ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 119, 2023-11-21 00:00

ישראל אייכלר: שלום

ישראל אייכלר:  ברוכים הבאים לישיבה השנייה היום של ועדת העבודה והרווחה

ישראל אייכלר:  ועכשיו אנחנו עוסקים בנושא שרבות דובר בו, במיוחד בתקופה האחרונה של זמן החירום, וזה מה שנקרא הכספת

ישראל אייכלר:  שלא תטעו, לא מדובר בוועדת כספים ולא כספת של כסף, אלא אוצר של מידע

ישראל אייכלר:  אנחנו עוסקים בהצעת תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ובעיקר על מאגר המידע על האנשים עם מוגבלויות לצורך נגישות לשירותי החירום

ישראל אייכלר:       אנחנו עכשיו במצב חירום ובמשך שנים הוכנה כספת, זאת אומרת רשימה סגורה של אנשים שהם זקוקים לעזרה ובגלל צנעת הפרט אנחנו לא פרסמנו את זה

ישראל אייכלר:  זה נמצא בכל רשות מקומית

ישראל אייכלר:  בכל רשות מקומית יש בן אדם שצריך להגיע לכספת הזאת בזמן חירום

ישראל אייכלר:  שמענו בסיורים שעשינו בערים השונות בזמן החירום הרבה, לא אגיד את המילה "תלונות", אבל טענות שהמאגר הוא לא מעודכן, לא כל כך נגיש

ישראל אייכלר:  אני מדבר עם אנשים בחמ"לים של העיריות

ישראל אייכלר:  אבל זה עזר המון המון להגיע לאנשים רבים בזמן חירום ולפנות אותם ולטפל בהם

ישראל אייכלר:  אבל כפי שאני מבין מהיועצת המשפטית, התקנות האלה והדברים האלה עדיין לא הושלמו

ישראל אייכלר:  ומקווים שאנחנו נצליח, אם לא בישיבה הזאת, בישיבות הבאות, לסיים את התקנות, כדי שהדברים יהיו ברורים ומוגדרים

ישראל אייכלר:       אנחנו הזמנו פה את משרד הביטחון, שהאיש שלהם לעניין הזה הוא יהודה מרון, שתפקידו לטייב את הכספת הזאת

ישראל אייכלר:  משימה לא פשוטה

ישראל אייכלר:  אנחנו נבקש ממנו להציג לנו את המצגת של הדברים, להציג לנו את הנושא

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ישראל אייכלר:  יהודה מרון, בבקשה

יהודה מרון: מי שתתחיל זו הדס אגמוני, נציבות שוויון

יהודה מרון:  כמה מילים כדי לעטוף את כל הנושא הזה

יהודה מרון:  אחר כך ישי יודקוביץ, שהוא אחראי עליי במשרד הביטחון ואז אני

יהודה מרון:  עשינו סדר איך להתקדם

ישראל אייכלר: תגדיר לי עוד פעם, נציבות שוויון?     

יהודה מרון: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים

הדס אגמון: אני אציג

ישראל אייכלר: תציגי את עצמך

ישראל אייכלר:  מה זה נציבות שוויון? את עמותה פרטית או משרד הביטחון?     

הדס אגמון: לא, לא

הדס אגמון:  שמי הדס אגמון, אני עורכת דין, מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, במשרד המשפטים

הדס אגמון:  אנחנו הגוף שממונה על יישום חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות והאמנה בדבר זכויות אנשים עם מוגבלות

הדס אגמון:  ואנחנו אוכפים את כל תקנות הנגישות בהקשר שאנחנו מדברים בו היום

הדס אגמון:       ואני רוצה רק לומר כמה מילים כלליות על חוק שוויון והמשימה הגדולה של התקנת התקנות, שהיום בעצם אנחנו פעם ראשונה מדברים בכנסת הזו על תקנות מכוח חוק שוויון, תקנות נגישות

הדס אגמון:  ואני רוצה להזכיר, מרבית היושבים כאן הם שותפים למסע הארוך הזה

הדס אגמון:  חוק שוויון, פרק הנגישות שלו נחקק בשנת 2005 והוא מחייב את כל השרים הרלוונטיים להתקין תקנות נגישות בתחום אחריותם

הדס אגמון:  אם זה בתחום החינוך ונגישות של דרכים ונגישות בשעת חירום ונגישות של מבנים ונגישות של שירות

הדס אגמון:  פרויקט עצום, שלצערנו מתעכב כבר הרבה שנים

הדס אגמון:  התקנות צריכות היו להיות מוגשות ומאושרות בשנת 2006

הדס אגמון:  אנחנו היום עוד מעט בשנת 2024 ונשארו תקנות שעדיין לא הותקנו

הדס אגמון:  חלק מהן הן תקנות שבאחריות משרד הביטחון, שעשה בשנים האחרונות התקדמות ואושרו כבר שלושה סטים של תקנות, נשארו עוד שניים

הדס אגמון:  יש עוד משרדים שהתקנות שלהם מתעכבות

הדס אגמון:  משרד הפנים בכל הקשור לנגישות דרכים

הדס אגמון:  משרד הבריאות שני סטים של תקנות שעדיין מחכים

הדס אגמון:  משרד החינוך, נגישות של השכלה תורנית

הדס אגמון:       העדר התקנות, כמו שגם אנחנו רואים היום, העדר התקנות פוגע באופן יום יומי ביכולת של אנשים עם מוגבלות להשתתף השתתפות שוויונית ומלאה בכל תחומי החיים

הדס אגמון:  ואני מקווה שהוועדה תמשיך את מה שאנחנו מתחילים היום

הדס אגמון:  שנצליח גם להשלים את הסט הזה שהוא כל כך חיוני

הדס אגמון:  וגם תעמוד על כך שהמשרדים יגישו את הסטים האחרים ושנוכל להשלים את החובה הזאת

הדס אגמון:       ואני אגיד עוד משפט על התקנות הספציפיות האלה

הדס אגמון:  כמו שאנחנו רואים היום, במצבי חירום אנשים עם מוגבלות לא מקבלים מענה מלא לצרכים שלהם

הדס אגמון:  והתקנות האלה נועדו לגשר על פער מאוד משמעותי שאין לגופים הרלוונטיים, בפרט לרשויות המקומיות, אין את מלוא המידע שהם צריכים כדי לתת שירות מתאים לאנשים עם מוגבלות בחירום

הדס אגמון:  אנחנו מתחילים היום את התקנות

הדס אגמון:  הן כנראה לא יצליחו לסייע במצב החירום הנוכחי

הדס אגמון:  אם נמצא דרך שכן, אז מה טוב

הדס אגמון:  אבל חייבים להקדיש את כל התשומות וכל שיתוף הפעולה מצד הגורמים, כדי שנוכל להשלים את זה

הדס אגמון:  כדי שלרשויות המקומיות יהיה את המידע הרלוונטי

הדס אגמון:  וכדי שהרשויות יוכלו גם לקבל את המידע, אבל גם שתהיה ברורה החובה של הרשויות גם בזמן שגרה וגם בזמן חירום, לטייב את המידע הזה, לבדוק עם אנשים עם מוגבלות מה הם צריכים, כולל כוח האדם הדרוש

הדס אגמון:  הכותרת של תומך קהילתי כבר דוברה פה בוועדה

הדס אגמון:  וזה צריך לקבל ביטוי גם בתקנות

הדס אגמון:  שמצד אחד הרשויות יקבלו את המידע, מצד שני שיהיה ברור מה הן צריכות לעשות עם זה ושיהיו להם המשאבים הדרושים

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  ישי יודקוביץ, ממונה משפטי לחקיקה, משרד הביטחון

ישי יודקוביץ: כן

ישי יודקוביץ:  הפרויקט של משרד הביטחון כלל חמישה סטים של תקנות

ישי יודקוביץ:  החל מ-2020 הוועדה בכנסות הקודמות עסקה בסטים הקודמים, מתוך החמישה, העברנו בוועדה שלושה סטים

ישי יודקוביץ:  התקנות הראשונות שעברו בוועדה זה התאמת מסגרות לאנשים עם מוגבלות

ישי יודקוביץ:  תקנות שעוסקות בהתראה ומיגון, פינוי, יצירת קשר וסיוע וביסוס של רציפות תפקודית של המסגרת

ישי יודקוביץ:  הן היו תקנות מאוד רחבות במובן של זה החל מאפוטרופוס שבחסותו חסוי עם מוגבלות וכלה במסגרות מעט גדולות

ישי יודקוביץ:  אלה התקנות הראשונות שהותקנו

ישי יודקוביץ:       בכנסת הקודמת, בוועדה זו בראשותה של חה"כ אפרת רייטן, העברנו שני סטים של תקנות: פינוי אנשים עם מוגבלות מביתם וקליטתם במתקני הקליטה

ישי יודקוביץ:  ונושא של נגישות לשירותי בריאות בקהילה

ישי יודקוביץ:  אני לא מדבר על האשפוזים בבתי חולים, מוסדות האשפוז, אלא אני מדבר על הטיפול באנשים עם מוגבלות בקהילה בעת חירום

ישי יודקוביץ:  אני חייב לומר שמבחינת משרד הביטחון, ההחלטות שהתקבלו כאן בוועדה, שנים ארוכות יחסית בחקיקת עורף וחירום לא הייתה חקיקה משמעותית של משרד הביטחון ובכלל של המדינה בנושאים של חירום בכלל

ישי יודקוביץ:  וההחלטות שהתקבלו פה הן היו החלטות יחסית פורצות דרך

ישי יודקוביץ:  וזה חייב את הגופים השונים לחשיבה ולתוכניות, לא רק לאנשים עם מוגבלות, אלא גם באופן כללי תשומת לב ותשומות של משרדים איך הם מתארגנים על תפקידם

ישי יודקוביץ:  ממשרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד התחבורה, משרד הפנים כמובן שאחראי על מתקני קליטה

ישי יודקוביץ:  וזאת חקיקת העורף המשמעותית שהייתה בעשור האחרון

ישי יודקוביץ:  שלושת אלה

ישי יודקוביץ:       אנחנו נמצאים היום בפני התקנות הרביעיות

ישי יודקוביץ:  תקנות של מאגר מידע ברשות מקומית

ישי יודקוביץ:  אני אתן ליהודה כמובן להעמיק בתקנות האלה ובמבנה וברעיון המסדר של התקנות

ישי יודקוביץ:  אני רק אומר שהרעיון הראשוני שלנו היה שראוי שברשות מקומית תהיה נקודת מידע, אליה יוכלו להיכנס הגופים המגיבים הראשונים כמו שנקרא בשפת החירום, שזה מד"א, כיבוי אש, הרשות המקומית כמובן, פיקוד העורף, המשטרה

ישי יודקוביץ:  ויוכלו לדעת, יוכלו לקבל מידע חיוני על תושבי הרשות שהם אנשים עם מוגבלות, עם כל ההצלבות

ישי יודקוביץ:      יש כאן סוגיות משמעותיות של הגנת הפרטיות, של חיסיון רפואי, של העברות המידע ושיתוף המידע בין אותם גופים

ישי יודקוביץ:  אבל הרעיון המסדר הוא, לדוגמה, שאדם עם מוגבלות שמתגורר בקהילה ברחוב מצדה 7 בעפולה, בדירה 7, בקומה 3 – ידעו מה צרכיו; במחלקת הרווחה של עפולה, או אפילו אם הוא לא מוכר במחלקת הרווחה של עפולה, כי הוא לא נכנס למאגרם ולא נזקק לשירותיה, עדיין תהיה להם את הנקודה הזאת, את נקודת המידע הזאת לגבי הצרכים שלו וידעו להגיע לאותו איש, לאותו בן אדם ולעזור לו בשעת חירום

ישי יודקוביץ:       אני עכשיו אעביר את המקל ליהודה

ישי יודקוביץ:  יהודה הוא הפרויקטור של משרד הביטחון בכל מפעל התקנות האלה

ישי יודקוביץ:  והוא מתרוצץ בין כל גופי הממשלה והגופים המוניציפליים ומוסדות הממשלה האחרים, כדי לנסות לתפור את כל הפרויקט הזה

ישי יודקוביץ:  וניתן לו את הכבוד המגיע לו

ישראל אייכלר: בבקשה, יהודה מרון

יהודה מרון: כן

יהודה מרון:  אז יש כאן מצגת על המסך, שאחר כך אני אבקש ממזכירות הוועדה להעלות אותה לאתר שמי שירצה שיוכל להשתמש בה

ישראל אייכלר: לפני שאתה ממשיך ומציג, חסר לי פה איזה פרט

ישראל אייכלר:  ישבתי פעם באיזה ועדה שעסקה בהגנת העורף שנים בראשות עמי פרץ

ישראל אייכלר:  אז היה גוף בשם רח"ל, גוף ידוע מאוד

ישראל אייכלר:  קודם כל, אנחנו ציפינו בשעתו, בנינו על כל הנושא הזה, שהנושא הזה מכוסה

ישראל אייכלר:  עכשיו אני מגיע פה לוועדת העבודה והרווחה ואני מבין ממך שיש פה עדיין חסר גדול מאוד בנגישות המידע לכל אותם שירותים ולכל אותם אנשים שזקוקים לזה

ישראל אייכלר:  חסר לי פה איפה, איפה מה שרח"ל עשתה ואיפה אתם אוחזים עם זה?     (הצגת מצגת)     

יהודה מרון: אז אני אתחיל בצורה מסודרת, כדי שכולנו נהיה גם עם המונחים וגם עם המושגים

יהודה מרון:  אז תראו, חמשת הפרקים שישי הציג, שהם נמצאים על המסך

יהודה מרון:  אני כרגע מתרכז בחמישי, וזו אותה קורה כתומה שנמצאת למטה והיא לא סתם צוירה כקורה, כי זה התפקיד שלה

יהודה מרון:  בעצם יש פה תשתית מידע ואמצעים, שיוכלו בעצם לכל מערך החירום הזה שביחד, כל מי שנמצא פה, אני ממש לא לבד פה

יהודה מרון:  כל מי שנמצא פה ועוד רבים אחרים שלא כאן עזרו לנו ועוזרים לנו לקדם אותה

יהודה מרון:  אז אותה קורה, תשתית, היא בעצם הליבה של הדיון שלנו

יהודה מרון:  בסדר? אז זה קודם כל להבין את החשיבות שלה

יהודה מרון:  בואו נתקדם ונתחיל לדבר טיפה יותר לעומק

יהודה מרון:       אז תראו, עכשיו בואו נעשה רגע סדר לכולנו

יהודה מרון:  יש פה כל מיני מושגים שעלו באוויר, כדי שכולנו נהיה באותה הבנה מה זה כל השמות כספת וכו'

יהודה מרון:  אז ככה: נכון להיום, במצב חירום, ברשויות המקומיות, השקופית הזאת תראה לנו מה יש לה ואיפה יש לנו קשיים

יהודה מרון:  אז יש לנו שכבה אחת של מידע, שבעצם כמו שרואים בשקופית, בכל רשות מקומית יש בעצם רשימות, שהרשות, פחות או יותר התחילו בזה החל מלבנון השנייה, בעקבות הטראומה שכולנו חטפנו וחווינו

יהודה מרון:  התחילו להכין רשימות של אנשים עם מוגבלות וקשישים שמוכרים לשירותי הרווחה

יהודה מרון:  אז זו שכבה שכבר קיימת לא מעט שנים

יהודה מרון:  לפי מה שאני יודע בחלק גדול מהרשויות כבר יש רשימות כאלה

יהודה מרון:  אז זו התקדמות מאוד חשובה שנעשתה

יהודה מרון:  אבל יש לא מעט קשיים עם הרשימות האלה, משום שאין אחידות בין הרשויות

יהודה מרון:  במקום אחד מכניסים את פלוני, במקום אחר לא מכניסים

ישראל אייכלר: היו טענות שהן גם לא מעודכנות

יהודה מרון: כל מה שתוסיף לצערנו הוא שם

יהודה מרון:  כולל עוד נקודה מרכזית: חוסר בכוח אדם, ביכולות בכלל להפעיל את הרשימות ולהתקשר

יהודה מרון:  אז אם יהיה מידע? מי יתקשר, מי ירים את הטלפון, מי ייגש ויסייע? עוד בעיה

יהודה מרון:  בעיה שנייה זה המידע עצמו

יהודה מרון:  כמו שאמרת, חסר וכו'

יהודה מרון:  אז זאת שכבה אחת שיש לנו היום וכל מי שעסק בזה בחודש וחצי האחרון וגם עוד לפני, חווינו את כל הקשיים

יהודה מרון:       השכבה השנייה, שהיא הוקמה גם כן, בעקבות לבנון השנייה

יהודה מרון:  זו יוזמה בין ביטוח לאומי ומשרד הרווחה, וזה אותו מושג של כספת נצורה

יהודה מרון:  ובעצם מה הסיפור שם? ביטוח לאומי, כמו שאתם רואים, בשכבה התחתונה, הוא בעצם מעביר בתדירות של בערך כל חודש את הקבצים הגדולים שלו לתוך אותה כספת

יהודה מרון:  כשמה כן היא, הקבצים האלה נצורים

יהודה מרון:  אף אחד חוץ מביטוח לאומי לא ניגש אליהם

יהודה מרון:  ולמעשה רק במצב חירום משרד הרווחה יכול לגשת

יהודה מרון:  כמו שאתם רואים, יש שם חץ גדול אדום, לפתוח ובעצם לחלק את זה לרשויות המקומיות

יהודה מרון:  כאשר הוא בעיקר נועד, המהלך הזה נועד בעיקר, אם תסתכלו באליפסות של הרשויות, להוסיף את הקומפוננט התרחיב של של מי שלא מוכר לרשות

יהודה מרון:  אותם אנשים קשישים, אנשים עם מוגבלויות שלא מוכרים

יהודה מרון:  זה בעיקר תפקיד הכספת

יהודה מרון:  עובר שם עוד מידע, גם לגבי מוכרים, אבל זה עיקר תפקידה

ישראל אייכלר: זה בוצע ברשויות?     

