הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 71, 2023-11-08 00:00

מיקי לוי: בוקר טוב, אני מתנצל על האיחור

מיקי לוי:  אומנם העוזרים שלי הכניסו לו"ז ל-09:30, אבל האחריות היא שלי, אז אני מתנצל

מיקי לוי:  בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבתה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא כל כך חשוב בימים אלה: המאבק בגילויי האנטישמיות, המאבק הדיפלומטי

מיקי לוי:  רק אתמול בלוס אנג'לס, פרו-פלסטיני היכה למוות מפגין תומך ישראל במגפון רק בגלל שהוא הניף דגל ישראל

מיקי לוי:       בשבוע שעבר המטה לביטחון לאומי קרא לישראלים לשקול כל יציאה לחו"ל ולהסתיר סממנים ישראליים ויהודיים –  כיפה, מגן דוד וכו'

מיקי לוי:  פריז, מוסקבה וברלין מסמנים בתים של יהודים במגן דוד

מיקי לוי:  סטודנטים יהודים בקמפוסים באוניברסיטאות בארצות הברית מתבצרים בספרייה מפחד ההמון הפרו-פלסטיני, מפחדים להסתובב בתחומי האוניברסיטאות

מיקי לוי:       זה רק חלק קטן מכל האירועים, אני יכול להמשיך ולסקור, אבל אין ספק שמאז אירועי הרצח המתועב בשבעה באוקטובר זה גובר וגובר, ולרגע ניתן להתבלבל ולחשוב שאנחנו נמצאים בשנת 1938 ולא ב-2023 שבה ליהודים יש מדינה

מיקי לוי:       גילויי האנטישמיות אינם תופעה חדשה בעולמנו, הנתונים הגבוהים בשגרה, אולם דבר ידוע הוא כי במהלך אירועים מלחמתיים בישראל המספרים עולים ונוצרת תופעה אנטי-ישראלית, אנטי-יהודית

מיקי לוי:  מלחמת חרבות ברזל מביאה עימה גל מאוד חריג בעוצמתו, שסוחף את העולם כולו בממדיו החריגים

מיקי לוי:  אני את זה לא מסוגל להבין אל מול העולם הנאור

מיקי לוי:  אחרי רצח מתועב בצורה הזאת גילויי האנטישמיות נשגבים מבינתי, ולכן הדיון הזה כל כך, כל כך חשוב

מיקי לוי:  מכיוון שאנחנו מסתמכים על ביקורת של מבקר המדינה בנושא, אז בוקר טוב לכולם, ומבקר המדינה, בבקשה

יובל חיו: בוקר טוב, אדוני היושב ראש, בוקר טוב לכולם

יובל חיו:  הבסיס לדיון הזה זה דוח ביקורת שנכתב בתקופה שבין מרץ 2015 לינואר 2016

יובל חיו:  דוח הביקורת עסק בין היתר במאבק הדיפלומטי-תקשורתי בתנועת החרמות ובגילויי האנטישמיות בחו"ל

יובל חיו:  התבוננות בממצאי הדוח הזה יכולים לסייע לכולנו בתובנות עכשוויות, שכן אין ספק שכרגע מדינת ישראל ניצבת בפני אתגר, אולי אפשר לומר בסדר גודל יותר גדול

יובל חיו:       אנחנו עוסקים למעשה גם במשרדנו בנושא הזה, מתוך תפיסה יסודית שמדינת ישראל חייבת לשקוד על הבטחת שלומם של בני העם היהודי ושל אזרחיה הנתונים בצרה בשל יהדותם או בשל אזרחותם

יובל חיו:  אני חושב שהעיקרון הזה, שגם נטוע בתוך החקיקה הישראלית, הוא מצפן נכון שצריך לכוון את כל הפעולה הממשלתית, ואולי של כל מדינת ישראל, למול האתגר הזה

יובל חיו:      אנחנו במסגרת הביקורת עסקנו בשלושה תחומים – המאבק הממשלתי בגילויי האנטישמיות ברחבי העולם; פעילות מערך ההסברה, מערך הדיפלומטיה הציבורית במשרד החוץ נגד ארגוני החרמות בחו"ל; וסמכויות הניהול הבין-משרדי של המאבק התקשורתי בתנועת החרמות BDS

יובל חיו:  אלה שלושה נושאים מרכזיים שעסקנו בהם

יובל חיו:       אני פותח אולי בנתונים מלפני למעלה מעשור, 2012, שיכולים להיות אבן בוחן, נקודת מוצא להסתכלות על מה שקורה היום

יובל חיו:  אנחנו מדברים על נתונים שבאים מתוך מחקרים שביצע משרד החוץ באמצעות גופים שונים, מחקר שנשען על רעיונות, סקרי דעת קהל, קבוצות מיקוד, מחקרי טקסטים כמותיים ואיכותיים

יובל חיו:  ניתן לראות שגם לפני עשור נקודת הפתיחה היא כבר נקודת פתיחה מאוד קשה ומורכבת

יובל חיו:  קבוצה של מדינות ששם יש עמדה מוחלטת, שלילית, כלפי מדינת ישראל, וגם מדינות אירופיות, שאפשר לומר באופן גס שכחצי מאוכלוסייתן נטועה בהן עמדה שלילית כלפי ישראל, וזה כמובן מציב אתגר מאוד משמעותי להתמודד עם המציאות הזו

יובל חיו:       אנחנו מצאנו לנכון להציג עוד נתונים שלא הופיעו בדוח – מה קורה למצב הבסיסי שהוא בעייתי אחרי מבצעים של מדינת ישראל, מבצעים צבאיים

יובל חיו:  אנחנו יכולים לראות שלאחר כל מבצע צבאי חלה תמיד נסיגה נוספת בעמדות של העולם כלפי מדינת ישראל, כולל במדינות הידידותיות למדינת ישראל

יובל חיו:  אנחנו יכולים לראות, למשל, בארצות הברית אחרי מבצע צוק איתן נסיגה באלה שהחזיקו בעמדות חיוביות כלפי מדינת ישראל, ועלייה באלה שהחזיקו בעמדות שליליות כלפי מדינת ישראל

יובל חיו:  אותו דבר בבריטניה, אותו דבר בגרמניה, וניתן לראות פה שורה נוספת של מדינות

יובל חיו:  בנוסף, בשנת 2014 נרשמה עלייה חדה גם בגילויי האנטישמיות ברחבי העולם לאחר מבצע צוק איתן, במסגרת גל מחאה נגד המבצע עצמו ובעקבותיו

יובל חיו:       אני נכנס לסוגיות שעסקנו בהם בדוח

יובל חיו:  אני בוחר לפתוח בנושא של העברת הסמכויות בין משרדי הממשלה

יובל חיו:  אם אנחנו מסתכלים משנת 2005 ועד היום – וכשאני אומר היום אני מדבר ממש על השבועות האחרונים – אנחנו יכולים לראות שבכל התחום של המאבק באנטישמיות ובדה-לגיטימציה יש לנו נדידה של הסמכויות האלה בין משרדי הממשלה, החל מטיפול בנושא בשנת 2005 לאורך כמעט עשור, באמצעות מערך הדיפלומטיה הציבורית שבמשרד

יובל חיו:  באמצע, בשנת 2022, יש סיכום של שני מנכ"לים של משרד החוץ ומשרד האסטרטגיה, לפיו משרד החוץ יוביל פעילות בחו"ל ואסטרטגיה ירכזו פעילות בארץ

יובל חיו:       אנחנו עוברים שלוש שנים לאחר מכן, ויש החלטת קבינט מדיני-ביטחוני מאוקטובר 2015 שמעבירה את האחריות הכוללת לשר לנושאים אסטרטגיים על הדה-לגיטימציה והחרמות

יובל חיו:  אנחנו ממשיכים לשנת 2021, ואנחנו רואים שיחידת הדל"ג, הדה-לגיטימציה, נודדת מהמשרד לעניינים אסטרטגיים למשרד החוץ

יובל חיו:  אותה יחידה בהמשך ננדה פעם נוספת נדידה נוספת

יובל חיו:  אם אנחנו עוברים שנתיים קדימה, הנושא עובר למשרד התפוצות והוא חונה בנקודה הזו גם שם

יובל חיו:      אדוני היושב ראש, אני אומר במלוא הזהירות, הנדידות האלה, לעיתים, אולי ברוב המקרים, מקורן בהסכמים קואליציוניים

יובל חיו:  זה תחום שנמצא מחוץ למישור של משרד מבקר המדינה

יובל חיו:  הסכם קואליציוני הוא הסכם פוליטי ואנחנו לא אמורים לעסוק במישור הזה

יובל חיו:  יחד עם זה, גם אם הדברים יתנהלו באופן הזה לאורך השנים, אני חושב – ואני אומר את זה פה – שהאתגר שכרגע ניצב בפני מדינת ישראל מחייב אותה לנתח גם את המשמעויות, ואולי גם המחירים שיש לתופעת הנדידה הזו לאורך שנים

יובל חיו:  להוציא תובנות, הן אולי לא אמורות להוביל את המהלך הפוליטי, אבל הן צריכות להיות מונחות בפני כולם, שכן היום אם אנחנו רוצים לקיים את היעד של לתת את אותו גיבוי לעם היהודי, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו גם מגיעים לאופטימיזציה תפקודית במערכת הממשלתית

יובל חיו:       אני לא אכנס לזה, אבל תמונה דומה קיימת גם בעולם ההסברה

יובל חיו:  גם שם לצד משרד החוץ, שהוא משרד ליבתי בתחום הזה, יש סמכויות הסברה במשרדים נוספים, שזה בסדר גמור, אבל גם שם יש תופעת נדידה כזו או אחרת, ורק בעת האחרונה התוודענו לנדידה נוספת של סגירת המשרד להסברה, ועדיין עוד אין לנו תמונה מלאה על מפת המעבר של המשרד הזה מבחינת תקנים, מבחינת תקציבים

יובל חיו:  זה מפה שצריך למפות אותה ולראות, אבל אירועים כאלה בתקופות חירום הם אירועים שלא מסייעים לנו ולא מועילים לנו

יובל חיו:       בשנת 2015 ניסינו לשים ניתוח ראשוני על יתרונות וחסרונות של משרד חוץ מוביל לצד משרד נוסף שעוסק בנושא

יובל חיו:  אין ספק שמשרד החוץ מביא את יתרון הנציגויות בעולם

יובל חיו:  משרד החוץ הוא בעל ידע וניסיון מקצועי, הוא מקיים ממשקי עבודה עם גורמי ממשל מקומיים, נגישות לגופי חברה אזרחית ולתקשורת מקומית

יובל חיו:  יחד עם זאת, צריך גם לומר באותה נשימה, ואמרנו את זה בשנת 2015, מחד, משרד החוץ זה משרד עם מחסור בכוח אדם, מחסור במשאבים חומריים

יובל חיו:  לצידו, המשרד לעניינים אסטרטגיים ב-2015 הביא תפיסה וראייה מערכתית, הייתה לו נגישות לגופים ביטחוניים, והוא גובה בתקציב ייעודי שנדבר עליו בהמשך

יובל חיו:  צריך לומר, העבירו סמכויות למשרד לעניינים אסטרטגיים, אבל היה מחסור בשירותי מטה במשרד הזה, ייעוץ משפטי, חשבות, רכש, היה גם חיסרון בניסיון מקצועי בתחום ומערך תפעולי בשטח

יובל חיו:       אני עובר הלאה – אם אפשר לעבור עוד שקף אחד קדימה – אני אצביע על כמה נקודות, ממצאים, שעלו בדוח המקורי, אני אזרז את זה

יובל חיו:  הסמכויות והמשאבים שנתנה הממשלה למשרד התפוצות הקשו על משרד החוץ בשנת 2015, שהמשיך לרכז בפועל את המאבק בגילויי האנטישמיות; משרד החוץ והתפוצות לא שיתפו זה את זה בתוכניות אסטרטגיות שהם גיבשו בנושא

יובל חיו:  עד לתחילת 2016 פעלו שני המשרדים באפיקים מקבילים שלא הניבו הישגים ניכרים; בשנת 2015 עדיין לא הציג משרד החוץ מתווה פעולה לגיבוש אסטרטגיה משותפת של כלל הארגונים היהודיים הנאבקים באנטישמיות

יובל חיו:       אנחנו המלצנו לממשלה לייעל את הטיפול הרב-תחומי הזה

יובל חיו:  אני אומר בצורה ברורה ובעדינות, יש גם מתחים תפקודיים שקיימים בכל מקום, אבל לעיתים הם מוגברים יותר

יובל חיו:  במשרד מבקר המדינה יש לנו פרספקטיבה של מתחים בין ארגונים, אנחנו לא נבהלים מהם ולא מתרגשים מהם יתר על המידה

יובל חיו:  אלה הם החיים במגזר הציבורי הישראלי וזה בסדר גמור

יובל חיו:  בתחום הזה המתחים האלה לפעמים גם משפיעים בצורה משמעותית על יכולת התפקוד, וצריך לומר את זה פה

יובל חיו:  התיאום בין הפעולה הממשלתית חייב להיות ברמה של תקציב, ברמה של תוכניות עבודה, תפיסת עבודה, יעדים

יובל חיו:  אי-אפשר שכל גוף ממשלתי יבנה את הנתיב שלו

יובל חיו:       ברשותך, אדוני היושב-ראש, גם ביקשת לקצר, אז אני אדלג ברשותכם לנושא התקציבי כי אני חושב שהוא חשוב

יובל חיו:  אולי נדלג כמה שקפים קדימה, ואני אומר כך

יובל חיו:  כשאנחנו היינו בשנת 2015 בביקורת, הסתכלנו על תקציב של 128 מיליון שקל, שהיה תקציב המשרד לנושאים אסטרטגיים למאבק בתנועת החרמות

יובל חיו:  זה היה התקציב של שנת 2016

יובל חיו:  כשאנחנו מתבוננים, ועקבנו לקראת הדיון היום על ביצוע התקציב הזה, אנחנו רואים שבדצמבר 2017 קיבלה הממשלה החלטה להקצות שוב סכום של כ-130 מיליון שקל לארבע שנים למיזמים בתחומים האלה

יובל חיו:       מהתבוננות היום, אחרי שחלפו חמש שנים, יש ניצול של כ-20% מהתקציב

יובל חיו:  אני חושב שזוהי נורה שצריך לתת עליה את הדעת, ואני מחבר את זה לדברי הפתיחה שלי על איזה אתגר ניצב בפנינו היום

