הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 35, 2023-11-20 00:00

אליהו דלל: מדי שנה, בתאריך 20 בנובמבר, מציינים את היום הבין-לאומי לזכויות הילד

אליהו דלל:  בשנת 1989 התקבלה האמנה לזכויות הילד עליה חתמו מדינות רבות

אליהו דלל:  מדינת ישראל הצטרפה לאמנה בשנת 1989, ואשררה אותה בשנת 1991

אליהו דלל:  המדינות החתומות על האמנה מחייבות לפעול על פ׳ העקרונות שמופיעים בה: עקרון השוויון, עקרון טובת הילד, עקרון השתתפות ילדים בהחלטות הנוגעות לחייהם ועקרון החיים

אליהו דלל:  ההישרדות וההתפתחות - עקרון זה כולל את הזכות לחיים, איסור על הפעלת אלימות כלפי ילדים, והזכות להתפתחות במישורים שונים 

אליהו דלל:      מחובתי, כיו"ר הוועדה לזכויות הילד, כאדם, כישראלי, להזכיר את 38 הילדים החטופים בעזה – 38 ילדים חטופים בעזה, שכנגד כל אמנה בין-לאומית ותוך כדי הפרה בוטה של החוק הבין-לאומי, כל זכויותיהם הבסיסיות נשללו ונרמסו על ידי מחבלי חמאס דעאש

אליהו דלל:     לילד יש זכות להיות מוגן/ת מפני כל סוג של אלימות גופנית או נפשית, התעללות, הזנחה, ניצול או התנהגות אכזרית כלפיו מצד מבוגרים

אליהו דלל:  האירועים הנוראים שהתרחשו ב-7 באוקטובר, הרצח, השריפה, ההרג והלקיחה בשבי, במיוחד הפשעים שנעשו כלפי ילדים, תינוקות ופעוטות, מהווים הפרה בוטה ובלתי נסבלת של האמנה

אליהו דלל:      כיו״ר הועדה פניתי לנשיאת הצלב האדום בתחינה שיבקשו ביקורים לחטופים בכלל, ולילדים בפרט

אליהו דלל:  עד היום לא נעשה דבר

אליהו דלל:  ביזיון לעולם ולאו"ם

אליהו דלל:  בנוסף, אני משוחח עם מקביליי בעולם ורותם אותם להפעיל לחצים במדינותיהם על מנת להביא לשחרורם של הילדים ואימותיהם

אליהו דלל:  מן הראוי היה לנצל את היום החשוב הזה, להשמיע זעקה רועמת לעולם ולאו״ם, למען מימוש האמנה עליה הם חתומים

אליהו דלל:      ביום זה אני חייב להוקיע את הצביעות של האו״ם ושל העולם המתעלמת מסבלם של הילדים החטופים וקורא להם לעשות הכול, לסייע ולהשיבם הביתה

אליהו דלל:       בחדר זה אנחנו מציגים היום כרזות עם תמונות הילדים החטופים

אליהו דלל:  38 ילדים, כשהצעיר ביניהם בן 10 חודשים בלבד, הינה הוא פה

אליהו דלל:  בן 10 חודשים בלבד

אליהו דלל:  אני לא יודע אצל מי הוא מוחזק, מה הוא שותה, מה הוא אוכל, מי מרגיע אותו כשהוא בוכה בן 10 חודשים

אליהו דלל:  אני יודע מה זה, אני סבא, הייתי גם אבא

אליהו דלל:  זה פשוט לא יאומן איזו אכזריות להחזיק תינוק בן 10 חודשים

אליהו דלל:  זו התעללות

אליהו דלל:  זה דבר אכזרי

אליהו דלל:  זה לא אנושי

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:       אנחנו קוראים לעשות הכול, הכול על מנת להחזירם ומתפללים לשלומם

אליהו דלל:  תודה רבה

יובל בר-און: שלום

יובל בר-און:  תודה, תודה חבר הכנסת דלל, שמי יובל, חמי וחמותי חטופים בעזה, ההורים של שיר שיושבת פה לידי

יובל בר-און:  אני מאוד מודה לך על הדברים, כל מילה בסלע

יובל בר-און:  תראו, בסוף, לצערנו, יש פה מספר עצום של חטופים, ובתוכם 38 ילדים לפעמים נבלע, ולפעמים הולך לאיבוד - אי אפשר לתת לזה לקרות

יובל בר-און:       לרגע, אני רוצה לקחת אתכם ל-7 באוקטובר, אחרי שבתוך כל הכאוס הבנו, קיבלנו  את הבשורה הנוראית הזאת שחמי וחמותי חטופים

יובל בר-און:  ישבנו במעגל עם חמשת הנכדים שלהם, אחיינים שלנו, ניסינו להסביר להם איך זה יכול להיות שמישהו פשוט בא ולוקח אותך מהבית שלך

יובל בר-און:  זה הסיוט של כל ילד

יובל בר-און:  כן

יובל בר-און:  אני חלמתי על זה

יובל בר-און:  אני הרטבתי במיטה בתור ילד מפחדים על הדבר הזה שמישהו יבוא ויגנוב אותי, וזה אשכרה קרה

יובל בר-און:  ועכשיו, לכו תתווכו את זה לילדים בני 4-9

יובל בר-און:  מפחדים שמישהו וזה אשכרה קרה בני 4 עד 9

יובל בר-און:  45 יום אצל מפלצות אדם

יובל בר-און:  הם לא יודעים הנכדים, אבל אנחנו יודעים באיזו אכזריות אותם מפלצות החוטפים טבחו בכל מי שנקרא בדרכם כולל בילדים

יובל בר-און:      לפי כל מה שתיארת, חבר הכנסת דלל, נעשו פה פשעים בקנה מידה בל יתואר

יובל בר-און:  אנחנו חייבים, חייבים לזעוק את הזעקה הזאת שהילדים ייצאו משם עוד היום לפני שיהיה מאוחר מדי

יובל בר-און:  הנפש שלהם כבר מצולקת לכל החיים, אני לא יודע מה נשאר שם, אבל עוד אפשר להציל את הגוף שלהם, וזו חובתנו כאזרחים, כבני אדם על פני הכדור הזה

יובל בר-און:  טוב מאוד שהתמונות נמצאות פה, אני מבקש שהן יישארו

יובל בר-און:  אני מבקש שבכל משכן הכנסת הזו, התמונות האלה ייתלו, כי כאשר מסתכלים על הילדים התמימים והטהורים האלה בעיניים, אי אפשר להתעלם מזה

יובל בר-און:  אני רוצה לתקן אותך, חבר הכנסת, למיטב ידיעתי, הילד הצעיר ביותר, הוא תינוק בן יומו שיונק, נולד בשבי

יובל בר-און:  הדברים האלה ממשיכים להתרחש כבר 45 ימים, זה לא ייתכן

יובל בר-און:  זה לא יכול להיות

יובל בר-און:  אנחנו רק דנים בילדים פה היום, בין החטופים יש כל כך הרבה אנשים שהם ילדים של כולנו, ילדים של מישהו, שהם הורים של – אנחנו חייבים, חייבים להשיב אותם לחיק משפחותיהם עוד היום

שיר סיגל: אני לא ארחיב, כי יובל דיבר בשמי, אני מרגישה שדיברת גם בשמנו, ואני מודה לך על זה

שיר סיגל:  לקחת לי את המילים מהפה, אני שמחה שבפעם הראשונה לא אני צריכה להגיד את המילים האלה, אלא חבר כנסת שאני ועם ישראל בחר בו מדבר בשמינו

שיר סיגל:  אני רק אגיד, כי אני מרגישה שזו חובתי

שיר סיגל:  אביגיל עידן, שכנה של ההורים שלי, חוגגת ביום שישי ארבע

שיר סיגל:  היא נמצאת בשבי, ואני, חשוב לי לדבר עליה, כי ההורים שלה רגע לפני שהיא נחטפה נרצחו מול העיניים שלה

שיר סיגל:  אחים שלה מיכאל ועמליה, בעוז ובגבורה – לא יודעת איך הם עשו את זה, אבל הם התקשרו ל-100 וקיבלו עזרה טלפונית, בזכותה הם התחבאו בארון, וניצלו

שיר סיגל:  הילדים האלה בני 9, ו-7, שמבינים שאחותם - אני לא יודעת אם הם מבינים, אבל הם יודעים שאחותם בעזה

שיר סיגל:  מבינים שההורים שלהם לא יחזרו יותר

שיר סיגל:  יושבים בבית ומחכים לכם מי שנמצא כאן כדי שתהיו ההורים שלהם, כי אין להם הורים, ולא יהיו להם יותר, ואת אחותם לפחות צריך להחזיר

שיר סיגל:       אז אני נלחמת בשביל ההורים שלי

שיר סיגל:  אני מבקשת שאתם תיקחו לעצמכם להילחם בשביל אביגיל ושאר הילדים שנמצאים שם, שחלקם נמצאים שם עם ההורים, וחלקם נמצאים שם בלי ההורים, חלקם רק עם אבא, חלקם רק עם אימא

שיר סיגל:  חלקם רגע לפני שנחטפו, ראו גופות עם דם שכובות על הרצפה

שיר סיגל:  בבקשה, אנחנו צריכים להיות הפה שלהם

שיר סיגל:  אנחנו צריכים להיות הקול שלהם

שיר סיגל:  כולנו, כל מי שיושב כאן, לא משנה מה התפקיד שלו

שיר סיגל:  יום יום לחשוב עליהם, ולעשות כל מה שנדרש כדי להחזיר אותם הביתה כמה שיותר מהר

שיר סיגל:  תודה

אדווה אדר: אני בת הדודה של תמיר אדר, הוא בן 38, אבא לשני ילדים צעירים שהוא השאיר בממ"ד עם אשתו ויצא עם כיתת הכוננות של ניר עוז, לנסות להילחם בקיבוץ כשלא היה אף אחד שיעשה את זה בשבילו והוא חטוף מאז

אדווה אדר:  ואני הנכדה של יפה אדר, היא בת 85, נחטפה מהמיטה שלה מקיבוץ ניר עוז

אדווה אדר:  אני מתארת לעצמי שכולכם ראיתם את הסרטון שלה מובלת על קולנועית ברחובות עזה, אז יש לה פנים למשפחה

אדווה אדר:  כאמא, אין לי ספק שצריך לעשות כל מה שאפשר כדי להחזיר את הילדים האלה

אדווה אדר:  בתור בת דוד, בתור מישהי שחיה פה, אנחנו צריכים לאפשר לילדים שפה, אנחנו צריכים לאפשר להם תקווה

אדווה אדר:  אנחנו צריכים לאפשר לקהילת ניר עוד שהתרסקה, ששרדה תופת, ילדים שאיבדו את ההורים שלהם

אדווה אדר:  ילדים שאיבדו את החברים שלהם

אדווה אדר:  ילדים שאיבדו כל צלם תמימות, אנחנו צריכים לאפשר להם תקווה

אדווה אדר:  אנחנו צריכים לאפשר להם עתיד טוב יותר

אדווה אדר:  אנחנו צריכים לאפשר להם תקומה למדינה הזאת

אדווה אדר:  אני רוצה להגיד לכם שזה לא יוכל לקרות

אדווה אדר:  לא תהיה פה תקומה, ולא יהיה פה עתיד אם הם לא יחזרו כולם

אדווה אדר:  אנחנו צריכים לעשות כל מה שאפשר כדי להחזיר אותם

אדווה אדר:  את הילדים כמובן, אני לרגע, לרגע לא מפחיתה מהערך של זה

אדווה אדר:  ואני מבקשת מכם לזכור שיש שם גם אנשים נוספים וגם אותם אסור לשכוח, כי הם סבא וסבתא שלנו, והם ההורים שלנו

אדווה אדר:  יכולת החזרה שלהם תהיה היכולת שלנו כמשפחה וכעם להחלים

אדווה אדר:  אנחנו קברנו כל כך הרבה

אדווה אדר:  יש כל כך הרבה ילדים

אדווה אדר:  אני יכולה לדבר בשם קהילת ניר עוז

אדווה אדר:  אבל זה בכל מקום, יש כל כך הרבה ילדים שקברו את ההורים שלהם

אדווה אדר:  כל כך הרבה ילדים שקברו את מעט התמימות שהייתה להם

אדווה אדר:  אנחנו לא יכולים לא לאפשר להם עתיד אחר

אדווה אדר:  וזה לא יקרה בלי שהם יחזרו

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  בבקשה

קארין אלהרר: נדמה לי שאי-אפשר באמת להכיל את הכאב הזה, וזה היום הבין-לאומי לזכויות הילד

קארין אלהרר:  האו"ם צריך להתבייש

קארין אלהרר:  אני פונה היום במכתב ליו"ר הוועדה שאמורה להגן על זכויות הילד - איפה אתה? מה אתה עושה 45 ימים? איך הדבר הזה עוד לא קרה? איך לא הייתה התערבות? זו כל המטרה של הארגון נטול התכלית הזה, כי אם בזה הוא לא מתערב, במה כן?      ואני אומרת לך, אדוני היו"ר, אני מכירה את המחויבות שלך

קארין אלהרר:  ואני מאוד מקווה, מאוד, מאוד מקווה, שאין אדם במשכן הזה שלא תהיה לו המחויבות לעשות הכול, כולל הכול, כדי להחזיר אותם

קארין אלהרר:  זו האחריות שלנו

קארין אלהרר:  הם היו בבית שלהם

קארין אלהרר:  הם שכבו במיטות שלהם, ובאו ולקחו אותם

קארין אלהרר:  ואי אפשר להתמהמה יותר

קארין אלהרר:  זה גם ככה יותר מדי

קארין אלהרר:  אז אני באמת מצפה מכל חלקי הבית הזה – קואליציה ואופוזיציה, להתאחד בנקודה הזאת, בלי פוליטיקות, בלי לייקים - רק למטרה הזאת, את המלחמות אחר-כך

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:       אני רוצה לפתוח את הדיון

אליהו דלל:  הדיון הוא של הוועדה

אליהו דלל:  הנושא: מוגנות ילדים ונוער במלונות ובמתקני הקליטה

אליהו דלל:  אני רוצה להקריא

אליהו דלל:        כידוע ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת, והפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת

אליהו דלל:  ככל שיעלו עניינים הנוגעים לקטינות וקטינים שיש חשש שעברו הטרדה מינית או פגיעה מינית, עבירת אלימות או עבירה של התעללות, שיעלה דבר שיש בו לייחס להם עבירה, או מקשר אותם לבדיקה, טיפול או אשפוז פסיכיאטריים, לטיפול והשגחה של עובד סוציאלי, התאבדות, או להליך פלילי המתנהל בבית משפט - חל איסור על פרסום פרטים מזהים שלהם ולכן הם לא יצולמו או יוקלטו ולא ייכללו פרטים מזהים שלהם בפרוטוקול הדיון

אליהו דלל:      כמו כן בגלל רגישות הנושאים הצפויים לעלות בישיבה זו, אני קובע כי בהתאם לסעיף 120 לתקנון הכנסת, ככל שתהיה בקשה מטעם חבר כנסת, שר או נציגו, או אם יעלה צורך והכל לשם הגנה על קטין או חסר ישע, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור, פרטים מזהים של דוברים או קטינים

אליהו דלל:  כמו כן ככל שהדבר יידרש לבקשת משתתף אחר בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום נזק לו או לזולתו

אליהו דלל:      אנחנו היום נתמקד בנושא שהייתה בקשה מטעם האגודה לשלום הילד, המועצה הלאומית לשלום הילד, יותר נכון, שהם אורחים קבועים שלנו, והם פעילים מאוד אצלנו בוועדה

אליהו דלל:  אני מאוד מעריך את זה

אליהו דלל:  אני חושב שהנושא שהעליתם הוא נושא מאוד חשוב

אליהו דלל:  לכן, מצאנו לנכון להעלות אותו ולנסות לבחון ולקדם אותו

אליהו דלל:  מדובר על מוגנות ילדים ונוער במלונות ובמתקני קליטה

אליהו דלל:       בבקשה, ורד וינדמן

ורד וינדמן: שלום אדוני, ברשותך אומר שלושה משפטים לגבי יום ספורט לילד והילדים החטופים

ורד וינדמן:  כל כך צריך שכל ישיבה במשכן, לא משנה אם יום זכויות הילד או לא, תפתח בנושא של החטופים בכלל, והילדים בפרט

ורד וינדמן:       בשבת השחורה נטבחו ונחטפו ילדים, ולמרות זאת, רבים מקהילת זכויות האדם הבין-לאומי וארגוני זכויות ילדים ביניהם, כמו האו"ם, כמו יוניצ"ף, אגב, היום ישנה עצרת בתל-אביב בערב לקרוא למען הילדים החטופים, ואני מתכוונת להיות שם ולשאת דברים

ורד וינדמן:  נשאתי דברים מול מטה האו"ם בירושלים

ורד וינדמן:  הקהילה הבין-לאומית מבקשת בהצהרות שלה ליצור משוואות ואיזונים שמצמידים את אירועי הטבח והחטיפה האכזרית לאירוע סכסוך ומלחמה, הכול כדי להיות צודקים, במרכאות כפולות, שוויוניים, במרכאות כפולות, נאורים ומתקדמים

ורד וינדמן:  והאמירות הרפות האלה הן לא רק מבישות, הן פוגעות במאמץ להפעיל לחץ בין-לאומי על חמאס ועל מדינות מתווכות כדי לקדם את השחרור המידי של הילדים לפני שיהיה מאוחר מדי, וזה התפקיד של הקהילה הבין-לאומית

ורד וינדמן:  זו לא קריאה פוליטית, אסור שהיא תהיה מושפעת מהיבטים גאו-פוליטיים או תביעה ערכית, אנושית ומוסרית, והגיע הזמן שהקהילה הבין-לאומית לזכויות אדם בכלל, ולזכויות ילדים בפרט, תבין את זה ותמלא את ייעודה