יהודה מרון: זה נמצא

ישראל אייכלר: לא, השאלה אם זה בוצע

ישראל אייכלר:  זאת אומרת, אם הם מימשו

ישראל אייכלר:  כל הרשויות מימשו?     

יהודה מרון: אז לשם בדיוק אני הולך

יהודה מרון:  אתה רוצה להגיד משהו?     

רון אשכנזי: כן

רון אשכנזי:  רון אשכנזי, מהלשכה המשפטית של משרד הרווחה

רון אשכנזי:  הכספת זה מאפשר בעצם נגישות, כמו שיהודה אמר, למידע על אנשים עם מוגבלויות שונות ואזרחים ותיקים

רון אשכנזי:  מידע על אוכלוסיות שהוחלט שהן בעצם כאלה שזקוקות לסיוע בשעת חירום ברמה הגבוהה ביותר

רון אשכנזי:  בלי קשר לתקנות

רון אשכנזי:  ויש כל רשות שרוצה מעצמה צריכה פשוט לפנות למשרד, לקבל אישור לזה

רון אשכנזי:  הם חותמים על התחייבויות ויש להם נגישות למידע שלהם

רון אשכנזי:  נכון לאתמול, העברנו גם ל-ממ"מ את המידע

דבורה ביטון: זה בחירה שלה? היא יכולה לבחור שלא לגשת?     

מיכל מרים וולדיגר: כן, אין חובה

רון אשכנזי: הרשות עצמה, זה שלה

רון אשכנזי:  אין לאף אחד סמכות לחייב אותה

רון אשכנזי:  ולכן, דרך אגב, חלק מהרעיון של התקנות זה לייצר מצב של חובה לגבי גופים שונים לבצע פעולות שונות

ישראל אייכלר: זאת אומרת אני לא יכול לשאול אתכם אם ידוע לכם שכל הרשויות

רון אשכנזי: לא, אנחנו יודעים

רון אשכנזי:  אנחנו יודעים כמה רשויות פנו

רון אשכנזי:  253 רשויות בעצם יש להן אפשרות לגשת

רון אשכנזי:  מתוכן אם אני לא טועה, 180 ביקשו, משהו כזה

ישראל אייכלר: רגע, רק 180 מתוך 257

קריאה: אבל הוא לא יודע אם בפועל הם נכנסו

רון אשכנזי: לא, אנחנו יודעים אם הם משכו את המידע

מיכל מרים וולדיגר: אבל הוא לא יודע מה הרשויות עושות עם המידע

ישראל אייכלר: זה ברור לי

ישראל אייכלר:  השאלה, אני עדיין בשלב האם כל הרשויות ניגשו

ישראל אייכלר:  זה אומר שיש כמעט 100 רשויות שלא ניגשו

רון אשכנזי: זה משהו בסגנון

יהודה מרון: אני רוצה, אדוני, אני רוצה להרחיב על זה

יהודה מרון:  אז בואו, לכל דבר, כרגיל, יש סיבה

קריאה: לא משכו או לא ביקשו?     

רון אשכנזי: לא, יש להם, הם לא, לא ניגשו אליו

ישראל אייכלר: טוב

ישראל אייכלר:  אז יהודה, אתה

יהודה מרון: אני רוצה להמשיך, בדיוק

יהודה מרון:  כדי שנוכל לזרום קדימה

יהודה מרון:  תראו, בתוך הכספת הזאת, כשלעצמו היה מהלך מאוד מאוד חשוב

יהודה מרון:  כמו שאמרנו, משלים לאותן רשימות שבידי הרשות

יהודה מרון:  הקשיים שבהם נתקלו הרשויות במהלך השנים, ושימו לב, במהלך השנים, זה מידע חסר, מידע שלא שלם ועוד כל מיני קשיים שהיו שם בפנים

יהודה מרון:  ואני לא אומר את זה עכשיו כביקורת, אלא דה פקטו

יהודה מרון:  למה אני אומר את כל זה? כי לשאלתך כמה ניגשו לקובץ ופתחו – כאן התשובה

יהודה מרון:  הרבה רשויות במהלך 10 השנים האחרונות ויותר, שניסו ופתחו את הכספת, התחילו להשתמש בה וראו שהיא לא מספיק מסייעת בידם

יהודה מרון:  ולכן התשובה היא למה לא מספיק עשו בה שימוש

יהודה מרון:  בסדר? אז גם הכספת הזאת הייתה מהלך מאוד מאוד חשוב, עם הקשיים והחסרונות שבתוכו

יהודה מרון:       עוד חידוש נוסף שאני מקווה שיתרחש בימים הקרובים, באיחור רב של שבעה שבועות או יותר, אבל אני מקווה שיתרחש

יהודה מרון:  הוספנו כאן לשקופית, אם אתם רואים, מלבן בצבע תכלת, שבו יש מידע על חולים עם צרכים רפואיים מיוחדים והם מועמדים לפינוי מוקדם

יהודה מרון:  זאת אומרת עוד שתי רשימות שאמורות להגיע, אני מקווה

יהודה מרון:  אני אומר הכול בזהירות כבר, כי אנחנו רואים מה, איך אנחנו

יהודה מרון:       (היו"ר מיכל מרים וולדיגר)     

מיכל מרים וולדיגר: הכחול מאיפה מגיע?     

יהודה מרון: אני מסביר

יהודה מרון:  זה מידע שגם אותו הרשויות מאוד מאוד צריכות

יהודה מרון:  וזה מידע שמגיע מסט התקנות שאישרתם כאן בוועדה לפני כשנה וחצי, שעוסקות בתהליכי פינוי

יהודה מרון:  שם יצרנו, הולדנו את הרשימות הללו

יהודה מרון:  ועכשיו אני מקווה שהן סוף סוף יעברו

יהודה מרון:  אז עוד פעם אני אומר, באיחור רב, אני מקווה שזה יעבור

קריאה: מי אחראי להעביר את הפרטים של החולים?     

יהודה מרון: אני אסביר

יהודה מרון:  החולים הללו, המקור שלהם הוא מכמה כיוונים

יהודה מרון:  מצד אחד, קופות החולים דרך משרד הבריאות, מצד שני ביטוח לאומי והאפוטרופוס הכללי

יהודה מרון:  משרד הרווחה אמור לקבל את שני הזרמים האלה, לעשות מזה רשימה אחת

יהודה מרון:  לא הכנסנו את כל הפרטים, ובסוף להוריד את זה לרשות המקומית

מיכל מרים וולדיגר: והם אמורים להיכנס לכספת גם, הכחול?     

יהודה מרון: הם אמורים, אני לא רוצה להגיד לך איך טכנית זה יעבור, אבל זה אמור לעבור כרשימה נפרדת, מובהקת

יהודה מרון:  כלומר, שאני יודע ברשות שזו רשימת החולים המיוחדים, זו רשימת מועמדים

יהודה מרון:  כדי שלא יהיה סלט שבסוף גם אותו לא נוכל

יהודה מרון:  בסדר? אז אני רוצה לעצור כאן

יהודה מרון:  אבל זה בעצם, שיהיה ברור לכולנו, כי מכאן אני מתחיל

יהודה מרון:  זה בעצם הרקע לכל העבודה שלנו

יהודה מרון:  כלומר, המצב הזה של מידע היום נכון להיום, ברמת הרשות המקומית

דבורה ביטון: שזה, סליחה, כשזה נמצא, כשאתם מזינים את המידע הזה בכספת, יש לכם שליטה על עדכון פרטים באון ליין, מספרי טלפון, אולי כתובות

דבורה ביטון:  דברים שמשתנים

דבורה ביטון:  כלומר, האם יש לכם, אתם עם יד על הדופק במידעים האלה?     

יהודה מרון: התשובה היא מורכבת, כמו שאומרים

יהודה מרון:  מה שאנחנו רוצים להציג עכשיו, מהשקופית הבאה, זה לאן שאנחנו בעצם רוצים לקחת ולשדרג את כל המצב הזה

מיכל מרים וולדיגר: קדימה

מיכל מרים וולדיגר:  רק אני עדיין מחכה לתשובה, לשאלה של יושב ראש הוועדה לעניין רח"ל

מיכל מרים וולדיגר:  אז עוד לא, אני עוד לא קיבלתי מענה

מיכל מרים וולדיגר:  אמרת תכף

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר, אם זה 'תכף', אז נמשיך לחכות ל-'תכף'

דבורה ביטון: אבל אם זה מורכב, כבוד יושבת הראש, אז איך המידע הזה הוא מספיק אמין בזמן אמת?     

רויטל לן כהן: אפשר שאלה רגע לגבי זה?      

יהודה מרון: כן

רויטל לן כהן: מה שאמרת עכשיו, על החולים

רויטל לן כהן:  למה המידע, למשל על החולים, צריך לעבור? למה למשרד הבריאות אין אפשרות להכניס את המידע ישירות לתוך המאגר? למה הוא צריך לעבור דרך עוד גורמים?     

יהודה מרון: אז תראי, התשובה הפשוטה: כך הכריעה הוועדה וכך שר הביטחון קבע בתקנות

יהודה מרון:  זו התשובה הפשוטה

יהודה מרון:  אבל התשובה היותר מורכבת - - -     

דבורה ביטון: שמירה על פרטיות

יהודה מרון: גם וגם וגם

רויטל לן כהן: לכן אני שואלת, למה הוא צריך לעבור כל כך הרבה ידיים?      

יהודה מרון: אני אסביר את זה בקצרה

דבורה ביטון: שההיגיון אומר בהחלט שמשרד הבריאות

רויטל לן כהן: הכול ממוחשב, מקבלים הרשאה, מכניסים

יהודה מרון: חברות בואו, תנו לי עוד כמה דקות להתקדם

יהודה מרון:  אנחנו נבין מהר מאוד את המורכבות שיש כאן

מיכל מרים וולדיגר: יאללה, קדימה

יהודה מרון: ואז חלק מהשאלות כנראה ייעלמו

רויטל לן כהן: זו שאלה עקרונית

יהודה מרון: לא, לא מתווכח

יהודה מרון:  אני מכבד כל שאלה

מיכל מרים וולדיגר: נרשמה השאלה

יהודה מרון: אם כך נתקדם

יהודה מרון:  בקיצור, מכאן אנחנו מתחילים לדבר על מה שהבאנו כאן לשולחן הוועדה

יהודה מרון:  אז תראו, אנחנו בעצם כאן מנסים יחד אתכם, יחד עם כולנו, לקדם פה תוכנית של מענים ותשתיות, שיש לה שלושה פרקים:      אחד, מטרות העל שלנו למצב חירום זה קודם כל הקמת יכולות

יהודה מרון:  זה לאפשר, בין אם לרשות המקומית ובין אם לממשלה, ליזום קשר עם אנשים עם מוגבלות, לפי סדר עדיפויות שצרכיהם החיוניים ידועים מראש

יהודה מרון:  שימו לב פה, כל מילה פה יש לה משמעות ואחר כך עוד נפרוט אותה בתקנות

יהודה מרון:       דבר נוסף כמובן שהוא החשוב, להציל ולסייע לאנשים עם מוגבלות בהתאם לצרכיהם החיוניים

מאיר כהן: אתה כבר עכשיו לא נוהג באנשים עם מוגבלויות

יהודה מרון: כי?     

מאיר כהן: איזה כתב זה?     

יהודה מרון: בגלל זה אני מקריא את זה מילה במילה

מאיר כהן: זה לא מונגש

יהודה מרון: אנחנו פה נזהרים ברותחין

יהודה מרון:  ככה, החלק השני של התשתיות עצמן זה כך: אחד, הקמת אותו מערך של מאגרי מידע של אנשים עם מוגבלות בסיוע בחירום

יהודה מרון:  זה דבר אחד

יהודה מרון:  דבר שני, נצטרך פה גם לטפל בנושא של מימוני חירום במחלקות לשירותים חברתיים, תומכים קהילתיים

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אני לא מבינה

מיכל מרים וולדיגר:  אבל הקמת מערך של מאגרי מידע זה מה שראינו בשקופית הקודמת

יהודה מרון: לא, לא, השקופית הקודמת זה המצב דהיום

מיכל מרים וולדיגר: לא, אבל הוספת עוד את הכחול, הוספת עוד דברים על השקופית הקודמת

מיכל מרים וולדיגר:  נכון? הכחול לא קיים עוד

יהודה מרון: הוא עכשיו בהעברה

יהודה מרון:  הוא נולד מפרק אחר שלנו שעוסק בתהליכי פינוי וקליטה

יהודה מרון:  משם הולדנו

מיכל מרים וולדיגר: אז כל מה שנמצא בשקף הקודם, האם זה לא מאגר מידע? לא הבנתי

יהודה מרון: התשובה היא כן

יהודה מרון:  אבל לאור הקשיים שתיארנו בשקופית הקודמת של מידעים חסרים, מידעים לא מעודכנים

מיכל מרים וולדיגר: זה לשפץ את הקיים

יהודה מרון: חד משמעית

הדס אגמון: עד היום בסטים הקודמים הוסדרו רשימות ספציפיות של אנשים שזקוקים לפינוי מיוחד

הדס אגמון:  עכשיו מאגר המידע שעכשיו מביאים בתקנות האלה הוא נועד להחליף את הכספת

הדס אגמון:  להוות החלק הארי

מיכל מרים וולדיגר: החלפה זה גם סוג של שדרוג

מיכל מרים וולדיגר:  בדיוק, בסדר

יהודה מרון: שדרוג, זה גם טוב

יהודה מרון:  שדרוג

הדס אגמון: בסדר

הדס אגמון:  אבל זה עיגון בתחנות

הדס אגמון:  היום הכספת לא מוסדרת חקיקתית

יהודה מרון: את זה אנחנו באים לשדרג, בסדר?      

מאיר כהן: זה נובע ממה? ממה זה נובע?      

יהודה מרון: הצורך שאנחנו באים איתו עכשיו?     

מאיר כהן: כן, ממה זה נובע?     

יהודה מרון: מה שראינו הוא חסר

יהודה מרון:  מה שראינו בשקופית הקודמת

מאיר כהן: לא, יש לי שאלה, ממה זה נובע? לאיזה מסקנה הגעתם שזה הדבר שצריך לעשות עכשיו?     