יובל חיו:  אני חושב שאם זוהי התמונה היום אחרי חמש שנים, ניצול של 20% – אני לא יודע לנתח את הסיבות כרגע, אני בטח לא אדבר כי אנחנו לא מביאים פה ביקורת עדכנית בעניין הזה, אבל המערכת הממשלתית חייבת לראות האם גם המבנה התפקודי יצר מגבלות בניצול התקציב

יובל חיו:       בינואר 2022 התקבלה עוד החלטת ממשלה שכבר מדברת על ארבע השנים הבאות, על 100 מיליון שקל נוספים למשרד התפוצות

יובל חיו:  זה יכול להיות סדר גודל של 25 מיליון לשנה, הוא גם יכול לשנות את החלוקה

יובל חיו:  אם אנחנו נהיה באותה מציאות כמו שהיינו בחמש השנים הקודמות, אז אני חושב שניתן לומר שהפעולה הממשלתית לא צלחה, ואני כן מצאתי לנכון להתעסק בנושא של התקציב

יובל חיו:       אני אולי אגיע לסיכום ואומר כמה דברים

יובל חיו:  1

יובל חיו:  לא מדובר באיום חדש, לא מדובר באתגר חדש, אנחנו כבר נמצאים למעלה מ-20 שנה – אנחנו נמצאים לאורך כל ההיסטוריה באתגר, אבל כשאנחנו מדברים על תנועות חרמות ועל גילויי אנטישמיות ועל זיקה שקיימת בין שני המעגלים הללו, אנחנו נמצאים כבר למעלה מעשור במציאות הזו

יובל חיו:  בעת הזו צריך לומר, האתגר אחר לגמרי

יובל חיו:       אדוני היושב-ראש, הזכרת בתחילת דבריך מה שקורה בשבועות האחרונים

יובל חיו:  זו מציאות חדשה, זו מציאות חדשה

יובל חיו:  אזהרת מסע קולקטיבית זו מציאות חדשה

יובל חיו:  האירועים שהיו בשבועות האחרונים זו מציאות חדשה

יובל חיו:  למול המציאות הזו, גם אם האפקטיביות היא מוגבלת וגם אם אנחנו בנקודת זינוק אחורית, המערכת הממשלתית חייבת להגיע לפעולה מיטבית

יובל חיו:  אם היא לא תעשה את זה, היא לא עושה את מה שהיא מחויבת לעשות

יובל חיו:  אני כן אומר, המבנה התפקודי לאור האתגר הנוכחי צריך להיבחן גם אם יוחלט שהוא ממשיך כפי שהוא, אבל זאת תהיה החלטה מושכלת שיודעת לומר: אנחנו עכשיו מדברים עם יעדים ברורים, עם תיאום מסונכרן, עם תקציב שאנחנו יודעים בדיוק איך הוא הולך ואיך הוא מנוצל, ועוקבים אחרי הדברים

יובל חיו:  אני מאוד מקווה שגם הפעולה של הוועדה הזו וכל פעולה שנעשית בעת הזו תוביל היעד הזה

יובל חיו:  עד כאן

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  יסלחו לי הנוכחים, אבל יש בזום אורחים שאינם דוברי עברית, ולכן אני לא רוצה להחזיק אותם עד לסיום הדיון הזה, אז אני אעביר את רשות הדיבור לאיחוד הקהילות היהודיות של איטליה, הגברת נעמי די סני

מיקי לוי:  יש כאן תרגום מאנגלית

מיקי לוי:  אנחנו ניקח כל כמה שניות הפסקה

נעמי די סני: אפשר גם בעברית

מיקי לוי: אוקיי

מיקי לוי:  תודה רבה לך שהצטרפת אלינו, אנחנו מאוד מודים על זמנך

מיקי לוי:  בבקשה, קחי כמה דקות לתת לנו סקירה מה קורה

מיקי לוי:  תודה לך

נעמי די סני: תודה לכם

נעמי די סני:  תודה לכם על ההזמנה ועל ההזדמנות להשתתף בפגישה הזו

נעמי די סני:  אז ככה, קודם כול באיטליה יש לנו 21 קהילות בכל איטליה

נעמי די סני:  הדרומית ביותר זו הקהילה של נאפולי, ובמרכז ובצפון כמובן קהילות נוספות

נעמי די סני:  זה בערך 25,000 יהודים והם חברים בכל הקהילות

נעמי די סני:  באיטליה מה שאנחנו קוראים קהילה זה לא congregation שזה על בסיס של קהילה שנוצרת מתוך החברים שלה מסביב לבית כנסת או לרב מסוים, אלא אלה קהילות שמוגדרות לפי חוק איטלקי שמכיר באיחוד הקהילות היהודיות באיטליה כגוף שמרכז ומייצג את היהדות באיטליה ואת 21 הקהילות כגופים מקומיים

נעמי די סני:  אז כשאני אומרת קהילה זה גם במובן משפטי וגם כמובן קהילתי מבחינת חיים יהודיים

נעמי די סני:  זה רק כדי לתת לכם את התמונה מה זאת אומרת קהילות באיטליה

נעמי די סני:      המצב פה הוא כזה שקודם כול כמובן משבעה באוקטובר יחד עם הכוחות של המשטרה אורגנו מוקדים של תיאום מאוד מאוד חשוב כל יום על בסיס יומי של מה שקורה בקהילות, כדי לתחזק כמובן את השמירה

נעמי די סני:  יש לנו כאן מטעם הממשלה והצבא של איטליה מול כל בניין של קהילה – ובארבע קהילות יש גם בתי ספר – מכונית של משטרה או של צבא קבועה, כל יום

נעמי די סני:  אבל זה לא חדש, זה תמיד היה ככה

נעמי די סני:  אז כמובן זה תוחזק

נעמי די סני:       הבעיה כאן היא לא רק הבניינים עצמם של הקהילות, שכמובן יש יותר שמירה ויותר פיקוח ויותר זהירות משטרתית, אבל אנחנו החלטנו כקהילות יהודיות להמשיך בכל החיים היהודיים, לא הפסקנו שום פעילות חוץ מפעילות שקשורה לאירועים ברמה של השתתפות מאוד גבוהה

נעמי די סני:       מה שכמובן מעיק זה שני דברים – ההפגנות, שגם באיטליה הן כמובן הפגנות מאוד פולניות, פרו-פלסטיניות

נעמי די סני:  באיטליה, אני חושבת שכולכם מיודעים, הטון והעמדות של הממשלה, של השרים בממשלה ושל ראשת הממשלה ושל הנשיא, כולם הושמעו בצורה מאוד מאוד חזקה בעד ישראל

נעמי די סני:  זה לא: "כן, אבל", אלא זה היה ממש טון מאוד מאוד בעד ישראל, אבל מה שקורה ברחוב האיטלקי לא בהכרח משקף את העמדות של הממשלה

נעמי די סני:  אז יש כמובן הפגנות, וזה מצער אותנו כי זה מזכיר, כפי שגם נאמר בפתיחת הדברים, את שנת 1938 ואת שנות המלחמה

נעמי די סני:       זה מה שקורה בכמה אוניברסיטאות ובבתי ספר גם כלפי סטודנטים יהודים, למרות שלא בהכרח מזהים אותם כיהודים אבל מי שכן מכיר אותם, זו האווירה בתוך כיתות הלימוד או באוניברסיטה, קבוצות של פרו-פלסטינאים או של סטודנטים

נעמי די סני:  בנאפולי אחד מהמבנים ההיסטוריים של האוניברסיטה ממש נתפס על ידי הסטודנטים ונפסקה פעילות אקדמית, כדי להגיד שעד שישראל לא תשוחרר ועד שהמלחמה לא תופסק, הלימודים לא יחזרו לשגרתם

נעמי די סני:  זה די נדיר, ואלה לא סטודנטים מאותה אוניברסיטה, אלה סטודנטים גם מאוניברסיטאות אחרות, אבל זה מצער

נעמי די סני:       אז זה עניין ההפגנות, זה העניין של האוניברסיטאות, כמה בתי ספר, והגישה של מורים של איך לדבר על העניין, אלה כל מיני דיווחים שאנחנו מקבלים מאנשים בקהילה ומסטודנטים שאנחנו בקשר איתם

נעמי די סני:  באיטליה גם העניין של אבני נגף שכמובן ניזוקו בכמה מקומות ובמיוחד ברומא, אז זה נותן הרגשה של איום

נעמי די סני:       אני חושבת שרוב הדברים שמגיעים באיטליה זה מקבוצות של שמאל או של BDS שחברו יחד עם איגודים וכל מיני קבוצות פרו-פלסטינאיות, אבל באינטרנט כמובן זורם הכול, וגם קבוצות קיצוניות של ימין לוקחות את ההזדמנות הזו כדי להביע דעות חזקות נגד, או לחזור לאושוויץ ולחזור לכל מיני מצבים של השואה

נעמי די סני:       מה שגם משפיע, ולדעתי קצת התאזן אחרי הימים האחרונים, זה טלוויזיה, עיתונים ורדיו

נעמי די סני:  אני חושבת שהערוצים הראשיים של איטליה יחסית מאזנים את מה שמשודר, כלומר אנשים שמתראיינים ושקוראים להם להתראיין בטלוויזיה, וגם הסוג של ההתעמקויות השונות

נעמי די סני:  אבל יש ערוצים משניים שבהם שורץ מכל וכל, וכל האנטישמים מוזמנים לדבר

נעמי די סני:       פה באיטליה מבחינת החוק הרשמי – ככה זה בכל אירופה כמובן – חמאס מוגדר כארגון טרוריסטי מחוץ לחוק

מיקי לוי: את יכולה להתכנס ולסכם בכמה משפטים, בבקשה?     

נעמי די סני: כן, אני סיימתי

נעמי די סני:  חמאס נחשב לארגון שהוא מחוץ לחוק, אז אנשים נזהרים שמבחינת ההפגנה, למשל, לא יהיה שלט שבעד חמאס, אבל הם אומרים: בעד שחרור פלסטין, אז סוגרים את זה מהצד השני

נעמי די סני:  אני חושבת שאנשים פה – כמובן הכול מגיע בגלל המלחמה, בגלל ישראל – יש בערך 75 מקרים של אנטישמיות רק בחודש האחרון, ועלייה של בערך 500% יחסית למקרים רגילים שאנחנו מקבלים עליהם דיווח בצורה שוטפת במשך השנים או החודשים האחרונים

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  אני מאוד מאוד מודה לך

מיקי לוי:  אני יכול להגיד לך, בהתייחס רק לאמירה אחת שלך, אנחנו איתכם, מחבקים אתכם

מיקי לוי:  כל עוד מדינת ישראל קיימת ויש לה צבא חזק, לא יהיה אושוויץ שני

מיקי לוי:  את הזכרת את זה, אז אני חייב להגיד את זה

נעמי די סני: אנחנו מקווים

מיקי לוי: זוהי מדינת היהודים ולא יעזור לאף אחד

מיקי לוי:  אני מאוד מאוד מודה לך

מיקי לוי:  תודה רבה לך

נעמי די סני: אנחנו משתתפים, וכמובן ליבנו עם כל המשפחות, עם כולם

נעמי די סני:  אני חושבת שאין צורך להגיד את זה, אבל משתדלים פה כמה שאפשר בכל השיח, בכל הרמות, לגבות את מדינת ישראל, את החיילים, את הצבא

מיקי לוי: מחזקים אתכם

מיקי לוי:  יבואו עוד ימים טובים

מיקי לוי:      הדובר הבא – מר דוד האצ'ואל, נשיא הקרן היהודית היספנית, לשעבר ראש הקהילה במדריד

דוד האצ'וול: בוקר טוב

מיקי לוי: בוקר טוב, ברוך הבא

דוד האצ'וול: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: ראשית, הוא מתנצל שהוא לא יכול להיות פה פיזית

דוד האצ'וול:  הוא מודה על ההזדמנות לשאת פה דברים ולהציג את נקודת המבט מהגולה, מאירופה ומספרד

דוד האצ'וול:  מצב הקהילה בספרד לא בכי טוב, הם מודעים כמובן מהמתרחש

דוד האצ'וול:  בחודש האחרון הייתה קריאת השכמה

דוד האצ'וול:  כמו בישראל כמובן הקהילה מחויבת להיאבק באווירה הקשה

דוד האצ'וול:  מה שמאפיין את ספרד זה שיש בעצם קואליציה של מפלגות שמאל קיצוני ומפלגות עצמאיות שגם הן נגד ישראל, ואלמנט מפתיע אחד זה שלמעשה איראן הצליחה לחדור, באמצעות מימון של מפלגות, לממשלה הספרדית

דוד האצ'וול:  אלמנט בעייתי נוסף זה שהנציב העליון לענייני חוץ וביטחון של האיחוד האירופי קרוב לעמדה האיראנית, והוא כמובן מעביר ביקורת על ישראל

דוד האצ'וול:       השמאל הקיצוני התגייס

דוד האצ'וול:  אנחנו רואים את ההפגנות הפרו-פלסטיניות

דוד האצ'וול:  המפגינים פסיכופתים, השמאל הקיצוני, ארגוני להט"ב ועטויי חיג'אב בו-זמנית

דוד האצ'וול:  אנחנו רואים ציורים, סימונים של בתי יהודים, בתי כנסת, ניסיון לפרוץ לבית כנסת במלייה בדרום ספרד

דוד האצ'וול:  מה שחשוב לציין זה שכ-90% מערוצי הטלוויזיה מכסים את הסיפור מנקודת מבט אנטי-ישראלית, וכאמור, עמדת הממשלה – שלושה שרים וסגן שר אחד בממשלה מאשימים בפתיחות ובגלוי את ישראל ברצח עם

דוד האצ'וול:       מה שאנחנו עושים בנוגע לזה, בראש ובראשונה אנחנו מוודאים שהקהילות מודעות למשימה הקדושה של הבאת ביטחון

דוד האצ'וול:  שנית, אנחנו מעלים את המודעות לכך שאנחנו בעצם הולכים להתגבר על המצב הזה

דוד האצ'וול:  לאחר 4,000 שנות ניסיון אין שום ספק בכך

דוד האצ'וול:  אנחנו גם מוודאים שהקהילות שלנו מודעות לכך שהמשימה שלנו בגולה היא לתמוך בישראל ב-100%, באופן שאפילו משרד החוץ ומשרד התפוצות לא יכולים לעשות

דוד האצ'וול:       נקודת הצלחה ספציפית היא בתחום המשפטי

דוד האצ'וול:  בספרד ניצחנו ב-95% מן המשפטים נגד BDS ולא הפסדנו באף אחד

דוד האצ'וול:  כמובן אנחנו מבינים שאנחנו משתפים פעולה עם ארגונים שונים ברחבי העולם