ורד וינדמן:       	לנושא שלשמו התכנסנו היום

ורד וינדמן:  הסוגיה של מוגנות ילדים במתקני קליטה צריך להגיד את זה בצורה ברורה, היא סוגיה של הצלת נפשות לא פחות

ורד וינדמן:  הכוונה גם להיבטים של בטיחות, גם להיבטים של ביטחון, וגם להיבטים של הגנה מפני אלימות ואלימות מינית

ורד וינדמן:  הסוגיה הזאת בצדק נדונה באריכות, צוות העבודה נמצאים פה, ועבדו מאוד קשה, גם נציגים של ארגוני החברה האזרחית וכתבו המלצות

ורד וינדמן:  ההמלצות איך להבטיח מוגנות של ילדים במתקני קליטה

ורד וינדמן:  אלא שההמלצות האלה פורסמו לפני למעלה משבועיים, והדברים לא ירדו לשטח

ורד וינדמן:  בלי שיהיו בשטח להמלצות, ואני אומרת בתור מי שיושבת בראש השולחן הבין-מגזרי מטעם החברה האזרחית, לצד מיכל גולד ממשרד המשפטים מטעם הממשלה, ההמלצות האלה טובות, יפות וחשובות אבל הן לא בשטח, אין להן שום משמעות

ורד וינדמן:      	         מה עלה – אני אמנה את זה בקצרה

ורד וינדמן:  יש כבר אירועים חמורים במלונות במתקני הקליטה,  החל מכניסה לא מורשית למתקני הקליטה

ורד וינדמן:  סיפרו לנו אנשים מתוך הצוות שמי שרוצה בחלק ממתקני הקליטה, פשוט נכנס בלי שיודעים מיהו ומהו

ורד וינדמן:  דרך העדר בחינה בסיסית של המתנדבים הרבים ששוהים עם ילדים, וכאלה בחשד לפגיעות מיניות

ורד וינדמן:  אני מניחה שאיגוד מרכזי הסיוע יוכל לפרט מקרים שהגיעו אליהם

ורד וינדמן:  המקרים האלה אפשר היה למנוע לפחות את חלקם אם הייתה חלוקת אחריות ברורה ומסודרת מצד ממשלה רלבנטיים, ואני לא יודעת אם משרד ראש הממשלה נמצא פה בדיון הזה, אבל הוא מאוד חשוב, כי אחת הבעיות המרכזיות היא שאין גורם אחד שמתכלל

ורד וינדמן:  יש הרבה גורמים, הרבה משרדי ממשלה שכתבו נהלים מסוימים, שניסו לעשות מאמצים מסוימים

ורד וינדמן:  אם אין גורם אחד שמתכלל את האירוע ומנהל אותו – שום דבר לא יקרה בשטח

ורד וינדמן:  צריך לזכור שהילדים והנוער שמפונים, חלק מהם הם נפגעי טראומה אקוטית, עקורים מביתם, ומהמעטפת ומהסביבה המוכרת שלהם

ורד וינדמן:  הם בסביבה לא מוכרת לילדים ומבוגרים ביחד

ורד וינדמן:  יש טשטוש בין השטח הפרטי לשטח הציבורי במלונות, והם ראויים להגנה הטובה ביותר שהמדינה יכולה וצריכה לספק להם, והחשיבות של העניין כמו הדחיפות זועקת לשמים

ורד וינדמן:      מה צריך להסדיר? צריך להסדיר בראש ובראשונה את אישורי העסקה לפי החוק למניעת עברייני מין של כל המתנדבים, של כל העובדים כדי למנוע מעברייני מין מורשעים להיות בקשר התנדבות או עבודה עם ילדים

ורד וינדמן:  צריך להסדיר סידורי אבטחה במתקני הקליטה

ורד וינדמן:  צריך להנפיק תגי זיהוי לכל מי שמתנדב במרכזי הקליטה כדי שיידעו מי

ורד וינדמן:  צריך לפקח על המקומות היעודים לפעילויות – אם יש גן ילדים, אם יש פעילות בלתי פורמלית, צריך שהמקום יהיה מתאים לפעילות הזו

ורד וינדמן:  צריך למנות גורמים בכל מרכז קליטה, בכל מתקן קליטה לרכז את הסוגיה של המוגנות

ורד וינדמן:  צריך לקבוע לוח זמני מובנה לפעילויות של חינוך והפוגה

ורד וינדמן:  צריך להסדיר את סוגיית הלינה, מי ישן, מי נמצא בחדרים כדי שילדים יהיו עם המשפחות שלהם

ורד וינדמן:  וצריך לדאוג שיהיו הכשרות לכל מי שעובד עם ילדים בהקשר של מוגנות במתקני הקליטה, ואלה רק דוגמאות

ורד וינדמן:  הציפייה שלי מהישיבה הזו, שבסופה לכל הפחות תהיה קריאה, אבל אם נוכל שיהיה מישהו אחד ממשרדי הממשלה שייקח אחריות על הדבר הזה, וידווח לוועדה מי אחראי ומה נעשה כי אנחנו נמצאים הרחק הרחק מתחילת אירועי השבת השחורה

ורד וינדמן:  אני מודה לאדוני על קיום הישיבה החשובה הזו

תמי ברנע: אני רק אגיד שמשרד רוה"מ הוזמן כמה פעמים, ולא הגיעו

אליהו דלל: גם ביקשנו, כי אני חושב שבאמת זה אחד הדברים החשובים מבחינת תכלול, כי יש חוק, ואת החוק צריך ליישם, אבל צריך לוודא מי מיישם אותו ואיך מיישמים אותו

אליהו דלל:  אני חושב שהקפת את כל הדברים בצורה מאוד נכונה

קארין אלהרר: אדוני, זו הטרגדיה של כל הנושא של ה-7 באוקטובר וההשלכות

קארין אלהרר:  הרי מה קורה? משרדים ממשלתיים עובדים, זה לא שהם לא עובדים

קארין אלהרר:  מישהו שיהיה מלמעלה, שיראה שקושרים את כל החוטים, את זה אין

קארין אלהרר:  ובסוף, אתה יודע, גם כשעושים דברים טובים - - -       

אליהו דלל: התפקיד שלנו כוועדה לפקח על הפעילות

קארין אלהרר: כן

קארין אלהרר:  השאלה מה רואים מהממשלה מהפיקוח הפרלמנטרי שלנו, כי את העבודה שלנו נעשה, השאלה מה ייקחו מזה

אליהו דלל: חברת הכנסת דבי ביטון

אליהו דלל:  בבקשה

דבורה ביטון: תודה רבה, אני מודה לאדוני גם על הדברים שאמר כאן בנוגע לחטופים לזכויות הילד

דבורה ביטון:  בהחלט הלב נחמץ, כואב

דבורה ביטון:  אני מצאתי את עצמי אתמול ממש בוכה כשראיתי את טיפות הגשם הראשונות, כי חשבתי לעצמי מה קורה שם? מי מכסה אותם

דבורה ביטון:  מי מאכיל אותם

דבורה ביטון:  כמה חם להם, זה לא זה, וזה לא רק ילדים, זה גם הסבים והסבתות והאחים

דבורה ביטון:  באמת,  זו לא בקשה, זו קריאה, זו דרישה – תחזירו אותם הביתה

דבורה ביטון:  לדאבוני, אלה שכבר חזרו, חזרו כגופות, ואסור לנו לסכן כבר אף אחד נוסף איתם

דבורה ביטון:       כפי שנאמר כאן, כבוד היושב-ראש, בהחלט זה נחמד ועדה על השאלה מי מתכלל את זה

דבורה ביטון:  מי נמצא, ומי דואג שהוועדה הזאת תדע הכול

דבורה ביטון:  הרי ברור שאנחנו מתכנסים מוועדה לוועדה, אבל בסוף השטח בוער

דבורה ביטון:  הימים הם ימים מאוד קשים

דבורה ביטון:  הנוער ובני הנוער שלנו קצת התפזרו מחוץ לבתים

דבורה ביטון:  אמרה לי אימא באחד מהמלונות בירושלים שהיא דווקא מהמגזר הדתי, הילדים למדו להכיר את התחנה המרכזית ולעשן

דבורה ביטון:  ילדים שלעולם לא עשו

דבורה ביטון:  ואז החשיפה והסכנה היא בהחלט ברורה לנו, ואנחנו צריכים למנוע

דבורה ביטון:  ודי לנו באסון הרגשי שיהיה לנו, ובטח לא בפגיעות שאחר כך יביא את הנזק העתידי

דבורה ביטון:      אני רוצה לשים דגש על הנושא של המתנדבים

דבורה ביטון:  הגיעו לידיעתי, כבוד היושב-ראש, שבמסגרת המתנדבים יש אחד שכבר הורשע בעבר בפגיעות מיניות, ויש אחד שמתנהלים נגדו כיום הליכים והוא מתנדב, וזה מידע שהגיע, מידע מהימן

אליהו דלל: הועבר למשטרה?     

דבורה ביטון: זה אחד הארגונים, אני מניחה שהם יפעלו

אליהו דלל: חשוב לומר להם כל מי שמתלונן או מגיע מידע להתלונן במשטרה

אליהו דלל:  לבקש מספר תלונה מהמשטרה כדי שנוכל לעקוב אחרי הדברים האלה בלי להזכיר שמות כמובן

אליהו דלל:  זה מאוד חשוב, לא להשאיר את זה ללא איזושהי עשייה

דבורה ביטון: ללא ספק

דבורה ביטון:  וזה בדיוק מה שאנחנו צריכים כי די לנו בסכנה בינם לבין עצמם

דבורה ביטון:  תודה על הדיון החשוב

אליהו דלל: דיברת על הגשם שירד אתמול

אליהו דלל:  אני הייתי בעיצומה של הלוויה

אליהו דלל:  ירד גשם זלעפות

אליהו דלל:  הייתי בהלוויה של רועי ביבר בצור משה

אליהו דלל:  אין אחד שלא בכה

אליהו דלל:  איך אמר שם מישהו – "גם השמים בוכים"

יעל טל פואה: אני מאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית

יעל טל פואה:  גם אני רוצה לברך על הדברים שנאמרו כאן, ועל החשיבות בשחרור החטופים

יעל טל פואה:   הלב נשבר, ואני חושבת שזאת המחויבות שלנו כי זה החוזה הכי בסיסי של כל אזרח ואזרחית מול המדינה להגן על הביטחון

יעל טל פואה:  אני מצטרפת לקריאה הזו

יעל טל פואה:  אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכמה נקודות שנוגעות למרכזי הפינוי

יעל טל פואה:  יש לנו שני סוגי אוכלוסיות

יעל טל פואה:  יש לנו אוכלוסיות של קהילות אורגניות שהן יודעות איך להתנהל, יש מי שמנהל את העניינים, אפילו מנהלי הקהילות, חלק מהמקומות אפילו ועדות המוגנות כבר התחילו לפעול

יעל טל פואה:  לעומת זאת, יש לנו קהילות שהן בעצם לא קהילות

יעל טל פואה:  אנשים שמגיעים מכל מיני מקומות, והאופן שבו הם מתנהלים הוא לא מפוקח, ואין להם איזושהי תחושה שיש מישהו שדואג להם

יעל טל פואה:  ואז הם נמצאים במצבי סיכון

יעל טל פואה:  אני ככה אספר שהגיעו אלינו הרבה מאוד מקרים שקשורים לצריכת אלכוהול וסמים של בני ובנות נוער שפשוט משוטטים להם, משוטטים במלון, במרחבים הציבוריים

אליהו דלל: בנושא סמים ועישון, יש לנו בשבוע הבא דיון משותף יחד עם הוועדה בנושא סמים

יעל טל פואה: מצוין, צריך כן להבין שיש לזה קשר מאוד קריטי לסוגית המוגנות, כי גם מגיעים אלינו מקרים, לצערנו, של פגיעות מיניות שמתרחשות תחת השפעת אלכוהול

יעל טל פואה:        אני כן רוצה להסב את תשומת הלב למספר מקרים ואירועים כדי שנבין מי האוכלוסיות שצריך לתת להן מענה

יעל טל פואה:  ראשית, הגיע אלינו מקרה שקשור להקרנת סרטים ותכנים פורנוגרפיים ממש בטלוויזיות של המלונות עצמם

יעל טל פואה:  נערים משתובבים, משועממים בשעות הערב, ואז ילדים צעירים נחשפים לתכנים פורנוגרפיים ממש בתוך המלונות

אליהו דלל: המלון משדר?     

יעל טל פואה: המלון לא מודע לבעיה, או שהוא מודע רק אחר כך כשההורים פנו, או שאיזה אדם מבוגר ראה והפסיק את הדבר הזה

יעל טל פואה:  זאת סוגיה שצריך להבין, שיש חשיפה אינטנסיבית לתכנים פורנוגרפיים, ושלא על תכני המלחמה

יעל טל פואה:  זה מקרה אחד

אליהו דלל: אנחנו צריכים לפנות למשרד התיירות, שיפנה לכל בתי המלון למנוע בכלל את השידורים האלה לחלוטין

יעל טל פואה: שני סיפורים נוספים, כמובן, אני רוצה לשמור על איזשהו חיסיון, אבל כל מיני קומונות ומכינות קדם צבאיות שבעצם הוסבו בכל מרכזי הפינוי כדי לעזור ולהצטרף לצוותים החינוכיים

יעל טל פואה:  אז גם שם, בתוך הקומונות עצמן, או בתוך הבתים עצמם בינם לבין עצמם  מתרחשות פגיעות מיניות

יעל טל פואה:      עוד נקודה סביב בנות שרות הלאומי

יעל טל פואה:  פה אני פותחת סוגריים ואומרת שגם הג'ויינט, וגם הרשות לשירות לאומי בעצם הבינו והתחילו להגיע פניות של בנות השרות המתנדבות

יעל טל פואה:  בעצם, כרגע אושר תקציב מטעם הג'וינט לסדנאות מוגנות ייעודיות לבנות השרות הלאומי

יעל טל פואה:  ויש לנו פניות מטעם הורים שנוגע לנערים ולנערות

יעל טל פואה:       אני אתן דוגמה לפנייה שהגיעה אלינו גם מהורים וגם מהצוות החינוכי שהיו בהרבה מאוד בלבול סביב התנהגויות מיניות לא מותאמות

יעל טל פואה:  מה אני רוצה לומר, שלא כל הפגיעות הן פגיעות מיניות חד-משמעיות, אלא הרבה נמצאים שם במה שנקרא המרחב האפור

יעל טל פואה:  ולכן, זה לא רק עניין או שאלה של נהלים, אלא זו גם שאלה חינוכית, ומתוך כך צריך להבין שצריך להעביר סדנאות והכשרות, ממש להסביר איך מייצרים מרחב בטוח

יעל טל פואה:  איך אני מזהה או מזהה את הגבול שלי

יעל טל פואה:  איך לתווך את זה

יעל טל פואה:  למי פונים במקרה הצורך, ויש פה חשיבות קריטית לזה שאני חושבת שהמדינה תממן סדנאות ספציפיות לתחום הזה

יעל טל פואה:  ואני מוסיפה למה שורד אמרה, הנושא של נאמני מוגנות

יעל טל פואה:       אנחנו יודעים שיש את המנגנון הזה שאחראיות על מניעת הטרדות מיניות בארגונים

יעל טל פואה:  אותו דבר יש בתוך קהילות, אנחנו בעצם רוצים לעשות איזושהי הכשרה עקרונית שבכל אחד מהמקומות האלה יהיה אדם שהוא הכתובת, הוא האחראי, והוא יודע, בעצם הוא יהיה הרמזור

יעל טל פואה:  הוא לא חייב לטפל בכל המקרים

יעל טל פואה:  אבל כן איזשהו מענה ראשוני בסיסי, ולדעת לאן להפנות

יעל טל פואה:  ברגע שתהיה לנו הפונקציה הזאת בכל אחד מהמקומות, קודם כל גם האנשים עצמם בתוך מרכזי הפינוי ירגישו הרבה יותר בטוח, וגם אנחנו נדע שהמקרים לא נופלים בין הכיסאות, והם כן מטופלים על ידי אדם מסוים

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  העלית רעיונות טובים, אנחנו נשתדל לקדם אותם

אליהו דלל:     בבקשה, מיכל בזום

מיכה גולדמן: קודם כל אני רוצה גם להודות על הדיון

אליהו דלל: יש כנראה משהו במיקרופון, מיכל

אליהו דלל:  אולי תתרחקי מהמיקרופון, או שתזיזי את המיקום שלו

אליהו דלל:  עדיין יש זמזום

אליהו דלל:  ננסה לשמוע בצורה הזאת

מיכה גולדמן: בירכתי על הדיון, ואציין שגם שר המשפטים פנה לוועדה לזכויות הילד, והלוואי שכל הפניות האלה יישאו פרי

מיכה גולדמן:  בנושא המוגנות, כמו שאמרה חברתי מנכ"לית המועצה לשלום הילד, הנושא עלה ברב מגזרי ממש מהרגע הראשון

מיכה גולדמן:  הקמנו צוות מוגנות שרבים מחבריי, גם ממשרדי הממשלה, וגם מהחברה האזרחית חברים בו, וגיבשנו ביחד את ההמלצות כל אחד כמיטב היכרותו והתמקצעותו בנושא

מיכה גולדמן:  ממקום של חשיבות, הקידום של הנושא, וכל מה שדיברתם פה, היום מתכנסת ועדת מנכ"לים לזכויות הילד

מיכה גולדמן:  קבענו את הוועדה ליום זכויות הילד לפני חצי שנה, כמובן, שכל סדר היום השתנה, והנושא גם ידון שם

מיכה גולדמן:  בהחלט נמצאות פה נציגות מהיחידה, וגם חברות מהמשרדים האחרים שיהיו בדיון, ואנחנו נשמע את הדברים

מיכה גולדמן:  אנחנו שותפים לגמרי לצורך ולחשיבות

אליהו דלל: מיכל

אליהו דלל:  קשה מאוד לשמוע אותך

אליהו דלל:  אם נעשה את זה בקצרה, לפחות נתרכז

אליהו דלל:  יש בעיה במיקרופון

אליהו דלל:      תודה רבה

תמי סלע: בתור מי שעומדת בראש השולחן העגול יחד עם ורד, לנסות להבין מה מונע מההנחיות שגיבשתן, אם יש הנחיות סדורות לגבי איך לפחות להפחית את המקרים האלה, ולשפר את ההתנהלות במתקנים

תמי סלע:  למה זה לא יורד ומתבצע? כלומר, בשולחן העגול נמצאים נציגי המשרדים הרלבנטיים, אז איפה בעצם הכשלים או הקשיים שמונעים מזה להתבצע? למיכל, זה אולי גם רלבנטי לגורמים המבצעים האחרים, אבל מיכל עומדת בראש השולחן

מיכה גולדמן: מה שאמרתי אלה הדברים

מיכה גולדמן:  באמת, באותה תחושה זה יעלה בוועדת מנכ"לים

אליהו דלל: אני אחדד את השאלה

אליהו דלל:  מה אתם עושים כדי שיאכפו את החוק? את ההמלצות שהן כפופות לחוק בסופו של דבר

אליהו דלל:  מה אתם עושים בעצם?     