יהודה מרון: כי אנחנו רואים שעכשיו בזמן החירום אין מידע חיוני לספק זמין, בידי הרשות המקומית

יהודה מרון:  וגם גורמים ממשלתיים

יהודה מרון:  לספק סיוע למי? אני לא יודע מי, אני לא יודע מה הוא צריך

מאיר כהן: למה אני שומע מראשי ערים – ואני מטייל כל יום עם ראשי ערים – שזו לא הבעיה

מאיר כהן:  הבעיה היא המימון של האנשים

מיכל מרים וולדיגר: גם וגם

מאיר כהן: זה הרבה יותר בעייתי

יהודה מרון: אז אני לא מתווכח

יהודה מרון:  גם מה שאמרת עכשיו נמצא בשורה השנייה

יהודה מרון:  אתה רואה? בתשתיות, מימוני חירום במחלקות שירותים ותומכים קהילתיים

מיכל מרים וולדיגר: העניין הוא לא רק כוח אדם

מיכל מרים וולדיגר:  כי הוא אמר לפני, שאנשים בכלל עוד לא משכו את המידע

מיכל מרים וולדיגר:  לא כולם משכו, לא כולם בכלל ביקשו אפשרות למשוך

מיכל מרים וולדיגר:  זה מורכב

רון אשכנזי: אנחנו יודעים שיש בעיה באמת כמו שהשר שלי לשעבר, שבאמת רשויות שאין להם מספיק כוח אדם פנוי

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן, זה נאמר

מיכל מרים וולדיגר:  זה נאמר

מאיר כהן: אני רק רוצה להוסיף

מאיר כהן:  אני פוגש עובדות סוציאליות שהמפונים שמהם אנשים עם מוגבלויות אף אחד לא משפה אותם, אף אחד לא נותן להם אינפורמציה

מאיר כהן:  כלום

מאיר כהן:  זה נורא

מיכל מרים וולדיגר: אתה מדבר על ערים קולטות, שקלטו

מיכל מרים וולדיגר:  טוב, בסדר, אנחנו עוד לא

מאיר כהן: אם יש ראש עיר מסוים אז הוא מצליח

מאיר כהן:  ואם לא, הם נופלים בין הכיסאות

מיכל מרים וולדיגר: אגב, רגע, בהמשך לשאלה של מאיר

מיכל מרים וולדיגר:  המאגר הזה בעצם מי שיוכל להיכנס אליו זה לא רק הערים שמשם צריך לפנות, אלא גם הערים הקולטות

יהודה מרון: תני לי עוד שנייה

יהודה מרון:  בסדר? נעשה סדר

יהודה מרון:  אז הפרקון האחרון פה זה הפעלת התשתיות בשגרה ומצב חירום

יהודה מרון:  והנה, זה מתחילה עם אותה שאלה שלך

יהודה מרון:  אז קודם כל, שינוי מאוד משמעותי שהולך לקרות, עומד לקרות, שהמידע יהיה חשוף לצרכנים שלו בשגרה ולא ייפתח רק בחירום

יהודה מרון:  זה אחד מהקשיים הכי גדולים, מי שכיר את עולם החירום

יהודה מרון:  אז זה דבר אחד

יהודה מרון:  זה יאפשר לנו גם לטייב את המידע

יהודה מרון:  כי תמיד המידע הוא לא הכי טוב

יהודה מרון:  פעם שנייה גם לתכנן מענים

יהודה מרון:       נקודה שנייה זה כמובן בחירום

יהודה מרון:  וכמו שאתם רואים כאן, הפעלה על ידי הרשות המקומית עם סיוע כוחות הצלה

יהודה מרון:  יש לנו פה בתוך ההצעה שגם נמשיך, נגיע אליה היום, יכולת דינמית להגדיל את הנפחים

יהודה מרון:  ויש שם שורה שנייה, לא פחות חשובה

יהודה מרון:  אם לא עלינו, קורסת רשות מקומית או יותר, משרד הרווחה יוכל להוביל פה שימוש חלופי לכל המאגר הזה

יהודה מרון:  כלומר, שמנו פה נקרא לזה חלופה אסטרטגית שבמצב חירום גם המשרד יכול להפעיל את הכול מצידו ולא רק הרשות

יהודה מרון:       זהו

יהודה מרון:  זו בעצם התוכנית שאנחנו רוצים לשים פה על שולחן הוועדה

יהודה מרון:  עכשיו, בואו נאמר כמה מילים

יהודה מרון:  יש לי רק עוד שקופית אחת, זה לא ארוך, על בעצם המאפיינים של מערך המאגרים כשלעצמו

יהודה מרון:  אז ככה: לגבי תכולה

יהודה מרון:  אחד הרעיונות שאנחנו מנסים ליזום פה ביחד בתהליך הזה, זה שבעצם תהיה תכולה בסיסית אחידה לכל הארץ

יהודה מרון:  כלומר, יהיו תבחינים בסיסיים

יהודה מרון:  שלא יהיה מצב שברשות אחת זה נכנס, ברשות אחרת אותו אדם לא ייכנס

יהודה מרון:  אז תהיה תשתית בסיסית

יהודה מרון:  כל רשות תוכל להרחיב, בשמחה

מיכל מרים וולדיגר: יש מינימום ואין מקסימום

יהודה מרון: בדיוק

יהודה מרון:  נקודה נוספת: אנחנו מדברים פה על אנשים עם מוגבלות, שגרים בביתם ויש להם קושי משמעותי לפחות להתמודד עם מצב החירום

יהודה מרון:  כלומר, חלק מהתקנות שנצטרך לדון פה מי יהיה זה שייכנס למאגר באותה שכבת בסיס

יהודה מרון:  וגם על זה עוד יהיה לנו על מה לדבר

יהודה מרון:  אני רק אגיד במילה אחת, אחד הקשיים שאנחנו חייבים לתווך בכל התהליך הזה זה הנושא של המורכבות שיש פה, שעוד שנייה תקפוץ לכם מול העיניים

יהודה מרון:  נקרא לזה כצעד מונע או צעד מקדים, ברור לכולנו שחייבים לעבוד פה עם נפחים לא גדולים

יהודה מרון:  כלומר, אם נפוצץ את המאגר הזה ונהיה עסוקים בכמויות, איך אומרים? ניפגש בעוד 20 שנה ושום דבר לא יזוז

יהודה מרון:  בסדר? אז זו נקודה חשובה שאני כבר מכין את כולנו

יהודה מרון:       וכמובן יהיה פה, בשורה השנייה רשום שם פרטי מידע

יהודה מרון:  שיאפשרו לכל מי שיפעיל את המאגר ליצור קשר עם האנשים, כמו שאמרנו, לפי סדר עדיפויות ידוע מראש

יהודה מרון:  לא צריך עכשיו לבזבז זמן מי ראשון, מי שני

יהודה מרון:  נוכל גם לדעת איך להגיד לאדם כמו שצריך, עם כתובת כמה שיותר מהימנה

מיכל מרים וולדיגר: רגע, רגע, יש לי שאלה, בגלל הנקודה שהעלית

מיכל מרים וולדיגר:  הרי המידע שקיים ברשות, מה שראינו בשקף הראשון, הוא קיים

מיכל מרים וולדיגר:  כלומר, לכל רשות יש את המאגר שלה של האנשים שמוכרים לרווחה באותה עיר

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר? זה קיים, נכון?     

יהודה מרון: אני לא מגיב, תכף אני אגיב

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן, אמרתי יש כאלה שמוכרים בתוך הרווחה, יכולים להיות 5,000 יכולים להיות חמישה, אני לא יודעת

מיכל מרים וולדיגר:  אבל יש

מיכל מרים וולדיגר:  ואחר כך יש את המאגר הזה, שאנחנו רוצים לא לעשות אותו גדול, כדי שאפשר יהיה לתת מענה

מיכל מרים וולדיגר:  אבל לא זה ולא הוא הם הקריטריונים למי נותנים שירות, זה רק כרגע המאגר

מיכל מרים וולדיגר:  כלומר, המאגר יכול להיות מפוצץ

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר? זה לא קשור

מיכל מרים וולדיגר:  איזה, את מי, למי אתה נותן את השירות זו כבר שאלה אחרת

מיכל מרים וולדיגר:  לכן, למה אתה רוצה לצמצם את המאגר לא הבנתי

יהודה מרון: אני לא רוצה, זה אילוץ

יהודה מרון:  אני אסביר

מיכל מרים וולדיגר: לא, האילוץ

מיכל מרים וולדיגר:  האילוץ אמרת, אני מסכימה איתך שאם אתה נותן לכולם בעצם לא נתת לאף אחד

מיכל מרים וולדיגר:  אני מסכימה

מיכל מרים וולדיגר:  אבל המאגר הוא רק מאגר של אנשים עם מוגבלות כזו או אחרת

מיכל מרים וולדיגר:  למי תצטרך לתת שירות זו כבר שאלה אחרת

יהודה מרון: אז אני אסביר

יהודה מרון:  מה שבעצם אנחנו מנסים לכאן, כמו שאמרנו, לשדרג את אותן רשימות שיש שם ברשויות של מי שהם מכירים ומכירות, יחד עם אותה כספת

יהודה מרון:  אנחנו רוצים ליצור פה משהו חדש

יהודה מרון:  מקום אחד

יהודה מרון:  הממשלה היא זו שבעצם תקים ותתחזק אותו ותעביר אותו בצורה מסודרת לרשות המקומית וגם לה יהיו תפקידים

יהודה מרון:  אז הרעיון הוא בעצם ליצור מערכת אחת, אחודה, קוהרנטית, ולא כל אחד עם הרשימות שלו כמו שזה נראה היום

יהודה מרון:  ותוצאות, חלק עובד וחלק לא

יהודה מרון:  אז זה דבר אחד

יהודה מרון:       בגלל המורכבות שעוד שנייה אחת אני אראה בשקף האחרון, אנחנו נוכל מיד לראות ולהבין

יהודה מרון:  בתהליך כל כך מורכב, ולצערי אני אומר את זה, שהיום ב-2023 הוא חדש, נולד היום

יהודה מרון:  אם נפוצץ שם בכמויות אין סיכוי שהדבר הזה יזוז

יהודה מרון:  כשאתה עושה משהו חדשני לחלוטין, ותכף תראי אותו, את חייבת להתחיל לעבוד לבד

יהודה מרון:  אני עכשיו מדבר כמהנדס, לא כשום דבר אחר

יהודה מרון:  להתחיל לעבוד, לראות שהעסק עובד

יהודה מרון:  ועם הזמן והשנים נוכל להרחיב את זה כמה שרוצים

יהודה מרון:  אבל בואו נראה שזה עובד

יהודה מרון:  אני עוד לא שם ואף אחד מאתנו לא שם

מאיר כהן: יש פה אנשים מהביטוח הלאומי?     

מיכל מרים וולדיגר: כן

יהודה מרון: בסדר? אז אפשר להמשיך?     

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן

מיכל מרים וולדיגר:  לא, שוב, לא ענית לי

מיכל מרים וולדיגר:  כי השאלה שלי היא לא, אני מניחה שכמהנדס לבנות מאגר זו לא הבעיה

מיכל מרים וולדיגר:  הבעיה היא לשלוף את האנשים

מיכל מרים וולדיגר:  השליפה היא הבעייתית

מיכל מרים וולדיגר:  לא, כי אתה כל הזמן אומר לי בשקף הבא, אבל אני לא מקבלת תשובה על השקפים הקודמים

יהודה מרון: רגע, סליחה, לפני השקף הבא

יהודה מרון:  יש עוד נקודה חשובה שאני כן רוצה לציין, פרטיות

יהודה מרון:  סליחה, זמינות המידע, כמו שאמרנו, תהיה בשגרה ובחירום

יהודה מרון:  זה עוד חידוש משמעתי שיקרה כאן, לכל המידעים שירוצו פה

יהודה מרון:  דבר שני, פרטיות

יהודה מרון:  יש לנו פה שתי נקודות מאוד חשובות

יהודה מרון:  נרחיב על זה אחר כך בהמשך

יהודה מרון:       אחד זה הנושא שבו כנראה נצטרך לשמוע דעות כאלה ואחרות

יהודה מרון:  ההצעה כרגע מדברת על כך: אדם ייכלל במאגר ללא הסכמה

יהודה מרון:  בנוסף, נכותו לא תצוין

יהודה מרון:  לא יהיה מידע פרטני אישי על מי אני ומה אני

יהודה מרון:  נקודה שלישית, אדם יוכל להימחק לפרק זמן מסוים

יהודה מרון:  כלומר, ניסינו פה למצוא איזון

יהודה מרון:  ואני לא רוצה להרחיב עכשיו

יהודה מרון:  זה נעשה, נגיע לשם, נדון על זה

יהודה מרון:  איזה שהוא סוג של איזון בין כניסה למאגר מול מי לא מסכים

יהודה מרון:  ואתם יודעים שיש לנו הרבה אנשים עם מוגבלויות שמאוד מאוד לא ירצו להיות ברשימות כאלה

מאיר כהן: על פי רצונו הוא יכול לצאת?     

מאיר כהן: היכללות מבלי לבקש את רשותי

מאיר כהן:  הוא יוכל להימחק? אני מבקש?     

יהודה מרון: כן

יהודה מרון:  אני האדם, אם תחליט

יהודה מרון:  זו הצעה, נדון בזה

מאיר כהן: אתם מיידעים אותי שאני נכנס לתוך המאגר?     

יהודה מרון: כן

מאיר כהן: גם ללא הסכמתי?     

יהודה מרון: לא יהיה יידוע ברגע ההכנסה

יהודה מרון:  נדבר על זה יותר מאוחר

יהודה מרון:  אתה תדע, אתה תדע

מאיר כהן: אתה על פי בקשתי אתה לא מציין את נכותי?     

יהודה מרון: לא, לא

יהודה מרון:  עוד פעם, בכל מקרה, מי שנכנס למאגר, בעל כורחו כמו שאומרים, ללא הסמכתו, נכותו לא תצוין

יהודה מרון:  נקודה

יהודה מרון:  ואני רוצה כבר לחדד למה ולהכין את כולנו

יהודה מרון:  מה שחשוב לנו, אני אומר את זה לכולנו, זה לא אם אני לא רואה, לא שומע, לא מבין

יהודה מרון:  מה שחשוב מה אני צריך

יהודה מרון:  ואני צריך לדעת אם אתה צריך אספקת חשמל, אני צריך לדעת אם אתה צריך סיוע בסיעוד או סיוע בהשגחה

יהודה מרון:  זה מה שמעניין אותי באמת

מיכל מרים וולדיגר: אז הצרכים כן יירשמו

הדס אגמון: משרד הרווחה מיידע את מי שבמאגר

הדס אגמון:  ואז יש לו הזדמנות להימחק

הדס אגמון:  לכן אנחנו, יהיה יידוע פרו אקטיבי

הדס אגמון:  אדם יקבל מכתב אתה במאגר

הדס אגמון:  באפשרותך לטייב את המידע או להימחק

מיכל מרים וולדיגר: ברירת המחדל אתה בפנים

מיכל מרים וולדיגר:  ביקשת לצאת, תצא

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לשאול שאלה

שירלי פינטו קדוש:  שאלה קצרה בדיוק על זה

שירלי פינטו קדוש:  במידה, הבנתי שמשרד הרווחה רושם את האנשים

שירלי פינטו קדוש:  אבל אם אני רוצה לרשום את עצמי, רוצה להיכנס למאגר, לא אני כשירלי, כאדם עם מוגבלות שאולי לא מוכר בביטוח לאומי ורוצה שיכירו בצרכים שלו

שירלי פינטו קדוש:  איך הוא עושה, למי הוא פונה? לא כולם הרי מקבלים אחוזי נכות

יהודה מרון: אני צריך להגיע לזה בהמשך

יהודה מרון:  זה הנושא של, בתוך ההצעה כרגע אין הצעה שאדם באופן אקטיבי מוסיף את עצמו

יהודה מרון:  נדבר על זה

יהודה מרון:  אני מציע לא להקדים את המאוחר

מיכל מרים וולדיגר: כן

מיכל מרים וולדיגר:  גם שירלי, מה שהוא אמר קודם זה שהם רוצים לצמצם את כמות האנשים שהם מכניסים

מיכל מרים וולדיגר:  אז עכשיו עוד לגרום לאנשים, אני עוד לא שמעתי בדיוק למה

מיכל מרים וולדיגר:  נשמע על זה

מיכל מרים וולדיגר:  אבל עכשיו לפנות לציבור ולהגיד מי שרוצה תיכנס

מיכל מרים וולדיגר:  אז בעצם המטרה לצמצם

שירלי פינטו קדוש: מצד אחד אני מבינה

שירלי פינטו קדוש:  מצד שני, יש מוגבלויות שקופות שלא מוכרות וכן צריכות סיוע

יהודה מרון: לכן אני אומר, בואו, יש פה עוד הרבה דברים לדבר עליהם

יהודה מרון:  בואו נעבור

יהודה מרון:  קודם כל נסגור את הפתיחה הזאת ואז נתחיל להתקדם צעד צעד

יהודה מרון:  בסדר?      טוב, אז בואו בבקשה, עוד דבר נוסף יש כאן, כמו שאתם רואים

יהודה מרון:  זה שכמובן נושא מאוד חשוב פה זה הסדרת הרשאות, גישה למידע, שמירה על הפרטיות, אמצעי אבטחה

יהודה מרון:  זה נושא מאוד כבד שנעסוק בו גם בנושא הזה

יהודה מרון:  ואני בטוח שיהיה גם דעות לכאן או לכאן

יהודה מרון:       זה בעצם התוצר שלנו

יהודה מרון:  מה רואים כאן על המסך? רואים כאן בעצם חבית, חבית אדומה, שהיא בעצם המאגר הגדול שלנו, שמשרד הרווחה יקים אותו וינהל אותו

יהודה מרון:  לזה אנחנו קוראים המאגר המורחב

יהודה מרון:  ובתוך המאגר המורחב הזה יש חלק שאנחנו קוראים לו המאגר המצומצם

יהודה מרון:  שמה ההבדל ביניהם? לתוך המאגר האדום הגדול ייכנסו אותם אנשים שמקודם הצגתי

יהודה מרון:  אנשים שיש להם קושי משמעותי להתמודד עם מצב החירום בעצמם

יהודה מרון:  ולתוך המאגר המצומצם ייכנסו אותם אנשים שלפי הבנתנו אין להם בכלל מסוגלות להתמודד עם מצב חירום

מאיר כהן: להבנתו של מי?     

יהודה מרון: זה מה שנביא לאישור

מיכל מרים וולדיגר: איש מקצוע

יהודה מרון: לא, לא, לא

יהודה מרון:  אנחנו מביאים לאישורכם את התבחינים הללו

יהודה מרון:  זה חלק מהדיון שיתקיים כאן

יהודה מרון:  זה לא החלטה שלי

מאיר כהן: רגע, משרד הרווחה מוכן לנהל את זה?     