דוד האצ'וול:  אני רואה הרבה ידידים פה בשיחת הזום, ואנחנו ממנפים את הכוחות המשותפים שלנו

דוד האצ'וול:  לסיכום, אני שמח מאוד נוכח שיתוף הפעולה עם משרד התפוצות נגד אנטישמיות

דוד האצ'וול:  ניכרת מחויבות שלא נראתה שנים, ואנחנו מתמודדים ביחד

דוד האצ'וול:       אני יכול לספר גם שאנחנו חותכים מימון של ארגונים פרו-פלשתינים

דוד האצ'וול:  בגלל האנטישמיות יש מאות מיליוני יורו שמוזרמים לארגונים האלה מאירופה, מספרד

דוד האצ'וול:  אני אספר גם שבעוד שבוע מתארגנת משלחת מטעם האופוזיציה בספרד והחברה האזרחית, מכיוון שממשלת ספרד החליטה לא להתגייס בסולידריות למען ישראל

דוד האצ'וול:  אנחנו שמים את החטופים בראש סדר העדיפויות שלנו, תולים פוסטרים ברחבי הארץ וגם מקיימים פאנלים בנושא, וכמובן אנחנו עושים פעילות לוביסטית בקרב המנהיגות בתקשורת, כדי שהם יתמכו בצד שלנו של הסיפור

דוד האצ'וול:       לסיכום, למרות שאנחנו קהילה קטנה, הצלחנו לאסוף מימון שיושקע באלמנטים שקשורים למשפחות הקורבנות ולצה"ל)

מיקי לוי: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם: אני רוצה להודות לך

מיקי לוי:  תודה רבה לך שהצטרפת אלינו

מיקי לוי:  אני מסתכל לעתיד ורוצה להגיד לך משהו מהלב

מיקי לוי:  לפני 2000 שנה הפסדנו במלחמה עם רומא, וזו אחת הסיבות שהיהודים פזורים בכל העולם

מיקי לוי:  לפני 75 שנה חזרנו לארצנו והקמנו מדינה, מדינה מאוד מאוד קטנה, אבל זו המולדת של היהודים

מיקי לוי:  לעולם לא נפסיד במלחמה שוב

מיקי לוי:  זו המולדת שלנו

מיקי לוי:  אם יקרה לך משהו, יש לך כאן בית

מיקי לוי:  ישראל תהיה מאחוריך

מיקי לוי:  שמור על עצמך)

דן אילוז: מיקי, אני חייב לצאת, אני יכול להתייחס שנייה?      

מיקי לוי: כן, בבקשה, למרות שרציתי לתת לשמחיוף

מיקי לוי:  בבקשה, חבר הכנסת אילוז

דן אילוז: ממש שתי דקות

דן אילוז:  אני חייב לצאת לראיון בחוץ ארץ, אז זה קשור למה שאנחנו מדברים

דן אילוז:  אני רוצה לחזק את מה שאמרת בתחילת הדברים, שהמצב של היום הוא לא מה שהיה לפני שבעה באוקטובר

דן אילוז:  אני רוצה לספר לכם ברמה האישית, אנחנו שמענו על הרצח בארצות הברית, אנחנו שמענו על הרבה אנטישמיות בצרפת, באירופה

דן אילוז:  אני גדלתי במונטריאול שבקנדה, בחיים לא חשבנו שיהיה כזאת אנטישמיות שם

דן אילוז:  זו קהילה מאוד מאוד חזקה, גם קשורה למקום שם ומאוד ותיקה

דן אילוז:  אתמול הייתה הצתה בבית כנסת בקנדה, והיה גם עוד אירוע אנטישמי באותו יום, ואנשים שם מפחדים

דן אילוז:  פעם ראשונה שאני שומע מהמשפחה שלי שעדיין נמצאת שם שהם אשכרה מפחדים

דן אילוז:      אז קודם כול, המסר שלי הוא כמו שלך, שזה הבית שלהם, ואם הם רוצים לבוא לפה, אז יש להם מקום פה במדינת ישראל, אבל גם במקביל אנחנו צריכים לדאוג שליהודים יהיה אפשר לגור בכל מקום בעולם, שהם לא יבואו לפה מתוך אנטישמיות, שיבואו לפה כמו שאני באתי לפה, מתוך ציונות, לא מתוך אנטישמיות

דן אילוז:  זה מבחינה עקרונית

דן אילוז:       מבחינת הדוח, אני מסכים עם הרבה מאוד מהדברים שנרשמו בדוח

דן אילוז:  קודם כול, התפיסה הזו של פחות משרדים, פחות ראשים שמתווכחים אחד עם השני כל הזמן ואז יש פיצול סמכויות, זה משהו שאני מאוד מסכים

דן אילוז:  הייתי רוצה להעיר שתחום ההסברה ותחום הדה-לגיטימציה אלה תחומים שמאוד קשורים גם לחברה אזרחית, אז חשוב מאוד שגם יהיה תקציב שהוא גמיש, ודווקא במשרדים הגדולים כמו משרד החוץ התקציב פחות גמיש, אין מה לעשות, ומשרדים קטנים כמו תפוצות, כמו אסטרטגיה וכל מיני כאלו התקציב יותר גמיש, ולכן צריך לחשוב על זה כ-trade-off

דן אילוז:  אני מאוד מסכים עם מה שאמרת, אבל צריך גם להכניס את השיקול הזה של הגמישות התקציבית בתוך כל הדברים האלו

דן אילוז:       בסיפה של הדברים שלי אני רוצה להגיד משהו שקשור לדיון פה

דן אילוז:  אנחנו מדברים על חרמות, על חרם על ישראל ועל כל מיני דברים כאלה, אני רוצה לבקש באמת כשאנחנו בזמן מלחמה כרגע, שאנחנו נשתדל גם פה בתוך מדינת ישראל לא להחרים אחד את השני, לתת לכל אחד את המקום לדבר, במיוחד בוועדות הכנסת, ואני יודע שאנחנו כולם עם הרבה מאוד רגשות והרבה מאוד דברים שיוצאים מהלב לפעמים, ננסה לתת לכולם את המקום לדבר

דן אילוז:  גם בוועדה הזאת, היושב-ראש, אני מבקש שזה יתקיים

דן אילוז:  אני גם מאמין שאתה תוכל לעמוד בזה

דן אילוז:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  מכיוון שאתמול הונחיתי אז לא נותרה בידי בררה, למרות שדעתי היא דעתי

מיקי לוי:  תודה רבה, אני מאוד מודה לך

קריאה: אני מכיר את דעתך, אז אני לא אשאל אותה

מיקי לוי: אם אפשר לתת לאלעד שמחיוף, כי הוא ממתין לנו מהבוקר

מיקי לוי:  קודם כול, תודה רבה, ברוך הבא בצל קורתנו

מיקי לוי:  אומנם אתה רחוק, אבל אנחנו רואים אותך הרבה

מיקי לוי:  כייף לראות אותך בלי עניבה ובלי ז'קט

מיקי לוי:  בבקשה

אלעד שמחיוף: אמרת שאני רחוק

אלעד שמחיוף:  בתקופה הזאת כולנו קרובים, ואני חושב שזה קשור

אלעד שמחיוף:  כמה מילים על מה שקורה בבריטניה

אלעד שמחיוף:  הקהילה היהודית כאן היא קהילה שמונה כ-300,000 איש, רובה בלונדון

אלעד שמחיוף:  יש עוד קהילה גדולה במנצ'סטר, ויתר הקהילות הן יותר קטנות, ויש עוד כמה עשרות אלפי ישראלים שחיים כאן בלונדון

אלעד שמחיוף:       אני דיברתי עם CST, CST זה ארגון השמירה היהודי כאן בבריטניה, וביקשתי מהם נתונים עדכניים, וממש יש לי נתונים נכונים לאתמול

אלעד שמחיוף:  מאז תחילת המלחמה מדווחים בבריטניה על 1,124 אירועים אנטישמיים מדווחים, כלומר אלו רק אירועים שדווחו

אלעד שמחיוף:  כלומר, זה לא הכול, זה אחוז שהוא כנראה גם לא כולל את כל התמונה

אלעד שמחיוף:  זה שיא מאז 1984 כשהוקם ארגון ה-CST

אלעד שמחיוף:  רק כדי שיהיה לנו איזה קונטקסט למספר הזה 1,124, בחצי השנה שלפני שבעה באוקטובר דווחו 803 מקרים

אלעד שמחיוף:  כלומר, אנחנו כבר משמעותית יותר גבוה בחודש מאשר מה שהיה בחצי שנה שלפני כן

אלעד שמחיוף:       אם אנחנו מסתכלים על פרק הזמן הזה בשנה שעברה, אז בשנה שעברה דווחו 183 אירועים אנטישמיים בפרק הזמן הזה

אלעד שמחיוף:  שוב, היום אנחנו על 1,124

אלעד שמחיוף:  אנחנו מדברים על עשרות תקיפות פיזיות של יהודים, אנחנו מדברים על עשרות מקרים של נזק לרכוש, אנחנו מדברים על מאות מקרים של התעללות והתעמרות ברשתות החברתיות, שזו בעיה שונה אבל בעיה גדולה מאוד בפני עצמה

אלעד שמחיוף:  גם אם אנחנו מסתכלים על סבבים קודמים של אלימות באזור בין ישראל לבין חמאס או בעזה, המספר הזה הוא גבוה משמעותית, כי אם אנחנו לוקחים את מה שהיה ב-2021 משמי קיץ, אז בכל החודש ההוא היו 691 אירועים אנטישמיים, כך שאנחנו שוברים כאן שיאים גם בהשוואה למלחמות או סבבים או מבצעים קודמים בעבר

אלעד שמחיוף:       הקהילה היהודית פה קיבלה תמיכה חסרת תקדים מהממשלה וגם מהאופוזיציה

אלעד שמחיוף:  גם ישראל קיבלה תמיכה חסרת תקדים מהממשלה והאופוזיציה

אלעד שמחיוף:  הממשלה הגדילה את האבטחה במוסדות היהודיים, את התקציב

אלעד שמחיוף:  התקציב עומד על 15 מיליון פאונד בשנה, הם הזרימו עוד 3 מיליון פאונד נוספים

אלעד שמחיוף:  זה לא מספיק

אלעד שמחיוף:  זה לא מספיק, מפני שכל מוסד יהודי כאן מצריך אבטחה של יותר ממאבטח אחד, לפעמים יותר משניים או שלושה – אני מדבר על גני ילדים, אני מדבר על בתי כנסת, על מוסדות קהילתיים

אלעד שמחיוף:  כל מוסד כזה מצריך אבטחה שהיא הרבה יותר גדולה ואינטנסיבית מאשר בעיתות שגרה, כך שגם התוספת הזו לא מספיקה

אלעד שמחיוף:       אנחנו רואים הרבה מהאגרסיביות, הרבה מהאלימות שמופנות ממש כלפי מוסדות יהודיים

אלעד שמחיוף:  אני אתן כמה דוגמאות – יש את ספריית וינר לזכר השואה, עליה רוססה המילה עזה

אלעד שמחיוף:  שוב, זו ספרייה שמקדשת את זכר השואה, ועליה רוססה המילה עזה; על בתי ספר יהודיים, אני קיבלתי טלפון לפני שבועיים בערך מהורה שהביא את הילדה שלו לבית ספר לבנות בלבד, בית ספר יהודי, וגילה שעל קירות בית הספר והשער פשוט שמו צבע אדום, על כל בית הספר

אלעד שמחיוף:  הדברים האלה מחלחלים

אלעד שמחיוף:  כמובן שההפגנות כאן גורמות לחרדה ולמתח מאוד גדולים בקהילה היהודית

אלעד שמחיוף:  אנחנו שומעים בהן טקסטים שהם אנטישמיים מובהקים, מאינתיפאדה גלובלית וג'יהאד ועד אמירות כמו: יהודים, הצבא של מוחמד בדרך אליכם

אלעד שמחיוף:  אלה טקסטים שהופכים להיות יותר ויותר נפוצים בהפגנות האלה

אלעד שמחיוף:       אני חושב שבסופו של דבר, אם אני מסתכל על התמונה הכוללת בבריטניה, ואני חושב שזה גם נכון קצת פרספקטיבה למה שקורה בעוד מקומות באירופה, אז אין ספק שהאנטישמיות בעולם האמיתי היא בעלייה חדה, היא מסוכנת והיא מובילה לתקיפות

אלעד שמחיוף:       יש לנו בעיה גדולה מאוד באוניברסיטאות ובבתי ספר, אנחנו רואים עשרות תקריות

אלעד שמחיוף:  ושוב, צריך להבין שאלו תקריות מדווחות, המספר האמיתי גבוה בהרבה

אלעד שמחיוף:  אנחנו רואים בקמפוסים כאן בבריטניה אירועים אנטישמיים מחרידים, זה יכול להיות ברמה האישית שפשוט תופסים סטודנט או סטודנטית יהודייה ומקללים או זורקים ביצים, גם זה קרה; זה יכול להיות בבתי ספר שהם אפילו לא יהודיים, בתי ספר תיכון, שמורים שהם יהודים סובלים מיחס אנטישמי

אלעד שמחיוף:  שם יש לנו בעיה מאוד גדולה, וברשתות החברתיות

אלעד שמחיוף:       ברשתות החברתיות, חלקן טובות יותר, חלקן פחות

אלעד שמחיוף:  אני יכול לציין לרעה, לפחות מהניסיון שלי את X, מה שהיה טוויטר, ששם האנטישמיות פשוט גואה

אלעד שמחיוף:  גם בטיקטוק האנטישמיות גואה ולא נעשה מספיק

אלעד שמחיוף:  אני חושב שישראל כמדינה יכולה לעשות יותר כדי לטפל בבעיה הזו ברשתות החברתיות

אלעד שמחיוף:  אני אתן לכם דוגמה, יש הרי את ההגדרה לאנטישמיות של IHRA, הארגון הבין-לאומי לזכר השואה, הם אומרים בצורה מאוד ברורה שהשוואה של ישראל לגרמניה הנאצית, או אחריות קולקטיבית של יהודים באשר הם יהודים למעשים של ישראל, זו אנטישמיות

אלעד שמחיוף:  הדבר הזה קורה על בסיס – אני אפילו לו אגיד שעתי, על בסיס של כל כמה דקות ברשתות החברתיות