מיכה גולדמן: אמרתי ואני אגיד שוב

מיכה גולדמן:  גם כל משרד פועל בתחומו, אבל כדי שתהיה לזה מכפלת כוח, ולא רק כל משרד לעצמו, זה יעלה היום לדיון בוועדת מנכ"לים, נוכל לעדכן אחרי

אליהו דלל: יש לי בקשה

אליהו דלל:  תבקשי שגורם אחד שמתכלל את כל הנושא

אליהו דלל:  השולחן העגול, זה שולחן עם כל הגורמים בעצם

אליהו דלל:  אני רוצה שיהיה כן גורם שאולי אליו יהיה אפשר להעביר את כל השאלות ולקבל תשובות, ולדאוג לאכיפה

אליהו דלל:  בסופו של דבר, ונאמר בצורה ברורה - גורם מתכלל שייתן הנחיות

אליהו דלל:  תארי לך שכל אחד נותן הנחיות, ואולי יש גם הנחיות סותרות

אליהו דלל:  אני לא יודע, למרות שכולם רוצים את אותה מטרה אז מה עושים?     

מיכה גולדמן: השאיפה היא שיהיה איזשהו פורום בין-משרדי

מיכה גולדמן:  אני מציעה שאני אתן עדכון לוועדה אחרי ועדת המנכ"לים

קארין אלהרר: קודם כל אני אגיד שהגיע הזמן שמשרדי הממשלה יפנימו שזה לא לשבוע שבועיים

קארין אלהרר:  זה כבר חודש וחצי

קארין אלהרר:  היה מחדל

קארין אלהרר:  אי-אפשר שהמחדל יהיה פעם שנייה ופעם שלישית, כי הם לא יודעים לעגן על אותם צעירים וצעירות ואחריות המדינה

קארין אלהרר:       גם פניתי לשר הרווחה בנושא

קארין אלהרר:  יש מקומות כמו שנאמר שהיישובים הגיעו כיישוב, ויש להם ממונה מוגנות משלהם, והם הפעילו אותו, וזה עובד מצוין

קארין אלהרר:  בסעד, למשל, בשפיים וכו'

קארין אלהרר:  ויש מקומות שאין כי זה קצת כזה מגדל בבל

קארין אלהרר:  הביאו מכל מיני מקומות, מכל מיני ישובים, אין קהילתיות

קארין אלהרר:  שם המצב הרבה יותר קשה

קארין אלהרר:  קודם כל למנות אדם שיהיה אחראי על מוגנות, לדעתי, לא צריך לחכות לשום פורום, זה יכול להיות מישהו שפשוט יקבל את המינוי, והינה דבר אחד שעשינו

אליהו דלל: זה לא חייב להיות במשרה מלאה גם

אליהו דלל:  פשוט מישהו שאליו יפנו, אם זה בתוך מלון

קארין אלהרר: אדוני זה לבחירתם

קארין אלהרר:  אבל למנות מישהו

קארין אלהרר:  לתת לו את האחריות הזאת, ולצפות ממנו לדיווח, זה בוודאי אפשר לעשות

קארין אלהרר:  לא כל דבר צריך להיות מדען גרעין

אליהו דלל: מיכל, תיקחו את ההערה הזאת שנאמרה פה גם על-ידי המועצה הלאומית לשלום הילד, על-ידי עו"ד ורד וגם על-ידי קארין אלהרר, ותדאגו שבכל מקום כמו שיש במפעל, בחברה עסקית כזאת או אחרת כתובת שאליה יש גורם שאליו פונים בנושא של פגיעה מינית

אליהו דלל:  אז גם פה פגיעה בילדים, ולא משנה מה, אם זו אלימות, או כל דבר אחר, שיהיה בכל מקום מישהו שאליו יהיה אפשר לפנות

אליהו דלל:  זה יהיה גם מפורסם

אליהו דלל:  זה דבר שהוא מינימלי, שמישהו בתוך אותו מלון, או באותו יישוב, לאן שאליו מופנים, זה הדבר הכי נכון לעשות זה מידי, כי אז תהיה גם כתובת, היא לא חייבת להיות כתובת ממשלתית כרגע

אליהו דלל:  אבל פשוט כתובת אם קורה משהו שאליו פונים, שגם ילד יידע שיש לו מישהו שאליו יוכל לפנות ולהעלות את הבעיה זה לא חייב להיות משטרה באותו רגע

מיכה גולדמן: זו הייתה אחת ההמלצות, לגמרי זה לנגד עינינו

מיכה גולדמן:  בין ההמלצות ליישום לפעמים מתגלה פער, צריכים לראות איך פותרים את הדברים

מיכה גולדמן:  כל הדברים שעלו פה בדיון, אנחנו כמובן שומעים ונרצה לראות איך אפשר ליישם כל מה שאפשר -  זה לנגד עינינו לחלוטין

מיכה גולדמן:  תודה רבה

תמי סלע: בהקשר הזה, אני מניחה שכן לקחו את זה בחשבון, וזה לא מותאם בדיוק למטרה

תמי סלע:  אבל כן בבתי מלון לפחות אמורים להיות ממונה הטרדות מיניות, שאמנם הם אמורים יותר לטפל במקרים של עובדים שעברו פגיעות, אבל בכל זאת אלה אנשים שעברו הכשרה והם מהתחום, והם נמצאים שם

תמי סלע:  ויכול להיות שיחד עם נציג של קהילת השוהים, או של משרד הרווחה, או בריאות הנפש, או להקים איזשהו צוות שכן ייתן מענה לפחות במלונות, יש לי הנחה שזה בטח עלה בין האופציות, אבל נשמע לי הגיוני

אליהו דלל: הינה, רעיון מצוין

תמי סלע: אמורים להיות קיימים

אליהו דלל: מיכל, אני מבקש שתעלו את הדברים האלה

אליהו דלל:  תנסו ליישם את מה שעלה פה, כי באמת, אפשר לעשות את זה מידי ללא השקעה, אלא רק בהנחיה ובתיאום יחד עם בתי הארחה, בתי המלון וכך הלאה

קארין אלהרר: אדוני היו"ר, אפילו לא צריך אותה לעניין הזה

אליהו דלל: בסדר

אליהו דלל:  היא יושבת עכשיו בשולחן עגול

אליהו דלל:  היא תשב, ואז זה יהיה הרבה יותר קל

אליהו דלל:  זה פשוט בידי

קארין אלהרר: עוד דבר

קארין אלהרר:  הייתי שמחה להתייחס אליו

קארין אלהרר:  ערך ההתנדבות הוא באמת ערך עליון

קארין אלהרר:  בעת הזאת אנחנו לא רוצים לפגוע בהתנדבות

קארין אלהרר:  יחד עם זאת, אתם יודעים, בסוף תמיד כל דבר זה זכויות שצריך לאזן ביניהם

קארין אלהרר:  אז להתנדב זה טוב וזה חשוב, ובטח בעת הזאת

קארין אלהרר:  אנחנו רואים את עם ישראל שיא תפארתו מתנדב וכו'

קארין אלהרר:  אבל אנחנו לא רוצים ששכרנו ייצא בהפסדנו, ולכן, כן צריך לעשות איזשהו סינון הקטן שבקטנים, לא מכניסים לשם עברייני מין, לא מכניסים לשם עבריינים

קארין אלהרר:  זה המינימום שבמינימום, אני אפילו לא מדברת על בחינות מדוקדקות - משהו קטן

אליהו דלל: הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת פנינה שטה

אליהו דלל:  אם תרצי, אז בבקשה

הדס יחיעם: שלום, ותודה רבה על הדיון הזה

הדס יחיעם:  אני יושבת ראש החברה הרפואית להגנת הילד בהסתדרות הרפואית בישראל, מייצגת רופאים שמתעסקים בטיפול, איתור והכשרה על ילדים שעברו התעללות

הדס יחיעם:  אני רוצה רפואה דחופה ילדים

הדס יחיעם:  אני רוצה קודם כל להצטרף בתודה, הדיון אומנם על מוגנות ילדים שמפונים במתקני קליטה, ואי אפשר להתעלם מהעדר מוגנותם של הילדים שהמבטים שלהם נשקפים אלינו מפה שכרגע אין אף אחד ערב למוגנותם, גם לא בקרב ארגוני הסיוע ההומניטריים מטעם הצלב האדם או יוניצ"ף

הדס יחיעם:  אני מצטרפת אליך היום גם לעצרת, ואני גם אשא שם דברים, ונאמר למשפחות האלה שאנחנו מבחינתנו עומדים לצדו, ומקבלים את האחריות הבוגרת שלנו על הילדים

הדס יחיעם:      לגבי הילדים המפונים, אנחנו מדברים על מספר סוגים של טראומות

הדס יחיעם:  יש שם טראומה קשה של ילדים שהיו עדים שנפצעו, שנעקרו, שחווים סטרס הורי ומשפחתי, אבל משפחתי, אבל קהילתי, אלה שחווים הכול ביחד

הדס יחיעם:  הדגש שלי פה גם כרופאה בסופו של דבר, הוא גם לשים דגש על עניין הטיפול הרפואי הרגיש טראומה, על המקום של הרופאים גם לזהות את הדברים האלה וגם לטפל בהם

הדס יחיעם:  וגם על המקום של הטיפול הרפואי, ואיך אנחנו עושים אותו ממזער, מה שנקרא טראומה משנית

הדס יחיעם:  אותה טראומה שקורית מרגע הטראומה הראשונית על-ידי החברה והמטפלים שלה

הדס יחיעם:      פה אני חוזרת לעיקרון שחזר ונשנה פה, ואני רוצה להוסיף גם מהמקום שלנו כרופאי הילדים, וכרופאי הגנת הילד

הדס יחיעם:  אני אתמול הייתי בשיחה של 10 דקות עם פרופ' אבי אורי, שהוא גם פדויי שבי, והוא גם מנהל מחלקת שיקום, רופא שיקום

הדס יחיעם:  הדבר הראשון שהוא אמר – "הכוחות מבוזרים"

הדס יחיעם:  הטיפול הזה מבוזר, צריך לרכז את הדברים האלה תחת מטרייה אחת, כי בעצם הפיזור הזה בין ארגונים שונים פוגע בסופו של דבר במטופלים

הדס יחיעם:  אתם תרגמתם את זה בעצם למה שקורה בשטח מבחינת מי שמרכז את התלונות, ומי שמזהה ומי שמטפל ומי שמונע

הדס יחיעם:  אני מוסיפה פה את הרפואה, ואני מתחברת גם לעניין ההתנדבות

הדס יחיעם:  כרגע, לדעתי, צריך לרכז קודם כל מידע

הדס יחיעם:  צריך להבין מבחינת הרפואה כמה מהמפונים בכל מתקן כזה מטופלים על-ידי קופות החולים

הדס יחיעם:  כמה מהם מטופלים על-ידי רופאים שהם מתנדבים

הדס יחיעם:  כמה מהם מטופלים על-ידי רופאים שעובדים בשכר

הדס יחיעם:  כמה מהנתונים מועברים לתוך המערכות הממוחשבות של קופות החולים המקוריות

הדס יחיעם:  כמה ממשיכים להיות מטופלים על-ידי רופאי הילדים הראשוניים שלהם בקהילות, וכמה מטופלים על-ידי ארגוני סיוע הומניטרי כמו נת"ן

הדס יחיעם:  כל מיני ארגונים שלאו דווקא מחויבים לתת את התיעוד, והאם הארגונים האלה מתעדים ומעבירים את האינפורמציה

הדס יחיעם:  בסופו של דבר, מבחינה רפואית ורופאים הם גם אמונים על איתור וטיפול בילדים שהם נפגעי התעללות

הדס יחיעם:  הם מגיעים לפתחם של הרופאים במגוון תלונות

הדס יחיעם:  לפעמים הם באים אל הרופא לדבר, להגיד, להתלונן

הדס יחיעם:  הרופא גם צריך לדעת לזהות את זה כשזה לא נאמר, זה חלק מהעבודה שלו, ואני אתייחס גם לזה

הדס יחיעם:      אנחנו צריכים להכין פה איזושהי העברת מקל מסודרת

הדס יחיעם:  זאת אומרת, שכרגע, כל הטיפול המפוזר הזה, צריך לאט, לאט להתנקז לכדי מטריה אחת

הדס יחיעם:  ולאט, לאט, לא מיד, להחזיר את זה בחזרה למי שיטפל באנשים האלה בטווח הארוך

הדס יחיעם:  כי בטווח הארוך הם יחזרו לקופות החולים שלהם

אליהו דלל: למיטב ידיעתי, קופות החולים פתחו נציגויות, כמעט, בכל בתי המלון, וכמובן, במתקני הקליטה

אליהו דלל:  עוד פעם, לא כל קופות החולים, אבל תלוי באיזה מקומות, אבל עדיין ניתן, כמובן, מבחינת קופות החולים, הן אפילו יוזמות את זה

אליהו דלל:  מה שכן, אני שואל אותך, אנחנו מדברים פה על מוגנות עוד לפני שבעצם הנושא הזה קרה

אליהו דלל:  האם יש לך איזשהו רעיון מה לעשות? לפני שבעצם ילד נתקל בפגיעה כזאת או אחרת?      

הדס יחיעם: זה חלק מהעניין הזה גם הלפני, כי זה חלק מההסדרה, וגם פה חלק מהקופות יש נציגים שלהן בהתנדבות, חלק בשכר

הדס יחיעם:  חלק מהקופות מקבלות מבוטחים של כל מיני קופות

הדס יחיעם:  חלק מהקופות מקבלות רק את המבוטחים שלהן

הדס יחיעם:  זאת אומרת, צריך לעשות סדר בדבר הזה לטובת כולם, גם לטובת מה שאתה ציינת כרגע

הדס יחיעם:       לגבי המניעה

הדס יחיעם:  בחברה רפואית להגנת הילד יושבים, בעצם, חלק מהעבודה שלנו, היא הכשרה של צוותים רפואיים לזיהוי וטפול ודיווח על ילדים נפגעי התעללות

הדס יחיעם:  זה משהו שאנחנו עושים אותו בשגרה וברוטינה שלנו כל הזמן

הדס יחיעם:  ההכשרות האלה קיימות

הדס יחיעם:  הקורסים האלה קיימים

הדס יחיעם:  אנחנו מעבירים אותם

הדס יחיעם:  ואנחנו גם מוכנים להעביר אותם בהתנדבות, ולקבץ רופאי ילדים, לא רק רופאים, גם עובדים סוציאליים וצוותים סיעודיים

הדס יחיעם:  יש לנו קורס מובנה שמיועד לרב מקצועיות הזאת

הדס יחיעם:  הוא מודולרי, והוא קורס של יום

הדס יחיעם:  אנחנו מעבירים אותו ברוטינה

הדס יחיעם:  כבר דיברתי עם הקולגות שלי

הדס יחיעם:  אנחנו מוכנים לקבץ כל פעם כ-20 צוותים רפואיים כאלה ולהעביר להם את ההכשרה

הדס יחיעם:  איתור דגלים אדומים, זיהוי, ומה עושים כשמזהים ואיך מדווחים, ולמי מדווחים, ואיך מאתרים סימנים רכים לאותם מקרים אפורים שהזכרת

הדס יחיעם:       מה שעוד אני רוצה רק לגעת בו, שהוא שוב, יכול להיות שתייחסו אותו פחות למוגנות, אבל כשאני מדברת על מוגנות ועל טראומה משנית, אז אני מדברת בדיוק על הדברים האלה, וחלק ממזעור הטראומה המשנית צריך לחשוב ברמת מערכת הבריאות איך אנחנו מצמצמים מאוד את הביורוקרטיה למשפחות האלה – מקצרים תורים

הדס יחיעם:  מזניחים ומייתרים את הצורך בטפסים, בהתחייבויות

הדס יחיעם:  נותנים להם מענים אוטומטיים

הדס יחיעם:  בעצם מאפשרים, כי בתור חלק מהמוגנות של הדבר הזה, זה אנשים שהיו בתוך תהליכים של אבחון בעיות רפואיות, של בדיקות סקר, של טיפולים, והם כרגע בכלל לא ליד המרכז הרפואי שבו הם טופלו, והם בטח לא ליד הרופאים שלהם והכול נגדע

הדס יחיעם:  חלק מהעניין הזה, אם כבר מישהו מהאנשים האלה מצא תעצומות נפש להגיע, לדבר, להיות מטופל, לחזור למסלול הבריאותי שלו, הדבר האחרון שאנחנו רוצים, זה שהוא עכשיו ייתקל בעוד חומה שהיא חומה ביורוקרטית, כלכלית שתשבור אותו

אליהו דלל: תודה רבה

תמי סלע: שאלה בצד המעשי, את אומרת שיש לכם הצעה להעביר הכשרות

תמי סלע:  גם בעניין של לחבר קצוות פה, הפנית אותה לאיזה גורם ממשלתי, העברתם אותה? קיבלתם תגובה? זה הולך לקרות?     