רון אשכנזי: כן, משרד הרווחה, יש יכולות, גם כיום, גם של העברת המידע של הרשויות, כמו שאמרנו, תוספת וצורה

רון אשכנזי:  כיום אנחנו הגוף היחיד בממשלה שבאמת יש לו קשר ישיר מאובטח

רון אשכנזי:  מערכות, מערכות של המשרד, שיש גישה למחלקות שירותים חברתיים

מיכל מרים וולדיגר: זה גם הבית הטבעי, מאיר

רון אשכנזי: לא בהכרח הבית הטבעי

מיכל מרים וולדיגר: הם מטפלים באזרחים

מאיר כהן: והקושי שעליו את עובדת כבר כמה שנים, ההלימה בין משרד הבריאות לבין משרד הרווחה

מאיר כהן:  שם תהיה הבעיה

מיכל מרים וולדיגר: נכון

מיכל מרים וולדיגר:  לגמרי

רון אשכנזי: אז ההחלטה כיום היא שמשרד הרווחה כגורם שבאמת פועל לטובת כלל הציבור באופן כללי, רווחת הציבור וכגורם שרלוונטי גם לחירום

רון אשכנזי:  המחלקות לשירותים חברתיים הן בחזית

רון אשכנזי:  ולכן משרד הרווחה הוא נבחר להיות הגורם שמתכלל בסופו של דבר את כל התהליכים, מייצר את המאגר, מנגיש לכל הרשויות

רון אשכנזי:  זה התהליך כיום

רון אשכנזי:  הוא אפשרי, רק צריכים לפתח מערכות נוספות בשביל זה

רויטל לן כהן: ולתת לכם עוד תקנים

יהודה מרון: אוקיי

יהודה מרון:  אז בואו נמשיך

יהודה מרון:  אני בכוונה, סיור קולי, כדי שמי שלא רואה שיבין מה יש כאן

יהודה מרון:  אז יש כאן כתם גדול אדום

יהודה מרון:  זו אותה חבית גדולה, אותו מאגר מורחב

יהודה מרון:  בתוכו המאגר המצומצם, כמו שהצגנו

יהודה מרון:  וזה בעצם יושב במשרד הרווחה, בהקמתו וניהולו

יהודה מרון:       בואו נתקדם

יהודה מרון:  מצד שמאל אנחנו רואים עכשיו את מי הם משתמשי המאגר העיקריים

יהודה מרון:  ואלה בעצם הרשויות

יהודה מרון:  נתקדם הלאה

מיכל מרים וולדיגר: מה ההבדל בין א' ל-ב'?     

יהודה מרון: סתם, סתם דוגמה

יהודה מרון:  עכשיו, מה שאני עכשיו מציג על השקופית זה בעצם החלק התפעולי, בעצם השימוש במאגר

יהודה מרון:  ובעצם איך מהמאגר הגדול והמאגר המצומצם, המאגר המורחב והמצומצם, איך בעצם עובר המידע לרשויות

יהודה מרון:  ומה שאתם רואות ורואים כאן יש לנו חץ בצבע תכלת, שבעצם מציין שהמאגר המצומצם יעבור כבר בשגרה לרשות המקומית

יהודה מרון:  הרעיון שהרשות תדע על זה כבר מרגע אפס מה שנקרא, ותדע מי אותם אנשים

יהודה מרון:  ואני מחדד שבכל מצב חירום נתון מה שנקרא בלשון הילדים 'עפים עליהם'

יהודה מרון:  לא מחכים

יהודה מרון:  יוצרים איתם קשר

יהודה מרון:  זה אחד

יהודה מרון:       ברגע שמצב החירום מתמשך, מסתבך, גדל וכו', אז תהיה אפשרות בתקשורת, בהליך בין הרשות לבין המשרד, להרחיב ולקבל עוד אנשים מהחלק האדום, מהחלק המורחב

יהודה מרון:  וזה בעצם החץ הגדול האדום, שבחירום הרשות תוכל לקבל עוד ועוד אנשים

יהודה מרון:  בסדר? אז זה ההצגה התפעולית איך שהדבר הזה אמור לעבוד בשגרה ובחירום

יהודה מרון:       נתקדם לחלק האחרון

יהודה מרון:  מה שרואים כרגע מצד ימין זה בעצם אנחנו רוצים עכשיו להשלים את החלק של איך מקימים את כל האירוע הזה

יהודה מרון:  ומה שרואים כאן מצד ימין זו בעצם רשימה של שתי קבוצות של מקורות מידע

יהודה מרון:  שזה יהיה, זו המשימה הגדולה שלנו

יהודה מרון:  וגם תבוא התשובה למה עלינו לצמצם את הנפח ולא ללכת בגדול

יהודה מרון:  יש לנו קבוצה אחת למעלה שנקראים מקורות מידע מאתרים

יהודה מרון:  אלה בעצם המרשמים

מיכל מרים וולדיגר: איפה משרד הבריאות? בריאות לא פה

יהודה מרון: תכף אני אגיד גם על זה

יהודה מרון:  יש כאן רשימה של ארבעה גורמים מרכזיים שיש להם, הם בשגרה מכירים או יוצרים הכרה פורמלית באנשים עם מוגבלות

יהודה מרון:  משרד הרווחה, ביטוח לאומי, אגף השיקום משרד הביטחון, רשות ניצולי שואה – הם בעצם יהיו יצרני הרשימות הבסיסיים

יהודה מרון:  משם בעצם נדע מי הם אותם אנשים שעונים או יענו על התבחינים שהוועדה כאן תקבע

יהודה מרון:  הם בעצם יזרימו את המידע זה למשרד הרווחה, כדי שייצר רשימה אחת מכל ארבעת הרשימות שהוא יקבל

יהודה מרון:  אני לא אכנס עכשיו בדיוק לכל הפרטים

יהודה מרון:  עוד פעם, גם בזה נדון בהמשך

יהודה מרון:  כדי שלא נקדים מאוחר למוקדם

יהודה מרון:       למדנו מספיק, בעיקר החל מהקורונה, בוודאי עכשיו, על כך שעם כל זה שכל אחד מבעלי המאגרים הללו מחזיק מידע, עדיין חסרים הרבה דברים

יהודה מרון:  עדיין דברים לא שלמים

יהודה מרון:  טעויות וכו'

יהודה מרון:  ולכן ברור לנו שכחלק מובנה מהתהליך חייבים לטייב את המידע

יהודה מרון:  ולכן יש קבוצה שנייה של גורמים שנמצאים מתחת והקבוצה הצהובה נקרא לה, של עוד רשימה גדולה, וזה לא כל הגורמים נמצאים פה

יהודה מרון:  יש פה עוד כמה שלא נמצאים פה

יהודה מרון:  אבל רק כדי לבטא את המורכבות

יהודה מרון:  שבעצם צריכים להעביר לנו מידע בתחומים שונים, כדי לעזור לזקק את הרשימה

יהודה מרון:  החל מכתובות, טלפונים, משרד הבריאות לעזור לנו מי גר בבית ומי לא נמצא בבית

יהודה מרון:  כי מי שלא גר בבית נצטרך לנכות אותו החוצה

רויטל לן כהן: זה לא רק זה

מיכל מרים וולדיגר: רגע, רגע

רויטל לן כהן: יש אנשים שגרים רק - - -     

מיכל מרים וולדיגר: לא במשרד הרווחה

מיכל מרים וולדיגר: שנייה, סליחה רגע

מיכל מרים וולדיגר:  אני רוצה לפנות אליך דווקא מהתחום שאני באה אליו שזה בריאות הנפש, לצורך העניין

מיכל מרים וולדיגר:  בריאות הנפש על פי החוק, משרד הבריאות מחזיק את השיקום

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא קופות החולים, זה משרד הבריאות

מיכל מרים וולדיגר:  והוא מחזיק את המידע

מיכל מרים וולדיגר:  לצורך העניין, אם פלוני הוא מתמודד נפש, עם 40% והוא עכשיו בשיקום בדירה בשיכון בדירה באילת

מיכל מרים וולדיגר:  בתעודת הזהות רשום אולי בפתח תקווה, אבל הוא עכשיו באילת

מיכל מרים וולדיגר:  המידע לא רשום בשום מסגרת אחרת, למעט במשרד הבריאות

מיכל מרים וולדיגר:  אוקיי? ולכן הוא חייב להיות מאתר

מיכל מרים וולדיגר:  אתה לא תדע

מיכל מרים וולדיגר:  אתה לא תדע

מיכל מרים וולדיגר:  הוא לא רק מנתב

מיכל מרים וולדיגר:  הוא לא רק מכניס מידע, אלא זה גם רשום אצלו

מיכל מרים וולדיגר:  מה שאני מכירה, יכול להיות שיש עוד דוגמאות

יהודה מרון: אז תכף שרונה תתקן אותי ואני רוצה רגע לומר על זה

יהודה מרון:  הקובץ הגדול של אנשים עם מוגבלות נפשית המוכר יושב בביטוח לאומי דווקא

רויטל לן כהן: לא, לא

רויטל לן כהן:  ממש לא

מיכל מרים וולדיגר: לא נכון

מיכל מרים וולדיגר:  רגע, לא נכון

רויטל לן כהן: לא נכון באופן מוחלט

רויטל לן כהן:  בביטוח לאומי יושב מי שבא לביטוח לאומי וביקש הכרה

יהודה מרון: רגע, חברות

יהודה מרון:  קודם כל, לא לצעוק

יהודה מרון:  לא לצעוק, שנייה

יהודה מרון:  אנחנו רוצים לעשות כאן ביחד ולהתקדם ביחד

יהודה מרון:  עצרו

מיכל מרים וולדיגר: יש כאן גם את נציגת משרד הבריאות, אז תכף נשמע אותה

יהודה מרון: נכון

שרונה עבר הדני: שמי שרונה עבר הדני, לשכה משפטית, משרד הבריאות

שרונה עבר הדני:  תנאי סף לזכאות לסל שיקום, לפי חוק שיקום נכה נפש בקהילה זה קיומה של נכות נפשית בשיעור 40%

שרונה עבר הדני:  לפי התבחינים של הביטוח הלאומי

מיכל מרים וולדיגר: למרות שיש מסלול עוקף, שאתה לא חייב תמיד להגיע

רויטל לן כהן: לא עוקף, ישיר אבל אחר

מיכל מרים וולדיגר: כן, צודקת

מיכל מרים וולדיגר:  תודה על התיקון, צודקת

יהודה מרון: חבר'ה, תנו שנייה לכל אחד לדבר

שרונה עבר הדני: שוב, אני אענה על השאלה, אם מעוניינים לשמוע את התשובה

יהודה מרון: בדיוק

שרונה עבר הדני: מלבד הכרה על ידי הביטוח הלאומי, כן, יש מסלול נוסף

שרונה עבר הדני:  אפשרות להיות מוכר על ידי רופא בודק

שרונה עבר הדני:  עכשיו ביקשתי את הנתונים המעודכנים

שרונה עבר הדני:  מידי שנה זה מספר יחסית קטן

שרונה עבר הדני:  במצטבר בכל שנות החוק, בכל השנים שהחוק מופעל משנת 2000 יש לנו כ-4,000 איש שהוכרו רק דרך המסלול הזה ולא דרך הביטוח הלאומי

רויטל לן כהן: 4,000 זה לא הולך ברגל

שרונה עבר הדני: אני לא אמרתי שזה הולך ברגל

מיכל מרים וולדיגר: שנייה, שנייה, אבל בואי

מיכל מרים וולדיגר:  רגע, אנחנו מקשיבים, קודם כל

מיכל מרים וולדיגר:  שנייה

שרונה עבר הדני: אני לא אמרתי שזה הולך ברגל

שרונה עבר הדני:  ומי שקרא את הטיוטה שעלתה לדיון, היועצת המשפטית אפילו שמה כשאלה את הסוגייה הזו

שרונה עבר הדני:  אז אם מדובר על אותם אלה שהוכרו רק על ידי משרד הבריאות, אז כן, יכול להיות שצריך להכניס את משרד הבריאות כגורם מאתר

שרונה עבר הדני:  אבל תשומת הלב שלא כל נכי הנפש מוכרים למשרד הבריאות דרך חוק השיקום

שרונה עבר הדני:  כי נכי נפש רבים לא מממשים זכאויות לפי חוק שיקום

שרונה עבר הדני:  לא מעוניינים, לא רוצים, לא הולכים

שרונה עבר הדני:  אז לכן בכל מקרה ביטוח הלאומי הוא עדיין מקור המידע המרכזי, שכנראה בשוליים צריך להוסיף גם את ה-4,000 איש שמוכרים למשרד הבריאות

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן, בסדר

שרונה עבר הדני: 4,000 לאורך 20 שנה

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן, זה בסדר

שרונה עבר הדני: שחלקם מאז הוכרו על ידי הביטוח הלאומי

רויטל לן כהן: וחלקם לא יודעים שיש אפשרות כזו

רויטל לן כהן:  יש כל מיני סיבות ואנחנו לא יודעים

רויטל לן כהן:  ואי אפשר כאילו להגיד

שרונה עבר הדני: לא אמרתי שלא

יהודה מרון: רגע, גברתי

מיכל מרים וולדיגר: זה לא, אנחנו בדיון ראשוני

מיכל מרים וולדיגר:  בואי, נשאל את זה אחר כך

מיכל מרים וולדיגר:  יכניסו גם את משרד הבריאות אם צריך, זה בסדר

שרונה עבר הדני: אנחנו נבדוק את זה

יהודה מרון: אני רוצה להגיד משהו על התהליך ולאותה גברת שהעירה

יהודה מרון:  סליחה גברתי, תסתכלי רגע לאחור

יהודה מרון:  הסיפור הזה, אני אומר לכולנו כאן, ככל שנרכיב אותו, הוא גם ככה מורכב, ונסבך אותו, כמו שאמרתי, ניפגש פה עוד 20 שנה ושום דבר לא יקרה

יהודה מרון:  אני לא אומר את זה, אני אומר בצורה הכי חברית

יהודה מרון:  הושקע פה מאמץ אדיר כדי להגיע לשקופית הזאת

רויטל לן כהן: אני לא אומרת שלא הושקע מאמץ ואני גם יודעת מאסתר שיש השקעה

רויטל לן כהן:  אבל אני אומרת שהדברים האלה, אלה בדיוק המקרים שאחר כך בשעת חירום אנחנו שומעים על האנשים שנפלו בין הכיסאות

יהודה מרון: אני לא מתווכח, נקודה

מיכל מרים וולדיגר: יבדקו

מיכל מרים וולדיגר:  זה נרשם, זה ייבדק

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו פה דיון די ראשוני

רויטל לן כהן: זה כמו שהיום משרד החינוך יודע רק על 74% מהילדים עם המוגבלות

רויטל לן כהן:  ויש לו 26% של ילדים שאין לו מושג איפה הם

רויטל לן כהן:  נכון

מיכל מרים וולדיגר: רויטל, אנחנו רוצים להתקדם

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר?     

יהודה מרון: זהו, אני סיימתי

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי

מיכל מרים וולדיגר:  מביטוח לאומי יש לנו פה אנשים? כן?     

רויטל לן כהן: צריך להוסיף בגורמים שבצהוב, צריך להוסיף את משרד החינוך, כי הוא היחיד שיודע על ילדים

רויטל לן כהן:  על כולם

מיכל מרים וולדיגר: יש לנו נציגים של משרד החינוך?     