אלעד שמחיוף:  לא נעשה מספיק

אלעד שמחיוף:  גם כאשר מדווחים – שוב, אני מדבר גם מהניסיון האישי שלי – הרבה פעמים דברים כאלה נופלים תחת החוקים וההנחיות של הרשתות החברתיות ופשוט לא מטפלים בהם

אלעד שמחיוף:  אני חושב שבהיבט הזה לפחות ישראל יכולה לעשות משהו, כי צריך להבין, הקהילות היהודיות בהרבה מהמובנים מרגישות שהן לבד, הן מרגישות שהן מתמודדות עם הדבר הזה לבד

אלעד שמחיוף:       אני מצטרף לדברי היושב-ראש שאחרי שבעה באוקטובר הטראומה היא גדולה אפילו יותר

אלעד שמחיוף:  אם עד היום קהילות יהודיות ראו אנטישמיות – ושוב, זה לא דבר חדש אבל היא פגעה בהן בצורה מסוימת – אחרי שבעה באוקטובר הפגיעה היא הרבה יותר קשה, כי יהודים מבינים שאם אחרי אירוע כזה מזוויע אין תמיכה ואין סולידריות ואין אמפתיה, לעולם לא תהיה

אלעד שמחיוף:  אני לא מדבר אפילו על קו השבר שבין יהודים והמראות הנוראים של שבעה באוקטובר, שפתאום יש איזושהי שאלה של היכולת של הצבא להתמודד והיכולת של מדינת ישראל להגן עליהן, כאשר ראינו שאזרחי המדינה בעצמם לא זכו להגנה

אלעד שמחיוף:  את אלה אני שם בצד

אלעד שמחיוף:  אם אחרי שבעה באוקטובר אנחנו עדיין רואים אנטישמיות שוברת שיאים, הקהילות היהודיות תופסות את זה כקריאת השכמה והבנה שלא יהיה מצב שבו הם יזכו לאהדה ואמפטיה כוללת, ולכן יש כאן קו שבר עמוק מאוד

אלעד שמחיוף:       אני חושב שטיפול ברשתות החברתיות, קצת יותר נוכחות של מדינת ישראל, אפילו אם זה בביקורים, במילים ובשיח, יעזור לקהילות האלה להרגיש שהן לא לבד, כי המגפון של הצד השני הוא מאוד גדול, הוא מאוד עוצמתי, הוא מאוד חזק, ומה לעשות, המספרים הם לא לטובתנו ולכן לפעמים נדמה כאילו כולם נגדנו וכל קהילה מתמודדת בעצמה

אלעד שמחיוף:  אני חושב שבהיבט הזה הדיון הזה חשוב, ועוד דברים שמדינת ישראל צריכה ויכולה לעשות גם הם חשובים

אלעד שמחיוף:  בזה אני אסיים

מיקי לוי: אנחנו ממש רוצים להודות לך ועל הקול שלך מלונדון

מיקי לוי:  בתפקיד הקודם שלי, כשביקרתי ראשי פרלמנטים, נפגשתי עם הקנצלר, נפגשתי עם הבית העליון והתחתון בצרפת, עם יו"ר הפרלמנטים, כמובן גם בגרמניה, וילנה, לכל מי שהגיע לכאן לפני האירועים האלה אמרתי: אנחנו קריאת ההשכמה שלכם

מיקי לוי:  הטילים שמופנים מאיראן יגיעו ביום בהיר אחד לחופי אירופה

מיקי לוי:  קריאת ההשכמה היא בשבילכם כי זה קרה כבר בהיסטוריה של אירופה, וכל אחד ממנהיגי אירופה שלחתי לקרוא את ההיסטוריה של הכיבוש האסלאמי

מיקי לוי:  לכן אני אומר, אם הם לא יפנימו, זה ידפוק על דלתם של ארצות אירופה ומנהיגי אירופה

מיקי לוי:       מה שאתה אומר עכשיו באמת מעלה תהיות ומחשבות עתידיות מה אנחנו יכולים לעשות לטובת העניין

מיקי לוי:  זה לא פשוט, זו איזושהי תוכנית כוללת, זו איזושהי הכרה של מנהיגי אירופה

מיקי לוי:  אני כבר לא מתיימר להגיד מנהיגי העולם, מנהיגי אירופה שזה דופק להם בדלת

מיקי לוי:       יש מקומות, ואני יודע את זה מהתפקידים הקודמים-קודמים שלי, שמשטרה לא נכנסת לשכונות מפחד

מיקי לוי:  זה רק מסמן את העתיד לבוא, אם לא יחשבו כיצד לפתור את העניין הזה

מיקי לוי:  נכון, אנטישמיות זו בעיה שלנו, אבל אני רואה אותה במובן הרחב של המילה, היכן שהיא מתקיימת באותן מדינות

מיקי לוי:       מר שמחיוף, יש לך להוסיף לנו?      

אלעד שמחיוף: אני רק רוצה שאנשים יבינו שהמלחמה הזו מתרחשת בישראל, אבל היא לא מתרחשת רק בישראל

אלעד שמחיוף:  זו מלחמה לכל דבר

אלעד שמחיוף:  יהדות התפוצות והישראלים בתפוצות נרתמו כולם בצורה מדהימה, כדי לסייע ולעזור לישראל כמו שהם עושים גם בעיתות שגרה ובטח בעיתות חירום

אלעד שמחיוף:  אני חושב שיש מחויבות למדינת ישראל להגן עליהם, לעזור להם

אלעד שמחיוף:  אני יודע שזה קשה ומסובך, אבל לזכור שיש פה יש פה עוד חזית וגם היא כרגע נמצאת בקרב

מיקי לוי: שוב תודה רבה לך על זמנך, והמשך שירות מוצלח

מיקי לוי:  אנחנו נהנים מהפירות שלך

מיקי לוי:  תודה לך

אלעד שמחיוף: תודה

מיקי לוי: בבקשה, שרון

שרון ניר: תודה, אדוני

שרון ניר:  אני קודם כול רוצה להודות לך על הדיון הכל-כך חשוב הזה, שהוא כל כך מתאים כרגע לעת שאנחנו נמצאים כי באמת אנחנו בזירה נוספת

שרון ניר:  סיים עם זה באמת קודם אלעד שמחיוף

שרון ניר:  אני חושבת שזה צריך להיות זירה נוספת שאנחנו מנהלים בתפיסת העולם שלנו, וזה מאמץ שצריך להתייחס אליו בכבוד הראוי

שרון ניר:       האנטישמיות היא חיה ובועטת

שרון ניר:  היא התעצמה מאוד בעשורים האחרונים, גם באמצעות תנועות החרמות, BDS, גם בנוכחות שהולכת וגדלה באוניברסיטאות, גם ברשתות

שרון ניר:  מה שקרה בשבת האחרונה זה פשוט שהוסרו המסכות, והיא יצאה גם לרחובות במלוא כיעורה, והצביעות הזאת שמדברת לכאורה על הפגנות פרו-פלסטיניות התגלתה בצורה הכי מבישה שיכולה להיות, כי אלה הפגנות שהן אלימות, שמבינים בדיוק שהן קודם כול אנטי-ציוניות יותר מאשר הן פרו-פלסטיניות, שהן אנטישמיות, שהן גזעניות, ואת זה אנחנו צריכים לחשוף

שרון ניר:  זה האתגר שלנו, לדעת לחשוף בדיוק את הצביעות ואת הכיעור של העולם

שרון ניר:  רואים את זה חותך בקהילות שקודם לכן דיברתם עליהן, רואים את זה גם באו"ם, רואים את זה בכל מקום

שרון ניר:       אני חושבת שבאמת אנחנו צריכים כמדינה להבין שזה מאמץ נוסף, שצריך להיות מאמץ אולי לא בשדה הקרב ולא מאמץ מלחמתי, אבל זה בפירוש מאמץ של חוסן שהוא חיוני למדינת ישראל, וצריך להתייחס אליו באופן הזה

שרון ניר:  להבדיל ממה שעשינו פחות טוב, ולא ניכנס כרגע לאמירות, אבל אני חושבת שזה הוצג בצורה מאוד טובה על ידי דוח מבקר המדינה, אנחנו צריכים להבין שלמאמץ הזה אנחנו צריכים לתת קודם כול פלטפורמה אסטרטגית עם מדיניות

שרון ניר:  אני אישית חושבת שזה צריך להיות במשרד לעניינים אסטרטגיים, כי זו סוגיה סופר גדולה, זו סוגיה מגה גדולה, זו סוגיה שבה אנחנו באמת דוד מול גוליית, מול העולם

שרון ניר:  אנחנו דוד מול גוליית כשאנחנו 0

שרון ניר: 02% מאוכלוסיית העולם, אז אנחנו מבינים בדיוק שאנחנו בתוך זה צריכים לדעת להשמיע את קולנו ולהבהיר באמת את תמונת המצב הקיימת כיום

שרון ניר:       לאסטרטגיה הזאת ולמדיניות הזאת אנחנו צריכים לבנות אופרציה שמתורגמת בסוף לתוכנית עבודה ולמאמצים שקורים all over, בטח בכל זירות הפעולה, ברשתות החברתיות, וגם ברחובות באמצעות תודעה, הסברה וכוח אדם

שרון ניר:       אני חושבת שזה חלק מהדברים שצריכים לצאת מהדיון החשוב הזה שלך עם המלצות, ויפה שעה אחת קודם גם להתארגן בטח בשעת לחימה, אבל צריך להבין שזה מאמץ שהוא סופר קריטי

שרון ניר:  תודה רבה, אדוני

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  בבקשה, מר גיל סגל, מנכ"ל הכנסת לשעבר

גיל סגל: בוקר טוב, אדוני היושב ראש

גיל סגל:  אני בא בשני תפקידים, סגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי

גיל סגל:  אני אגיד על זה מילה

גיל סגל:  הקונגרס היהודי העולמי מצוי בכ-100 מדינות וקרוב ל-130 קהילות יהודיות

גיל סגל:  בהסתדרות הציונית העולמית, שם אני סגן יושב-ראש, גם כ-30 פדרציות יהודיות, וגם קשר עם לא מעט קהילות של ישראלים בחו"ל

גיל סגל:  צריך לזכור שהקהילות של הישראלים סובלות באותה מידה ולפעמים אפילו ביתר שאת

גיל סגל:       אני אגיד רגע איזה משפט, ואני גם רוצה בקצרה אחר כך להתייחס לדוח של נציג מבקר המדינה, כי בעיניי הוא דוח מאוד חשוב

גיל סגל:  צריך לזכור שכשאנחנו מסתכלים על הקהילות היהודיות בעולם הן לא מקשה אחת

גיל סגל:  יש כ-130 קהילות בעולם, חלקן קהילות איתנות מבחינה פיננסית, איתנות מבחינת חוסן קהילתי, אבל חלקן קהילות קטנות, הרבה יותר פגיעות, והיכולת שלהן להתמודד עם עלייה בגל אנטישמיות כזה היא הרבה הרבה יותר מוגבלת

גיל סגל:       כארגון אנחנו בעצם רואים את המאבק הזה ואת הגל הזה שפוקד אותנו, אבל לא רק את הגל, גם ביום-יום האנטישמיות היא בעלייה מתמדת

גיל סגל:  אחרי הקורונה ראינו עוד גל עלייה מאוד משמעותי בנושא האנטישמיות

גיל סגל:  כשאנחנו מסתכלים, וגם מהניסיון שלנו, המאבק באנטישמיות הולך ביחד עם שמירה על ביטחון הקהילות היהודיות

גיל סגל:  זאת אומרת, בסוף המאבק בנוי מרבדים-רבדים

גיל סגל:  מפאת קוצר הזמן אני לא אפרט אותם, אבל למשל, הרי ניטור ברשתות החברתיות, במידה שהוא יעיל ונכון, הוא בהכרח מונע אלימות פיזית והתפרצויות של אלימות עד כדי רצח ופגיעות משמעותיות

גיל סגל:  הקשר עם ארגונים מקבילים שנלחמים באותן מדינות בגזענות, ככל שהקשר הוא עמוק יותר ויש הדדיות והבנה, היכולת להיאבק באנטישמיות היא גבוהה יותר

גיל סגל:  לכן זה רובד-רובד שאנחנו מסתכלים עליו

גיל סגל:      החלק השני – הוא חלק בלתי נפרד וצריך לזכור את זה – זה התמיכה וחיזוק התמיכה במדינת ישראל

גיל סגל:  בסוף, כשאנחנו בקשר עם הקהילות היהודיות, אנחנו רואים את זה, הנצחת השואה והגבורה מחזקת את התמיכה בישראל

גיל סגל:  הקהילות היהודיות הן גם הקול והפה שלנו במדינות שבהן הן מצויות לחזק את התמיכה במדינת ישראל

גיל סגל:      החלק האחרון זה באמת הורדת התמיכה בחמאס וחשיפת הקשר עם איראן

גיל סגל:  אנחנו רואים קשר מאוד מאוד ישר בין מהלכים אירניים והעצמת החמאס ברשתות החברתיות, בלגיטימיות של החמאס ובטשטוש המאפיינים הרצחניים של הארגון הזה כארגון טרור

גיל סגל:  ביום-יום זה מצטרף ל-BDS ולתנועות אחרות שנמצאות בעניין הזה

גיל סגל:  לכן בסוף אנחנו רואים איזה גל, וטוב שאנחנו מביאים את זה למודעות, אבל המאבק הוא יום-יומי

גיל סגל:      אני אגיד רגע ואסכם במשפט אחד על דוח המבקר

גיל סגל:  אני חושב שמה שמצוין בדוח הזה זה שאומנם הוא הסתיים ב-2016, אבל עשיתם עדכון עד לימים האלו לעת הזאת

גיל סגל:  בסוף מדינת ישראל צריכה להחליט בהחלטה רצינית, אבל גם מעשית, האם מדינת ישראל היא שותפה למאבק באנטישמיות, האם היא שותפה לקשר עם הקהילות והחיזוק שלהן

גיל סגל:       יש עוד פן שלם שלא דיברנו עליו, אבל בסוף יש את הערוץ הדיפלומטי הגלוי, אבל יש גם את הערוץ החשאי

גיל סגל:  צריך לזכור שהקהילות לא בהכרח רוצות תמיד התערבות בוטה של מדינת ישראל וגם שלנו כארגונים, לפעמים היא רוצה את זה בערוצים יותר חשאיים מול המדינות שבהן הן נמצאות, מול הארגונים במדינות, אבל גם שם – אני לא יודע אם המבקר בדק את זה – גם בארגונים ששומרים על ביטחון מדינת ישראל ואחראים על הקשר עם הקהילות היהודיות בעולם, גם שם צריך חיזוק מאוד משמעותי בכוח אדם, בתשומת לב ובתקציבים