הדס יחיעם: שני דברים

הדס יחיעם:  קודם כל, ההכשרות הן כבר קיימות ומועברות ברוטינה בתוך בתי החולים לצוותים של רופאי ילדים

הדס יחיעם:  הרבה מאוד רופאים כבר קיבלו גם מהצוותים שנמצאים שם, קיבלו פשוט בקונטקסט אחר, אבל ממש לפני הישיבה הזאת

הדס יחיעם:  אנחנו מתחברים לגופים אחרים שמשתפים איתנו פעולה שגם הפיצו הכשרות

תמי סלע: למי זה הועבר? כדי שנוכל לעקוב אחרי זה

הדס יחיעם: גם עניין ההכשרות הוא מאוד מבוזר

אליהו דלל: כן

אליהו דלל:  אבל הפנייה שלכם למי הועברה?     

הדס יחיעם: ממש לפני הישיבה למשרד הבריאות

אליהו דלל: תביאו העתק

אליהו דלל:  זה כל הסיפור

אליהו דלל:  תודה

אליהו דלל:       חברת הכנסת פנינה תמנו שאטה

אליהו דלל:  קודם כל, תודה רבה שהגעת

פנינה תמנו: תודה רבה לך על הדיון החשוב הזה, אדוני היושב-ראש, היום אנחנו מציינים את היום הבין-לאומי לזכויות הילד, הילדה

פנינה תמנו:  אני רואה את התמונות של 38 ילד וילדה שנמצאים בשבי, זה כמו שחרוט על הדסקיות, הלב שלנו שבוי איתם ביחד בעזה

פנינה תמנו:  מעבר לכאב ששוכן אצלנו בלב – 45 ימים חלפו, הייתי רוצה לזעוק, לשאול - איפה העולם? איפה האו"ם? שהילדים האלה, תינוקות, ילדים מתחת לגיל שנה, ילדות, תינוקות בלי הורים שרצחו את ההורים שלהם לעיניהם - איפה האו"ם? איפה ארגוני הבריאות? איפה הצלב האדום? איפה כולם? להזכיר להם למה אנחנו נמצאים בתוך המלחמה הזאת? הילדים האלה נחטפו על-ידי ארגון טרור מהאכזריים ביותר, ואנחנו, ישראל, צריכים להזכיר להם את זה, כי הם לא מסוגלים להסתכל עליהם

פנינה תמנו:       היום ראיתי סרטון של עובדת של הצלב האדום שמסירה תמונות של ילדים חטופים - לאן הגענו? לצערי, עם ישראל צריך כנראה להסתמך על עצמו, גם אם לא נוותר בזירה הבין-לאומית

פנינה תמנו:  אנחנו ביחד נצטרך לזעוק את זעקת האימהות, את זעקת האבות, כולל זעקה של הורים שהם לא איתנו, שנרצחו, שנאנסו

פנינה תמנו:  אחד הסיפורים הקשים, על שני אחים, שאחד בן 4, והאח עוד לא בן שנה - כפיר ואריאל, איזה עולם בלי הורים? באיזה עולם זה קורה? ואני רוצה לומר לכל משפחות החטופים שחלקן גם היו כאן בוועדה, שהלב שלנו איתכן, אבל לא רק בליבנו, גם במעשים שלנו, אנחנו נהיה איתכן

פנינה תמנו:  נעשה כל שביכולתנו חברות וחברי הכנסת יחד, כדי לדאוג שנראה את הילדים, את הנשים, את הקשישים, את הגברים, את החיילים, את החיילות כאן, בבית, בעזרת השם, במהרה

פנינה תמנו:       לעניין הנושא של המפונים והמפונות

פנינה תמנו:  ממש בצער קראתי את הנייר של המועצה הלאומית לשלום הילד שעושים עבודת קודש על פגיעות מיניות בזמן שהילדים האלה נמצאים במרכזים האלה, אסור לנו שזה יקרה, לא פגיעות מיניות, לא התעללויות נפשיות

פנינה תמנו:  צריכים לדאוג שיהיה פה מרחב בטוח

פנינה תמנו:  אם אני מדלגת על כל הפרטים, כי גם חברתי, חברת הכנסת קארין אלהרר, שעוסקת בזה שנים ארוכות, והיא בטח נגעה בחלק מהנושאים – תכלול

פנינה תמנו:  כשאנחנו מדברים על קיצור ביורוקרטיה, שעל טיפול נכון חייב להיות פה תכלול

פנינה תמנו:  לא מספיק שיש כאן מנהלת שיקום ותקומה על פני העתיד, אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים עכשיו את התכלול, וזה עדיין לא עובד

פנינה תמנו:  ורק על-ידי תכלול יהיה גם את המגוון של היכולת שלנו מה אנחנו מציעים למשפחות

פנינה תמנו:  מה אנחנו מציעים? יכול להיות שיש הרבה אלטרנטיבות חוץ מלהיות בבית מלון באילת

פנינה תמנו:  אגב, יש כאלה שיכולים להשתבץ לכפרי נופש, כפרי נוער, פנימיות, לא בהכרח

פנינה תמנו:  אני אומרת אבל איך אם אנחנו לא נדע לתכלל את הנושא הזה, כי יש פה משרדים שעובדים

פנינה תמנו:  אני יודעת שמשרד הרווחה עובדים מאוד קשה

פנינה תמנו:  אני יודעת שגם בריאות עובדים מאוד קשה

פנינה תמנו:  ועדיין, אם לא יהיה פה תכלול, אנחנו נצטרך לתת דין וחשבון ביום שאחרי

פנינה תמנו:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה רבה לחברת הכנסת פנינה תמנו

אליהו דלל:       חברת הכנסת מירב כהן

אליהו דלל:  בבקשה

מירב כהן: אגיד ממש בקצרה

מירב כהן:  קודם כל, באמת אי-אפשר להתעלם מהיום הבין-לאומי לזכויות הילד כשיש גופים בין-לאומיים שמתנהלים בשיא הצביעות כשחוטפים ילדים, תינוקות, בני פחות משנה, בני שלוש, בני ארבע שנמצאים עכשיו בעזה, והם לא יוצאים והם לא מוחים, ולא עושים כל מה שהם יכולים כדי לעצור את זה זאת צביעות

מירב כהן:  זה סכין בלב שלנו כי האמת, שלא ציפיתי שככה זה יהיה

מירב כהן:  ציפיתי שכולם התייצבו, ויגידו ששום נסיבות שבעולם לא מצדיקות קשיים כל כך נוראים

מירב כהן:  אני מקווה שנצליח להביא אותם במהרה אלינו

מירב כהן:      באשר לנושא הדיון, בקורונה קרה בדיוק אותו הדבר, ואנחנו לא לומדים כלום

מירב כהן:  במלוניות הקורונה, היה אונס, היו הטרדות מיניות, ושם הם היו לתקופות הרבה יותר קצרות

מירב כהן:  ביום הראשון שזה קרה, וסיירנו במלונות, אמרתי את זה לכל אנשי המקצוע, זה יקרה

מירב כהן:  ברור שעברנו איזשהו משבר, אבל יש שם הרבה מאוד בני נוער חסרי מעש, לא קמים בבוקר לשום דבר, שום דבר לא מחכה להם

מירב כהן:  ההורים לא במיטבם

מירב כהן:  אין שם סמכות הורית

מירב כהן:  מורכב

מירב כהן:  זה קרה בדיוק בקורונה, ופה יש פוטנציאל למשהו הרבה יותר חמור כמה שלא נעים להגיד את זה

מירב כהן:   עכשיו לך הכול מהכול ביחד

אליהו דלל: בקורונה גם לא היו ילדים קטנים

מירב כהן: הייתי מצפה שנפיק מזה לקחים, ולא הפקנו מזה לקחים

מירב כהן:  המצב במלונות רע מאוד גם עכשיו שישה שבועות אחרי

מירב כהן:  מיד אחרי האירוע בשבועות הראשונים הלכנו למלונות, היו בעיקר מתנדבים

מירב כהן:  הבנתי, לא אהבתי את זה, אבל אמרתי שבוע ראשון, מדינה, זו ספינה כבדה, קשה

מירב כהן:  שבוע שני שום דבר לא התקדם

מירב כהן:  אנחנו כבר לקראת חודשיים של אירוע ושום דבר לא התקדם עם יד על הלב, אז יש פה ושם כמה נציגות של משרדי ממשלה, אבל ברוב המקרים אין להם בכלל את הכלים לפתור את הבעיות שמציפים כי הם בדרגים מסוימים

מירב כהן:  אין עדיין מנהל אחד שמתכלל את כל הצרכים שבן אדם מבוגר, או ילדה שעברה אירוע, או מה שזה לא יהיה ניגש, הוא יודע לסגור לו את הפינה - אם זה מול ביטוח לאומי

מירב כהן:  מול משרד הבריאות

מירב כהן:  מול משרד הרווחה, אין את זה עדיין

מירב כהן:  וכל עוד לא יהיה באמת גורם מתכלל – אנחנו נמשיך לדרוך במקום

מירב כהן:  אמרו שאולי זה יהיה פיקוד העורף, זה לא כל כך מעניין מי עושה את זה

מירב כהן:  תבחרו אחד שיוביל

מירב כהן:  שיחליטו מי

מירב כהן:  אבל צריך לעשות את זה, והזמן עובר, התירוצים האלה כבר לא מתקבלים על הדעת

מירב כהן:  וקורים דברים נוראיים מתחת לפני השטח, מספיק להסתובב במלונות

מירב כהן:  כשאני יושבת בוועדות האלה, נציגי ממשלה מציגים תמונה מאוד יפה

מירב כהן:  כשאתה ניגש למלון, אתה שואל מישהי שחיה שם כבר חודשיים, תגידי, את יודעת מי נציגת משרד הרווחה פה? אם יש לך בעיה, את יודעת למי לגשת? איך קוראים לה את יודעת?      

פנינה תמנו: הרווחה, זו דווקא דוגמה לא כל כך נכונה, כי הרווחה נכנסת לכל המלונות

מירב כהן: אין לי תלונה על אף בן אדם כזה או אחר

מירב כהן:  כל האנשים שנמצאים שם הם אנשים טובים שבאים מתוך תחושת שליחות

מירב כהן:  אבל הם לא קבועים

מירב כהן:  זה לא שבא מישהו אחד קבוע, הוא כאן כל יום מהבוקר עד הערב כולם מכירים אותו

מירב כהן:  לאנשים אין מושג מי הכתובת, זו בעיה מבנית

מירב כהן:  זו לא בעיה פרסונלית של בן אדם כזה או אחר

מירב כהן:  זו בעיה מבנית

מירב כהן:  דרוש ניהול דחוף

קארין אלהרר: אבל גם הגורם המתכלל צריך להיות אדם שמוכשר לאירוע

אליהו דלל: מישהו ממשרד החינוך

תמי סלע: למשרד החינוך כי מנהלת של מפונים

אליהו דלל: בוודאי

אליהו דלל:  הם מנהלים בתי-ספר

קרן רוט איטח: - - -     

אליהו דלל: מישהו יכול לבדוק מה קורה עם המיקרופון? שומעים אותך, אבל יש כנראה זמזום במיקרופון

קרן רוט איטח: אני רוצה להודות לך יו"ר הוועדה על קיום הדיון בנושא הכול כך חשוב הזה

קרן רוט איטח:  גם אנחנו במערכת החינוך, שר החינוך יצא בקריאה לכל המנהלים, והיום הזה שצוין בסימן החטופים, בחינוך העל-יסודי נעשו פעילויות בהקשר לנושא החטופים

קרן רוט איטח:  בהקשר למוגנות, גם אנחנו היינו שותפים לניתוח של ההמלצות בנושא מוגנות

קרן רוט איטח:  אני רוצה לציין שכלל העבודה בתקופה הראשונה הייתה לייצר שיגרה לילדים על-ידי המפונים, לכל הילדים שחוו חוויות מאוד קשות והתפנו מהבתים שלהם

קרן רוט איטח:  הוקמו מסגרות חינוכיות, בעיקר העשייה בתוך המסגרות החינוכיות לחזק את החוסן

קרן רוט איטח:  לעזור להם לעבור את החוויות המאוד קשות

קרן רוט איטח:  אנחנו כרגע נמצאים בשלב של איוש משרות ייעוץ במרבית המרכזים החינוכיים בתוך המלונות

קרן רוט איטח:  קרוב ל-350

אליהו דלל: אני רוצה להתמקד

אליהו דלל:  מה עושה משרד החינוך במקומות קליטה, או בבתי מלון כאשר נמצאים שם ילדים במסגרת חינוכית כן או לא, אני מניח שרובם כן

אליהו דלל:  במקרים של אלימות פיזית או אלימות מינית, האם הילדים האלה יודעים לאן לפנות

אליהו דלל:  האם משרד החינוך מסביר למורים, או לכל מי שנמצא שם, נציגי משרד החינוך, מה בעצם אתם עושים או עשיתם?     

קארין אלהרר: אני אשמח לדעת אם רוב הצוות הוא צוות קבוע או מתנדבים

קארין אלהרר:  מי בכלל האנשים שם?     

אליהו דלל: השאלה נכונה

אליהו דלל:  העלינו אותה גם קודם

אליהו דלל:  היינו מאוד שמחים לקבל תשובות עבור זה

אליהו דלל:  האם משרד החינוך  בודק את האנשים שבאים במגע עם אותם ילדים, תלמידים מבחינתכם?      

קרן רוט איטח: אני רוצה לציין שמי שנמצא אחראי לפעילות עם הילדים הוא - - - מרכז חינוכי שהוקם במלונות, יש מנהל חינוכי שבעצם אחראי על הפעילות החינוכית עם הילדים

קרן רוט איטח:  אנחנו קולטים כל הזמן מורים וצוותי חינוך לעבודה במרכזי קליטה

קרן רוט איטח:  צריך להבין שזה דורש כוח אדם

קרן רוט איטח:  הוקמו מעל 300 מסגרות חינוך, זה לא משהו שנעשה ביום אחד, ובוודאי נעשה מאמץ מאוד אינטנסיבי כדי לעשות את הדבר הזה

קרן רוט איטח:  נעשית תהליך של בדיקה כמו - - - הוראה, לגבי מתנדבים, נעשה תהליך של בדיקה

קרן רוט איטח:  כרגע אנחנו נמצאים בתהליך של הקניית הנוהל של בדיקת הרישום הפלילי של המתנדבים

קארין אלהרר: הם נכנסו להתנדבות לפני הבדיקה, לא הבנתי? נו, אז מה? זה לא רציני

קרן רוט איטח: אנחנו נמצאים בתהליכים של בדיקה

אליהו דלל: האמת היא שאני לא יודע אם לצחוק או לבכות

אליהו דלל:  אני פשוט רוצה להבין

אליהו דלל:  באמת, אני מנסה לחדד את הדברים, ואני רוצה שתבינו היכן הבעיה

אליהו דלל:  אנחנו מקיימים כרגע דיון בנושא של מוגנות

אליהו דלל:  ישנו חוק שאומר שבכל מתקן, בכל דבר, אפילו מורה שנקלט לבית הספר, אנחנו לא מכניסים אותו לבית הספר כדי שילמד

אליהו דלל:  לפני זה, מבקשים ממנו תעודת יושר

אליהו דלל:  מבקשים לדעת מה העבר שלו, ואחר-כך הוא נכנס

אליהו דלל:  על אחת כמה וכמה מתנדבים, כי מתנדבים זה עולם אחר לגמרי – הוא לא רוצה לקבל שכר, לא שום דבר

אליהו דלל:  אנחנו פותחים בפניו את הדלת, הוא מתנדב

אליהו דלל:  מה שנקרא על-הכיפאק

אליהו דלל:  ואם שם לא בדקתם, זה מאוד חמור

אליהו דלל:  אני חושב שאתם צריכים היום מידי לבדוק את אותם מתנדבים, כי רק כך אנחנו נוכל להגן על הילדים

אליהו דלל:  המצב האידיאלי היה שכל המשפחות יחזרו לבתים שלהן וליישובים שלהן

אליהו דלל:  לצערי, זה לא ניתן, אולי רק בחלק מהמקומות, כי זה יהיה קשה מאוד

אליהו דלל:  יש כאלה שהבתים שלהם הרוסים ושרופים ומה לא

אליהו דלל:  בצפון בכלל יש לנו עדיין את המלחמה, ולא בטוח שנוכל להחזיר

אליהו דלל:  אז אין ספק שהמטרה שלנו בסוף זה להחזיר כמה שיותר, וזה הדבר הכי נכון לעשות

אליהו דלל:  אנחנו גם נרשום את זה שאנחנו מבקשים ממשרד החינוך או משרדי הממשלה, איפה שניתן להחזיר, ומי שרוצה לחזור שיחזור

אליהו דלל:  אבל במצב הנוכחי, אתם חייבים לבדוק את המורים החליפיים

אליהו דלל:  את המתנדבים שלכם

אליהו דלל:  זאת אומרת, כל אחד שבא במגע עם ילדים, חייבים לדעת מיהו

אליהו דלל:  לדעת את השם שלו

אליהו דלל:  מה העבר שלו, כי זו בדיוק הבעיה

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, זה החוק

אליהו דלל: זה מה שאמרתי

אליהו דלל:  זה החוק וצריך ליישם אותו

אליהו דלל:  זה נכון שאנחנו נמצאים במצב  שהוא לא נורמלי

אליהו דלל:  אבל דווקא במצב הלא נורמלי, אנחנו צריכים לאכוף את החוק

אליהו דלל:  כי במצב הזה למי שבעצם יש לו איזושהי הפרעה הוא ינצל את זה דווקא במצב הזה