יהודה מרון: יש לי חדשות

יהודה מרון:  אבל לא, נדבר עליהם אחר כך

רויטל לן כהן: אוקיי

מיכל מרים וולדיגר: כן, ביטוח לאומי? כן

חיים ביטון: יורם ביטון, מהביטוח הלאומי

חיים ביטון:  מנהל אבטחת מידע וממונה על הגנת הפרטים

חיים ביטון:  מה שיהודה אמר, יש עדיין הרבה בעיות שאנחנו נתקלים בהם בהעברה של המידע

חיים ביטון:  אני יכול לתת לכם שתי דוגמאות שאני מכיר אישית

חיים ביטון:  אחת אישה של עמית לעבודה, שעברה ניתוח החלפת מפרק

חיים ביטון:  בפעם הראשונה

חיים ביטון:  והיא קיבלה אחוזי נכות מסוימים

חיים ביטון:  ואז היא הייתה באמת מוגבלת, כי גם המפרק השני היה בעייתי

חיים ביטון:  ואם כן היינו מגיעים למצב של פינוי היא הייתה צריכה עזרה בדיוק באותה נקודת זמן

חיים ביטון:  אחרי פרק זמן מסוים היא עשתה החלפה של הפרק השני, מפרק השני

חיים ביטון:  מאותו רגע היא יכלה ללכת

חיים ביטון:  אבל אז היא הופיעה אצלנו בביטוח הלאומי עם מאה אחוז ניידות

חיים ביטון:  המשמעות של זה, כשאנחנו מעבירים את המידע למשרד הרווחה, זה שהיא מאה אחוז ניידות, היא על כיסא גלגלים

חיים ביטון:  זה לא היה נכון

חיים ביטון:  אין לנו אצלנו איזה שהוא ציון, וי כזה, נכה עם כיסא גלגלים או מישהו עם כיסא גלגלים

חיים ביטון:  אבל אנחנו כך גוזרים את המידע

חיים ביטון:  זו נקודה אחת

מיכל מרים וולדיגר: רק שנייה, לגבי הנקודה הראשונה

מיכל מרים וולדיגר:  אז תבחינים יסייעו? זאת אומרת, זו בדיוק הנקודה

מיכל מרים וולדיגר:  בשביל זה יעשו תבחינים, שאתם מוזמנים להיות שותפים לחלק מהתבחינים, כדי לבדוק איך מונעים את הבעיה שציינת

חיים ביטון: נכון

חיים ביטון:  אז לפני זה אני אגיד עוד משהו

חיים ביטון:  אין תחליף לביקור על ידי הרשויות המקומיות כדי שיראו בעין מה קורה עם כל מקרה ומקרה

חיים ביטון:  הם מקבלים את המידע מאתנו

חיים ביטון:  ושיהיה ברור, מידע שמציל חיים בוודאי יימסר על ידי הביטוח הלאומי, בלי קשר לפגיעה בפרטיות

חיים ביטון:  אנחנו ניקח את זה על עצמנו

חיים ביטון:  אבל הם צריכים להגיע לכל אחד ואחד

חיים ביטון:  זו גם הייתה, הדיונים היו במשך שנים על העניין הזה

חיים ביטון:  וזו גם הייתה הנקודה שכל הזמן עלתה והמידע שאנחנו מוסרים, הביטוח הלאומי, הוא לצורך העניין הזה

חיים ביטון:  לכו תראו מה קורה בעין

חיים ביטון:       מקרה שני שאני יכול לספר עליו, גם כן מאוד אישי

חיים ביטון:  הוא שלא כל אחד באמת מגיע ותובע נכות

חיים ביטון:  ואם הוא לא תובע נכות והוא יכול להיות באמת נכה, לפעמים זה בגלל חוק לרון

חיים ביטון:  לפעמים בגלל שאותו אחד הוא עצמאי ולא ייצא לו מזה שום דבר אם הוא יגיש תביעה

חיים ביטון:  אבל הרבה נופלים כך בין הכיסאות ועלולים במצב הספציפי הזה להיות אלה שנשמע עליהם

מיכל מרים וולדיגר: והצעתך? והצעתך היא כמו שאמרה חה"כ לשעבר שירלי פינטו, שיהיה גם צעד אקטיבי מאנשים שהם עצמם ירצו לפנות? הרי אם הוא לא פנה מלכתחילה לביטוח לאומי, למה שהוא ירצה לפנות הפעם? כלומר, מה אתה מציע לדבר, לעניין הזה?     

רויטל לן כהן: זה לא אותו דבר

חיים ביטון: זו בעיה

חיים ביטון:  תראי, כשאנשים נדרשים לעשות צעדים אקטיביים הם פחות עושים אותם

חיים ביטון:  זאת אומרת, אם יש משהו שהוא ברירת מחדל, איכשהו אנחנו יכולים להכיל את זה ולהחיל את זה

חיים ביטון:  שמישהו נדרש לעשות משהו אקטיבי, הוא יעשה את זה פחות

חיים ביטון:  אנשים פחות יבואו ויגידו תוציאו אותנו מהמאגר

חיים ביטון:  אם היינו עושים ההיפך והיינו אומרים כל מי שרוצה שיגיד שהוא רוצה להיכנס למאגר, המאגר היה מאוד מאוד דליל

מיכל מרים וולדיגר: כן, חה"כ לשעבר שירלי פינטו

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה יושבת הראש

שירלי פינטו קדוש:  יש לי כמה שאלות וגם דברים להגיד

שירלי פינטו קדוש:  קודם כל, נושא סופר חשוב, הנושא של הוועדה מאוד משמעותי, במיוחד עכשיו עם מצב החירום שאנחנו נמצאים בו בעקבות המלחמה

שירלי פינטו קדוש:  ואחד ההתמודדויות באמת של אנשים עם מוגבלות זה קבלת מענה בזמן חירום

שירלי פינטו קדוש:  אנחנו חיים את זה ביום יום

שירלי פינטו קדוש:      מאז פרוץ המלחמה הקמתי ביחד עם אתר שווים ומפעל הפיס את החמ"ל הסגול

שירלי פינטו קדוש:  אני לא יודעת למי מכם יצא לשמוע

שירלי פינטו קדוש:  אבל אנחנו מקדמים באמת מענה לאנשים עם מוגבלויות

שירלי פינטו קדוש:  רוב הפניות שאנחנו מקבלים זה משפחות, הורים לילדים, אנשים עם מוגבלויות בעצמם שפונים אלינו

שירלי פינטו קדוש:  והבקשות שלהם הרבה פעמים זה גם בגלל שהם לא מוכרים ברשויות כאלה ואחרות של המדינה

שירלי פינטו קדוש:  או שלא עונים להם

שירלי פינטו קדוש:  עכשיו תוך הדיון אני מתפעלת את המתנדבים של החמ"ל ואנחנו קרובים לכבר יותר מ-2,000 פניות

שירלי פינטו קדוש:  אחת מהפניות זו אפילו אישה שהיא מתמודדת עם סכיזופרניה והיא מבקשת תרופות בעצם לקנאביס רפואי

שירלי פינטו קדוש:  שאלנו מה קורה עם משרד הרווחה

שירלי פינטו קדוש:  ניסינו לפנות בעצמנו למשרד הרווחה ולסייע לה

שירלי פינטו קדוש:  אם היא מוכרת, איך היא מקבלת את הדברים

שירלי פינטו קדוש:  ומשרד הרווחה לא יודע איך לעזור, איך לטפל, למי אפשר לפנות

שירלי פינטו קדוש:  והיא מפונה מאזור הדרום

שירלי פינטו קדוש:  כל הסיפור הזה, אנחנו כחמ"ל אזרחי צריכים לעשות

שירלי פינטו קדוש:       עכשיו, בשורה התחתונה יש פה תקנות, הכול טוב ויפה וכתוב על הנייר

שירלי פינטו קדוש:  אבל אני שואלת איך כמו שעכשיו יש את החמ"ל הסגול, שאנשים טובים עושים את זה בהתנדבות

שירלי פינטו קדוש:  בסופו של דבר זה אחריות של המדינה שהיא צריכה לקחת את זה על עצמה

שירלי פינטו קדוש:  איך המדינה נכנסת לתמונה

שירלי פינטו קדוש:  איך האופרציה הזאת של הכספת עובדת? בן אדם פונה בזמן חירום לרווחה? היא תבדוק שהוא באמת נמצא שם, שמטפלים בו, שהם לקחו את המאגר? איך הם מטפלים בו? הם יודעים את הצורה שהם צריכים לטפל בו? האם יש שקיפות? כאשר הם לוקחים את הנתונים, איך הם טיפלו? הם מחזיקים פידבק מה הם עשו? כדי שנדע שהם לא רק לקחו את המאגר של הדברים? כל מיני אופרציות פשוטות של תפעול שלא ברור לי איך זה הולך להיות

שירלי פינטו קדוש:       אז אני מברכת על הדיון החשוב הזה, אבל זה צריך לפשט את התהליך

שירלי פינטו קדוש:  גם ככה החיים מסובכים

שירלי פינטו קדוש:  במיוחד קשה לנו אצל אנשים עם מוגבלויות

שירלי פינטו קדוש:  צריך לפשט את זה עוד יותר במצבי חירום

מיכל מרים וולדיגר: משרד הרווחה רוצה לענות?     

יהודה מרון: אני אענה

יהודה מרון:  אני מתנצל שלא יכולנו לגעת בכל השכבות של הסיפור הזה

יהודה מרון:  ברגע שנצליח להקים את המאגרים הללו, כמו שאולי הזכרתי, חובתה של הרשות המקומית ברגע שמתחיל מצב חירום, זה ליצור קשר עם אותם אנשים שנמצאים באותו מאגר שמשויך אליה

יהודה מרון:  זה המצב, כלומר, זה נקרא reaching out

יהודה מרון:  לא מחכים

יהודה מרון:  אנחנו יוזמים ויוצרים קשר עם אנשים

שירלי פינטו קדוש: האם היא משקפת למאגר בחזרה, לרשויות המדינה, אכן לקחנו את המאגר, פנינו לכך וכך אנשים, עזרנו להם ככה וככה? לעדכן? יש איזה שהיא שקיפות שחוזרת למאגר? זה משהו שיהיה להם חובת דיווח שבאמת הם פעלו למען הציבור ועשו שימוש במידע ולא רק משכו אותו? שנדע שבאמת הכספת עובדת והשתמשו בה

יהודה מרון: אז אני רוצה לומר

יהודה מרון:  יש תהליכי בקרה וטיוב בתוך כל האירוע הזה

יהודה מרון:  כמו שהזכרתי מלכתחילה, בין הרשות המקומית לבין משרד הרווחה יש כל הזמן בתדירות כזו או אחרת שתיקבע תהיה העברת נתונים

יהודה מרון:  לגבי הפעלה ושימוש אנחנו ממש לא רוצים שבזמן חירום הרשות המקומית תמצא את עצמה מדווחת לירושלים מה עשיתי ומה לא

שירלי פינטו קדוש: לא בזמן חירום, אני מדברת בדיעבד

שירלי פינטו קדוש:  אין שום בעיה, אבל שנדע את זה

יהודה מרון: בדיעבד כן

שירלי פינטו קדוש: אז יש חובה אתה אומר, חובת דיווח

יהודה מרון: כזו או אחרת יש

שירלי פינטו קדוש: וסליחה, אני רק רוצה באמת להתחבר לשאלה שחה"כ מיכל וולדיגר העלתה, על הרשויות שהן קולטות

מיכל מרים וולדיגר: כן, מי יכול להשתמש במידע? האם רק אותן רשויות ששם מתגוררים דרך קבע אותם אנשים עם מוגבלות או שיש לנו כבר צורך חירומי לפנות אנשים ולהעביר אותם לערים אחרות, האם גם, ובעיניי זה חייב להיות, בסדר? כי הם צריכים את הצרכים המיוחדים שלהם

מיכל מרים וולדיגר:  האם אותה רשות מקומית קולטת גם היא יכולה להשתמש באותו מאגר?     

יהודה מרון: אז תראו, בהצעה שכרגע מונחת לרשות המקומית יש סמכות במצב חירום להעביר את המידע לכל מי שמסייע לה

יהודה מרון:  נגיע לזה

יהודה מרון:  לגבי מה שקרה עכשיו, אני חייב להגיד באופן גלוי לכולנו, אנחנו עדיין בתהליך למידה

יהודה מרון:  עוד לא הספקנו להפיק את כל המסקנות שמתבקשות ממצב החירום

יהודה מרון:  ואחת הנקודות שהעלית, זה בדיוק אותו דבר שנצטרך לחשוב עליו, מה עושים במצב כזה סופר מסובך כבר, שכמו שאמרת חלק מתושבי הרשות פוזר לכל מיני מקומות

מיכל מרים וולדיגר: אני לא רוצה להיות נביאת הזעם, אבל צריך לחשוב על זה

יהודה מרון: לגמרי, לגמרי

יהודה מרון:  אז נראה, נבוא עם פתרון, בעיקר פרקטי

יהודה מרון:  לא רוצה להגיד חכם, פרקטי לדבר הזה

יהודה מרון:  צריך לחשוב על זה

מיכל מרים וולדיגר: לפני שנעבור לנוכחים אני רק רוצה כן אם יש כאן את הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה? נמצא פה נציג, שהבנתי שגם להם יש מאגר

מיכל מרים וולדיגר:  לא הגיעו

מיכל מרים וולדיגר:  אוקיי

יהודה מרון: אני לא אדבר בשמם, אבל אני אגיד כך: מי שיודעת, יודע, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה היא גוף ששואב מידע

יהודה מרון:  אבל כמו שהוא שואב, הוא בונקר, הוא לא מוציא החוצה

יהודה מרון:  וזה מכוח הרעיון שלא נשתף מידע עם הלמ"ס אם לא נדע שהבונקר הזה סגור היטב

יהודה מרון:  לכן אין לנו ציפייה ולמעשה גם יכולת לקבל משם מידע

שרונה עבר הדני: יהודה, לפחות בוא נהיה הוגנים

שרונה עבר הדני:  לפי חוק הלמ"ס, הוא קובע את הדבר

מיכל מרים וולדיגר: כן, זה מה שהוא אמר

יהודה מרון: שרונה, אז אני אסביר

מיכל מרים וולדיגר: קודם כל, אפשר גם לתקן את חוק הלמ"ס, אם צריך

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא יודעת

מיכל מרים וולדיגר:  השאלה היא לא טכנית, השאלה היא מהותית

מיכל מרים וולדיגר:  בואו, אנחנו בבית המחוקקים ומחוקקים את החוקים

מיכל מרים וולדיגר:  אז אם אני יכולה לחוקק, אני יכולה גם לתקן

מיכל מרים וולדיגר:  אני שואלת שאלה מהותית, האם ללשכה לסטטיסטיקה יש מידע שיכול לסייע או שלא צריך לתקן את החוק הזה כי יש לנו מספיק עבודה?      

יהודה מרון: ללמ"ס, אני אתקן למה ששרונה

יהודה מרון:  יש פקודה שנקראת פקודת הסטטיסטיקה והיא זו שמקימה את כל למ"ס ומגינה על המידע שלו

יהודה מרון:  יש להם מאגר מידע שבשנים האחרונות הם החלו להקים, לצרכיהם שלהם

יהודה מרון:  הם הגיעו ללא מעט גופים

יהודה מרון:  מתוך דיון שעשינו איתם המסקנה המשותפת היא שתפעולית לצרכים שלנו אין, נקראה לזה אין טעם שנפתח עוד ערוץ מולם

יהודה מרון:  רצינו כן לנסות לפתוח ערוץ למקום אחר אצלם, לכל האזור של המפקדים, ששם יש להם, הם פיתחו תהליך מאוד נקרא לזה משובח, לאתר את הכתובות ואת המיקום של האנשים

יהודה מרון:  ואני לא סתם אומר את זה, מגיע להם הרבה שאפו על מה שהם עשו שם

יהודה מרון:  עם יכולת מאוד מאוד מדויקת

יהודה מרון:  אבל שם יש לנו קושי באמת, אותו קושי משפטי, להיעזר בדבר הזה

יהודה מרון:  בגלל ההגנה החזקה שיש לאותה פקודה בפקודת הסטטיסטיקה

יהודה מרון:  אבל לפחות סיכמנו שהם ילמדו אותנו, בעיקר את משרד הרווחה, איך לבנות תהליכים דומים

מיכל מרים וולדיגר: תודה

מיכל מרים וולדיגר:  עדית

ד"ר עדית סרגוסטי: עדית סרגוסטי מארגון "בזכות"

ד"ר עדית סרגוסטי:  כמה דברים ככה ככותרות להמשך

ד"ר עדית סרגוסטי:  אני חושבת, יהודה הזכיר את זה, אבל בהמשך לשאלה של שירלי פינטו, הנדבך מאוד מאוד משמעותי בכל התקנות האלה זה מה הרשות המקומית מסוגלת לעשות עם המידע שיהיה ברשותה

ד"ר עדית סרגוסטי:  עצם זה שיהיה בידי הרשות המקומית מידע זה כמובן לא מספיק

ד"ר עדית סרגוסטי:  אנחנו חייבים לעגן בתוך התקנות האלה את אותן תמיכות שהרשות המקומית, יהיו בידיה בשעת חירום ושאפשר לשלוף את זה מהרגע לרגע אותם תומכי קהילה שיהודה הזכיר

ד"ר עדית סרגוסטי:  זה חייב להיות חלק אינטגרלי מהתקנות, כי אם יהיה מידע ולרשות המקומית לא יהיו את הכלים לעשות עם המידע הזה שום דבר, אז לא התקדמנו בשום צורה

ד"ר עדית סרגוסטי:       בתוך זה, הבחנה בין המאגר המצומצם למאגר המורחב מטרידה

ד"ר עדית סרגוסטי:  כיוון שהמשמעות של זה, מי שנכלל במאגר המורחב זה אנשים שיש להם קושי משמעותי

ד"ר עדית סרגוסטי:  ובעצם ה-Default שזה לא אנשים שהרשות המקומית מחויבת ליצור איתם קשר, אלא זה משהו שהוא אופציונלי

ד"ר עדית סרגוסטי:  במצבים שלא ברור מהם

ד"ר עדית סרגוסטי:  ברור, לא, רק במצב חירום

ד"ר עדית סרגוסטי:  אבל גם אז, במצב חירום חובה ליצור קשר רק עם מי שבמאגר המצומצם

מיכל מרים וולדיגר: לא

מיכל מרים וולדיגר:  לא, לא

ענת אריאל זכאי: עו"ד ענת אריאל, יועצת משפטית של עמותת "נגישות ישראל"

ענת אריאל זכאי:  אני רק מחדדת, לפי המצגת, מה שזה אומר שבשגרה המידע לרשויות עובר רק מהמאגר המצומצם

ענת אריאל זכאי:  זאת אומרת, כל ההכנה שרוצים לעשות בשגרה כדי שמצב חירום תהיה את המוכנות לעזור, לא יהיה את המידע הזה על כל המורחב

ענת אריאל זכאי:  אם הבנתי נכון, יהודה

ענת אריאל זכאי:  נכון? המורחב עובר רק בשעת חירום

יהודה מרון: אפשר בבקשה לענות, להגיב? ולפני שאני מגיב, אני רוצה ברשותכם לבקש מעמית עמיר

ד"ר עדית סרגוסטי: אבל רגע, עוד כמה עניינים

ד"ר עדית סרגוסטי:  נושא נוסף שמטריד אותנו זה העניין של הפרטיות

ד"ר עדית סרגוסטי:  אנחנו מבינים את הרציונל להגיד שברירת המחדל זה שאנשים נכנסים לתוך המאגר

ד"ר עדית סרגוסטי:  לשלוח מכתב ולהגיד להם "דעו לכם שאתם במאגר הזה

ד"ר עדית סרגוסטי:  ואם אתם רוצים תיכנסו דרך מערכת הדיגיטל" – זה לא נגיש לאנשים

ד"ר עדית סרגוסטי:  רוב האנשים לא ישימו לב בכלל שהם בתוך המערכת הזאת, לא ידעו מזה

ד"ר עדית סרגוסטי:      (היו"ר ישראל אייכלר)     

מיכל מרים וולדיגר: לא הבנתי

מיכל מרים וולדיגר:  הם אמרו שזה פרו אקטיבי

ד"ר עדית סרגוסטי: ישלחו להם מכתב

מיכל מרים וולדיגר: כן, יפנו

ד"ר עדית סרגוסטי: אז אני אומרת, לשלוח מכתב בעיניי זה לא מספק

ד"ר עדית סרגוסטי:  מה גם שהדרך שבה כרגע התקנות מסדירה כדי להוציא את עצמך מהמאגר היא דרך שלא נגישה להרבה מאוד אנשים עם מוגבלות

ד"ר עדית סרגוסטי:  כל ה-ישראל דיגיטלית, הרבה מאוד אנשים עם מוגבלות לא יכולים

ד"ר עדית סרגוסטי:  או שאין להם את אמצעי הזיהוי שנדרשים כדי להיכנס ל-ישראל דיגיטלית או שהם לא מסתדרים עם הטכנולוגיה

ישראל אייכלר: יהודה, אתה רוצה להשיב?     