גיל סגל:  אני לא אנקוב בשמות הארגונים, אבל אנחנו מבינים מי אמון על כל מה שקורה בחו"ל

גיל סגל:  כל זה צריך להיעשות בזהירות הראויה

גיל סגל:      על פניו, מהדוח ניכר שמדינת ישראל לא השכילה ולא עשתה בשנים האחרונות, ולכן אני חושב שמאוד חשוב שאתה כיושב-ראש והוועדה לביקורת המדינה תעירו את הדבר הזה ותשים את המראה הזו לממשלת ישראל

גיל סגל:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  מר זינגר, המרכז לאימפקט ישראל

מיקי לוי:  בבקשה, אדוני

רוברט זינגר: בוקר טוב

רוברט זינגר:  אתה יודע, אחרי שנעמי, דיוויד ואלעד דיברו, ועכשיו גיל שאיתו אנחנו עושים פרויקטים רבים, אני אולי אתן תמונה יותר ממבט על, גם כמנכ"ל הקונגרס היהודי העולמי לשעבר, והיום גם מעורב בתנועה העולמית למלחמה באנטישמיות וגם ב-Center for Jewish Impact

רוברט זינגר:      תודה רבה, היושב-ראש, שנקבע הדיון הזה

רוברט זינגר:  עצם זה שהדיון הזה מתקיים בתאריך ציון 85 שנה לליל הבדולח, עוד בתוך המלחמה, מראה באמת את החשיבות לכך שאתה והכנסת מקדישים לנושא

רוברט זינגר:  אבל יחד עם זאת, הכול התחלק בעיניי למה שקרה לפני הפוגרום של שבעה באוקטובר ואחרי הפוגרום, כי ברור שהמתקפה הייתה על מדינת ישראל ועל תושבי האזור, אבל המתקפה הייתה על כל העם היהודי בגלל האידיאולוגיה הברורה של חמאס בדברים האלה

רוברט זינגר:       אפשר כבר לעבור על סטטיסטיקות והסטטיסטיקות הן נוראיות, ואפשר לעבור על מדינה ומדינה ואני בטוח שיש לכולם פה את הסטטיסטיקות

רוברט זינגר:  כל מי שנמצא פה בזום אני מבין שהוא עוסק בדברים האלה ומקבל כל יום מאות הודעות ממדינות שונות בעולם, אז אין טעם פה לרדת לפרטים

רוברט זינגר:       אבל מוכרחים פה להגיד כמה דברים

רוברט זינגר:  בעיניי, גם ביחסים בין ישראל לתפוצות וגם בטיפול בכל נושא האנטישמיות יהיה restart אחרי המלחמה הזאת

רוברט זינגר:  חלק מהתובנות או ההבנות, סיסמאות, שנאמרו בעבר על ידי, על ידי כל מי שייצג את מדינת ישראל ואת העם היהודי בקהילות השונות, פשוט לא נוכל להמשיך ולומר אותן, שוב, החל מ-never again ודרך כל מיני סיסמאות אחרות, כי הדברים קרו והדברים קורים היום, הם קורים בקמפוסים, הם קורים ברחובות, הם קורים בכל מקום אפשרי

רוברט זינגר:       הטיפול, כמובן, צריך להתמקד בשלושה דברים של הכנסת או לפחות בשניים מהם – האחד זה ההשפעה על מדיניות במדינות השונות ועל קובעי המדיניות; השני זה השפעה על חקיקה, כי ברוב המדינות, עדיין אפילו באירופה, חקיקה לא קיימת בצורה מספקת; והשלישי זה נושא של טיפול בנושא ביטחון, מה שהתייחס גיל

רוברט זינגר:  הצרכים הם בלתי נגמרים

רוברט זינגר:  הסכנה של הקהילות הקטנות, כמו קהילה קטנה לדוגמה בקירגיסטן, מדינה מוסלמית של 6 מיליון תושבים עם 1,500 יהודים, הסכנות שלהן לא פחות קטנות ממה שאלעד ציין בלונדון, ולכן הפריסה פה היא פריסה מאוד מאוד רחבה

רוברט זינגר:       יש פה נושא נוסף שצריך להתייחס אליו והוא מה תהיינה ההשפעות של גלי האנטישמיות האחרונים על כל נושא העלייה

רוברט זינגר:  אני ראיתי לפני מספר ימים את נשיא קונגרס יהודי רוסיה, סיפר לי ש-15,000 משפחות ברגע זה מחכות לפגישה ראשונה עם קונסול ישראל במוסקבה וסנט פטרסבורג יותר משנה, יותר משנה

רוברט זינגר:  אותו דבר יכול לקרות גם במקומות האחרים, וזה משהו שהכנסת בהחלט צריכה להתערב

רוברט זינגר:  אני מניח שגם יש סיכוי גם לגלי העלייה, במיוחד אחרי מה שקרה בדאגסטן לפני כמה ימים ובמקומות האחרים

מיקי לוי: שנייה בבקשה, אדוני

מיקי לוי:  משרד החוץ

אלון טל: מי שמטפל בעלייה מרוסיה וממדינות חבר העמים זה נתיב

מיקי לוי: לא

מיקי לוי:  אני מבין, אני קצת מכיר

מיקי לוי:  יכול להיות שהם ביקשו גם עם הקונסול, ואז הוא היה אמור להגיד להם: בואו נלך יחד לנתיב

מיקי לוי:  אבל שנה? לא חשוב מי מטפל, שנה? דבר כזה לוקח לי במקרה הטוב יומיים

מיקי לוי:  זו תעודת עניות לנו

מיקי לוי:  אני מתבייש בשמם

מיקי לוי:  בכלל לא חשוב מי מטפל, הם רוצים לפגוש? הוא יפגוש אותם

מיקי לוי:  אני מבקש שתעביר את זה למנכ"ל המשרד

אלון טל: אני אעביר

רוברט זינגר: אני רק רוצה לחזק ולומר שאדוני צודק מאוד

רוברט זינגר:  אני הייתי בין שלושת הדיפלומטים הישראלים הראשונים בשגרירות ישראל במוסקבה בתחילת שנות ה-90, עוד כשישבנו בתוך השגרירות ההולנדית, ואלפי אנשים הגיעו לשם כל יום, ולא היה שם יהודי שעזב את הרחוב בלי לפגוש את הדיפלומט הישראלי

רוברט זינגר:  הנושא הזה מחייב טיפול

רוברט זינגר:  אבל אני לא רוצה להתרכז רק בנושא של - - -      אני חושב שתהיה התעניינות בנושא העלייה בגלל האנטישמיות, בגלל מה שקורה בעולם ולמרות המלחמה שישנה כאן, והנושא הזה חייב להגיע גם לדיונים מאוד מאוד רציניים גם בכנסת וגם בכל המוסדות המטפלים בעניין

רוברט זינגר:       אני מסכים עם דיוויד ועם האחרים שנעשית הרבה עבודה, אולי זה בעייתי כי היא נעשית על ידי הרבה משרדים

רוברט זינגר:  הנושא הזה של טיפול באנטישמיות וטיפול בתפוצות מחולק היום בין מספר משרדים בארץ, וחייבים לרכז פה את המאמץ, כולל מה שגיל אמר וכל מיני ארגונים ביטחוניים שעוסקים בנושא

רוברט זינגר:  בזמנו זה היה מרוכז במשרד ראש הממשלה, אבל הגוף היחידי שיכול לתכלל את הדבר הזה זה המועצה לביטחון לאומי

רוברט זינגר:  חצי מהעם שלנו חי היום בתפוצות

רוברט זינגר:  אנחנו רק עכשיו הגענו למספר היהודים של לפני מלחמת העולם השנייה

רוברט זינגר:       הנושא הזה הוא נושא אסטרטגי מבחינתה של מדינת ישראל, וזה חייב להיות אצל מישהו שקרוב לאוזנו של מקבל ההחלטות

רוברט זינגר:  אני לא מדבר כרגע במצב המלחמה, אבל זה חייב להיות שם, זה חייב להגיע למל"ל, זה חייב להיות מטופל על ידי המל"ל ובתיאום של כל מיני משרדים, כל אחד בחלקו

רוברט זינגר:       אני רוצה לומר פה משפט רק לגבי הנושא של מה שקורה בקמפוסים, כי זה עבר את גבול הטעם הטוב לפני הרבה מאוד זמן, אבל זה הגיע לקצה היום, כמעט בכל הקמפוסים כולל בעיר עם האוכלוסייה היהודית הכי גדולה בעולם, בניו יורק, והנושא הזה מחייב טיפול נפרד לחלוטין מכל שאר הטיפול בנושא האנטישמיות

רוברט זינגר:       דבר אחרון, יש היום הרבה מאוד גופים כלליים, ציבוריים, לא ממשלתיים, שמטפלים בעניין הזה

רוברט זינגר:  יש ניסיון לרכז את הטיפול

רוברט זינגר:  אני רואה כאן את גל אילן שעוסק בנושאים האלה הרבה מאוד שנים, והוא מנסה לרכז את זה בתוך חמ"ל ההסברה, אבל חייבים לשתף היום את כל הארגונים האלה בצורה מאוד מאוד מסודרת, לא בצורה ספוראלית שכל פעם קובעים איזשהו דיון

רוברט זינגר:  אז לשתף אותם גם בנושא הזה של מלחמה באנטישמיות, ולצרף אותם גם למקורות התקציביים של ממשלת ישראל ולפתוח את החסמים האלה, כי בסופו של דבר יש לא מעט תקציבים, הם לא מגיעים ל-end user והם חייבים לייעל את כל השיטה הזאת

מיקי לוי: אני רוצה להודות לך שנתת איזשהו זרקור על עוד פן בדיון הזה

מיקי לוי:  תודה רבה לך

מיקי לוי:  בבקשה

ירון עמוס לוי: תודה, כבוד היושב-ראש

ירון עמוס לוי:  אני אתחיל עם משהו אישי

ירון עמוס לוי:  אנחנו רואים את העלייה באנטישמיות בעיקר ברשתות החברתיות

ירון עמוס לוי:  יש לי משפחה שמתגוררת בקנדה, בטורונטו, וסיפר לי הדוד היקר שלי שבחלק גדול מהקהילה החליטו להוריד את המזוזות מפחד שיהיה שם פוגרום

ירון עמוס לוי:  מחוץ לעסק שלו – יש לו bakery – יש הפגנות במשך יום-יום עם דגל פלסטין

ירון עמוס לוי:       אני רוצה רגע להתייחס לדוח הזה

ירון עמוס לוי:  הדוח מאוד ברור ומסביר את הבעיה הרחבה שיש לנו בזמן הזה, בזמן הלחימה

ירון עמוס לוי:  ביזור הסמכויות של כל המשרדים והיעדר גוף אחד שמטפל בצורה מקצועית בנושא ההסברה של מדינת ישראל הוא מאוד ברור

ירון עמוס לוי:  כבוד היושב-ראש, אני חושב שמה שצריך לעשות זה פשוט ליישם את מסקנות הדוח לא רק בנושא ההסברה בכל הגופים הממשלתיים שכרגע בחוסר תפקוד

ירון עמוס לוי:      משפט אחד לגבי מה שאמר חבר הכנסת אילוז שיצא

ירון עמוס לוי:  הוא ביקש תקציב גמיש יותר

ירון עמוס לוי:  תקציב גמיש יותר זה אומר שאנחנו עדיין נמשיך לא לעשות את העבודה שלנו, ותאפשרו ולמגזר השלישי לקבל מאיתנו כסף כדי לבצע את התפקיד של הממשלה

ירון עמוס לוי:  אז לא צריך תקציב גמיש

מיקי לוי: צריך לנצל אותו

ירון עמוס לוי: צריך שהממשלה והמשרדים הממשלתיים יצמצמו את כל תתי-המשרדים שיצרו כאן, ושיטפלו בביטחון של היהודים בעולם ובמדינה שלהם

ירון עמוס לוי:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  משרד החוץ

אלון טל: שלום לכולם, אני מהאגף לדיפלומטיה ציבורית

אלון טל:  אני אעשה פתיחה מאוד מאוד קצרה, ואז רות כהן-דאר, שהיא מנהלת המחלקה למאבק באנטישמיות וזיכרון השואה, תרחיב קצת ואולי תיכנס לפרטים

אלון טל:  אז כמה דברים באמת כללים

אלון טל:  1

אלון טל:  הדיון הזה הוא מורכב קצת מבחינתי או מבחינתנו, כי מדובר על דוח שהוא מאוד ישן כבר, הוא מלפני תשע שנים

מיקי לוי: אתה לא היית איתי בפתיח

אלון טל: הייתי בפתיח

מיקי לוי: לא, לא היית איתי, אולי היית פיזית

מיקי לוי:  אני נוהג לעת הזו, שהיא עת חירום, לקחת דוחות, כי אין לי ברירה

מיקי לוי:  על פי חוק, הוועדה הזו אמורה לדון בדוחות מבקר המדינה

מיקי לוי:  היא לא יכולה לדון מחר בטיפות החלב במדינת ישראל אם אין דוח, מה לעשות

מיקי לוי:  לכן מה שאנחנו עושים זה לוקחים דוחות ישנים, רלוונטיים לימים אלה

מיקי לוי:  לא תמצא אותי כרגע מקיים דיון, למרות שקיים דוח, על מטוסו של ראש הממשלה

מיקי לוי:  לא תמצא אותי

מיקי לוי:  אבל אני כן מקיים דוח במצב מחסני החירום, אוכל, חיטה, שעורה, משק המים בישראל בשעת חירום, ועוד כהנה וכהנה

מיקי לוי:  לכן הוא לא רלוונטי

מיקי לוי:  מה עוד שאנשי משרד מבקר המדינה הלכו ועדכנו אותו, נתנו לו איזה טיח כזה נוסף רלוונטי לימים אלה

מיקי לוי:  לכן אנחנו תכף נשמע מכם

מיקי לוי:  סתם דוגמה, כל אחד מהמשרדים אני מבקש שיגיד לי האם קוים שולחן עגול בין כלל משרדי הממשלה או בין כלל העוסקים, כדי לתאם עמדות, כדי לחלק עבודה וכדי לתכלל אותה – זה בסיכום שלי, אתה גירית אותי להגיד את זה