תמי סלע: רק להעיר, נראה לי שזה למשל אחד המקומות שהידיעה מי הגורם האחראי מאוד חשובה

תמי סלע:  כי לפעמים באים מתנדבים – זה לא כמו בבית ספר שבאים וברור שזה תחת חינוך

תמי סלע:  פה אפשר להגיד שזה תחת רווחה

תמי סלע:  אפשר להגיד שזה תחת חינוך

תמי סלע:  אפשר להגיד שזה תחת תיירות, כי הם באים למלון ועושים איזו פעילות הפגה אחר-הצהריים

תמי סלע:  ואם אין מישהו שהוא הגורם שאחראי לדבר הזה, ולהפעיל את החוק, החוק קיים גם על מתנדבים

תמי סלע:  כל מי שבא במגע עם ילדים, כולל מתנדבים בפעילות מכל סוג שהוא, חייב שיהיה לו אישור מהמשטרה שהוא לא מורשע בעבירות מין

תמי סלע:  צריך לדעת מי אחראי לקיים את החוק

ורד וינדמן: אם יש מעל 50 מתנדבים, או עובדים, אז למשטרה יש נוהל מקוצר, מהיר שאפשר להעביר את הרשימות ואפשר לבדוק במהירות, לכן, זה אפשרי אם יהיה גורם אחד שיקבל על עצמו לאסוף את כולם

ורד וינדמן:  זאת אחת ההצעות

קרן רוט איטח: למתנדב שמגיע לפעילות אחר-הצהריים זה מאוד בעייתי לקבל איזושהי בדיקה

קארין אלהרר: לא מדובר על זה

קרן רוט איטח: לגבי עובדי הוראה, זה נעשה בנוהל

קרן רוט איטח:  לגבי מתנדבים, כרגע אנחנו עובדים על זה, וזה גם כן ייעשה

קרן רוט איטח:  בסופו של דבר מצוקתם של הילדים עומדת לנגד עינינו

קרן רוט איטח:  אף אחד חלילה לא חושב שבריאות הילדים לא חשובה לנו

אליהו דלל: מתי נוכל לדעת האם ביצעתם בדיקה, או מבצעים בדיקה, ואם כן, נמצאו איזשהם ממצאים? את אמרת שאתם מבצעים כרגע איזושהי בדיקה וכך הלאה

אליהו דלל:  אני שואל מתי אפשר לקבל מכם? אתם עשיתם או תעשו בדיקה כזו? האם מיציתם אותה? מתי אפשר לקבל את זה או נתון כזה?     

קרן רוט איטח: תוך שבוע, עשרה ימים

אליהו דלל: עשרה ימים אנשים יחזרו הביתה

אליהו דלל:  זה צריך להיות מידי

קרן רוט איטח: מדובר בהרבה מאוד אנשים

קרן רוט איטח:  אנחנו נעשו את המיטב כדי שהדברים ייעשו

קרן רוט איטח:  הדבר הנוסף לגבי הכשרות של צוותים, גם את זה אנחנו עובדים לתת כלים לגבי אלימות, שימוש בחומרים סמים ואלכוהול, אנחנו עושים הכשרות ליועצות בליווי של מערך הדרכה ליועצות על מנת לסייע להן לתת מענים הכי מדויקים הכי נכונים, גם ברמה של מניעה, וגם ברמה של התערבות

קרן רוט איטח:  ולציין שמשרד החינוך יחד עם משרדי ממשלה נוספים הקימו מתחמי נוער גם בים המלח, וגם באילת, במטרה לאפשר מרחבים מוגנים לבני הנוער שהרבה פעמים בשעות הלילה והערב הם חסרי מעש וחסרי עניין, וליצור מרחבים מוגנים שבהם נוכחים מבוגרים שיכולים לקיים איתם שיח, לאתר מוקדים של קושי ומצוקה ולאפשר גורמי טיפול

יעל שרר: הם הקימו את המרחבים המוגנים האלה, והכניסו אליהם מתנדבים שלא עברו בדיקה על עבירות מין

קרן רוט איטח: באופן ספציפי יש נהלים

אליהו דלל: ברור שיש נהלים

אליהו דלל:  אבל השאלה האם אותם מתנדבים נבדקו, אותם מבוגרים, לא רק מתנדבים לפני שהם נכנסו לאותם מסגרות?      

קרן רוט איטח: מי שמפעיל זה רכזי נוער, זה רכזים שעובדים עם הרשויות המקומיות באילת

אליהו דלל: זה בדיוק מה שאנחנו שואלים

אליהו דלל:  אנחנו נעביר את זה עכשיו לרשות המקומית, והרשות המקומית תגיד זה משרד החינוך

אליהו דלל:  משרד החינוך אומר שזו הרשות והכול נופל באמצע

אליהו דלל:  זו בדיוק הנקודה

אליהו דלל:  אני חושב שאתם, כמשרד חינוך, מי שהקים את המסגרות האלה הוא צריך להיות אחראי בנקודה הזאת

אליהו דלל:       נשמע את משרד הרווחה והביטחון החברתי

אליהו דלל:  בבקשה

חוה לוי: גם אני רוצה לפתוח ולהודות לך גם על הדיון ועל הדברים המאוד חשובים שאמרו חברי הכנסת

חוה לוי:  העיתוי לא יכול היה להיות יותר מדויק לדבר הזה

חוה לוי:  אני אתייחס קצת לדברים של משרד הרווחה ברשותך

חוה לוי:  משרד הרווחה כדי להשלים את הדברים החסרים שאנחנו גם לומדים ממה שקורה במלונות, קודם כל חשוב להגיד שמשרד הרווחה שולח עובדים סוציאליים גם מהמשרד, גם מהרשויות המקומיות כדי לתגבר -      

אליהו דלל: סליחה, אני באמת מפרגן, כי אני ביקרתי במלונות, והרבה מאוד מקומות, אני רוצה לפרגן שהרשויות המקומיות ואגף הרווחה ברשויות המקומיות, ומשרד הרווחה וקופת חולים, וכל המשרדים, הנציגים שלהם בשטח עושים עבודה נפלאה אפשר להגיד יום וליה, אבל זה עדיין לא מוריד ממה שאנחנו מדברים פה מבחינת תכלול, אחראיות, וליצור באמת את המצב של לעבוד על-פי הנהלים והחוקים

חוה לוי: לגמרי

חוה לוי:  אנחנו לא שוקטים על השמרים בעניין הזה

חוה לוי:  בגלל שיש כאן הרבה מה חסר, אז כדאי גם להגיד את מה שיש

חוה לוי:  אנחנו באמת נמצאים שם, ונמצאים שם כל עובדי המשרד שיכולים

חוה לוי:  יש מלונות על פני כל מדינת ישראל, אז אנחנו נמצאים שם

חוה לוי:  הרשויות המקומיות נמצאות שם ומתגברים ככל שאפשר ואיפה שצריך, ולא חשוב, אגב, התפקידים

חוה לוי:  יש יועצות משפטיות בחלק מהמלונות, כמובן, עובדים סוציאליים שנמצאים בפריסה ארצית

חוה לוי:  מהמקום של החוסר, המשרד הבין שאומנם משרד החינוך הקים את מתחמי החינוך בתוך מתקני הפינוי, אבל יש צורך בחינוך בלתי פורמלי

חוה לוי:  וכתוצאה מזה בהליך מאוד מזורז התחלנו בהקמה של מועדוניות לתוך המלונות

חוה לוי:  כבר בתוך שבוע הוקמו 20 מלונות

חוה לוי:  כדי להשלים את השירותים החסרים, משרד הרווחה בהליך מאוד מזורז התחיל להקים מועדוניות למלונות

חוה לוי:  כבר הוקמו 20 מועדוניות, ומרכזי טיפול למשפחות וילדים כדי להחזיק את המורכבות הזאת שמה שיש שם בציר הלחץ שיש בתוך המלונות

חוה לוי:  היעד הוא להקים 70 מועדוניות, זה לא מתבסס על עובדים מתנדבים

חוה לוי:  המשרד יצא בהתקשרות עם שלוש חברות שיש להן ניסיון מקצועי בהקמת מועדוניות מהסוג הזה

חוה לוי:  ועל-פי הכללים הם חייבים להעמיד עובדים שאחרי שנבדקו ואחרי שנמצאו מתאימים

חוה לוי:  אני אגיד שחלק מהעיכוב לפתוח את כל המועדוניות כמו שרצינו זה העסקה של כוח אדם

חוה לוי:  אני מקווה שכן נצליח להשלים את זה במהירות הרבה יותר גדולה בעניין הזה

חוה לוי:       במקביל, המשרד פרסם תדריכים לעובדים במלונות

חוה לוי:  גם העמדנו במסגרת ההנחיות עובדים סוציאליים מחוזיים לפי חוק הנוער שייתנו גיבוי לדיווחים שמגיעים מהמלונות, כי ברור לנו שאם עובדת מקריית שמונה התפנתה עם משפחתה לאילת, אז מישהו צריך לעזור לה בעניין הזה

חוה לוי:  עשינו רישות של העובדים הסוציאליים המחוזיים מסביב למלונות על מנת שדיווחים שמגיעים, יגיעו תמיד לכתובת שתוכל לייעץ בעניין הזה, ותוכל להפנות, כולל עובדים מרשויות שלא נמצאים כרגע במקומות, או שפונו או שהתפנו אליהם שהתנדבו לשרת את המלונות לטובת החברים שלהם שכרגע עסוקים במשימות אחרות

חוה לוי:  צירפנו לעובדים את מה שאנחנו בדרך כלל לא עושים, מין כללי אצבע של למה צריך לב

חוה לוי:  אז בכל זאת עשינו את זה הפעם כי אנחנו יודעים שחלק מהעובדים הסוציאליים שנמצאים, כולל עובדי המשרד

חוה לוי:  תחום המומחיות שלהם לא ילדים, אז כן היה לנו חשוב לצייד אותם בידע

חוה לוי:  דבר נוסף שאנחנו מבינים, צריך לזכור שילדים נמצאים במלונות עם ההורים שלהם

חוה לוי:  הם לא נמצאים בשונה ממלונית קורונה שניתנה קודם כדוגמה שהיו שם ילדים ללא המשפחה

חוה לוי:  כאן ילדים נמצאים עם המשפחות שלהם

חוה לוי:  הורים בדרך כלל הם הורים טובים שיודעים לשמור על הילדים שלהם

קארין אלהרר: לא

קארין אלהרר:  ההורים נמצאים בסיטואציה קשה

חוה לוי: אני מודעת לדבר הזה, ועדיין רוב ההורים שומרים על הילדים שלהם

אליהו דלל: דווקא במקרים האלה יכולה להיות גם בתוך המשפחה, גם חס וחלילה אלימות פיזית גופנית, וגם התעללות מינית

חוה לוי: בדיוק לזה רציתי להגיע

חוה לוי:  ילדים נמצאים עם ההורים שלהם, ורוב ההורים הם הורים מיטיבים ודואגים לשלומם של הילדים שלהם, ובכל זאת, המשרד כתב תדריך שאפשר יהיה להשתמש בו גם לטובתם של הורים שהרבה פעמים אתה בתמימות מסוימת לא מאמין שהילדים שלך יכולים להיפגע

חוה לוי:  אנחנו כן עסוקים בפגיעות

קארין אלהרר: הם מעבירים את התדריך הזה?      

חוה לוי: אנחנו ניסחנו אותו, ויצאה הוראת מנכ"ל גנרית, היא בעצם לא גנרית

חוה לוי:  היא כן ניסתה להכניס את כל התחומים שהמשרד עסוק בהם בהגנה ובמוגנות גם לגבי קשישים, גם לגבי אנשים עם מוגבלות וגם לגבי ילדים, והכנסנו שם את כל העקרונות פנימה

מירב כהן: אתם מעבירים סדנאות או הרצאות שם?      

חוה לוי: לא

חוה לוי:  אנחנו העברנו את זה כמסמכים כתובים לעובדי המשרד, ולשירותי הרווחה ברשויות המקומיות

מירב כהן: לא ייצא מזה כלום

אליהו דלל: מה ששואלת בעצם חברת הכנסת מירב כהן, האם זה מגיע לשטח?     

קארין אלהרר: יש לקוות

חוה לוי: אני מנסה להיות מאוד לא צינית לדבר הזה, כי יש שם עובדים

חוה לוי:  נכון, אנחנו מודעים לזה שלא כולם פנויים לקריאה, לכן דיברתי על כללי אצבע, אנחנו לא עושים את זה בדרך כלל, פשוט כדי לסמן כמה דברים שהאבנים הגדולות ישימו לב אליהם

חוה לוי:  יש עובדים שמתווכים את הדברים האלה, כי נמצאים שם עובדי המשרד שלנו שמכירים את התחומים

חוה לוי:  לא סתם דיברתי קודם על זה שהעובדים הסוציאליים המחוזיים התגייסו לעניין הזה

חוה לוי:  בדרך כלל הם לא מטפלים במקרים פרטניים הם גורם פיקוח, אז אנחנו מנסים להשתמש בכל כוח האדם שלנו

מירב כהן: הם במלון גם ככה, ויש להם מלא זמן פנוי

מירב כהן:  מה הבעיה להכניס אותם רגע לאיזה אולם לתת הרצאה

מירב כהן:  אנחנו רוצים לתת לכם כלים שישמשו אתכם היום וגם בהמשך

מירב כהן:  על נורות אדומות שצריכות - - -      

חוה לוי: איפה שאפשר זה נעשה

חוה לוי:  צריך לזכור שיש מלונות, בחלקם במלונות הקטנים יותר פשוט לעשות את זה וזה נעשה

חוה לוי:  יש מלונות ענקיים עם אלפי אנשים שנמצאים בתוכם זה קצת יותר מורכב

חוה לוי:  אנחנו עושים כמיטב יכולתנו

מירב כהן: אני מבטיחה לך דבר אחד, אם תשלחו מסמך לעובדי משרד הרווחה, זה יישאר כמסמך אצל עובדי משרד הרווחה, כי בסוף הצריכה של האנשים בשטח, תני להם כלים להתמודדות כי את לא יכולה להיות בכל מקום בכל רגע נתון

חוה לוי: תודה על ההערה, אנחנו לא מצפים מכל אחד לדעת ולהחזיק את כל הידע

חוה לוי:  העמדנו את הגורמים המקצועיים כייעוץ לדבר הזה כדי שאיפה נדלקת נורה אדומה יידעו עם מי להתייעץ

חוה לוי:  אנחנו רואים את הנתונים הם לא במספרים מאוד גדולים

חוה לוי:  אבל יש למעלה די הרבה עשרות של מקרים שפנו לעובדים הסוציאליים וביקשו להתייעץ איתם, אל העובדים הסוציאליים המחוזיים

מירב כהן: אני חושבת שבצד המניעה, לפני שקרה אסון והן צריכות לבוא לבדוק, לא אחרי האונס, לפניו, אם יתנו כלים של מודעות להורים וגם לבני הנוער עכשיו זה יכול ממש לעזור במניעה

חוה לוי: מצוין

חוה לוי:  זה בדיוק שני הערוצים שאנחנו מדברים עליהם

חוה לוי:  יש גם עובדת משרד הרווחה שעוסקת בתחום הנוער שנשמח אם אפשר יהיה להעלות אותה לזום

חוה לוי:  אגיד שלעניין המתנדבים, המשרד בכל השירותים שהוא מפעיל באמצעות מתנדבים, פועלים על-פי הכללים, כולל הבדיקה המקוצרת על מנת להבטיח שלא ייכנסו מתנדבים שהם לא נבדקו לפני כן

אליהו דלל: תודה חוה

אליהו דלל:       אני רק רוצה לציין פה, עלה פה רעיון, אולי איזשהו סרטון שיועבר להורים, לנוער, שתהיה מודעות

אליהו דלל:  איזשהו משהו של כמה שניות

אליהו דלל:  אני חייב לומר שהדיון הזה לפני שהוא עלה פה, אם לא היו פונים אליי, לא בטוח שהייתי עושה אותו

אליהו דלל:  אני חייב לומר, לא כל התורה אצלי

אליהו דלל:  לא כל המחשבה אצלי

אליהו דלל:  לכן, אני שמח לפעמים כשפונים אליי

אליהו דלל:  מסבים את תשומת ליבי למשהו, ואני מפרגן על כך

אליהו דלל:  אני חושב שכמה שאנחנו יודעים להעביר איזשהו מסר לכל מי שמגיע לבית מלון, הלא הוא חותם על איזשהו מסמך

אליהו דלל:  להעביר אליו איזשהו סרט דרך הטלוויזיה של תוך המלון עצמו

אליהו דלל:  אתה מגיע למלון, פותח טלוויזיה, הוא מראה לך את כל מה שיש שם

אליהו דלל:  את כל המתקנים, האוכל

אליהו דלל:  איזשהו משהו שיעבור דרככם להורים ולילדים זה שווה הרבה

חוה לוי: רק אגיד שעשינו סרטון, עכשיו ממש עובדים עליו

חוה לוי:  לדעתי, אמור להתפרסם היום מחר

חוה לוי:  אפשר יהיה גם בזה להשתמש

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  ממשרד הרווחה

הודיה כהן: חוה אמרה את רוב הדברים

הודיה כהן:  אני באמת אגיד שלכל מה שקשור למתנדבים שלנו, וגם עובדים סוציאליים שאנחנו מגייסים ככל האפשר, כי השתמשנו בעובדים הקיימים שלאט, לאט צריכים לחזור גם למטלות השוטפות כמו קציני מבחן למשל בהליכים פליליים