יהודה מרון: אני מעדיף לשתוק

יהודה מרון:  שנייה, רגע, רגע

מיכל מרים וולדיגר: שתהיה אלטרנטיבה

נעה בן שבת: למה? יש לך אבל הוראות פה של התקשרות, של הודעה גם טלפונית

ד"ר עדית סרגוסטי: אנחנו חושבים שהדרך זה שאנשים, בפעם הראשונה שיתקשרו לאנשים, ירימו אליהם טלפון יגידו להם 'דעו לכם שאתם בתוך המאגר הזה

ד"ר עדית סרגוסטי:  אם אתם לא מעוניינים תגידו לנו ואנחנו נוציא אתכם'

יהודה מרון: יהודית, אני אגיד במילה אחת

יהודה מרון:  גם לזה יש, נצטרך לחשוב ביחד על פתרונות יותר טובים, נקודה

יהודה מרון:  הצורך שהועלה כאן הוא צורך

יהודה מרון:  צריך לחשוב

מיכל מרים וולדיגר: השיחות האלה יכולות להיות מוקלטות וכך זה נשמר לך במאגר שהוא באמת אמר 'אני רוצה לצאת'

ד"ר עדית סרגוסטי: באותו רגע להוציא אותו

מיכל מרים וולדיגר: כן

מיכל מרים וולדיגר:  אבל שזה יישמר שהוא ביקש לצאת

מיכל מרים וולדיגר:  כי אם מחר לא מוציאים אותו יתבעו את הזה על נזק שעלול להיגרם

ד"ר עדית סרגוסטי: נשמח לדעת, יש לכם הערכה יהודה, כמה אנשים יכללו לפי הקריטריונים שיש כרגע?      

ישראל אייכלר: אני רוצה עכשיו לאפשר, ברשותכם, לעידן מאראש, פרויקט "נגישלי"

עידן מאראש: אז אני עידן מאראש, יושב ראש ארגון "נגישלי" ופעיל חברתי

עידן מאראש:  אני שומע את הדיון הזה ואני נאלץ להרוס את החגיגה

עידן מאראש:  בסדר? אתם מתפארים בזה שאתם בונים את המערך

עידן מאראש:  הבעיה שלי עם האירוע הזה, זה שהמערך נבנה רק עכשיו

עידן מאראש:  תראו, הדיון הזה היה צריך לקרות הרבה לפני מלחמה

עידן מאראש:  אם אתם מגיעים למצב שאנשים עם מוגבלות אין יכולת לקנות או אין לכם במאגר או שאין מאגר בעת מלחמה – אז מה אנחנו מתפלאים שבסוף, אתה יודע, שבסוף אין, אין מענה לאנשים עם מוגבלות

עידן מאראש:       עכשיו, אתם מתפארים בכל מיני מצגות וכל מיני תוכנות וכל מיני דברים

עידן מאראש:  אבל בסוף עומד אותו בחור עם מוגבלות, שלא חשוף לכל האמירות האלה

עידן מאראש:  לא חשוף לכל הכותרות האלה ולדיבורים

עידן מאראש:  ואומר למה אני לא יכול לקבל מענה באחת, שתיים, שלוש, לא נפרט פה

עידן מאראש:  אבל האירוע הזה שבו אתם רק עכשיו מתניעים מהלך של בניית מערך כזה, הוא לקוי מהיסוד

עידן מאראש:       עכשיו, אני לא מאשים אותך, יהודה או פלוני או אלמוני

עידן מאראש:  אני אומר שהתפיסה פה כלפי אנשים עם מוגבלות היא לא מקובלת, כמו שאמר מאיר בתחילת הדיון

עידן מאראש:  כי בסוף אנשים עם מוגבלות הם 20% מהחברה

עידן מאראש:  ואם אנשים עם מוגבלות שהם 20% מהחברה הזאת לא יכולים לקבל מענה כמו שצריך, או רק עכשיו בונים מערך לחירום, בעת חירום – אז על מה אתם מדברים? אפשר לשבת פה שעתיים ולעשות דיונים

עידן מאראש:  אבל בסוף, בסוף שום דבר לא יוצא

עידן מאראש:  כי אנחנו רק נערכים למלחמה הבאה

עידן מאראש:  אבל מה יקרה עם אותם אנשים עם מוגבלות שמפונים מהבתים שלהם ואף אחד לא מכיר אותם ואף אחד לא יודע לתת להם מענה כמו ששאלה מיכל ועד עכשיו לא קיבלנו תשובה עליהם

ישראל אייכלר: מישהו ממשרדי הממשלה רוצה להשיב על השאלה הזאת? לא?      

רון אשכנזי: אני אשיב ממש, עובדתית, לגבי משרד הרווחה

רון אשכנזי:  וגם בשם, נקרא לזה עוד גופים

ישראל אייכלר: אם אתה משרד הרווחה, אתה צריך להשיב

ישראל אייכלר:  בסדר

רון אשכנזי: העניין הוא לא אחריות רק של משרד הרווחה

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  אבל אתם האנשים הממונים על הנושא הזה

רון אשכנזי: יש בכך הרבה כמובן

רון אשכנזי:  אני יכול לציין שבאמת התקנות האלה, כמו שנאמר בתחילה, הן חלק מסט רחב של תקנות שקשורות לאנשים עם מוגבלות

רון אשכנזי:  התקנות האלה המטרה שלהן זה להסדיר מהלכים שכבר קורים ברובם, אבל בצורה מחייבת ובצורה שתאפשר להכול לקרות, נקרא לזה בהרמוניה

ישראל אייכלר: אם הייתי שואל אותך באחוזים, כמה אחוז המערכת מתפקדת וכמה צריך עוד לתקן?     

רון אשכנזי: איזה מערכת?     

ישראל אייכלר: המערכת של הכספת

ישראל אייכלר:  המערכת שאמורה להבטיח שאדם שיושב בביתו והוא מוגבל, יגיעו אליו מטעם הרשות ויעזרו לו

רון אשכנזי: אז אני אבקש קודם כל באמת לבצע הפרדה מהותית בין התקנות לבין הכספת

רון אשכנזי:  הכספת זה בסופו של דבר מהלך של העברת מידע בין גופים ציבוריים שנעשה בחשיבה מאוד רבה על הדרך הנכונה ומה יהיה ומי וכו', שהתקנות בעצם נעשות באופן דומה, רק הרבה יותר רחב ומורכב ועל ידי הרבה יותר גופים

ישראל אייכלר: מה פועל כבר?     

רון אשכנזי: הכספת קורית מ-2016 מועבר מידע מביטוח לאומי

ישראל אייכלר: מועבר מידע

ישראל אייכלר:  כמה אחוז כבר מועבר מידע? 80%, 70%, 90%?     

רון אשכנזי: אחוז מתוך מה, סליחה?     

ישראל אייכלר: מתוך כלל הצרכים שאנחנו רוצים להגיע אליהם אחרי התקנות המושלמות

ישראל אייכלר:  הרי מה הייתה הטענה פה? שעד עכשיו לא היה שום דבר ומעכשיו מתחילים, זה יהיה רק במלחמה הבאה

ישראל אייכלר:  השאלה אם יש לכם תשובה לזה?     

רון אשכנזי: אני אסביר

רון אשכנזי:  אין אפשר למדוד את העניין הזה באחוזים

רון אשכנזי:  בסופו של דבר אנחנו מקבלים כיום 1

רון אשכנזי: 5 מיליון רשומות מביטוח לאומי

ישראל אייכלר: לכמה אנשים הגיעו עם זה?     

רון אשכנזי: אנחנו לא יודעים מה נעשה בפועל על ידי הרשויות עצמן

ישראל אייכלר: משרד הרווחה יודע?     

רון אשכנזי: לא, הרשויות עצמן זה אחריות שלהן

ישראל אייכלר: הרשויות יודעות? מישהו מהממשלה צריך להשיב לטענה שהשמיע עידן

ישראל אייכלר:  אנחנו רוצים תשובה

שרה גורפינקל: שרה גורפינקל ממשרד הרווחה

שרה גורפינקל:  אני יכולה לומר שיהודה הציג בהתחלה שאנשים שמוכרים ברשויות המקומיות, במחלקה לשירותים חברתיים ויש להם מוגבלויות והם מקבלים שירות על ידי הרשות המקומית או גורמים שמופעלים ובפיקוח של משרד הרווחה יש לנו קשר ישיר עם האנשים האלה, מעצם זה שהם מקבלים שירות

קריאה: זה ממש לא נכון, סליחה

שרה גורפינקל: גם אם האנשים, המסגרת סגורה בגלל מצב החירום, המסגרת יוצרת קשר, לפחות הם ככה מונחים

ד"ר עדית סרגוסטי: אבל רק אחוז קטן - - -     

שרה גורפינקל: ובחלק גדול מהמקרים הם יצרו קשר עם האנשים

שרה גורפינקל:  הם יוצרים בחירום קשר עם האנשים לוודא מה הצרכים ומה המענים

שרה גורפינקל:  הכספת הנצורה נותנת את המענה לאנשים שלא מוכרים לכאורה

ישראל אייכלר: על זה אנחנו מדברים, כן

שרה גורפינקל: כלומר, היא משלימה את המידע

שרה גורפינקל:  ואלה לא מוכרים במשרד הרווחה, אז אנחנו עכשיו עובדים על התקנת, לעבוד לפי התקנות האלה וגם לפי נהלים שאנחנו בונים לצורך העניין

ד"ר עדית סרגוסטי: סליחה שאני מתפרצת, אבל זה פשוט לא נכון

ד"ר עדית סרגוסטי:  כי רק אחוז מאוד קטן מהאנשים שרשומים בלשכות לשירותים חברתיים מקבלים שירותים

ד"ר עדית סרגוסטי:  זה לא נכון

ישראל אייכלר: אני מבקש לשמוע את הנציבות

ישראל אייכלר:  את יודעת שאני מאפשר לדבר, אבל לא הפרעות

הדס אגמון: אני גם לא אוכל לומר מה המצב כיום

הדס אגמון:  וזה חלק, לכן אנחנו כאן עם התקנות האלה

הדס אגמון:  מה שאנחנו כן יודעים לומר זה שיש שונות גדולה בין הרשויות המקומיות

הדס אגמון:  כי הרבה מאוד תלוי ביכולת של הרשות המקומית

ישראל אייכלר: יש מישהו שיכול להגיד לי כמה רשויות כן? כי אני ביקרתי ברשויות

ישראל אייכלר:  אני לא סתם שואל

ישראל אייכלר:  אני הבנתי מהרשויות, סתם אני אומר, 80% הם מגיעים

ישראל אייכלר:  יש להם בעיות עם 20% שהם לא מצליחים להגיע

הדס אגמון: לכן אמרו לך אדוני קודם מספרים

ישראל אייכלר: אבל קודם נוצר הרושם שאני שמעתי, כאילו אין כלום, אין שום דבר, אנחנו מתחילים מ-א', מבראשית

הדס אגמון: לא, לא, אנחנו ממש לא חושבים שאנחנו מתחילים מבראשית

הדס אגמון:  אנחנו יודעים, ואנחנו גם יודעים שמידע עובר וגם אנחנו יודעים שהרשויות עושות מאמצים מאוד מאוד גדולים, כל אחת בהתאם ליכולותיה ובמסגרת המאוד מאוד מורכבת של חירום

הדס אגמון:  ולכן אנחנו חייבים כאן לייצר גם את התשתית של המידע, אבל גם הוראות מאוד ברורות לרשויות המקומיות מה הן צריכות לעשות

הדס אגמון:  וגם להשלים את זה בתקינה הרלוונטית

ישראל אייכלר: זה ברור

ישראל אייכלר:  ולכן אנחנו יושבים פה

הדס אגמון: חשוב גם שהוועדה תדרוש שהרשויות יקבלו את כוח האדם הייעודי לדבר הזה

הדס אגמון:  גם שיהיה מישהו בשגרה במחלקת רווחה שאחראי

ישראל אייכלר: על הגישה

הדס אגמון: לא רק על הגישה, אלא גם על האחריות

ישראל אייכלר: על הטיפול, בוודאי

הדס אגמון: לעבד את המידע הזה

ישראל אייכלר: רק שבחמ"לים שאני הייתי אמרו לי – אלה אנשים האלה ממונים על זה והם פועלים עם זה

הדס אגמון: נכון

הדס אגמון:  אבל היום אין

ישראל אייכלר: הם עצמם טענו שזה לא, שזה לא כל כך מעודכן, כן

הדס אגמון: זה לא מספיק

הדס אגמון:  וגם, לעגן את הנושא של תומך קהילתי, גם בתקינה מספקת, כדי שאפשר יהיה ממש לעשות את החירום, את ה-reaching out הזה, את הפנייה הישירה לאדם

הדס אגמון:  ולשאול אותו בדיוק

ישראל אייכלר: שיהיה, על כל אחד שיידע איפה הוא ומה עושים איתו

הדס אגמון: כן

הדס אגמון:  ואם אתה צריך את הקניות מהמכולת שיביאו לך או שאתה צריך שיעזרו לך לאתר את המקלט הקרוב, או לחדש את המרשם, או פינוי להתרענן

ישראל אייכלר: אנחנו חוזרים לתומך הקהילה שגב' סרגוסטי דיברה בדיון הקודם

הדס אגמון: חוזרים ומבקשים לעגן אותו בתוך התקנות

ד"ר עדית סרגוסטי: זה משהו שאפשר כבר עכשיו לדאוג שהוא יורחב, באירוע הנוכחי

ד"ר עדית סרגוסטי:  לא צריך לחכות לתקנות

ישראל אייכלר: נכון

ישראל אייכלר:  זה לא תלוי תקנות

נעה בן שבת: אתם רואים את התומך הקהילתי בתור חלק משירותי החירום?     