מיקי לוי:       אני לא רוצה להקדים את הסיכום

מיקי לוי:  150 מיליון שקל – 20%, זה אומר שנוצלו 30 מיליון שקל בארבע שנים

מיקי לוי:  זה אומר דרשני

מיקי לוי:  הייתי סגן שר האוצר, תמיד צעקו לי על הדלת: תביא כסף

מיקי לוי:  אני כרגע לא יודע מי לא ניצל, איך לא ניצל, ברור לי שהעבודה לא נעשית

מיקי לוי:  אני מבקש סליחה שהתפרצתי, פשוט גירית אותי

אלון טל: זו הוועדה שלך

מיקי לוי: אני משתדל לא להפריע לדוברים

אלון טל: כל מה שאתה אומר הוא נכון, רק היינו יכולים אולי לספק גם – למשל, הסקרים שהראו על דעת קהל, יש לנו סקרים עדכניים משלושת הימים האחרונים, ואני חושב שזה היה יכול אולי להוות משהו יותר משמעותי

מיקי לוי: בלי לקחת כרטיס פיס – ואני בדרך כלל לא זוכה – אני מניח שהנתונים שוברים שיאים, לפי מה ששמענו גם משמחיוף ומהאחרים

אלון טל: אז לא

אלון טל:  בנושא האנטישמיות - - - בנושא דעת קהל – לא

ירון עמוס לוי: תלוי באיזה אופן בודקים את הנתונים

אלון טל: אני מדבר על סקרים, אבל ניכנס לעניינים המהותיים

אלון טל:  הנושא של סמכויות ומשאבים של משרד החוץ

אלון טל:  זה לא סוד, המשרד לקח משאבים וסמכויות לאורך השנים, וכך גם בנושא ההסברה, וכך גם בנושאי המאבק באנטישמיות, וכך גם בנושאים אחרים, והדבר הזה פוגע ביכולת שלנו לתפעל

אלון טל:  הערה ראשונה

אלון טל:       הערה שנייה, מבחינת משרד החוץ הניצול הוא הרבה יותר גבוה

אלון טל:  הנתונים שהוצגו פה הם לא נתונים של משרד החוץ, הם של משרדים אחרים

אלון טל:  הייתה תקופה קצרה שישבו אצלנו ואז הניצול היה גבוה, אבל באופן כללי צריך להבין שלצערנו התקציבים שלא נוצלו לא ישבו אצלנו

אלון טל:      שת"פ – יש שת"פ טוב בדרגים המקצועיים

אלון טל:  אני יושב ליד נציג משרד התפוצות שעבד גם שנה במשרד החוץ

מיקי לוי: תכף נשמע ממנו מתי היה שולחן עגול, מתי הייתה חלוקת עבודה

אלון טל: בשבוע שעבר בוצע שולחן עגול של כל הגופים שעוסקים במאבק באנטישמיות, על מנת לכתוב יחד תוכנית עבודה של מאבק באנטישמיות בהקשר של המלחמה הזאת

מיקי לוי: כאילו קראת את הסיכום שלי

מיקי לוי:  אבל בסדר, תכף תשמעו

אלון טל: השת"פ קיים

אלון טל:  עם זאת, הוא תלוי כמובן גם בקשרים פוליטיים בין השרים השונים ובאינטראקציה בין המנהלים השונים

אלון טל:  יש יעדים מדיניים מאוד ברורים בעולמות של דה-לגיטימציה ושל מאבק באנטישמיות, אבל אני מדגיש יעדים מדיניים באחריות משרד החוץ, הגדרות IHRA, הגדרות אחרות וכו'

אלון טל:  אבל לצערנו, בהיבטים הציבוריים, בגלל שהסמכויות והמשאבים נלקחו מאיתנו, יש לנו קשיים לבצע את הדברים האלה

מיקי לוי: אגב, הטענות שלי לא יהיו לגביכם, יש כל כך הרבה דברים לעשות בחו"ל, כך שזה עוד נישה או חלק בתוך פאזל העשייה של משרד החוץ

מיקי לוי:  ברור לי לחלוטין שאתם רזים והחלישו אתכם בשנים האחרונות מטעמים כאלה או אחרים

מיקי לוי:  אני לא מתעסק בפוליטיקה, אני טכני לכל דבר כרגע

אלון טל: אז אולי שתי הערות אחרונות

אלון טל:  לגבי קהילות יהודיות, לא נעשה סקירה אבל כמו ששמחיוף ציין, האירוע הזה יצר התפכחות גם בקהלים ליברליים בקהילות יהודיות לגבי זה שבעצם יש פה אנטישמיות

אלון טל:  זה לא רק אנטי-ישראליות וזה לא איזה מין פרוגרסיביות כזאת שבאה לידי ביטוי בביקורת על ישראל, זה ממש אנטישמיות, ואנחנו מעריכים שיהיה שינוי

מיקי לוי: נדמה לי שבמשרד החוץ יש קונסול או שגריר – אני לא מתמצא כל כך בזה – שממונה על נושא האנטישמיות

רות כהן-דאר: אני

מיקי לוי: נפגשנו, נכון?     

רות כהן-דאר: כן

מיקי לוי: זהו, עכשיו נפל לי האסימון

מיקי לוי:  נכון

אלון טל: זה דבר אחד

אלון טל:  הערה אחרונה, בסוף צריך לזכור שיש עבודה בשטח של הנציגויות

אלון טל:  הנציגויות יושבות בחזית

אלון טל:  בסוף לא חשוב איזו תוכנית תיכתב במשרד כזה או אחר, ואיך ירצו לפעול מול פעילות דה-לגיטימציה כזאת או אחרת, הנציגות שצריכה ללכת ליושב-ראש הנמל בשביל לשחרר ספינה ישראלית שבגלל פעילות דה-לגיטימציה לא נותנים לה זה הקונסול בשטח או השגריר בשטח

אלון טל:       בסוף מי שנמצא בקשר יום-יומי עם הקהילה היהודית בעיר זאת הנציגות, ולכן אנחנו חושבים שחשוב מאוד לחזק את היכולות של משרד החוץ בפעילות הזאת על ידי משאבים וגם סמכויות, על מנת שבסוף אנחנו נוכל לפעול בשטח, מה שקורה כך או אחרת

אלון טל:  זאת אומרת, אנחנו נעשה את זה גם אם אין לנו משאבים ואין לנו סמכות, לפעמים בגיבוי של משרדים אחרים שיש להם את זה, לפעמים לא מטעמים כאלו ואחרים, ובסוף זאת השורה התחתונה

אלון טל:  יש 108 מוצבים בחזית, עכשיו קצת פחות, והם אלה שיכולים וצריכים לפעול, ובשביל זה הם צריכים משאבים, וכארגון צריכים גם סמכות, ואנחנו מאוד מקווים שהדיונים הללו יעזרו לזה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  את רוצה להגיד משהו כי את הסמכות בעניין? אגב, הטענות שלי הן לא למשרד החוץ, הן לאחרים

רות כהן-דאר: זה בסדר, אני תמיד שמחה לשמוע ביקורת, ואם יש מישהו שיכול ללמד אותי משהו אני אשמח ללמוד גם בגילי המופלג

מיקי לוי: דווקא כשנסעתי לחו"ל את לימדת אותי, הלכתי עם מטען

מיקי לוי:  תודה רבה לך

רות כהן-דאר: בבקשה

רות כהן-דאר:  שני דברים אני רוצה להגיד

רות כהן-דאר:  אני רוצה לבקש מאדוני שלא להגדיר את האנטישמיות כבעיה של ישראל, אנטישמיות היא קודם כול בעיה של המדינות בהן חיים היהודים

רות כהן-דאר:  היהודים האלה הם אזרחים של אותן מדינות, ולמדינות האלה יש אחריות מלאה על הביטחון ועל הבטחת הזכויות הבסיסיות של אותם יהודים

רות כהן-דאר:  זה גם מה שאנחנו אומרים בכל רמה אפשרית כשאנחנו במגעים בין מדינות

רות כהן-דאר:      אני רוצה להגיד שכן, יש עלייה מאוד משמעותית בסיבוב הזה

רות כהן-דאר:  כמו השקף שנכון ל-2014 במשרד מבקר המדינה, עליות כאלה מאפיינות כל פעם כשיש משבר פה באזור

רות כהן-דאר:  יש קפיצה בכמות האירועים, אבל אנחנו רואים מגמה שונה לגמרי בשנים האחרונות, וזו מגמה מאוד מאוד חיובית

רות כהן-דאר:  1

רות כהן-דאר:  זו עלייה מאוד משמעותית במודעות ובהבנה שהאנטישמיות היא בעיה של אותן מדינות, שהיא בעיה חברתית והיא חותרת תחת המרקם של החברה באותן מדינות, ולא צריך להסתכל רק על צרפת אלא אפילו גם בבריטניה

רות כהן-דאר:       דרך אגב, אלעד שמחיוף אמר שהנתונים שהוא הציג הם חלק קטן מאוד

רות כהן-דאר:  סקרי עומק מראים שאנחנו יודעים רק על 20% בערך מהתקריות באמת, אז המספרים הרבה יותר גרועים

רות כהן-דאר:  אבל כמו שאמרתי, אנחנו רואים התפתחויות חיוביות גם בערוצים של מחויבות ומסרים פוליטיים בדרגים הפוליטיים, אבל גם בדרגי עבודה, גם במערכות חינוך

רות כהן-דאר:  רק לפני יומיים פרסם משרד החינוך האמריקאי הודעה לכל האוניברסיטאות הציבוריות שמקבלות מימון מהמדינה, שהן מחויבות להתחיל להיאבק באנטישמיות בקמפוסים שלהן ולהבטיח סביבה בטוחה וחיובית לכל אחד מהסטודנטים אצלן

רות כהן-דאר:  אז זו דוגמה מאוד מאוד טובה לעלייה במודעות ולמחויבות ועשייה

רות כהן-דאר:       אנחנו רואים את התפקיד ההולך וגובר של הגדרת IHRA לאנטישמיות, שזה לגמרי פרויקט שמשרד החוץ קידם בשנים האחרונות, את האימוץ של ההגדרה

רות כהן-דאר:  ולא רק האימוץ, הנציגויות שלנו מחויבות גם לוודא שהיא מיושמת כשקורים דברים בשטח

רות כהן-דאר:       אחד האתגרים הגדולים, וכאן זה חוזר לאדוני או לחברי הכנסת, הוא במרחב הדיגיטלי

רות כהן-דאר:  חברות הטכנולוגיה מתייחסות לעצמן כפלטפורמות, כאוטוסטרדה שנוסע עליה כל אחד בלי חוקים, בלי כללים, בלי רגולציה, ושם יש השתוללות, שלא להגיד הפקרות של תכנים אנטישמיים רעילים

רות כהן-דאר:  מה שקורה בדיגיטל לא נשאר בדיגיטל, הוא בדרך כלל בא לידי ביטוי גם במרחב הפיזי

רות כהן-דאר:  כאן התפקיד שלנו כמדינה, כמחוקקים, לא רק לחוקק בתוך ישראל, כי מה שנחוקק בתוך ישראל לא ישפיע על מה שקורה בגרמניה או בהולנד, אלא בתור מחוקקים לקחת את המסר הזה ל-counterparts, למחוקקים אחרים בעולם, ולוודא שגם אצלם החקיקה תהיה מתאימה והולמת למרחב הדיגיטלי

רות כהן-דאר:       משפט אחד על האיחוד האירופי

רות כהן-דאר:  באיחוד האירופי יש עשייה מאוד גדולה, מאוד מעמיקה עם הרגולציה החדשה, שנקראת Digital Services Act, שהולכת וקורמת עור וגידים

רות כהן-דאר:  יש לנו שיתוף פעולה טוב מאוד גם עם הצוותים האלה, ויש לנו שיתוף פעולה גם עם רשת השליחים המיוחדים למאבק באנטישמיות שקיימת באירופה

רות כהן-דאר:       עוד משפט אחד

רות כהן-דאר:  אמרת על תיאום בין-משרדי

רות כהן-דאר:  יש לנו צוות שהוקם עם משרד התפוצות בשבוע שעבר

מיקי לוי: יש לי טענות על לפני

מיקי לוי:  זה בעקבות המצב

מיקי לוי:  אבל תכף הוועדה תסכם, חלק מכירים אותי, זה לא יישאר על המדף

רות כהן-דאר: הצוות הזה התחיל לעבוד עם משפטנים, אנשי כלכלה, ואנחנו הולכים להתמקד באנטישמיות בקמפוסים

רות כהן-דאר:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אני חייב לסיים ב-10:55 כי לא אישרו לי להמשיך מעבר לכך

מיקי לוי:  המליאה מתחילה ב-11:00

מיקי לוי:  אני מתנצל בפני אחרים, אבל אני אשתדל לתת לכולם לדבר, אבל נצמצם לשתיים-שלוש דקות, אני מבין שזה לא מספיק

מיקי לוי:  ד"ר לב, בבקשה

מיקי לוי:  אני מתנצל למפרע

לב טופור: שלום לכולם, מה שאני עושה בחיים זה חוקר אנטישמיות

לב טופור:  אני חוקר אנטישמיות אקדמי כבר מספר שנים

לב טופור:  כתבתי מספר ספרים, מספר רב של מאמרים, דוחות וכו'

לב טופור:  אני קם בבוקר, פותח את המחשב ומסתכל ברשת מי אנטישמי ומי לא

לב טופור:  ברשותכם, אני אבקר גם את המדינה איך שהיא פעלה לפני וגם את הדוח

לב טופור:  יש לי מספר הערות

מיקי לוי: אפשר לנצל את הכישורים שלו? אתם מכירים אותו?     