הודיה כהן:  גייסנו גם עובדים סוציאליים בשנה שלישית כדי לעשות הכשרה מעשית, אז באמת הסיפור של בדיקה של לפי חוק מניעת העסקה נעשית

הודיה כהן:  גם לגבי המתנדבים של יחידות של האיתור של נוער בסיכון, שזה אני באמת ארצה שתאפשרו לויקי שרזמן מהמשרד שלנו להגיד כמה מלים בזום

הודיה כהן:  זה כמובן לא סותר את הצורך לתכלל כמו שאמרה מיכל גולד, והנושא יעלה בוועדת מנכ"לים

הודיה כהן:  אנחנו צריכים לזכור עם כל זה שבסופו של דבר, עם כל הניסיון שלנו לשלוט, בסוף, חלילה, הפגיעה יכולה גם מאנשים שמתגוררים במלון, זאת אומרת, זה לא רק מהמתנדבים

הודיה כהן:  ולכן הסיפור הזה של הסיטואציה היא לא סיטואציה רגילה של חוק מניעת העסקה --- ילדים, אנחנו משפחות שלמות שנמצאות במלונות

ויקי שרזמן: אני מנהלת שירות נוער וצעירים, אגף בכיר קהילה, מינהל שלם

ויקי שרזמן:       גם אני מודה להכוונת זרקור לנושא הזה, חשוב ביותר

ויקי שרזמן:  מה שרציתי זה בעצם לשתף אתכם במענים שהקמנו לטובת הנושא הזה

ויקי שרזמן:  יש לנו שני סוגי מרחבי איתור, שאחד מהם הוא רחב, והוא עבור מקבץ של מלונות

ויקי שרזמן:  ויש מלונות שאנחנו מהשטח יודעים שקיימות שם יותר בעיות, והקמנו במלון עצמו מרחב איתור

ויקי שרזמן:  בתוך המרחבים האלה, בימים אלה ממש, אנחנו עוסקים בנושא המוגנות בשני כיוונים

ויקי שרזמן:  אחד, להכניס הדרכה לצוותים שנמצאים במרחבי האיתור

ויקי שרזמן:  בנושא של אורות אדומים, איפה לחוש נוער שנתון סיכון, חס וחלילה אם מישהו כבר נפגע ולאתר אותו, ויהיו להם הכלים כבר לדעת בעצם איך לטפל בנושא ולהעביר את זה הלאה לטיפול של עובדים סוציאליים שמומחים בנושא

ויקי שרזמן:       החלק השני, הוא ממש להכניס לתוך המרחבים האלה, שצריך להבין זה מרחבים שבעצם נפתחים בשעות שאנחנו יודעים שהנוער בהם, לכן זה פתוח מהשעה שמונה עד שתיים בבוקר

ויקי שרזמן:  אנחנו יודעים שהנוער ישן עד שעות הצהריים המאוחרות, ולכן הכול מותאם לדבר הזה

ויקי שרזמן:  אנחנו במקומות האלה מכינים סדנאות לנוער, והדיבור על מיניות בריאה שהנושא הוא מניעה

ויקי שרזמן:  כמובן שברגע שנוצרים קשרים עם גורמי האיתור בתוך המרחבים האלה, הקשר הוא לא פורמלי, הוא בגובה העיניים

ויקי שרזמן:  ברגע שנוצר קשר של אימון, הם כמובן גם משתפים את הגורמים שנמצאים במרחבים האלה

ויקי שרזמן:       דבר נוסף שהקמנו בקוו 118, אנחנו שמנו שם עובדים סוציאליים מומחים לנוער

ויקי שרזמן:  אפשר להתקשר, ואפשר גם להתכתב בוואטס, וחלק מהעניין הוא גם לאפשר לנוער הזה בצורה די אנונימית למסור, להתייעץ על מקרים שונים שקורים

ויקי שרזמן:  יש בני נוער שצפונים בחדרים, ולכן, אנחנו נותנים להם חונכים אישיים, לכן החונכים האלה יכולים גם לאתר אותם בחדרים אם ההורים מדברים עם מנהל תחום הרווחה של המלון, וחונך כזה יכול להגיע לחדרים וליצור קשר של אמון ושיח

תמי סלע: רציתי לשאול האם יש בדיקה יזומה זה בעצם לכל הגורמים של משרד הרווחה, כלומר, מול כל משפחה שמגיעה למקומות האלה, או שמחכים שהן יפנו אם יש איזו בעיה

תמי סלע:  האם יש בדיקה יזומה של שלומם בהקשרים השונים שרלבנטיים?     

חוה לוי: עיקר העבודה של העובדים הסוציאליים במלונות זה הדבר הזה

חוה לוי:  אנחנו לא נמצאים שם כדי לחפש את הפגיעות, אלא באמת יותר לעשות עבודה טיפולית

חוה לוי:  להיות שם עבורם

חוה לוי:  לתת להם מענים

חוה לוי:  זה עיקר העבודה

חוה לוי:  חוץ מזה יש גם את העבודה לאיתור ולתת מענים לאיפה שיש חשד לפגיעה בילדים

אליהו דלל: נמצא פה מישהו ממשרד הבריאות

עפרה אוסטין שיפריס: אני מצטרפת לתודה לדיון הזה

עפרה אוסטין שיפריס:  אנחנו עוסקים במוגנות גם בשיגרה

עפרה אוסטין שיפריס:  אני חושבת שזה נכון לגבי כל היושבים כאן, ולכן, היה לנו מאוד חשוב להצטרף לפורום שולחן עגול בין מגזרי שעסק בכתיבת קווים מנחים למוגנות במתקני הקליטה

עפרה אוסטין שיפריס:  בעיניי משרד הבריאות מוגנות מתייחסת גם להיבטים של בטיחות

עפרה אוסטין שיפריס:  יש לנו את התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים ונוער שמטעמים נערכה פנייה גם להתאחדות המלונות כדי ששם יוקרו סרטים והדרכות בנושא של מניעת תאונות, כשהכוונה שם היא להיפגעות בלתי מכוונת

עפרה אוסטין שיפריס:  יהיה פלייר שיחולק שם להורים, והדרכות והסברה ככל האפשר

עפרה אוסטין שיפריס:       אני רוצה להתעכב רגע על הנושא של הבטיחות

עפרה אוסטין שיפריס:  במלון שביקרתי בו נכנס מישהו טוב לב עם כוונות טובות וחילק שקיות במבה לילדים

עפרה אוסטין שיפריס:  זה אירוע שלא היה עובר בשום גן ילדים על רקע של אלרגיות לבוטנים וכן הלאה

עפרה אוסטין שיפריס:  הסיטואציה במלון באמת יוצרת מצבים שאין להורים שליטה, עם כל הרצון הטוב, הורים מסורים ומתפקדים ככל האפשר, יש שם תנועה בלתי פוסקת של אנשים

עפרה אוסטין שיפריס:  במלונות הקורונה, שגם שם חוו אירועים מסוימים, היה לנו את פיקוד העורף שאבטח את הכניסה למתקנים, ולא נכנס אדם בלי שנבדק

עפרה אוסטין שיפריס:  כאן אני מצטרף לקול הכללי, אין לנו זהות ברורה של מי אחראי לאותה אבטחה

עפרה אוסטין שיפריס:  ולכן, ככל האפשר בתחום של מענים בריאותיים בכיסוי של משרד הבריאות כולל גם אחריות של בריאות הציבור שנמצאות באופן קבוע במלונות, גם נציגי קופות החולים שבאים ונותנים מענים רפואיים לפי הצורך תוך תיאום בין הקופות

עפרה אוסטין שיפריס:  גם כיסוי פסיכיאטרי, ישנה חלוקה ארצית של בתי חולים פסיכיאטרים שצוותים שלהם מגיעים למלונות על-פי האזור הגיאוגרפי

עפרה אוסטין שיפריס:  כל אלה שותפים לתפיסה של מוגנות, וגם דאגתי להעביר את הקווים המנחים שפרסמנו ללשכות הבריאות המחוזיות כדי שהדברים יעברו הלאה

עפרה אוסטין שיפריס:       שוב, כדי שתהיה חלוקה ברורה של התפקידים, כולל ממוני מוגנות, שזה משהו שאנחנו נשמח שיקרה, אנחנו צריכים לדעת מי ממנה את אותו ממונה מוגנות

עפרה אוסטין שיפריס:  ביחס למתנדבים בתחום מקצועות הבריאות, קיים נוהל

עפרה אוסטין שיפריס:  אני מאמינה שקיבלתם אותו, ואם לא, אז יש לי כאן עותק שבו מחויבים המתנדבים לתת אישור לבדיקת הרישום הפלילי לפי חוק

עפרה אוסטין שיפריס:  יש לנו כאן בזום נציגה של חמ"ל מתנדבים של משרד הבריאות שתוכל להעמיק יותר בנושא הזה

עפרה אוסטין שיפריס:  במקביל, אני עובדת בשיתוף תוכנית 360 לילדים ונוער בסיכון, כדי לאפשר פלטפורמה ממוחשבת של כלי שכבר קיים במלונות עבור אנשי המקצוע שנמצאים שם, ונועד באמת לאפשר איתור וצרכים של ילדים ונוער בסיכון

עפרה אוסטין שיפריס:  אנחנו נשמח לכל שיתוף פעולה

אליהו דלל: מי לדעתך צריך למנות את ממונה מוגנות?      

עפרה אוסטין שיפריס: זו הזדמנות לפרגן למשרד הרווחה שעשה עבודה נהדרת, וראיתי את זה מקרוב, באמת, באמצעות פרסום חוזר מנכ"ל להבטחת מוגנות חסרי ישע וקטינים

עפרה אוסטין שיפריס:  אני חושבת שזה כמובן צריך לעבור הסכמה בין-משרדית בפורומים המתאימים, אבל יש לנו כאן עובדים שהם נהדרים והם נמצאים בשטח באופן קבוע, ויחסית מזוהים יותר עם פחות תחלופה לעומת גורמים אחרים

אליהו דלל: בבקשה, משרד התיירות

יעל גרמן: צהריים טובים

יעל גרמן:  יש לכם איזשהן שאלות נקודתיות?     

אליהו דלל: אנחנו רוצים לשמוע מה קורה בבתי המלון

אליהו דלל:  ואם יש איזושהי מוגנות גם מבחינת מתנדבים

אליהו דלל:  האם יש איזשהו משהו שההורים מקבלים, האורחים, אתם בודקים

אליהו דלל:  שמעתם כל מה שנאמר

יעל גרמן: אני אתן קצת רקע ממש קצר

יעל גרמן:  המשרד, לא הרבה יודעים, הפך להיות גוף ביצועי בחודש וחצי האחרון, אין תיירות

אליהו דלל: אני הייתי בחמ"ל של משרד התיירות בבית התעשייה בתל-אביב

יעל גרמן: יש לי מאות שעות חמ"ל

יעל גרמן:  כמו שכולם יודעים אין תיירות לא נכנסת, ולא תיירות פנים

יעל גרמן:  ולכן המשרד ביחד עם היתכנות המלונות, ובאמת, החמ"ל יש בהתאחדות עד לפני שבועיים

יעל גרמן:  הקים מערך שבחמ"ל הטלפוני מפנה את תושבי קריית שמונה, ואנחנו עושים את זה מכמה ימים לאחר פרוץ המלחמה

יעל גרמן:  ובנוסף לחמ"ל הטלפוני שפעל 24/7 עכשיו

אליהו דלל: 	תתייחסי למוגנות

אליהו דלל:  את העבודה אני מכיר, תאמיני לי

יעל גרמן: אני אגיד שבנוסף לחמ"ל, יש 10 אנשי קשר שעובדים ישירות מול המועצות המקומיות בצפון ובדרום

יעל גרמן:  אני יכולה לדבר מהניסיון שלי, אני אשת הקשר של מטולה ומרום גליל

יעל גרמן:  המוגנות נכנסת בתוך המעטפת של השרות שאנחנו נותנים למועצות המקומיות

יעל גרמן:  אני עובדת ישירות מול הקב"טיות בשתי המועצות, ועולים צרכים שהם גם הצרכים שהם רלבנטיים לוועדה אבל גם לא

יעל גרמן:  אם זה איחוד משפחות, או איחוד קהילות

יעל גרמן:  למשל, בשבוע שעבר העברנו את מטולה 120 חדרים מכמה מלונות מאזור טבריה למלון אחד

אליהו דלל: הכול בסדר

אליהו דלל:  הבנו

אליהו דלל:  אני שואל מה אתם עושים כדי שילדים יהיו מוגנים במלונות

אליהו דלל:  אם אתם לא עושים תגידו

אליהו דלל:  אני רוצה רק להבין

יעל גרמן: הצרכים האלה בעיקר עולים מהשטח

אליהו דלל: יש דברים שהם לפי חוק

אליהו דלל:  לדוגמה, העובדים של בתי המלון, האם כולם נבדקו?     

יעל גרמן: זה אני לא יודעת

אליהו דלל: אז יפה, אם יש להם רישום פלילי, אם יש להם איזשהו משהו שקשור לפגיעה מינית כזאת או אחרת

אליהו דלל:  אני שמח על הכנות שלך

אליהו דלל:  אני מבקש ממך לדאוג שמשרד התיירות והתאחדות בתי המלון, יפנו לבתי המלון ויגידו להם – אנא תפעלו לפי החוק, הכי פשוט, לבדוק את העובדים שלהם

אליהו דלל:  את הרישום שלהם

אליהו דלל:  האבטחה

תמי סלע: יש טענות שכל אחד נכנס

אליהו דלל: כל אחד שנכנס לבית מלון לפני האירוע, היו אומרים לי – מי אתה, מה אתה, איזה חדר

אליהו דלל:  היום הכול פרוץ

יעל גרמן: אלה שני הדברים שעלו, ורשמתי אותם לעצמי

יעל גרמן:  אני אבדוק עם ההנהלה שלי מה ניתן לעשות בנושא

תמי סלע: וגם הנקודה של ממונה הטרדה מינית בבתי מלון, והאם הם נכנסו לאיזשהו תפקיד קצת יותר רחב על רקע האוכלוסייה שנמצאת בבתי המלון?     

אליהו דלל: אז אולי באמת תרשמי את זה

אליהו דלל:  כי בכל מלון יש בעצם ממונה לפגיעה מינית כזה או אחר, אותו ממונה יכול לקחת גם על עצמו את הנושא של המוגנות לילדים

תמי סלע: יחד אולי עם עוד גורמים

יעל טל פואה: אחת מהתובנות שהייתה בעקבות האונס באילת, זה שגם העובדים עצמם של בתי המלון, הרבה פעמים הם יהיו אלה שעדים לפגיעות מיניות שמתרחשות

יעל טל פואה:  אחד מהכלים, זה לעשות איזושהי הרצאה שמגייסת אותם להיות שומרי הסף, לראות את הדברים, להעיר לדברים איך מזהים, ומה עושים

יעל טל פואה:  יש הרבה מאוד מקומות שעושים את זה

יעל טל פואה:  יש הכשרות כבר ממש מסודרות שלצורך העניין מרכזי הסיוע מעבירים כבר שנים, ואפשר להיעזר בנו בהקשר הזה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  יעל, תעבירי את המסר

אליהו דלל:  אנחנו רוצים לקבל גם תשובות – למי העברתם, מה אתם עושים? תנו לנו איזו התייחסות

אליהו דלל:  תודה רבה

תמי סלע: אולי עוד הערה קטנה למשרד התיירות שיכול אולי לסייע בהקשר של הטרדה מינית במקומות תעסוקה

תמי סלע:  תולים לפחות את הפרטים הבסיסיים כדי שיידעו עם מי ליצור קשר

תמי סלע:  אני חושבת שבזמן הזה, בבתי המלון זה יכול להיות איזשהו שיתוף פעולה של הגורם האחראי, ואל מי פונים, ומה כללי האצבע שזה גם יהיה תלוי בצורה ברורה להעביר את המודעות

אליהו דלל: המשרד לביטחון לאומי

אליהו דלל:  בבקשה

שרית נשיא: אני מנהלת פרויקטים במשרד לביטחון  לאומי

שרית נשיא:  נציגת המשרד בכל מה שקשור למלונות מפונים

שרית נשיא:  המשרד לביטחון לאומי הוא בעיקרו משרד ביצועי, מתעסק בהיבטים מבצעיים, ביטחוניים, פחות מתעסק בהיבטים אזרחיים

שרית נשיא:  ועם זאת, יש לנו גם בתוך המשרד יחידות שעוסקות בנושא האזרחי, ונותנות מענה גם מטה 105 להגנה על ילדים ברשת, וגם הרשות לביטחון קהילתי שבעצם פרוסה ביום יום בכל הרשויות המקומיות בארץ, ועוסקת בכל הנושא של ביטחון קהילתי, התנהגויות בסיכון, מניעת אלימות וכו'

שרית נשיא:       בהקשרים של עבודה בתוך המלונות, אנחנו גם עובדים בשיתופי פעולה עם משרדי ממשלה אחרים כדי להטמיע את השירותים שאנחנו יודעים לתת שם, וגם יש תכנונים לבצע הדרכות

שרית נשיא:  דיברה פה קודם הנציגה של משרד התיירות

שרית נשיא:  אנחנו למשל רואים בעובדים של בתי המלון מעין שומרי סף לזהות תופעות, לזהות בעיות, אתגרים, ולהציף אותם כלפי מעלה, ויש כוונה לבנות מערך הדרכה, ולהעביר להם הדרכות כדי שהם יוכלו להוות שומרי הסף שלנו

שרית נשיא:  מעבר לזה, יש לנו שיתופי פעולה עם משרד הרווחה, התחלנו במיפוי כדי להכניס את האנשים שלנו לתוך בתי המלון, האנשים שעובדים ממילא ביום יום, כמו מדריכי מוגנות, מנהלי קהילות וכו'

שרית נשיא:  מי שהגיע מרשויות מפונות ובאמת בעל יכולת בשלב הזה לקחת חלק מהצוות של עובד, אז בעצם נכנס לבתי המלון

שרית נשיא:  גם בתוך הרשויות הקולטות אנשי המקצוע שלנו עובדים במלונות המפונים, ויש לנו תוכנית להרחיב את המערך ואת הפריסה שלנו בתוך בתי המלון, וגם לחזק את שיתופי הפעולה עם המשרדים האחרים

אליהו דלל: האם המשרד יכול לתת מענה לכל בקשה של מועסק, או כל בקשה על מתנדב, או על מועסק?      