ישראל אייכלר: נמצא פה מישהו ממרכז השלטון המקומי? אז אולי אתה תשיב לשאלה שהועלתה פה

צחי שלום: אני מנסה

מיכל מרים וולדיגר: אבל גם בשגרה

ישראל אייכלר: בואו, הנה הגיעו נציגי הרשויות, הם ידברו עכשיו

צחי שלום: אני אנסה רגע להסביר

צחי שלום:  צחי שלום, ראש מנהל טכנולוגיות ומידע, מרכז שלטון מקומי

צחי שלום:  אז נתחיל מהצד הטוב

צחי שלום:  יש פה מהלך מבורך, שהוא יכול להיות פתרון לאירועים הבאים שקורים במדינת ישראל

צחי שלום:  טיפול באוכלוסייה בכלל וטיפול באוכלוסיות עם צרכים מיוחדים

צחי שלום:  נעשתה פה עבודה מטורפת

צחי שלום:  כאילו, זה לא עבודה אופיינית

צחי שלום:  ויהודה הוביל אותה

צחי שלום:  אני חושב שיותר משנה אנחנו עובדים על הסיפור הזה

צחי שלום:       יש פה שני תהליכים שהם נפרדים: יש את הכספת, שזה משהו היסטורי

צחי שלום:  בואו רגע נעזוב אותו בצד, כי יש פה מגבלות

צחי שלום:  זה העברת מידע שלא קשורה רגע לסיפור ואנחנו לא רוצים להמשיך שם, כי בתצורה הנוכחית אי אפשר לעבוד

צחי שלום:  רשויות הן ללא מידע

צחי שלום:  אני לא יודע מי אמר מקודם, אבל הרשויות היום נמצאות ללא מידע על המפונים ובטח לא על בעלי הצרכים המיוחדים

צחי שלום:  צריך לעבוד קשה מאוד כדי להגיע לשם

צחי שלום:  המערכת הזאת היא בעצם מערכת שמוצעת, היא מערכת דו כיוונית

צחי שלום:  היא מערבת וובית שהמידע יהיה שם, הוא יהיה נגיש, הוא יטוייב על הזמן והוא יהיה מוכן לשעת חירום

צחי שלום:  עכשיו, מי יזין ומי יקבל ומי יראה – יש פה תקנות שלמות שבאמת כל החברים פה מסביב עבדו קשה מאוד כדי להגיע לפורמט הזה

צחי שלום:  והוא לא משולם

צחי שלום:  אי אפשר לצפות במכה ראשונה להביא משהו מושלם ואפשר עוד לעשות תיקונים ויש עוד הערות ואנחנו נתווכח פה עוד שעות

צחי שלום:       אבל בסיכומו של דבר זה הפתרון היחיד שיכול לקרות

צחי שלום:  מערכת אחת שמחוברת למאגר מידע אחד שמוזן כל הזמן ומטוייב על ידי גורמים מקצועיים

צחי שלום:  חלקם תחת סודיות, הקבוצה הקטנה היא בעצם תמוטב כל הזמן ותטוייב על מחלקת הרווחה

צחי שלום:  המחלקה הגדולה נדבר מי בעצם מטייב אותה בתוך התהליך

צחי שלום:  אבל בסיכומו של דבר התוצאה הסופית תהיה שכולם ידעו, כל הגורמים שרלוונטיים ידעו מה צריך כל אחד ברגע האמת בשעת חירום

צחי שלום:  ולא יצטרכו להתחיל להעביר בשעת מלחמה טפסי 7א ותן לי אישור ואתה מאשר לי לקבל את המידע ואתה לא מאשר לי לקבל את המידע

צחי שלום:  הכול יהיה זמין

צחי שלום:  וזה הרעיון פה

צחי שלום:  וצריך להתחיל לדבר על התקנות והתהליך ולא לנסות רגע להסתכל אחורה ולהגיד מה היה ולאן אנחנו הולכים

ישראל אייכלר: תודה רבה

צחי שלום: וכמובן, יש לנו פה עניין של כוח אדם, תקציב ותהליך שצריך לנתח אותו כלכלית ולהבין

צחי שלום:  כל גוף פה שיושב יצטרך לעשות עוד אקסטרה ולהביא מימון לסיפור הזה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  ד"ר עמיחי תמיר, בבקשה

ד"ר עמיחי תמיר: מדובר בהליך שהתחיל ב-2015, בכנסת ה-20

ד"ר עמיחי תמיר:  תת ועדה של הוועדה הזו בראשות אילן גילאון שעוסקת בזה

ד"ר עמיחי תמיר:  זה עבר לאפרת רייטן בהמשך

ד"ר עמיחי תמיר:  כך שאי שאפשר לבוא היום ולהגיד שכאילו שום דבר לא קרה

ד"ר עמיחי תמיר:  מנסים לקדם, מנסים להשלים ועובדים מאוד קשה ואסור לזלזל בזה

ד"ר עמיחי תמיר:  אבל זו הערה יותר כללית

נעה בן שבת: הרי כל תחילת הדיון הזה, אולי רבע שעה, הוסבר לנו שאנחנו אחרי שלושה סטים של תקנות כבר

נעה בן שבת:  הדברים האלו לא הועלמו

ד"ר עמיחי תמיר: הייתה פה הערה שהתעלמה מזה, לכן אני הגבתי

ד"ר עמיחי תמיר:  עכשיו אני רוצה לעסוק בנקודה פרטנית

ד"ר עמיחי תמיר:  כשיושב ראש הוועדה יצא למספר דקות, העלה נציג הביטוח הלאומי, מר ביטון, הערה שהיא מאוד עקרונית

ד"ר עמיחי תמיר:  ועסקה במה שקוראים נכות שהיא איננה צמיתה

ד"ר עמיחי תמיר:  והשאלה שלי איך מתייחסים באופן כללי לנכות הבלתי צמיתה

ד"ר עמיחי תמיר:  הדוגמה שהוא נתן אדם שהנכות שלו לא הייתה צמיתה והחלים והכל בסדר, ברור שיתקשרו אליו והוא יגיד 'תודה לאל, אני בסדר, אני לא מוגבל בניידות ואני לא צריך את העזרה'

ד"ר עמיחי תמיר:  אבל איך המערך הזה מתייחס לאנשים עם נכות לא צמיתה? תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  עכשיו אתה, נציג משרד המשפטים

עמית יוסוב עמיר: עו"ד עמית יוסוב עמיר, ממשרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה

עמית יוסוב עמיר:  עוסק בתחום הגנת הפרטיות

עמית יוסוב עמיר:  אני מעוניין לומר שבאופן כללי אנחנו מדברים על אירוע מג'ורי, אירוע רחב מאוד בתחום של הגנת הפרטיות

עמית יוסוב עמיר:  יש לנו פה יצירה של מאגר מידע גדול מאוד, שמכיל הרבה מידע, חלקו גם מידע רגיש

עמית יוסוב עמיר:  הוא מתקבל ממקורות שונים, הוא מופץ למאות רשויות מקומיות, שכל אחת תשמור חלק ממנו אצלה

עמית יוסוב עמיר:  ולכן ההשפעות על הפרטיות והסיכונים לזכות לפרטיות הם ניכרים

עמית יוסוב עמיר:       לצד זאת, יש לנו פה תכלית ראשונה במעלה

עמית יוסוב עמיר:  גם אינטרס ציבורי חשוב וגם זכויות של בני אדם, אזרחים, תושבים, בסופו של דבר, שזקוקים לסיוע

עמית יוסוב עמיר:  ולכן העמדה שלנו, העמדה העקרונית שלנו היא שחשוב ונכון לאפשר את התהליך המאוד מורכב שמתואר פה

עמית יוסוב עמיר:  לצד זאת, לקבוע ככל הניתן את אותן גדרות, אותם אמצעים שיצמצמו את הפגיעה בפרטיות

עמית יוסוב עמיר:       כמה קווים מנחים, קודם כל כמובן חובת סודיות וחובת אבטחת מידע

עמית יוסוב עמיר:  ההפרדה בין מאגרי המידע, שכל אחד יקבל רק את מאגר המידע הנחוץ לו

עמית יוסוב עמיר:  והבחנה בין מצב שגרה למצב חירום, גם לעניין איזה מידע עובר לרשות המקומית וגם בתוך הרשות המקומית, יצירת מגבלות פנימיות בתוך הרשות

עמית יוסוב עמיר:  בין השאר הבחנה בין המחלקות לשירותים חברתיים לגורמים נוספים בתוך הרשות

ישראל אייכלר: יש לי שאלה

ישראל אייכלר:  הרי יש היום בבתי חולים המון מידע אישי, פרטי, רגיש, של כל אדם וכל מגבלותיו

ישראל אייכלר:  אני מניח שיש תקנות קיימות שאפשר לעשות, להעתיק אותן או להשתמש בחוכמה שהייתה בשמירת הסודיות בבתי החולים, גם לנושא הזה

ישראל אייכלר:  זאת אומרת, לא צריך להמציא את הגלגל מחדש

עמית יוסוב עמיר: נמצאת פה נציגת משרד הבריאות

עמית יוסוב עמיר:  יש תקנות יחסית עדכניות בדבר אבטחת מידע, שהן תקנות כלליות מכוח חוק הגנת הפרטיות

עמית יוסוב עמיר:  הסיטואציה היא לא בדיוק דומה לבתי חולים

עמית יוסוב עמיר:  ולדעתי בתי חולים מוסדרים בהנחיות של משרד הבריאות ולא בתקנות ספציפיות

ישראל אייכלר: נציגת משרד הבריאות?     

שרונה עבר הדני: בכל מקרה המשל לא דומה לנמשל

שרונה עבר הדני:  בניגוד לדעה המקובלת, במשרד הבריאות, אני חושבת שמשרד הבריאות זה נכון, לא עשרות בתי החולים שכל אחד עומד בפני עצמו

שרונה עבר הדני:  במשרד הבריאות אין מאגר מידע מרכזי, פרטני, מזוהה שכולל את המידע על כל הטיפולים הרפואיים שכל מדינת ישראל קיבלה

ישראל אייכלר: אז אי אפשר ללמוד מכם

ישראל אייכלר:  אבל מבתי החולים כן אפשר ללמוד

ישראל אייכלר:  כי עובדה שאנחנו מוסרים את הפרטים שלנו בכל בית חולים, אנחנו חותמים על כל ויתור על סודיות בכל טיפול

שרונה עבר הדני: שוב, ניהול המידע במסגרת בתי חולים, ולעניין זה כל מוסד רפואי, זה בעצם כל מסגרת בפני עצמה

שרונה עבר הדני:  שיש לנו סדרה של מערכות דינים שמסדירות את העניין

ישראל אייכלר: יש את זה

שרונה עבר הדני: החל מחובת החיסיון

שרונה עבר הדני:  שמטילה את חובת החיסיון על מי שמקבל את המידע

שרונה עבר הדני:  דרך נהלים לגבי קבלת הסכמה מדעת וכן הלאה ומתי אפשר לעשות בהסכמה מדעת

שרונה עבר הדני:  ונהלי אבטחת מידע, שזה לא עניין שמוסדר בחקיקה בעיקר

שרונה עבר הדני:  זה עניין של אמות מידה

ישראל אייכלר: לא מוסדר? היועצת המשפטית?     

נעה בן שבת: אבטחת המידע, זה מה שהסביר משרד המשפטים

נעה בן שבת:  שאבטחת המידע יש תקנות כלליות שחלות על כל מאגר מידע

שרונה עבר הדני: בדיוק

נעה בן שבת: יחולו גם על מאגר המידע הזה?     

ישראל אייכלר: הן לא מספיקות להשתמש בהן פה?     

נעה בן שבת: העניין כאן היה לנסות לראות איך אנחנו, למרות שאנחנו מעבירים הרבה מידע מהרבה גורמים שיש להם מידע, יקבלו מידע, יחזירו מידע – איך לעשות את הדבר הזה בצורה מדויקת רק למורשים, רק למי שקיבל הרשאה

ישראל אייכלר: ברור

ישראל אייכלר:  צריך להחיל את כל הכללים האלה, בכל מי שמקבל שיהיה מוגבל לפי ההגבלות שיש לכל רופא ולכל אדם שיש לו מידע רגיש על אנשים

שרונה עבר הדני: אפשר להוסיף איך יוצרים את המצב שלא עושים שימוש במידע

שרונה עבר הדני:  יש לזה התייחסות בתקנות

שרונה עבר הדני:  שלא עושים שימוש במידע, אלא לצורך שבגינו הוא הושג

ישראל אייכלר: על זה דיברתי

נעה בן שבת: אבל גם על אחריות

נעה בן שבת:  אתה יכול להתייחס גם לאחריות הפלילית במקרה שחורגים מכך

נעה בן שבת:  נכון?     

עמית יוסוב עמיר: כן

עמית יוסוב עמיר:  הפרת חובת סודיות היא עבירה די חמורה, למען האמת, לפי חוק הגנת הפרטיות

עמית יוסוב עמיר:  וגם שימוש בידיעה אודות ענייניו הפרטיים של אדם, שלא למטרה שלשמה נמסרה

עמית יוסוב עמיר:  זאת אומרת, יש גם משמעות פלילית לחריגה מחלק מההוראות כאן בתקנות

עמית יוסוב עמיר:  ואכן, התקנות האלה מהוות איזה שהיא שכבה נוספת על שכבה של הסודיות ואבטחת המידע בדין הכללי

ישראל אייכלר: תודה רבה

ד"ר עדית סרגוסטי: כן צריך יהיה לדון בשאלה מי נחשף

ישראל אייכלר: אני עובר לעמותת "נגישות ישראל", ענת אריאל זכאי, בבקשה

ענת אריאל זכאי: תודה על רשות הדיבור

ענת אריאל זכאי:  אני רוצה, אנחנו בשלב באמת מוקדם יחסית בתקנות עצמן

ענת אריאל זכאי:  אני רוצה לשים דגש על שתי נקודות חשובות, מעבר באמת למילות התודה לכל המעורבים בדבר, שסוף סוף התקנות האלה באמת יצאו לאור אולי בקרוב

ענת אריאל זכאי:       אז אחד, באמת כל הנושא שחברת הכנסת לשעבר, שירלי פינטו, העלתה קודם

ענת אריאל זכאי:  שאולי תהיה אפשרות שבאמת אנשים פרטיים, אנשים עם מוגבלות, פרטיים, שלא נמצאים באחד המאגרים הקיימים, יוכלו לפנות ולבקש להצטרף

ענת אריאל זכאי:  אם הם לא מוכרים בביטוח הלאומי, אם הם בחרו מסיבות פרטיות לא

ענת אריאל זכאי:  אז שתהיה אפשרות לפנות ולא אוטומטית שייכנסו

ענת אריאל זכאי:  שתהיה בדיקה

ענת אריאל זכאי:  יבדקו, כן מאושרים, לא מאושרים

ענת אריאל זכאי:  ובמצב חירום, כשהם באמת צריכים את העזרה הזאת, ידעו לפנות אליהם

ענת אריאל זכאי:       דבר שני, האפשרות של גישה למאגר בסופו של דבר גם לארגונים בחברה האזרחית

ענת אריאל זכאי:  כמו שאנחנו רואים עכשיו במלחמה, מי שבא ראשון למערכה ועזר זה ארגונים חברתיים

ענת אריאל זכאי:  ואני יכולה להגיד עלינו, שאנחנו עושים את זה, אני פירטתי על זה גם בדיון הקודם, אני לא אכנס לזה עוד פעם

ענת אריאל זכאי:  הקושי בלהגיע לאנשים עם מוגבלות שצריכים את העזרה שלנו הוא נוראי

ענת אריאל זכאי:  חמ"ל של מאות אנשים עובדים בשביל לנסות להגיע לאנשים

ענת אריאל זכאי:  פרסומים, שיווקים, תפנו אלינו

ענת אריאל זכאי:  מאוד קשה

ענת אריאל זכאי:  עכשיו, אני יודעת, ראיתי שיש בתקנות סעיף שאומר שהרשות המקומית יכולה להעביר במצב חירום למי שהתקשר איתה במיקור חוץ

ענת אריאל זכאי:  חייבת להיות דרך אחרת

ענת אריאל זכאי:  כי ארגון פרטי, עמותה פרטית לא יכולה עכשיו בשגרה להתקשר במיקור חוץ עם 200 ומשהו רשויות מקומיות בשביל שבשעת חירום היא תוכל לבוא ולעזור

מיכל מרים וולדיגר: קשה להחזיק מחד את האמירה שצריך לשמור על המידע והפרטיות של בן אדם ומצד שני להגיד לפתוח אותו לחברה האזרחית

מיכל מרים וולדיגר:  אין ספק שיש כאן התנגשות בין שני הדברים וצריך למצוא את האיזון ביניהם

מיכל מרים וולדיגר:  כן, אז יכול להיות שהחברה האזרחית צריכה להתקשר עם 100 רשויות

ענת אריאל זכאי: מבחינתי זה נכון וזה צריך וזה מאוד חשוב הגנת הפרטיות

ענת אריאל זכאי:  וצריך יהיה לעשות מבדקים לזה ואישורים שארגון יקבל והתחייבות לעמוד בהוראות אבטחת מידע

ענת אריאל זכאי:  לא כל ארגון פרטי יכול לעמוד בהוראות אבטחת מידע

ענת אריאל זכאי:  אבל אם הוא כן והוא קיבל את האישורים, אז שתהיה לו את הגישה בשעת חירום לבוא ולעזור

נעה בן שבת: כן

נעה בן שבת:  יכול להיות שהמדינה תהיה והמדינה תתקשר

ד"ר עדית סרגוסטי: צריך שהמדינה תיתן מענה

עמית יוסוב עמיר: התקנות לא שותקות

ענת אריאל זכאי: או כמו שאני אומרת, המדינה תתקשר

עמית יוסוב עמיר: התקנות לא שותקות בעניין הזה

עמית יוסוב עמיר:  יש הסדר מוצע, יחסית מפורט

עמית יוסוב עמיר:  הרעיון הוא לא לאפשר לארגונים כארגונים לקבל את המידע

עמית יוסוב עמיר:  כי יש קושי רב לקחת עכשיו מידע כל כך רגיש מתוך הגופים הציבוריים ולהעביר אותו לגוף שהוא בסוף גוף פרטי