ירון עמוס לוי: דרך אגב, הוא סגן ראש עיריית בת ים, הוא החליף אותי בתפקיד, גילוי נאות

רות כהן-דאר: אנחנו עובדים עם מומחים - - -      

מיקי לוי: בסדר, סתם הערת אגב, נראה לי שהוא מלא תוכן

ירון עמוס לוי: בחו"ל מנצלים אותו מספיק

לב טופור: כן

לב טופור:  עכשיו אני חוזר משנתיים שעשיתי מחקר בקיימברידג' באנגליה

לב טופור:  בכל אופן, אני מעלה כאן מספר שאלות כך שתחשבו

לב טופור:  כמובן שאני אתן את התשובות לאחר מכן

לב טופור:  השאלות הן על מהות האנטישמיות, מהיכן האנטישמיות מגיעה, מלמעלה או מלמטה, או אולי באמצע? מי מוביל אותה? האם יש עלייה באנטישמים ולא באנטישמיות? אנחנו רואים שכל פעם כשיש מבצע, יש עלייה באנטישמיות ברשת, ב-visibility, בנראות, יש יותר פוסטים, יותר טוויטים וכו'

לב טופור:  אבל האם יש עלייה באנטישמים, בראשים, באנשים שהם אנטישמים? שאלה נורא נורא חשובה, כי לפי המחקרים שלי ושל עמיתי, הקו הוא מעין פלאטו בעלייה קלה

לב טופור:  האנטישמים הם אנטישמים, הם פשוט עולים כשהם יכולים, כשמתאפשר להם

לב טופור:  אני מתחבר כמובן למה שרות אמרה, שבאחריות הממשלות הזרות לאבטח את האזרחים שלהם כמובן

לב טופור:       עוד שאלה חשובה, מי מפלה יותר, ממשלות או חברות? אני ועוד חוקר, פרופסור פאקס מבר אילן, פרסמנו ספר פורץ דרך

לב טופור:  למה אני אומר שהוא פורץ דרך? כי פחות או יותר כל העולם של חקר היהדות וחקר האנטישמיות מדבר עליו עכשיו

לב טופור:  הוא נקרא Why Do People Discriminate against Jews?, פורסם בהוצאת אוקספורד

לב טופור:  אנחנו בוחנים אפליה נגד יהודים, מי מפלה יותר, ממשלות או חברות? אנחנו רואים שלא תמיד ממשלה שמפלה, החברה האזרחית שם מפלה יהודים, ולהפך, לפעמים החברה מפלה והממשלה לא, וכו'

לב טופור:      כמה טענות לגבי הדוח

לב טופור:  הדוח מתייחס ל-2005 - - -      

קריאה: - - -      

לב טופור: כן, כן, אבל הדוח מתייחס להתחלה של ה-BDS וכו' מ-2005

לב טופור:  כמובן לפני 2005 היה את ארגון PACBI, לפני ארגון PACBI היו עוד ארגונים וכו', שהם מעין BDS בחיתוליו, ואני חושב שזו טעות נוראה

לב טופור:  אין התייחסות מספקת למחוללי אנטישמיות ולמבצעי ההשפעה

לב טופור:  מה הכוונה? אחד המבצעים הגדולים ביותר שהעלו את האנטישמיות על הפרק היה של ברית המועצות בשנות ה-50, ואת הדייסה שהם בישלו דאז אנחנו כולנו אוכלים היום, כשאומרים שאנחנו כובשים וקולוניאליסטים וכו'

לב טופור:  זה הכול מדעות של פעם

לב טופור:  כמובן זה מתחבר עם האסלאם הקיצוני, מה שנקרא באירופה בעיקר Red-Green alliance וכו'

לב טופור:       יש לנו גם בדוח אמירה שצריך לחזק את הממשלה וארגוני הממשלה, וזה כמובן נכון, אבל אנחנו פה במאבק אסימטרי

לב טופור:  זאת אומרת, אנחנו ממשלה שאנחנו נאבקים בתנועות חברתיות ובארגונים, אז במקום לעשות את זה, אולי עדיף לנו לפתח, לקדם ולחזק ארגונים שידבררו את המסר שלנו

לב טופור:  זו נקודה למחשבה

לב טופור:      כמובן אני מחזק את כל מה שכולם כבר אמרו, שחייבים לתת את הדעת ולא להתעלם מכל האמירות בכל ההפגנות באירופה

לב טופור:  אנחנו רואים את זה בעיקר באנגליה, בלונדון, בברלין, בפריז, אמירות של from the river to the sea כאילו זו רטוריקה פואטית או איזה צדק פואטי כזה או אחר

לב טופור:  זו אנטישמיות לכל דבר גם לפי המחקרים שלי, גם לפי מחקרים שאגב לא קשורים לאנטישמיות, שקשורים לגזענות או הפליה וכו'

לב טופור:  כמעט ואין הבדל בין אקט ישיר ואקט עקיף

לב טופור:  גם אם אני עושה משהו בצורה עקיפה, האימפקט הוא בסופו של דבר ישיר

לב טופור:  זה הכול

לב טופור:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  קצר, ממצה

מיקי לוי:  אני מאוד מודה לך שבאת

מיקי לוי:  מערך ההסברה, בבקשה

מיקי לוי:  קצר וקולע כי אנחנו צפופים בזמן

יגאל אלון: קצר מאוד

יגאל אלון:  שלום, תודה, היושב-ראש, חברי הכנסת

יגאל אלון:  אני ממערך ההסברה הלאומי, משרד ראש הממשלה

יגאל אלון:  אנחנו אמונים על תיאום המאמץ ההסברתי הכולל ומייצרים את דירקטיבת ההסברה הלאומית, גם בשוטף ובפרט בחירום

יגאל אלון:  נכון להיום, בתקופת המלחמה יש חמ"ל מערך הסברה לאומי בקריה שמתפקד על בסיס שעון פעילות עם דיונים יומיים ובמרכזו הערכת מצב יומית

יגאל אלון:  השותפים שעובדים איתנו כתף אל כתף הם חברים שנמצאים איתכם גם ממשרד החוץ, משרד התפוצות, וכל הגורמים הרלוונטיים גם לענייני המאבק ב-BDS ובאנטישמיות

יגאל אלון:  אנחנו לחלוטין עדים לעלייה של מאות האחוזים בגילויי האנטישמיות ומקבלים דיווחים שוטפים, ובהתאם לכך גם מייצרים תוכניות פעילות

יגאל אלון:  דובר על הצוות של משרד החוץ ומשרד התפוצות שהוקם כגופי ביצוע

יגאל אלון:       לענייננו, אנחנו פועלים גם מול רשתות חברתיות, האתגר ברור, פער קיים

יגאל אלון:  הפלטפורמות עצמן פועלות על פי נהלים פנימיים וגם תכתיבים של חוקים בין-לאומיים

יגאל אלון:  משרד החוץ על זה, אנחנו כמובן על זה מול הגופים הרלוונטיים, וגם משרד התפוצות

יגאל אלון:  בהקשר של דוח הביקורת מ-2016, הנקודה שעלתה לפתחנו היא ההקשר של נוהל מסדיר לפעילות המשותפת – יש נוהל כזה? הוא תוקף עוד לפני שנה? ויש פה הירתמות משמעותית של כל הגורמים

יגאל אלון:  כאן אני גם חייב לציין את ההירתמות של יהדות התפוצות

יגאל אלון:  עלו כאן נציגים יקרים, ההירתמות היא משמעותית, ואנחנו עובדים איתם בשוטף, כולל העברת מסרים לאומיים, תכנים, פעילות, וגם העלאת צרכים

יגאל אלון:  עד כאן מבחינתנו

מיקי לוי: אני אנצל את זה שאתה ממשרד ראש הממשלה, כי אני לא יודע למי להפנות את הסיכום שלי

מיקי לוי:  מי מתכלל את כל העסק? מי נושא באחריות בסופו של דבר? מניסיון ניהולי שלי, שהוא לא כל כך רחב אבל יש לי ניסיון, צריך להיות מישהו אחד

מיקי לוי:  ברגע שיש כמה ראשים שהם מובילים, מתחילות בעיות

מיקי לוי:  לכן, מכיוון שאתה ממשרד ראש הממשלה, אני מפנה אליך כבר את הסיכום

מיקי לוי:  הסיכום של הוועדה תהיה שיש אמצעים, יש רצון, אבל כל אחד עובד בראש חץ

מיקי לוי:      מה שאנחנו רואים עכשיו שישבנו בשבוע שעבר וישבנו לפני חודש זה בגלל המצב

מיקי לוי:  אני מכיר קצת את משרד החוץ, הוא מוביל עם כל המוצבים הקדמיים שלו; משרד ההסברה שכבר לא קיים; משרד התפוצות משהו

מיקי לוי:  מי מתכלל את הנושא הזה? איפה יש תוכנית ממשלתית, אחידה, שאומרת: אני עושה X, אתה עושה Y, ואנחנו נפגשים כל X זמן בשולחן עגול ומקבלים דיווח איפה הכשלים, מה צריך לשפר, אילו מוטיבים חדשים צריך לעשות? יש כאן ריבוי עוסקים במלאכה

מיקי לוי:  אני לא מאשים, אני משוכנע שכל אחד רוצה לעשות כמיטב יכולתו

מיקי לוי:        אני נותן לך דוגמה

מיקי לוי:  150 מיליון שקל בארבע שנים, נוצלו 30

מיקי לוי:  הייתכן? זה סימן שהעסק לא דופק

מיקי לוי:  לכן אני אומר, אין לי למי לפנות

מיקי לוי:  אולי אני תכף אפנה למל"ל

מיקי לוי:  משרד ראש הממשלה, בתום הקרבות כי הראש עכשיו למקום אחר, צריך לבוא לראש הממשלה, לשים את זה על השולחן

מיקי לוי:  צריכה להתקבל החלטת ממשלה מי מתכלל את כל העסק הזה, את כל המאבק הזה, אני אקצין ואומר: את המלחמה הזו? אתם עושים, הם עושים, הם עושים, בסוף יש תיאום אולי ברמת השטח ממה שאני שומע, אבל זו לא תוכנית עבודה שראויה לממשלה

מיקי לוי:  אם מחזירים כסף, סימן שמשהו לא דופק

מיקי לוי:       אני לא יודע מה יקרה בעתיד, אבל חצי שנה אחרי סיום המלחמה זה ייכנס כאן לתיק תזכורת, ואני אזמן את כולכם כדי להבין האם יש החלטה מי מתכלל, מי עושה, איך עושה, כן קהילות, לא קהילות, אנטישמיות, BDS

מיקי לוי:  אני הייתי אומנם שלוש שנים בשגרירות ישראל בארצות הברית, היה שם מישהו שעסק בהסברה, זו גם הייתה הנישה שלו, אבל ברור לחלוטין שבגלל שיש פיזור אז אין איזשהו חוד שיסתער

מיקי לוי:  כל אחד עושה כמיטב יכולתו, אבל זה מתפזר

מיקי לוי:       אז את מה שביקשתי תביא לשולחן מקבלי ההחלטות במשרד ראש הממשלה

מיקי לוי:  אני כמובן לא קובע מי מוביל, מי יהיה אחראי

מיקי לוי:  אני לא קובע

מיקי לוי:  אבל יש כאן ריבוי עוסקים בנושא, ואז יש דברים שלא מתבצעים

מיקי לוי:  עזוב, כסגן שר האוצר להחזיר 120,000 שקל מ-150,000, לא שמעתי על דבר כזה

מיקי לוי:  זו הבקשה שלי אליך

מיקי לוי:  הקדמתי את הסיכום כי לא ידעתי אם אתה תישאר עד הסוף או לא

יגאל אלון: אוקיי

יגאל אלון:  אני רק אדגיש שתכלית הפעילות שלנו היא בעצם לתכלל את המסרים, את התוכן, ולייצר הלימה בפעולות בכל הנוגע לסמכויות

יגאל אלון:  מדובר כמובן בהגדרות ממשלה - - -      

מיקי לוי: חוץ מהחודש האחרון שכולנו, אני לא רוצה להגיד תחת מה, בארבע השנים שחלפו כמה פעמים עשיתם שולחן עגול? כמה פעמים עשיתם ישיבות? איזו תוכנית עבודה מוסדרת יש בכל הנושאים? רשתות חברתיות, BDS, כאן ממשרד החוץ הוסיפו לי כל מיני דברים נוספים שאינני מקצוען בהם

מיקי לוי:  זה לא נעשה

מיקי לוי:  זו לא חוכמה שעכשיו אומרים לי: בשבוע שעבר ישבנו

מיקי לוי:  מבורך, לא מספיק

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי:  אני מבקש שתעביר את זה הלאה, אנחנו גם נעביר לכם מכתב מסודר

מיקי לוי:       משרד התפוצות, אני מבקש גם שתי דקות

מיקי לוי:  אני מתנצל

רומן ברונפמן: בוקר טוב, אני ממשרד התפוצות, ראש אגף בכיר

רומן ברונפמן:  היתרון שלי בדיון הזה הוא שאני הייתי בכל הצמתים שיובל תיאר

רומן ברונפמן:  ניהלתי את נושא המאבק בדה-לגיטימציה במשרד לנושאים אסטרטגיים, לאחר מכן ניהלתי אותו במשרד החוץ

מיקי לוי: אז מי לדעתך צריך רגע להיות מתכלל של כל הנושא? אני אנצל את המקצועיות שלך

רומן ברונפמן: אני אגיע לזה

רומן ברונפמן:  ניהלתי את הנושא במשרד החוץ כאשר תחום האחריות הועבר למשרד החוץ, וכרגע אני מנהל אותו במשרד התפוצות כאשר הועבר למשרד התפוצות

רומן ברונפמן:  איני מתכוון להתייחס לשיקולים פוליטיים אם היו, של העברת סמכויות ממשרד למשרד, אני פקיד ציבור, זו לא סמכותי

רומן ברונפמן:  התפקיד שלי הוא לוודא שתחום המאבק בדה-לגיטימציה, ב-BDS, בחרמות, מתנהל בצורה המיטבית, לרבות שיתוף פעולה עם המשרדים הרלוונטיים

מיקי לוי: מה שאמרת זה לא רק זה

מיקי לוי:  יש לזה עוד קטעים נוספים בפאזל הגדול הזה, ואז זה מתבזר, כל אחד עושה קצת, כל אחד עושה משהו

מיקי לוי:  זה מה שהדוח אומר, אין גוף מתכלל

מיקי לוי:  וזה מדאיג

מיקי לוי:  אני מאוד מעריך את הניסיון שצברת, ומעבירים אותך ממקום למקום, תכלס יש מנהל אחד

מיקי לוי:  תחשוב שהיה לפיקוד דרום שני אלופים שמתחילים להפעיל כוחות, אנה אנו באים?      