שרית נשיא: בהקשר הזה, המשטרה היא אחת מהגופים של המשרד

שרית נשיא:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק, צמוד, מירב תרחיב פה על כל הפעילות של המשטרה בהקשר הזה

מירב שץ: אני נציגת משטרת ישראל בחמ"ל למפונים

מירב שץ:  קודם כל, תרשה לי לפתוח ולומר, שאני חושבת שמין הראוי היה שיישבו פה מפיקוד העורף, יש חמ"ל שלם שמי שמנהלת אותו זה אלוף משנה בשם שירן

מירב שץ:  היה נכון שהיא תשב פה כדי קצת לתת איזשהו מדע שיבהיר שיש איזשהו גורם שהוא כן מתכלל ורואה את כל התמונה

אליהו דלל: יכול להיות שהם נמצאים פה ולא ידענו?      

תמי ברנע: הוזמנו לדיון

מירב שץ: ולמה אני אומרת את זה? כי מהחמ"ל הזה בעצם הוא בנוי מהעובדה שיש לו חוליות בתוך בתי המלון, נקראים חש"לים, והם איזשהם חוליה של פיקוד העורף שאמורה להיות בפתח, לדעת מי נכנס מי יוצא

מירב שץ:  פעילויות של משרדי ממשלה אמורים להיות מתוכללות, פתח סוגריים, זה לא התפקיד שלי

אליהו דלל: מצד שני אני מבין שהם לא נמצאים פה

מירב שץ: היה נשמע בדיון שכולם עושים, אז התפקיד של החמ"ל הזה בעצם הוא לקבל ממשרדי הממשלה את הפעילות שלהם היום-יומית בבתי המלון, ולייצר איזושהי תוכנית עבודה

מירב שץ:  זה ככה בגדול כדי שנבין שיש איזשהו מישהו שמקבל כניסתם של מתנדבים שרוצים לעשות הפעלת ילדים

מירב שץ:  ויש מישהו שמתכלל את קופות החולים ויודע איפה הם נמצאים

מירב שץ:  יש איזושהי תוכנית

מירב שץ:  אם היא טובה, מה המידה שלך, זה הם היו צריכים להיות פה כדי להסביר איפה הפערים

מירב שץ:       נחזור למשטרת ישראל

מירב שץ:  אז קודם כל יש את החוק, החוק הוא מאוד ברור

מירב שץ:  משרד החינוך מכיר את החוק, וכל גוף שמעסיק אנשים שעובדים קבוע או באופן סדיר, מתנדבים, יודע מה החוק

מירב שץ:  יש את הטופס העדר מניעת עבירות מין, וזה משהו שהוא מובנה

מירב שץ:  אני גוף שאמור לתת את המענה הזה

מירב שץ:  מה כן ביקשו מאיתנו? אמרו לנו, לאור הסיטואציה בואו ננסה לתת את האישורים האלה חריג למתנדבים שהם לא נכנסים בחוק, כי אם מישהו בא חד-פעמי, הוא לא נכנס לחוק

מירב שץ:  עם אלו יש לי בעיה, כי אני לא יכולה לדרוש ממנו – בוא תבקש רישום פלילי, או בואו אני אעביר לכם רישום פלילי של אדם על מנת שתדעו אם הוא מסוכן

מירב שץ:       אולי אפשר, מיכל לא פה, משרד המשפטים פה, כן לבחון, יכול להיות ששעת החירום הזאת, או ייתכן שאנחנו כן יכולים לומר שאם הוא עובר בעוד מלונות, אז יכול להיות שהוא כן הופך להיות מישהו שבא במגע באופן סדיר

מירב שץ:  זאת אומרת, ואנחנו כן יכולים לפתח את זה

מירב שץ:  אני לא רואה עם זה בעיה

מירב שץ:       אני כן חושבת שברגע שנוכל לגבש – אבל איפה הבעיה שאני כן רואה, שאין משהו מסודר

מירב שץ:  אף אחד לא יכול לבוא ולומר לי, מירב, דוד ויצחק עושים הצגות בבתי מלון, והם יופיעו ב-360 בתי המלון, ואני נותנת נתונים מדויקים

מירב שץ:  יש לנו 360 בתי מלון, עם קרוב ל-177 אלף מפונים במדינת ישראל שפזורים, ומחולקים בבתי המלון הללו

מירב שץ:       שים לב, יש לי גם נתונים של משרד החינוך, וגם כאן יש מסגרות מיוחדות

מירב שץ:  יש ילדים שמסיעים אותם

מירב שץ:  יש ילדים שפתחו בתי ספר

מירב שץ:  המגוון פה הוא רב

מירב שץ:  ואם לא יהיה פה מישהו שלפחות בתחום הזה ייתן מיפוי כדי שגם אני כמשטרה אוכל לבוא ולסייע

מירב שץ:  אז הפרוביזוריות הזאת לא יכולה להיות

מירב שץ:  אנחנו גם רוצים להגן על החוק

מירב שץ:  אנחנו גם נעשה רק מה שכפוף לחוק

מירב שץ:  אבל מה כן לקחה משטרת ישראל צעד קדימה? תראו, קודם יש לנו קציני מניעה במשטרה במחלקת נוער, אז לפחות בנוער אני יכולה לומר שמה שעשינו, יש לנו קציני קישור למפונים

מירב שץ:  לקחנו מתנדבים של המשטרה שסיימו את תפקידם – קצינים בדימוס, הלבשנו אותם במדים, הפכנו אותם ממש לקצין משטרה, נתנו להם אזורים ומלונות שיש בהם יותר נערים ונערות, כי עולה צורך רב לטיפול בנוער

מירב שץ:  יש שם בעיה עם השעמום

מירב שץ:  נוער הוא לא מטופל במסגרות

מירב שץ:  אין לנו בתי ספר כנראה, ולכן הם יותר פעילים בלילות

מירב שץ:  ושוב, הזכרתם פה את הבעייתיות של סוג הקהילות

מירב שץ:  יש קהילות שאין בעיה איתן

מירב שץ:  הן סגורות, הן מסודרות, ילדים מסודרים בכל הגילאים פחות או יותר

מירב שץ:  הבעייתיות היא יותר עם המפונים שהם מהערים – קריית שמונה, שדרות, אשקלון, שתולה, ושם אתה רואה קצת יותר את הבעייתיות עם בני הנוער

מירב שץ:       מה שעשינו? הצבנו קציני קישור

מירב שץ:  קציני הקישור האלה יושבים במלון עם המנהל

מירב שץ:  יושבים עם הקהילה, ואני, ברגע שממפים לי איזור, אני כבר יכולה להגיד לכם שבצפון, מצאנו ממש מצוקה שני מלונות, ולכן, הכנסנו לשם הרצאות של יחידת הנוער

מירב שץ:  הם יעשו שם הרצאות בנושא של סמים, אלכוהול, הטרדות מיניות

מירב שץ:  זאת אומרת, זה קציני הנוער

מירב שץ:  מיפינו את המלונות, זו עבודה שעכשיו רצה

מירב שץ:  גם עכשיו קיבלתי ירושלים, שני מלונות אותו דבר

מירב שץ:  זאת אומרת, שאת הנוער איפה שאנחנו יכולים לכסות בתחום ההסברה והמניעה של כל נושא סמים, אלכוהול, ייכנס

אליהו דלל: דווקא המשטרה שאמורה לעסוק באכיפה, היא עושה גם מניעה

אליהו דלל:  יישר כוח

מירב שץ: אני פשוט הייתי גם נציגת משטרת ישראל בקורונה

אליהו דלל: הפתעת אותנו לטובה

ורד וינדמן: אני יודעת שאין חיתוך מוכן כזה ברגיל, אבל יש לכם נתונים לפגיעות בתוך מתקני -  - -     

מירב שץ: תתפלאי, אני באתי מוכנה

מירב שץ:  אני אסביר לכם למה

מירב שץ:  אני נמצאת בבוקר ונמצאת גם בערב

מירב שץ:  בבוקר אני נמצאת עם כל קציני הקישור האלה שאמרתי לכם עליהם, לא המשטרתיים, דווקא של המלונות

מירב שץ:  אני מקשיבה לכל הבעיות

מירב שץ:  אני נמצאת בערב עם כל משרדי הממשלה, ואני שומעת את כל הצרות

מירב שץ:  ולכן, מה שעשיתי, תמיד אנשים אוהבים להגיד – הטרדות מיניות, סיר לחץ

מירב שץ:  בהחלט, זה סיר לחץ

מירב שץ:  נקודה

מירב שץ:  אין אף אחד שהיה מוכן שיוציאו אותו מהבית שלו

מירב שץ:  סיר לחץ אמיתי, יש שם עבירות

מירב שץ:  אבל עשיתי שני פילוחים

מירב שץ:  פילוח אחד להבין האם באמת אנחנו מדברים על איזשהו משהו חריג מהנורמה

מירב שץ:  מה שאני כן יכולה רק לומר לפני – אני שמה כוכבית, שימו לב, שבתי מלון למשטרת ישראל למיפוי, הם בתי מלון כללי, אין לי בתי מלון מפונים

מירב שץ:  לכן, ייתכן שיש לי סטייה קלה בנתונים

מירב שץ:  אני מדברת על הכללי

מירב שץ:  תיכף נדבר על פגיעות מיניות

מירב שץ:   בכללי, אנחנו לא רואים חריגה מהשגרה משנה מקבילה ומחודשים מקבילים

מירב שץ:  מה אנחנו כן רואים? אם נראה יותר קריאות לנושא ביטחון אישי – חפץ חשוד, חרדות, בזה ראינו עלייה

מירב שץ:  לכן אני אומרת שאם רגע נסתכל על התמונה הכללית, אין איזשהו עלייה בעבירות שהיא שונה - - -      

יעל טל פואה: מהמקרים שמגיעים אליכם, שמגיעים למשטרה

מירב שץ: לעניין העבירות

מירב שץ:  אז כן

מירב שץ:  יש מספר תיקים של עבירות מין

מירב שץ:  אנחנו לא נפרט מצנעת הפרט

מירב שץ:  אני יכולה להגיד שכל התיקים בחקירה

מירב שץ:  מספר קטן של תיקים, אבל כל תיק הוא תיק, בטח שזו פגיעה בקטינה

מירב שץ:  אני יכולה לומר שתיק אחד הוא בכלל לא בבית מלון, אבל זה כנגד מפונה, לא בבית המלון

מירב שץ:  היא פשוט קטינה שיצאה מבית המלון לרחוב בעיר, נפגעה על-ידי עבריין מין, זה תיק אחד

מירב שץ:  ועוד שני תיקים שהם בכלל – אחת הנפגעות היא בעצם עובדת במלון שנפגעה על-ידי מפונים

מירב שץ:  מבחינת תיקי אלימות כלפי קטינים – שוב אני אומרת שלא חלילה השתמע, כל תיק עבורי הוא תיק

מירב שץ:  שמעתי תקיפות מיניות כלפי קטינים - - -      

יעל טל פואה: זה המקרים שהגיעו אלינו, אבל זה פשוט לא מגיע למשטרה

יעל טל פואה:  יש לנו בהחלט

מירב שץ: זה חמור מאוד

מירב שץ:  אני חושבת שאם אתם מודעים לזה, זה חמור

מירב שץ:  אני הייתי בדיון שעלתה נציגה של שרות לאומי, ואמרה שאחת מהעובדות שלהן הוטרדה במלון

מירב שץ:  אני אמרתי לה, גברתי, את חייבת לדווח

מירב שץ:  המשטרה צריכה לדעת מזה

אליהו דלל: המשטרה היא לא נביאה

אליהו דלל:  המשטרה צריכה לאכוף

אליהו דלל:  צריך להתלונן כדי שפשוט החוק יאוכף

תמי סלע: הם רק יכולים לטפל במה שהגיע אליהם

תמי סלע:  לא על כל דבר חייבים לדווח למשטרה

מירב שץ: אני רק אסיים עם תיקי אלימות כללי

מירב שץ:  שאנחנו כן רואים, על מה? כשזו אלימות בין בני זוג

מירב שץ:  כן רואים יותר

מירב שץ:  ושוב אני מזכירה את סיר הלחץ

מירב שץ:  אני חושבת שהדיון הזה מאוד חשוב כדי רגע אחד שאנחנו קצת יודעים את הסטטיסטיקה, היא עוד מבעבעת, שזה השלב שכן צריך להירתם כולם

תמי סלע: כמה הערות, שאלות בהמשך לדברים שאמרת

תמי סלע:  אמרת שיש לכם איזשהו מיפוי שאתם עושים בשבילכם גם של בתי מלון שיש שם יותר קשיים, ובעיות

תמי סלע:  השאלה אם זה על רקע זה שזה באמת לפעמים נובע משעמום, אם יהיו פעילויות אולי זה יסייע

תמי סלע:  השאלה אם המיפוי הזה עובר לעוד גורמים שעושים דברים אחרים, כלומר, בין משרדי הממשלה

מירב שץ: אני יושבת פעמיים, זה עובר, אני מעבירה את זה, כי לא הכול תחת חסות משטרת ישראל

תמי סלע: כן

תמי סלע:  באמת מיפוי מאוד חשוב

מירב שץ: אני יכולה לומר שאני אפילו המלצתי, לצה"ל יש קציני אוכלוסייה

מירב שץ:  אני המלצתי להעביר להם את המידע הזה כדי שמישהו ייצר לכל מלון תמונת מצב

תמי סלע: נכון

תמי סלע:  דבר שני, תהיתי לגבי הנושא של המתנדבים, שזה נכון שרק אם זה קשר סדיר או קבוע, אבל אפשר היה לבוא ולהגדיר שמתנדבים שהם בפעילות עם קטינים, זה רק כאלה שהם באים לאיזשהו קשר סדיר, משהו יותר מתמשך, ואת המתנדבים האחרים שרוצים פעם בכמה זמן לבוא למשהו, שיהיו עם מבוגרים

תמי סלע:  ואז מראש עושים להם - - -       

מירב שץ: אפשר לעשות הכול לדעתי

תמי סלע: אפשר היה להגדיר את זה, יכול להיות שזה לא תמיד נוח כי זה מפריע לנו בגמישות

מירב שץ: האמת, אפשר לעשות הכול

מירב שץ:  אם מישהו יידע לייצר איזושהי רשימה, אני מניחה שיהיה אפשר למצוא את הפתרונות

אליהו דלל: מה שהצעת כרגע, זה לא תפקיד המשטרה

אליהו דלל:  היא יכולה לעשות את זה אם מישהו ינחה אותה

אליהו דלל:  הכול בסדר

אליהו דלל:  מירב, תודה רבה

אליהו דלל:  באמת, הפתעת אותנו לטובה

אליהו דלל:  יישר כוח

אליהו דלל:       נמצא פה מישהו מהשלטון המקומי? אין

אליהו דלל:  חבל, כי אני חושב שהשלטון המקומי גם עושה עבודה טובה, וגם יש לו תפקיד נכבד מאוד

אליהו דלל:  הייתי בחמ"ל

אליהו דלל:  אני עדיין בחמ"ל של עיריית נתניה

יעל שרר: אני מאוד מודה לך על הדיון הזה, וגם תודה שאפשרתם לי להיות אחרי משרדי הממשלה

יעל שרר:  רציתי לשמוע מה הם אומרים

יעל שרר:  אני אגיד, שכן, יש פגיעה מינית בתוך מתחמי המפונים בכל מיני גזרות

יעל שרר:  יש פגיעה מינית של מפונים במפונים

יעל שרר:  גם פגיעה מינית שהייתה בעוטף, כמו שזה בכל בית, ממשיכה בתוך משפחות גם שהם עברו למקום אחר

יעל שרר:  יש פגיעה מינית של צוות המלונות, וצוותים שנמצאים במקום עצמו, וזה גם דברים שקורים

יעל שרר:  ויש גם צוותים של מתנדבים וצוות חיצוני שמגיע, וגם שם זה קורה

יעל שרר:       הסיפור הזה של מתנדבים – מגייסים המון אנשים לבוא לעזור, והם עושים עבודת קודש, אבל על גבם נכנסים גם אנשים שהם מתנדבים במרכאות

יעל שרר:  אנחנו רואים שיש גם פגיעה במתנדבים עצמם – בנות שרות, בני נוער שבאים להתנדב, שנות שרות

יעל שרר:  ולמרות שהמתנדבים מוערכים מאוד, ואני אסירת תודה לאנשים שמגיעים, אני חייבת לומר שמשרדי הממשלה בעניין של מתנדבים, הוציאו בעיקר הנחיות ולא אכפו אותם

יעל שרר:  הם הסתפקו בנהלים

יעל שרר:  הם לא ריכזו את אותם – זאת אומרת, לא היה פידבק

יעל שרר:  אמרו להם שצריך, אף אחד לא דאג שבאמת יש לאנשים האלה את המסמכים, ואת הנייר שהם לא הורשעו בעבירות מין

יעל שרר:  הנציגה של משרד הבריאות פה

יעל שרר:  אני מאוד מודה לך

יעל שרר:       נציגת משרד הבריאות ישבה ודיברה על תאונות

יעל שרר:  אני חושבת שהתאונה הכי גדולה, זו העובדה שמשרד הבריאות בעצמו גייס מתנדבים

