילד): נכון, מסכים לחלוטין

אפרת פילזר-ביזמן: - - ולכן, חייבים חייבים לשמוע את הנוער כי הוא משקף לנו הכי נכון את מה הם צריכים בכל מקום

אפרת פילזר-ביזמן:      הטיפול תמיד צריך להיעשות בשני אפיקים: האפיק האחד – צריך להיות מבוגר שיראה אותו

אפרת פילזר-ביזמן:  שמענו פה דברים חשובים שזה כל מיני סרטונים ב"טיק טוק", מה שמחליף את הפלאייר

אפרת פילזר-ביזמן:  בסופו של דבר, אין דבר שמחליף את המבוגר, את האדם שאפשר ליצור איתו את האמון ואת הקשר

אפרת פילזר-ביזמן:  אנחנו יודעים איך זה בני נוער – בפעם הראשונה זה רק קשר עין, אחר-כך זה איזה שלום עם העין או עם היד, ורק בשלב קצת יותר מאוחר זה ממש יצירת קשר, והדבר הזה הוא חשוב

אפרת פילזר-ביזמן:      חוץ מזה, צריך כמובן את שיתוף הפעולה עם הרשויות המקומיות

אפרת פילזר-ביזמן:  זה דבר ששמענו כל הזמן

אפרת פילזר-ביזמן:  יש גם את החברה למתנ"סים שבאמת עושה עבודה מופלאה, וגם מתכללת את הדברים, שזה גם תכלול של תנועות הנוער והיצירה של מקומות ההתנדבות, כמו שהיה אצלך בדיון, שזה היה באמת דבר מרגש ויוצא דופן

אפרת פילזר-ביזמן:      רק עוד דבר אחד – היה רעיון במסגרת השולחן הבין-מגזרי, שיהיו נאמני חוסן על-ידי בני הנוער, שהם יובילו את הדברים בשטח

אפרת פילזר-ביזמן:  אז הם לא יכולים לעשות את זה לבד, הם צריכים את המבוגר שינחה אותם אבל יש מי שיכול לעשות את זה ורק צריך לתת לו את ההזדמנות

אפרת פילזר-ביזמן:  חבל שאין לנו פה את הנציגים של המלונות

לזכויות הילד): תודה, אנחנו ממש קצרים בזמן

אפרת פילזר-ביזמן: משפט אחרון: יש לנו נוער מופלא ופשוט צריך לתת לו לעזור

אפרת פילזר-ביזמן:  העזרה מפתחת חוסן וצריך לתת לו לעשות את זה

אפרת פילזר-ביזמן:  תודה

לזכויות הילד): תודה

לזכויות הילד):  דוקטור הילה רבה נפתלי

איתי כהן: אהלן, אני איתי מהמרכז הישראלי להתמכרויות, אני לא דוקטור ולא הילה

איתי כהן:  אני אגיד ממש בקצרה שתי מילים: 1

איתי כהן:  המרכז הישראלי להתמכרויות - -     

סימון דוידסון: אתם בנתניה?     

איתי כהן: נכון, בפולג

איתי כהן:  הייתה אצלנו

איתי כהן:  המרכז הישראלי להתמכרויות עורך בימים אלה מממש מחקר לגבי ההשלכות, עד כמה שאפשר כמובן בנקודת הזמן הזאת, ובקרוב יתפרסמו התוצאות הראשונות

איתי כהן:  בהחלט כבר יש מדדים למה שכולנו מרגישים, שיש עלייה מאוד משמעותית

איתי כהן:  דרך אגב, כרגע הסימנים מראים בעיקר בנושא של תרופות הרגעה

איתי כהן:      בנושא המניעה אני אגיד שלושה דברים שחשוב בעיני לזכור: 1

איתי כהן:  בני הנוער, השיח צריך להיות מניעה

איתי כהן:  צריך לשאול קודם כל מה מונעים, מה מטרות המניעה? כל מקום, כמו שאמרתם, יש מטרות שונות