רומן ברונפמן: אז אני אתייחס בדיוק לזה

רומן ברונפמן:  אני חושב, מכיוון שהדוח מתייחס ל-2016-2015, לפחות בעיניי כמי שהיה בצמתים האלה ישנה עקומת למידה

רומן ברונפמן:  שיתוף הפעולה היום בין משרד התפוצות, שהיום אמון על סוגיית המאבק בדה-לגיטימציה, לבין משרד החוץ וגופים אחרים טוב לאין שיעור ממה שהיה בזמנו במשרד לנושאים אסטרטגיים, ואני מוכן לחתום על זה כמי שהיה במקומות האלה

רומן ברונפמן:  נושא המאבק באנטישמיות – שיתוף פעולה לא רק בזמן המלחמה, גם בשוטף בין רות, שהיא האורים והתומים של הנושא, לבין משרד התפוצות שאמון על פי החלטות ממשלה עוד מ-2013 על הנושא

רומן ברונפמן:      מכיוון שאתה רוצה לקצר, אז אני אנסה לסכם כך

רומן ברונפמן:  חד-משמעית יש מקום לשיפור, לטיוב, בכל אספקט אפשרי, אבל צריך לראות גם את רבע הכוס המלאה והיא מה שאמרתי, המצב הנוכחי טוב לאין שיעור ממה שהיה בשנים שאליהן מתייחס הדוח, על אחת כמה וכמה בחודש האחרון שיתוף הפעולה הוא בלתי נתפס כמעט במובנים ממשלתיים

רומן ברונפמן:  אמרת: זו לא חוכמה במלחמה

רומן ברונפמן:  אני מסכים איתך, אבל אני יוצא מהנחה שלשיתופי הפעולה שנוצרו ומתקיימים בחודש האחרון יהיו אדוות חיוביות גם כשנצא מהמלחמה מהר בעזרת השם

מיקי לוי: אני מכבד אותך באמת על הידע והניסיון

מיקי לוי:  אתה אמרת: רבע הכוס המלאה

מיקי לוי:  תוצאה אינה מספקת

מיקי לוי:  לא מדינה שקיימת

מיקי לוי:  לא

מיקי לוי:  משנת 50 העסק הזה צף ועולה – אגב, לא ידעתי את זה

מיקי לוי:  אתה מדבר איתי על רבע כוס

מיקי לוי:  אני מכבד את מה שעשיתם, אבל זו לא תוצאה מספקת, לא בקרב, וזה קרב

מיקי לוי:  תודה רבה בכל זאת על מה שאמרת, וזה מוסיף עוד לידע שלי

מיקי לוי:       מל"ל, רק אם יש לכם משהו חכם להגיד

הדס לורבר: תודה על הדיון

הדס לורבר:  אני ראש חטיבת ארה"ב ואמריקה הלטינית

הדס לורבר:  דיון חשוב, דוח חשוב

הדס לורבר:  לפני כחצי שנה הקמנו עמ"ט ביחד עם הגופים האלה, שעוסק בעצם בקירוב, לא עוסק ספציפית באנטישמיות, אלא עוסק במכלול, רגע עולה קומה אחת למעלה, ועוסק בכלל בחיזוק הקשר בין יהדות ארה"ב באופן ספציפי, אבל שגולש גם ליהדות אירופה ואמל"ט, לבין מדינת ישראל

הדס לורבר:  בעצם, ההבנה שחיזוק הקשר עם היהדות ובכלל זה מרכיב מפתח בביטחון הלאומי של מדינת ישראל ובחוסן הלאומי של ישראל, והתחלנו עבודת מטה משותפת שמסתכלת על כל הנושאים האלה

הדס לורבר:  החבר'ה האלה היו אצלי כבר בכמה דיונים שמתעסקים רגע במי זו היהדות הזאת שמשנה פניה, מה זה הזהות, מה הן הקהילות, מה הם הגורמים שמביאים לאנטישמיות, מי אלה צירי היהדות וה-BDS שמתמודדים איתה

הדס לורבר:  זאת אומרת, רגע חולש על כל האספקטים שנוגעים ליהדות העולם

הדס לורבר:  התחלנו עבודת מטה כזאת

הדס לורבר:       אנחנו עובדים גם עם גופי הממשלה אבל גם עם גופים אזרחיים AJC

הדס לורבר:  זאת אומרת, גופים יהודיים שנמצאים ברחבי העולם, במטרה לראות מהשטח מה עולה מצידם, כאשר המטרה היא סופית

הדס לורבר:  יש לנו נייר התנעה שכמובן הופץ לכל הגופים, ובעצם המטרה שלנו היא מספר דברים מרכזיים – הגברת המודעות וההזדהות בין שני הצדדים, בדגש על הדור הצעיר; חיזוק הערבות ההדדית, תוך הדגשת שותפות הגורל בין יהדות ארצות הברית על גווניה לבין מדינת ישראל; עיצוב נרטיב משותף, והתמודדות עם אתגריו, אנטישמיות, אנטי-ציוניות ו-BDS

הדס לורבר:       השותפים, כמובן כמו שאמרתי, הם רחבים, זו עבודה שהתחילה

הדס לורבר:  אנחנו עובדים גם עם הסוכנות היהודית, עם הפדרציות

הדס לורבר:  זו אומנם רק תחילת הדרך אבל אנחנו רוצים להיות שם, אני חושבת שחשוב להיות שם

הדס לורבר:  אני הגעתי למל"ל לפני כמה חודשים, ראיתי את המצב, אני בעצמי נשואה לאמריקאי, רואה מה קורה בקהילות בארצות הברית

הדס לורבר:  זה מאוד חשוב לי ברמה האישית

הדס לורבר:  אנחנו מניעים

הדס לורבר:  נכנסנו למלחמה באמצע עבודת המטה הזאת, מה שהיה טוב כי כבר הכרנו את הגופים וידענו לעבוד איתם

הדס לורבר:  אנחנו משולבים גם בפורום ההסברה והלגיטימציה של משרד ראש הממשלה

הדס לורבר:       ביום שאחרי המלחמה אנחנו כמובן נצטרך לעשות חושבים לגבי כל העמ"ט

הדס לורבר:  קריאת ההשכמה שעולה פה היא מאוד מאוד חשובה, לראות איך אנחנו בעצם לוקחים תקציבים ועושים, ובאמת מרחיבים את העשייה הממשלתית כולה בנושא הזה, כי ההבנה היא שיהדות העולם לא הולכת לשום מקום, ולהפך, שותפות הגורל בינינו מחייבת עשייה מאוד מאוד משמעותית

מיקי לוי: אני שמח על מה שאמרת

מיקי לוי:  ראיתי את תנועת הגוף של חברייך נעים בחוסר נוחות, למה? כי עוד הפעם, כל אחד עושה אבל עושה לבד

מיקי לוי:  אין תוכנית מתכללת, חלק אולי אפילו לא מכירים

מיקי לוי:  ראיתי תנועות גוף וראש, לא חשוב של מי

מיקי לוי:  אם לא תעשו תוכנית מתכללת של כלל המשרדים, של כלל הגופים, של מאבק ומלחמה באנטישמיות, ככה ניראה

מיקי לוי:  גם הדיון שאני אעשה בעוד שנה ככה הוא ייראה

מיקי לוי:  אין לי טענות אישיות אלייך

מיקי לוי:  כל אחד עושה בחלקת האלוקים הקטנה שלו, אבל לא מתואמים, לא מתאמים

מיקי לוי:  זה לא טוב

מיקי לוי:  אולי אנחנו עושים כפילויות? אני לא יודע

מיקי לוי:  בכל מקרה, תודה רבה לך

מיקי לוי:  זה לא אישי מה שאמרתי עכשיו

מיקי לוי:       אני חוזר על הדברים שאמרתי

מיקי לוי:  חוסר התיאום והעברת האחריות והמתחים בין משרדי הממשלה גורמים לכך שהעבודה אינה ממוקמת וגם לפעמים אינה מתקיימת, כי לפעמים משרד החוץ עושה כפול, מה שלמשל משרד התפוצות עושה – אני סתם אומר

מיקי לוי:  אי אפשר לעבוד בלי תוכנית מובנית

מיקי לוי:  אי-אפשר

מיקי לוי:  אני מברך אתכם על מה שאתם עושים

מיקי לוי:  אני ישבתי עם נציגת משרד החוץ מעל שעה וקיבלתי חומרים שעזרו לי כשהייתי בנסיעות שלי בחו"ל

מיקי לוי:  אבל זה לא מספיק, צריך להיות משהו רב-שנתי

מיקי לוי:  עצם החזרת הכסף אומר שהעבודה לא נעשית

מיקי לוי:  העבודה לא נעשית, מה יש פה לדבר? אני לא יודע מי צריך לתכלל את זה

מיקי לוי:       אני אומר עוד פעם, ב-2017 ריבוי העוסקים מביאה לכך שאין עשייה מיטבית

מיקי לוי:  אין עשייה מיטבית

מיקי לוי:  אתם עושים

מיקי לוי:  אתה אומר לי: רבע הכוס המלאה

מיקי לוי:  אלה לא תוצאות מספקות

מיקי לוי:  כאיש מדהים לא יודע מה הייתי עושה לאלה שמתחתיי

רומן ברונפמן: אל תיתפס, 42%, רבע כוס

מיקי לוי: עזוב אותי, אמרת 25%, רבע אני מכיר, במתמטיקה אני לא רע

מיקי לוי:  אי ניצול התקציב – 20%

מיקי לוי:  אין מבנה תפקודי

מיקי לוי:  ב-2022 100 מיליון שקל לחמש שנים זה לא מספיק

מיקי לוי:  אבל אם לפחות תנצלו את הכסף הזה – הגדילו מארבע לחמש אם אני לא טועה, ועוד הורידו 50 מיליון, השם ישמור

מיקי לוי:  אולי בגלל תוצאות המלחמה הזו ומה שקורה באירופה, יהיה מקום להגדיל את זה

מיקי לוי:  אני אנסה לבדוק

מיקי לוי:       רשתות חברתיות – פעולה

מיקי לוי:  זה כר נרחב ושטח לא כל כך מוכר, ואנחנו במספרים מפסידים כמו שאמר אלעד שמחיוף

מיקי לוי:  מפסידים

מיקי לוי:  ממדינה שהיא טכנולוגית – והינה עוד פעם חוסר התיאום – אני מצפה שיכול להיות שמדינה כזאת יכולה לתת גם תשובות טכנולוגיות בבאלקים ברשתות החברתיות

מיקי לוי:  אנחנו מובילים כמעט בבינה מלאכותית, אני אומר לכם את זה בידיעה

מיקי לוי:  אז עוד פעם, יכולנו לקחת 20 מיליון, להפיל את זה על מישהו מהטכניון בבינה מלאכותית, אנחנו יכולים אז להתגבר על המספרים האחרים – סתם חושב מחוץ לקופסה, אני לא יודע

מיקי לוי:  אבל זו דוגמה לכך שאנחנו לא מטפלים, כי אנחנו מבוזרים ומתפזרים

מיקי לוי:  אז גם את הנושא הזה תרשמו לכם

מיקי לוי:  לרשתות חברתיות – פעולה אפשר למצוא פתרון טכנולוגי

מיקי לוי:       אני מקבל מה שנאמר פה, שהקברניטים צריכים לעבוד בנושא הזה מול קברניטים במדינות העולם, כדי להביא לחוקים מסוגים כאלה או אחרים שיהוו עוד נדבך במאבק שברשתות החברתיות

מיקי לוי:  לקחת את נושא המרחב הדיגיטלי לטיפול מול הממשלות בעולם מחייב המציאות

מיקי לוי:  משרד החוץ יודע לעשות את זה הכי טוב שרק אפשר

מיקי לוי:  אני לא בא בטענות, אני בא בטענות על חוסר תוכנית מתכללת

מיקי לוי:       אני עכשיו אגדיר, מה שאתם אמרתם אני אגדיר בשלוש שורות אם אני לא טועה – איום האנטישמיות הוא איום מתמשך, הוא איום שלא מסתיים מחר בבוקר

מיקי לוי:  אני מגדיר את זה כמלחמה, מלחמה של העם היהודי

מיקי לוי:  זו מלחמה עתידית, ראוי שהמוסדות של המדינה ייתנו את דעתם

מיקי לוי:  יש חשיבות לתוכנית מתכללת ממשלתית

מיקי לוי:  יש חשיבות לתכנית מתכללת ממשלתית

מיקי לוי:  אי-אפשר להמשיך להתנהל כך שכל אחד יעשה על פי יכולתו ודעתו

מיקי לוי:  אני מברך על כך שהיא התחלתם לעשות שולחנות רגילים, אבל זה שולחן עגול בשעת חירום

מיקי לוי:  הוא צריך להיות בשגרה – רבעוני, חודשי, דו-חודשי, אני לא יודע מה

מיקי לוי:  כי עיקרי העשייה הם כאלה נרחבים, לא חוכמה רק לבוא בשעת חירום

מיקי לוי:  אנחנו צריכים להכין את זה הרבה לפני

מיקי לוי:       אשר על כן, עוד פעם, הפניתי את זה לבחור ממשרד ראש הממשלה

מיקי לוי:  אבל אני מצפה מכם, משרד החוץ בשלב הזה, אני אשלח גם מכתב למשרד ראש הממשלה

מיקי לוי:  אף אחד לא יענה לי בימים טרופים אלה

מיקי לוי:  שלושה חודשים אחרי המלחמה – אני מקווה שיום אחד היא תסתיים בניצחון מוחץ והחטופים יחזרו הבייתה לשלום – אנחנו נקיים פה דיון של חצי שעה, לא הרבה זמן

מיקי לוי:  המטרה שלי היא לבדוק אם ביצעתם את ההוראה של הוועדה למשרד מתכלל לראש חץ ומבנה של ביצוע העשייה

מיקי לוי:  לא אכפת לי אם זה ראש השפיץ או האחריות הכוללת במשרד החוץ, במשרד ה-Y או במשרד ה-X, אבל אי-אפשר שיהיו ריבוי מפקדים ומנהלים

מיקי לוי:  אי-אפשר, זה לא עובד

מיקי לוי:  זה יהיה רק ל-20 דקות, חצי שעה

מיקי לוי:  אתם תבואו ותיתנו לי דין וחשבון, תשובה קצרה: יש משרד מתכלל, אנחנו יודעים לעבוד יחד, אנחנו קבענו פגישות, ואנחנו מתחילים לעבוד על תוכנית עבודה

מיקי לוי:       בעוד שנה מסיום המלחמה יתקיים כאן דיון רחב, שבו אומרים: יש משרד מתכלל – כמובן אתם תהיו – אתם תציגו תוכנית, כל אחד איך זה מתחלק, מה מתחלק, איזה נעשה

מיקי לוי:       יש לי עוד 30 שניות

מיקי לוי:  זה מה שאני מבקש

מיקי לוי:  אז יש לנו עוד שתי פגישות עתידיות, אני לא יורד מהנושא הזה

מיקי לוי:  זו מלחמה

מיקי לוי:  ואני כדרכי בקודש, 90% מהדוחות של מבקר המדינה לא נשארים אצלי על המדף, אז אני מניח שניפגש בפעם הבאה, מה שנגיש לכם זה עוד פעם סודה

מיקי לוי:  תודה רבה לכם שבאתם, תודה רבה על המאמץ, אני מעריך את זה

מיקי לוי:  ישיבה זו נעולה