יעל שרר:  הוא לא ביקש מהם אישורים להיעדר על עבירות מין

יעל שרר:  כן שלח נוהל, זה לא נאכף

יעל שרר:  לא נאסף

יעל שרר:  לא רוכז

יעל שרר:  לא התבקש מהאנשים בשטח

יעל שרר:  כתוצאה מזה המשרד יודע כבר קרוב לעשרה ימים על איש מערכת הבריאות שלא היה עובר את המבחן הקטן הזה ונשאר שם, והמשרד יודע מזה

יעל שרר:  והפתרון של המשרד היה להעביר את המתנדבים שלו לקופות החולים כדי שהם יבצעו את הבדיקה הזאת

יעל שרר:  הבן אדם הזה עכשיו הוא כבר לא מתנדב של משרד הבריאות

יעל שרר:  הקופה לא ביקשה ממנו אישור העסקה, כי הוא הגיע כמתנדב של משרד הבריאות והוא עבר אליהם על-ידי משרד הבריאות, אז הם הניחו שזה כבר נעשה לפי נוהל

יעל שרר:  לא, הקופה לא תניח, אז הקופה הניחה, והבן-אדם עבר הלאה

יעל שרר:  אני בעשרה ימים של דיונים אינטנסיביים איתם

יעל שרר:  צלצלתי וגם לשכת מנכ"ל דיברה איתי אתמול

יעל שרר:  לא היו מוכנים אפילו להוציא מייל שמתזכר את הקופות לגבי חובתם

יעל שרר:  או שאומר משהו כנה – אנחנו לא בדקנו

יעל שרר:  תגידו בכנות שלא בדקתם

יעל שרר:      התשובות שקיבלתי מהמשרד זה שלא בדקו, כי לא חייבים

יעל שרר:  כי יש החרגה של 30 יום באירועים חריגים לבדיקה, ומלחמה זה אירוע חריג, אז לא בדקנו

יעל שרר:  שהמלונות אינם נחשבים מתקן רפואי, וכל ההתפלפלות הזאת על גבם של ילדים שנמצאים שם עכשיו

יעל שרר:  אני גם אגיד, אתמול, אחרי כל ההתדיינויות האלה, הסתבר שהמשרד הכניס לתוך מתחמי המפונים גם בן-אדם שהוא מועסק על-ידי המשרד ומתנהל נגדו עכשיו הליך משמעתי על עבירות מין

יעל שרר:  וגם הנציבות יודעת מזה

יעל שרר:       אז אני אומרת, כשאנחנו מדברים על את מי אנחנו מכניסים, ועל שומר בכניסה שמשרדי הממשלה בעצמם לא מסוגלים לקיים את החוק, יודעים על הדברים האלה, ולא עושים דבר

יעל שרר:  באמת, אני מאוד מעריכה את העבודה של המתנדבים

יעל שרר:  אבל לא ייתכן שגם הממשלה תפנה נגד עצמה

יעל שרר:  תפקיר את האנשים האלה

יעל שרר:  באמת, ביררתי עם המשרדים אחד, אחד

יעל שרר:  ניהלתי הרבה מאוד שיחות, חלקם לא מקיימים את הנהלים של עצמם, וזה הבסיס של הבסיס, לפני שאנחנו הולכים למישהו שיש לו עמדת פופ קורן, ובא פעם אחת, ומוכן לתת ערב

יעל שרר:  אז אני לא יודעת איך אנחנו נפעל נגדו ונחשוד בו, אבל משרדי הממשלה לכל הפחות שיושבים איתנו בשולחן הזה של התכלול, ומעירים הערות יפות לנהלים, וורד דיברה פה על העבודה, ואחר-כך מתנהגים כך

יעל שרר:  זה באמת משגב מבינתי

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  זה חמור מאוד

אליהו דלל:  אני מודה לך על הדברים

מור דקל: אני כן אבקש לציין את יום זכויות הילד

מור דקל:  שלחנו גם לוועדות לדבר הזה

מור דקל:  אנחנו כעמותה למען הילד בגיל הרך

מור דקל:  אנחנו גם חלק מארגון העולמי לגיל הרך, 74 מדינות בכל העולם

מור דקל:  יצאנו בזעקה ביום הזה שזה יום ללא זכויות כשאין ילדים

מור דקל:  ובעצם, זו באמת צביעות וחטא על פשע של מדינות העולם, כ-200 מדינות שחתמו באו"ם על האמנה לזכויות הילד, וגם ביום הזה, במקום להקים קול זעקה מאוחדת, הם או שותקים, או פשוט חוגגים את זה במדינה שלהן

מור דקל:      אני מאוד מודה על הדיון הזה, כבוד היו"ר

מור דקל:  העמותה גם חלק מהשולחן העגול של משרדי הממשלה

מור דקל:  אנחנו באמת מודות לצוות שמתכלל את השולחן העגול הזה, ובאמת, נעשית פה עבודה אינטנסיבית

מור דקל:  אני מסכימה עם יעל מה שאמרה

מור דקל:  יש הרבה דברים שנאמרים בזומים או בשולחנות, אך בשטח כשנמצאים הם לא קיימים

מור דקל:  אני אגיד לפחות מהפן שלנו

מור דקל:  אנחנו כעמותה מהיום הראשון נמצאות בשטח

מור דקל:  יש לנו מעל ל-70 נשות מקצוע שנמצאות בין המלונות, אם זה פסיכולוגיות, נשות חינוך, מדריכות הנקה, מדריכות הורים, מפעילות, כל דבר, גננות, ומורות בפנסיה שנמצאות בשטח, ואנחנו גם מפעילות היום בכמה – אני לא אגיד מלונות, כי יש גם מתקני קליטה שהם לא מלונות והוסבו, גם מפעילות תינוקיות, וממש הרמנו את מסגרות ללידה עד גיל שלוש

מור דקל:  גם פה היה עניין – מי ייכנס? מי יעבוד? איך מגייסים? אני יכולה להגיד שאנחנו מהיום הראשון פנינו לשיתוף פעולה מלא מול משרד החינוך

מור דקל:  יש דברים שכן המשרד בוחר לשתף אותנו ולעבוד איתנו

מור דקל:  ויש דברים, כמו לדוגמה, להביא את האנשים שיפעילו את המקומות – לא

מור דקל:       כאן באמת העניין של הסינון, מי נכנס, ומי עובד, ומי מטפל בילדים

מור דקל:  אנחנו כעמותה מקצועית, לנו יש את הקו האדום

מור דקל:  אנחנו עושות סינון

מור דקל:  אנחנו מבקשות תעודות

מור דקל:  אנחנו ממש מבקשות להביא אישור העדר עבר פלילי מהמשטרה, כי זאת גם האחריות שלנו כעמותה, אנחנו לא יכולות להכניס למקומות שיש שם אנשים חלילה דברים שבסוף גם יפגעו בנו

מור דקל:      דבר נוסף, אני רוצה לדבר מבחינת המוגנות של הילדים

מור דקל:  זה נדבך מאוד חשוב שזה ההורים, בעיקר בגיל הרך

מור דקל:  הילדים לרוב לא מדברים, ולרוב לא יכולים לתת מענה

מור דקל:  יש גם ילדים שאולי כן מדברים, והם טיפה בגילאים של 3-6, ואפילו 8-10, וכן הלאה, אבל ההורים נמצאים בחדר בדיכאון, אחרי טראומה, אחרי משבר גדול

מור דקל:  גם אם לא נלך לעוטף, אז יש הורים שאיבדו את מקומות העבודה, או איבדו קרובים להם

מור דקל:  נשים שנמצאות בדיכאון אחרי לידה, ולא יכולות אפילו לטפל, ולתת את המוגנות, או את הצרכים הבסיסיים לילדים שלהם בתוך חדר המלון

מור דקל:  גם אמרנו את זה בשולחן העגול

מור דקל:  אני חושבת כוועדת זכויות הילד יש מקום כן לחשוב וגם לדרוש גם על תקציבים, ותוכנית מיועדת להורות בתוך מתקני הקליטה והמלונות כי ההורים הללו צריכים בסוף גם הדרכת הורים וגם ליווי אישי צמוד

מור דקל:       דיברו פה על המסמכים שנשלחים לגבי הזכויות, ובקיימים

מור דקל:  אני חושבת שבשנת 2023, לקראת 2024, כשמשרד החינוך או משרד הרווחה רוצה להעביר איזה מסר לתושבים, הוא בהודעת אס

מור דקל: אמ

מור דקל: אס

מור דקל:  יכול לשלוח את הכול

מור דקל:  גם כאן אפשר לתת את כל הנהלים, או את כל הכתובות הקיימות למי ניתן לפנות ואיך בהודעת אס

מור דקל: אם

מור דקל: אס

מור דקל:  מעבר להדרכות ומעבר לפרסומים  בתוך המלונות וכן הלאה

מור דקל:  בנוסף, אנחנו רוצות לדבר גם על הנושא של הקצינים בדימוס

מור דקל:  אהבתי לשמוע מהמשטרה את הנושא הזה

מור דקל:  אבל אנחנו נמצאות גם במלונות

מור דקל:  יש מלונות שזה עובד מצוין

מור דקל:  יש מלונות שמנהל המלון מתפקד כראש עיר לכל דבר ועניין בתוך המלון

מור דקל:  ויש מלונות ומתקני קליטה של לכו, תיכנסו, תחפשו רק מי יענה לכם, ומי יידע לתת מענה

מור דקל:  אני חושבת שכאן גם אפשר להשתמש ברעיון

מור דקל:   אהבתי לראות גם אנחנו בשיתופי הפעולה כשמנהלי המלון בסוף הם לא מארחים לראשון עד חמישי, או חמישי עד ראשון

מור דקל:  הם ממש קיבלו אזרחים לכמה חודשים בתוך הבית שלהם

מור דקל:  אפשר להשתמש בהם אולי כגורם מתכלל, לא יודעת, אני חושבת עוד עם עצמי בקול רם גם כאן, שהם בעצם יהיו האיש קשר הישיר מול המשטרה, הבריאות, החינוך, העמותות, כי בסוף הוא הבוס של המקום הזה, ובאמת, הוא השריף

מור דקל:       במקומות שלא, כמו הקריה האקדמית אונו, כפר המכביה, יש את שפיים, יש מקומות שהם פחות מסודרים, אפשר להשתמש גם במנהלים שם, בסוף, אלה אנשי קשר, כי כשאנחנו פונות כעמותה, זה או שפונים אלינו, מי שמכיר אותנו, אפילו ברמת ההורים, או שאנחנו מתקשרות כדי לתת מענה, אז אנחנו ממש צריכות לחפש בין החדרים מי האחראי, איך אנחנו נכנסות, ומי באמת ייתן את המענה

מור דקל:  אני חושבת שצריך להשתמש באנשים הללו במנהלים

מור דקל:  דבר אחרון

מור דקל:  באמת, אני רוצה להגיד כאן, וזה לך, כבוד היו"ר, כי אני מכירה אותך, ואני מעריכה מאוד את הפעילות שלך

מור דקל:  אני יודעת שבאת מהמוניציפלי בעבר, ולכן, זה מאוד חשוב

מור דקל:  בסוף הכול הרבה פעמים נופל על עניין של תקציבים או ביורוקרטיה

מור דקל:  לוועדת זכויות הילד שהיום זה היום המיוחד של יום זכויות הילד הבין-לאומי, יש אחריות אדירה על כל הילדים מגיל לידה, עד 18, על כל הילדים המפונים והחטופים

מור דקל:  לך יש את הכוח ואת היכולת גם כחבר קואליציה, לדחוף לזה שגם תקציבים יעברו מהר, וגם כל הביורוקרטיה כמו נהר תזרום

מור דקל:  אני רוצה לנצל את הבמה להגיד לך תודה

מור דקל:  אבל באותה מידה קח את המושכות גם על זה

מור דקל:  שמישהו יתכלל גם את העניין הזה

מור דקל:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה רבה, מור

אליהו דלל:  אני רוצה לומר לכם, בתקופה הזאת בכנסת, יש לנו קושי לנהל ישיבות בנפרד

אליהו דלל:  אנחנו לא מצליחים לנהל את כל הישיבות שאנחנו רוצים, כי משרדי ממשלה לא תמיד יכולים להיות פה

אליהו דלל:  לצערי, אני אומר את זה, הם פשוט מוזנקים ממקום למקום

אליהו דלל:  תארו לכם שכל ועדה תרצה משרד כזה או אחר, אז בעצם, משרדי הממשלה לא יוכלו בכלל לתפקד

אליהו דלל:  לכן, רוב הוועדות שעשינו, אני אומר לצערי, אבל גם לשמחתי, עשינו, ועדות בשיתוף פעולה יחד עם ועדת החינוך, וועדות אחרות ועדת העבודה והרווחה, אנחנו משתדלים לעשות את הישיבות האלה במשותף, נכון, זה קצת גורע

אליהו דלל:  אבל לטובת העניין זה מאוד חשוב

אליהו דלל:  אני מוותר על הכבוד שלי, על האחריות, על הסמכות, על הכול

אליהו דלל:  זה עדיף לעשות ישיבה משותפת, מאשר לא לעשות אותה בכלל

אליהו דלל:  ולכן, זה יוצא כאילו שאנחנו לא מספיק עושים

אליהו דלל:  אני מבין את זה

אליהו דלל:  אני יודע את זה

אליהו דלל:  אני מפנים את זה

אליהו דלל:  אבל אנחנו עושים באמת פעילות, זה לא רק אני

אליהו דלל:  אני חושב שמי שעושה את הפעילות, זה מי שנמצא פה

מור דקל: זו לא הייתה הערה עליך, או על הנשים המדהימות שאנחנו עובדות איתן שנים

מור דקל:  ההיפך – אני חושבת שזו אחת הוועדות הכי חשובות בכנסת

אליהו דלל: היה לי חשוב לומר את הדברים האלה

אליהו דלל:  אנחנו היום נמצאים במצב שהוא לא נורמלי

אליהו דלל:  צריך להבין, אני ישבתי בוועדות שהיה צריך לתמוך שם במשפחות וכמה לתת

אליהו דלל:  אפילו משפחות החטופים, הנושא של העזרה

אליהו דלל:  אני ניהלתי ישיבה של ועדת העבודה והרווחה, כי היו"ר לא רוצה לנהל את הישיבה, כי היה שם סעיף מסוים, לא רוצה לדבר עליו, ולקחתי על עצמי וניהלתי את זה לטובת משפחות החטופים

אליהו דלל:  כך שנעשית פה עבודה טובה, לא מלאה זה ברור לי

אליהו דלל:  לא אופטימלית

אליהו דלל:  אבל במסגרת שבה אנחנו נמצאים, אני חושב שאנחנו עושים את העבודה הטובה ביותר

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:       אני אקרא את הסיכום

אליהו דלל:  בבקשה

אליהו דלל:       הוועדה קוראת לפעול ליישום המלצות של השולחן הבין-מגזרי לילדים ונוער לעניין מוגנות ילדים במתקני הקליטה במשרד הרווחה

אליהו דלל:     הוועדה קוראת למנות גורם מתכלל לטיפול בסוגיה

אליהו דלל:    הוועדה קוראת למנות בכל מלון נאמן מוגנות בשיתוף ועדת החינוך

אליהו דלל:      הוועדה קוראת לפעול לבדיקת הרישום הפלילי של כל המתנדבים במתקני הקליטה והמתנדבים במתחמי הנוער בים המלח, באילת, ובכל מקום אחר

אליהו דלל:      משרד הבריאות ולקופות החולים - הוועדה קוראת לטפל בילדים באופן מוכוון טראומה ולקיים הכשרות בנושא לרופאי הילדים

אליהו דלל:       הוועדה קוראת לשחרר חסמים בירוקרטיים וכספיים בכל הקשור לטיפול בילדים שחוו את הטראומות הקשות

אליהו דלל:       הוועדה קוראת לבדוק את כל העובדים מטעמו המוצבים במלונות

אליהו דלל:  למשרד התיירות ולהתאחדות בתי המלון

אליהו דלל:      הוועדה דורשת  אבטחה בכניסה לבתי המלון

אליהו דלל:       הוועדה דורשת לבדוק רישום פלילי של כל העובדים בבתי המלון, אני אוסיף גם לכל הנכנסים, ונותני השירות במלונות

אליהו דלל:       הוועדה דורשת לפנות  לכל המלונות בדרישה לא לאפשר הקרנת תכנים פורנוגרפיים בטלוויזיות בחדרי המלון

אליהו דלל:       הוועדה מבקשת לבחון האם  ניתן שממונה הטרדה מינית  במלון (עובד בשגרה מול עובדי המלון) יהיה גם נאמן מוגנות

אליהו דלל:      הוועדה מבקשת לפרסם בכל מלון את פרטי הממונה על הטרדות מיניות במלון

הודיה כהן: אדוני, רק לא הבנתי את הסעיף שנוגע לרווחה

הודיה כהן:  הסיפור של מוגנות זה בהקשר של מוגנות בתוך המשפחה, הסיפור של המוגנות פה מתפזר להרבה תחומים, ועל זה באמת דובר שוועדת המנכ"לים יושבת

הודיה כהן:  אני לא מבינה את הסעיף הכללי הזה

אליהו דלל: הוועדה קוראת למנות גורם מתכלל לטיפול בסוגיה, זה מה שביקשנו

הודיה כהן: אבל לא משרד הרווחה

אליהו דלל: לא

אליהו דלל:  אני קורא לכם שאתם תפנו

אליהו דלל:  אתם יושבים באיזושהי מסגרת

אליהו דלל:  בסדר, ההמלצה הזאת אולי למשרד ראש הממשלה

אליהו דלל:  בסדר

אליהו דלל:  הבנתי

אליהו דלל:  תודה רבה לכם

אליהו דלל:  שיהיה לנו יום טוב

אליהו דלל:  שהחטופים שלנו והילדים יחזרו אלינו במהרה

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:       הישיבה נעולה