איתי כהן:  אפשר לדבר על דחיית גיל שימוש, אפשר לדבר על התדרדרות ברצף שימוש, אפשר לדבר על מזעור נזקים

איתי כהן:  יש פה הרבה מאוד מטרות שכדאי לחשוב עליהן

איתי כהן:  2

איתי כהן:  צריך לזכור שמניעה היא תהליך ארוך, לא זבנג וגמרנו

איתי כהן:  במניעה היום מדברים על שנים של ליווי ועבודה, ולכן חשוב מאוד לשים לב לבזה

איתי כהן:  דבר שלישי – צריך לחשוב איך עושים את המניעה

איתי כהן:  מניעה מדברת בעיקר, המחקרים המובילים מדברים בעיקר על נושא החוסן, על נושא הקשרים המיטיבים במשפחה, בקהילה, כמו שחיליק אמר, עם קבוצת שבים, על חוסן אישי

איתי כהן:  צריך לחשוב מה אנחנו רוצים ואיך עושים את זה, פנאי מאורגן

איתי כהן:  יש הרבה מאוד כלים שצריך לדעת איך משתמשים בהם ובסוף, זה בחוכמה להתאים את הכלי לקהילה שבה נמצא המטפל

לזכויות הילד): תודה, איתי

לזכויות הילד):      ההסתדרות הרפואית בישראל

לזכויות הילד):  אביבה וולף בזום

לזכויות הילד):  בבקשה, אביבה

לזכויות הילד):  אם לא, נעבור לדורין רוזנבלום

דורין רוזנבלום: שלום ותודה על הכינוס

דורין רוזנבלום:  אני מנהלת קשרי ממשל של עמותת "יוניסטרים", שמחנכת בני נוער ליזמות

לזכויות הילד): אתם עמותה נהדרת

דורין רוזנבלום: אני שמחה שאתה מכיר

דורין רוזנבלום:  אני אקצר כי אם אתה מכיר, אני פחות אציג אותנו אלא אספר על הפעילות שלנו, שעשינו את ה"שיפט" מאז השבת השחורה

דורין רוזנבלום:  אנחנו היום מפעילים פעילויות הפוגה במלונות ברחבי הארץ, ובנוסף לזה קיבלנו קריאה דחופה מאחת הקרנות הגדולות בארץ להיכנס לאירוע באילת

דורין רוזנבלום:  אנחנו מפעילים משם כבר שבוע שלישי מתחם ענק שמכיל מאות ילדים, בני נוער, בשעות הערב, בין 19:00 ל-24:00, ונותן להם לא רק מפלט שהאוהל בגדול נותן, שמופעל על-ידי עיריית אילת עם כל השותפים שנאמרו

דורין רוזנבלום:  אנחנו נותנים להם אתגר שכלי-מנטאלי אתגרי, שנותן להם מקום לבנות את הביטחון העצמי שלהם, לקבל את התחושות של מסוגלות, של חוסן

דורין רוזנבלום:       ולכן, אנחנו קוראים לכל מי שנמצא בחדר, כל מי שיש לו קשר לאותם נערים שלא מגיעים למתחם שלנו, שלא חשופים לזה: תביאו אותם אלינו, אנחנו נדע לתת להם את המקום

דורין רוזנבלום:  וכמו שאמרה פה המועצה לשלום הילד, לצידי, אנחנו ניתן להם, אנחנו יודעים לעבוד עם ילדים שרוצים יותר, רוצים פחות, ורואים שביום השני שהם מגיעים, הם כבר רוצים יותר

לזכויות הילד): דורין, תודה רבה

לזכויות הילד):  מקופת חולים – סיגל אלון נמצאת פה או בזום?     

סיגל אלון סידליק: שלום

סיגל אלון סידליק:  אני הנציגה של קופת חולים כללית

לזכויות הילד): ממש בקצרה, אם אתם מכירים את התופעה, ומה אתם עושים להתמודדות בתופעה

סיגל אלון סידליק: אגיד בקצרה: המטפלים שלנו, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ופסיכיאטרים שנמצאים במלונות, ברגע שהם ערים, פוגשים, מאתרים, פונים לרווחה, עומדים בקשר עם הגורמים הרלוונטיים, ואיפה שיש התערבות שלהם, הם מתערבים

סיגל אלון סידליק:  עובדים בשיתוף פעולה גם באילת, גם בים המלח עם המרפאות לבריאות הנפש וגם המרכזים של היישובים ואז מעדכנים וגם עם גורמי הרווחה

סיגל אלון סידליק:  כך שאני יכולה להצטרף לכל הקודמים ולהגיד שאנחנו עומדים בקשר עם מי שצריך - - - 

לזכויות הילד): תודה רבה

סיגל אלון סידליק: וכמובן פעילות ההתמכרויות ממשיכה כרגיל

לזכויות הילד): תודה רבה

לזכויות הילד):      אנחנו נסכם

לזכויות הילד):  לפני שאקרא את ההחלטות, אני קודם כל רוצה שנתפלל להחזרת כל החטופים, ובמיוחד כמובן הילדים שביניהם והאימהות, וכל החטופים שיחזרו הביתה בשלום

לזכויות הילד):  אמן

לזכויות הילד):      החלטות הוועדות:     הוועדות קוראות לאסוף נתונים על-מנת להבין את היקף התופעה

לזכויות הילד):      הוועדות קוראות להקים מחדש את הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול כרשות עצמאית, חזקה, עם תקציבים

לזכויות הילד):  למינהלת תקומה – להכניס את נושא ההתמודדות עם סמים ואלכוהול לתכנית "היום שאחרי" ליישובי העוטף ובכלל

לזכויות הילד):  לא רק העוטף כי אנחנו מכירים שהיו גם מתפנים ממקומות אחרים

לזכויות הילד):      להכניס פעילות חינוכית לא פורמלית – ספורט, מוסיקה, התנדבות, למרכזי הנוער במלונות או למקומות הפינוי, על-מנת למנוע שיעמום של בני הנוער

לזכויות הילד):      על הרשויות המקומיות לפעול עם ארגונים ועמותות בנושא פעילות לא פורמלית לבני הנוער

לזכויות הילד):      על משרד החינוך ומשרד הבריאות לצאת בקמפיין ממוקד בני נוער, בשיתוף בני הנוער, למניעת שימוש בסמים ובאלכוהול

לזכויות הילד):      להקים שולחן עגול של בריאות, חינוך, רווחה, ביטחון לאומי, ספורט, תיירות, המרכז לשלטון מקומי וגם גורמים וולונטריים אחרים לעניין הטיפול בסוגיה וכן לשתף את בני הנוער

לזכויות הילד):  שיתוף בני הנוער הוא מאוד חשוב, אני חייב לומר לכם

לזכויות הילד):  אני מכיר את זה מתכנית אחרת שקידמתי בעיריית נתניה, שנקראת "מדריכים בדרכים"

לזכויות הילד):  היינו לוקחים מכל כיתה ארבעה ילדים, הם היו מקבלים מיומנות בהדרכה והיו מדריכים את שאר בני הכיתה, שהיו בה 20 או 30 ומדריכים אותם לרכוב על אופניים, גם תמרורים וכך הלאה, והתכנית הזאת עברה מעל 40,000 ילדים בגילאי 9-12

לזכויות הילד):  40,000, זה פשוט מדהים

לזכויות הילד):  אין ספק שזה גם הביא לתוצאות מבחינת פגיעה של ילדים בתאונות דרכים

לזכויות הילד):      על משרד החינוך לבחון את התכנית מטעם מיזם "האור של עומר" ואת התכנית שהציג חיליק מגנוס

לזכויות הילד):      אני מודה לכולם על הישיבה פה, על ההשתתפות שלכם, ואני מקווה שנוכל באמת לקדם את הנושא הזה ושנבוא עם תוצאות

לזכויות הילד):  תודה רבה לכם

לזכויות הילד):    כמובן, תודה רבה לחברי בועז ביסמוט שנאלץ לעזוב

לזכויות הילד):  תודה