עמית יוסוב עמיר:  אלא היכולת להיעזר במתנדבים

עמית יוסוב עמיר:  זה מוסדר במפורש עם תנאים וכללים

עמית יוסוב עמיר:  ואכן יש אפשרות של גוף כזה לחבור אל הרשות המקומית

עמית יוסוב עמיר:  להעמיד לרשותה את אנשיו ובהליך מסוים, יחסית פשוט, שמפורט בתקנות המוצעות, באמת לאפשר עוד גישה לאותם אנשים

עמית יוסוב עמיר:  לא לארגון כארגון, אלא אנשים כמתנדבים מטעם הרשות המקומית

ענת אריאל זכאי: אז זו בעיה

ענת אריאל זכאי:  הארגונים והעמותות זה ארגונים, הם לא אנשים בודדים

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  את העלית בעיה, אבל הוא הביא פתרון

ענת אריאל זכאי: אבל זה לא פתרון

ישראל אייכלר: זה כן פתרון

ענת אריאל זכאי: בשביל הארגונים החברתיים שבאים ועוזרים

ענת אריאל זכאי:  זה לי כענת, מתנדבת שרוצה לעזור

ישראל אייכלר: המתנדבת הזאת תיגש לממונה בעירייה שממונה על הקשישים האלו, על המוגבלים האלה

ישראל אייכלר:  והיא תיתן לה אישור לגשת לאיש הזה, לגברת הזאת, לטפל בו

ענת אריאל זכאי: זה לא פתרון מערכתי שיכול לעזור להרבה אנשים

ישראל אייכלר: זה כן

ישראל אייכלר:  הוא הסביר מאוד יפה ואני הבנתי את זה

ישראל אייכלר:  אני מניח שכל מי ששמע אותו יכול להבין את זה

ישראל אייכלר:  שהיות שמדובר בחומר רגיש אז זה חייב להיות כן פרטני, בוודאי

ישראל אייכלר:  גם אני לא רוצה שכל אחד יוכל לדעת כל דבר

ישראל אייכלר:  אבל מי שצריך לדעת, יוכל לדעת

ענת אריאל זכאי: אני רק מדגישה עוד פעם

ענת אריאל זכאי:  המטרה היא לא לכל אחד

ענת אריאל זכאי:  עוד פעם, מי שרוצה, אפילו באמת במקום מיקור חוץ, הסכם מיקור חוץ עם כל רשות ורשות, שיהיה מול איזה גורם ממשלתי

ענת אריאל זכאי:  ואז הוא מקבל, אותו ארגון מקבל כבר את האישור

ענת אריאל זכאי:  והוא לא צריך לפנות ל-200 ומשהו רשויות מקומיות

ישראל אייכלר: אני לא מכיר ארגון שעובד עם 200 וכמה רשויות, אלא אם את מכירה ארגון כזה

ענת אריאל זכאי: אנחנו מבחינתנו עכשיו לעבוד עם כל רשות שצריכה עזרה כרגע בפינוי אנשים

ישראל אייכלר: זה משהו אחר

ענת אריאל זכאי: זה זמן חירום, זה זמן מלחמה

ישראל אייכלר: כל רשות שצריכה עזרה זה משהו אחר

ישראל אייכלר:  תביאי לי ארגון שעובד עם 200 רשויות

הדס אגמון: לא, גם אם אפשר להגיד שאנחנו כרגע, החברה האזרחית התגייסה וארגונים שונים כמובן נרתמו למאמץ כי יש מלחמה ויש משבר ויש חוסרים

הדס אגמון:  אנחנו עכשיו מתכננים צופה פני עתיד והציפייה שלנו היא שהממשלה והרשויות המקומיות ייקחו אחריות על האזרחים ובפרט על אנשים עם מוגבלות ויתנו מענה

הדס אגמון:  אנחנו שואפים וזו גם, שוב, הבקשה, לאפשר לרשויות ולצפות מהרשויות לקחת את זה על אחריותם

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  אבל גם הם יוכלו לשלוח מתנדב או מתנדבת לגשת לאותו אדם לעזור לו

ישראל אייכלר:  כי אם האדם יחכה רק לרשויות הממסדיות במגזר הציבורי אנחנו יודעים מתי הם יגיעו אליו

ישראל אייכלר:  אז לכן צריך את הארגונים המתנדבים, המגזר השלישי

ישראל אייכלר:  אבל שיוכלו לקבל מהממונה בעירייה את הכתובת ואת הטיפול שהאדם הזה צריך

ישראל אייכלר:  אני חושב שזו הדרך הנכונה

ישראל אייכלר:       דיברנו על בתי חולים ומשרד הבריאות

ישראל אייכלר:  אז יש לנו פה מקופת חולים מאוחדת את רכז נגישות ארצי וממונה שוויון, רון אייזן

ישראל אייכלר:  בוא תשכיל אותנו בניסיון שלכם, איך אתם שומרים על המידע הרב מאוד שיש לכם על אנשים? ואיך מונעים מצד אחד שזה לא ידלוף ומצד שני להיעזר באנשים שמתנדבים או שמלווים את החולים או את המוגבלים?     

רון אייזן: אז ביום יום זה מאוד פשוט

רון אייזן:  כל אדם שמישהו נכנס לו לתיק הרפואי הוא מקבל אליו לטלפון הודעה שנכנסו אליך לתיק

רון אייזן:  אז אתה יודע אם זה אתה או שמישהו לא מורשה נכנס

רון אייזן:  אז ביום יום זה דבר שפתור בכל קופות החולים

רון אייזן:  אין בעיה של סודיות

רון אייזן:       הבעיה שלנו היא אחרת

רון אייזן:  אני אדבר על מאוחדת

רון אייזן:  יש 1,300,000 מבוטחים, נקרא להם עצים, לצורך הדוגמה

רון אייזן:  אנחנו לא יודעים מי חירש, מי עיוור, מי על כיסא גלגלים

רון אייזן:  הסיבה, אסור לנו להיכנס לרשומה אישית, רק לצורך טיפול רפואי

רון אייזן:  במשרד הרווחה, בביטוח לאומי, יש את הרשימות של האנשים, של חירשים, של עיוורים לדוגמה

קריאה: רק אם הם נרשמו

רון אייזן: שנייה

רון אייזן:  אנחנו יכולים להשתמש בזה רק אם האנשים התנדבו להירשם שהם רוצים לקבל מאיתנו התאמה

רון אייזן:  אני חושב שבחירום, אחד, אנחנו צריכים גם להיות מורשים להיכנס לכספת

ישראל אייכלר: נתקלתם בבעיה מסוימת במלחמה הזאת? היה איזה קשיש או מוגבל שלא הצלחתם להגיע אליו או שלא ידעתם אליו?     

רון אייזן: אין מישהו שלא נתקל בכזה דבר

רון אייזן:  אנחנו לא יודעים עליו אפילו

רון אייזן:  עכשיו, נכון שיש לנו טיפולי בית

רון אייזן:  אז למי שיש טיפולי בית ברור שאנחנו - - -     

ישראל אייכלר: אז רשום אצלכם שיש לו טיפול בית

רון אייזן: יש טיפולי בית

רון אייזן:  אבל יש כאלה שאנחנו לא יודעים שהם עם איזה, שהם מקבלים נכות או משהו כזה

ישראל אייכלר: אבל אם הוא רשום אצלכם, אז אתה מכניס תעודת זהות שלו במחשב ורואים כל מה שיש לו מאז שהוא נולד עד היום

רון אייזן: בנינו מערכת שכל סוג של אדם, כל מבוטח במאוחדת עם מוגבלות, יכול לרשום את השם שלו

רון אייזן:  רק להגיד כיסא גלגלים, עיוור, נכה

רון אייזן:  דיוורנו את זה אין ספור פעמים לכל המבוטחים

רון אייזן:  ענו לנו 1,000, בגלל הפחד מתיוג

רון אייזן:  אז יש לנו מערכת, אבל אין לנו במערכת נתונים

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אנשים לא רוצים שתרשמו אותם

רון אייזן: בדיוק

רון אייזן:  אבל הנתונים האלה נמצאים במשרד הרווחה, בביטוח הלאומי

רון אייזן:  ואני חושב שבעת חירום חייבים לפתוח לנו את זה

מיכל מרים וולדיגר: צעד אקטיבי

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית אומרת, מדברת על זה שאפשר לצאת מהמערכת

ישראל אייכלר:  אני שואל על האנשים שלא נכנסים בכלל

נעה בן שבת: הם יכולים לבקש גם כן לא לכלול אותם בזה

יהודה מרון: נכון לעכשיו, בהצעה אין אפשרות לאדם לבקש להיכנס

יהודה מרון:  יש אפשרות לרשות להרחיב

יהודה מרון:  כלומר, דרך פנייה לרשות, זה כרגע המסלול האפשרי של להצטרף למאגר

נעה בן שבת: לא, אבל אם הוא רוצה, השאלה אם הוא יכול להגיד מראש 'אני מבקש לא להכניס אותי למאגר

נעה בן שבת:  אל תפנו אליי אחרי שהכנסתם אותי ותאפשרו לי לצאת, אלא אל תכניסו אותי מראש'?     

יהודה מרון: טכנית אפשר הכול לעשות

יהודה מרון:  רק זה רמות סיבוך, סליחה שאני כל הזמן נשמע, זה יוסיף עוד ועוד מורכבויות לכל האירוע הזה

ישראל אייכלר: אני דווקא רוצה את הצד השני

ישראל אייכלר:  לא שהוא רוצה לצאת

ישראל אייכלר:  אני רוצה שאדם שלא נכנס שנדע עליו

ישראל אייכלר:  כי הוא אדם קשיש, הוא אדם מוגבל, הוא יושב בביתו ולא יודעים עליו

ישראל אייכלר:  הרי עליו אנחנו מדברים

ישראל אייכלר:  אז איך אנחנו יודעים, איך אנחנו עושים שנדע עליו? אומר לך איש קופת חולים 'אין לי שום מידע'

ישראל אייכלר:  וזו קופת חולים, שצריכה לדעת הכול

יהודה מרון: נכון

יהודה מרון:  זה מהצד של הקופה

יהודה מרון:  עלו כאן עוד הערות שאנשים שלא מוכרים בשום מערכת, מה עושים איתם?     

ישראל אייכלר: נו, אז מה עושים?     

יהודה מרון: אז בואו נגיע לתבחינים ונחליט מה עושים

ישראל אייכלר: צריך לחשוב על זה

ישראל אייכלר:  צריך לכסות גם את הקטע האפור הזה, כי זה אנשים

ישי יודקוביץ: זה מה שהתקנות מבקשות

ישראל אייכלר: זה מופיע בתקנות?     

מיכל מרים וולדיגר: אבל בסופו של דבר, כבוד יושב הראש, כמה אנשים הם לא רשומים בשום מערכת, הם לא רוצים אף פעם עזרה?     

ישראל אייכלר: לא, לא שום מערכת

קריאה: לא מעט

מיכל מרים וולדיגר: לא, להגיד 'לא מעט', זה נחמד

מיכל מרים וולדיגר:  השאלה היא אם יש לנו באמת מספרים?     

קריאה: לא, לא, הרבה מאוד

מיכל מרים וולדיגר: לא, כל מערכות הבריאות

מיכל מרים וולדיגר:  רגע, במצגת?     

ישראל אייכלר: בבריאות כולם, אין אזרח שלא נמצא במערכת הבריאות או בקופת חולים

יהודה מרון: נקווה

יהודה מרון:  אני רק רוצה להגיד משהו פרקטי

שרונה עבר הדני: תדייק

שרונה עבר הדני:  כל אדם מבוטח בקופת חולים מסוימת

שרונה עבר הדני:  אבל אדם יכול להיות מבוטח ו-40 שנה הקופה לא תראה אותו

קריאה: כן

קריאה:  ילך רק לרופאים פרטיים

קריאה:  אז חוץ מהעובדה שהוא משלם מס בריאות, אין לו שום קשר לקופת חולים

יהודה מרון: אני רוצה להגיד רגע עוד משהו

ישראל אייכלר: תחשבו איך אתם מכסים את הקטע הזה

יהודה מרון: אני רק רוצה להוסיף לכל חבריי וחברותיי

יהודה מרון:  בואו לא נשכח, זה לא סתם שאנשים לא רשומים

יהודה מרון:  זה הולך יחד עם זה שאני לא רוצה להיות רשום

יהודה מרון:  אנשים כאלה, גם אם נעמיד להם שירות, הסיכוי שישתמשו בו

רויטל לן כהן: לא, לא, אתה יוצא מנקודת הנחה שאתה יודע למה הם לא רשומים

יהודה מרון: בואו, עשינו המון דיונים, הרבה שיחות

יהודה מרון:  אשמח לדבר על זה

מיכל מרים וולדיגר: אבל אני חייבת לומר, כן בעניין הזה, ואני כולי dedicated לאירוע של אנשים עם מוגבלות

מיכל מרים וולדיגר:  שבסוף, אם הוא מסתדר לבד ביום יום הוא לא ייכנס, יש לנו הרי את הכחול ואת האדום, את אלה שלא יכולים

מיכל מרים וולדיגר:  ויש את האדום שאולי יצטרכו עזרה

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר? אם הוא הסתדר ביום יום והוא לא צריך אף אחד והוא לא נעזר עם אף אחד והכול הוא הולך לפרטי, אז הוא יכול להסתדר

מיכל מרים וולדיגר:  שוב, אני רק מדברת על הכללי

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא מדברת, בוודאי שנוכל למצוא עשרה כאלה שלא

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר? אבל בסוף כמדינה, אתה צריך להסתכל, בסוף יש לך משאבים ואתה צריך להחליט רגע, מה יותר חשוב ממה? ולכן אני לא קובעת עמדה

מיכל מרים וולדיגר:  אני רק אומרת שגם לזה צריך להיות פתוחים ולהבין שיש לנו כאן מדינה

מיכל מרים וולדיגר:  ואם את רוצה שהיא תדע להתנהל, אז אי אפשר להעמיס משהו שגם ביום יום הבן אדם לא רוצה

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר? אז צריך למצוא את האיזון

ענת אריאל זכאי: השאלה מה הבעיה שגם אם זה אפילו עשרה שהם יפנו ויבקשו

ישראל אייכלר: טוב, הרב-שיח הסתיים

ישראל אייכלר:  אנחנו עוברים עכשיו לפורום ארגוני הנכים לנגישות, בזום

ישראל אייכלר:  ישראל אבן זהב, רכז תחום נגישות, לא יכול היה להגיע

ישראל אייכלר:  נאפשר לו לדבר בזום שתי דקות

ישראל אבן זהב: תודה

ישראל אבן זהב:  ראשית, אני חושב שאסור לתת לשום ארגון את רשימת האנשים

ישראל אבן זהב:  זה ארגונים שעושים הרבה פרסומים, אבל בפועל אם אתה מתקשר אליהם אין שום מענה, לא טלפוני ולא שום דבר

ישראל אבן זהב:       דבר נוסף, אנחנו יושבים כבר שנים על הרשימות האלה, יהודה יכול להעיד על זה

ישראל אבן זהב:  זה שמשרד הביטחון לא העביר את השניים האחרונים, אני חושב שזה פה פשלה שלו, לא שלנו

ישראל אבן זהב:  כי אנחנו יושבים על זה כבר שש-שבע שנים על התקנות

ישראל אבן זהב:  וגם דנתי עם יהודה לא מזמן על הדבר הזה

ישראל אבן זהב:       עכשיו, הייתה לי הרצאה בזמנו בפיקוד העורף, גם שם אני יושב, לצרף עם הארנונה השנתית דף שמי שרוצה להצטרף לרווחה, ירשום את עצמו ויגיד אני בשעת חירום אצטרך אתכם, תרשמו אותי

ישראל אבן זהב:  כרגע אני לא רשום ברווחה, הרמתי טלפון לרווחה ברמת גן, מקום שאני גר

ישראל אבן זהב:  מי שלא מתקשר אליהם הוא לא צריך אותנו

ישראל אבן זהב:  אנחנו לא מתקשרים לאף אחד

ישראל אבן זהב:  אין לה תשובות

ישראל אבן זהב:  יש לכם נוהל כספת, הרי אני מכיר את הנהלים, אני יושב מספיק שנים בכל התקנות האלה

ישראל אבן זהב:  לא, אין לנו נוהל כספת

ישראל אבן זהב:  עכשיו, אני בדקתי רק ברמת גן, לא מעבר לזה

ישראל אבן זהב:  אני יודע שיש רשויות שמתקשרים לאנשים ושואלים, אני שומע את זה מחברים

ישראל אבן זהב:       אז בכל אופן, אני חושב שצריך להיות פה איזה משהו ארצי שמחייב אותם לפתוח את הנהלים האלה, לעדכן אותם

ישראל אבן זהב:  אני חושב שפעם בשנה זה יותר מידי, צריך הרבה יותר מהר, בייחוד לאנשים מבוגרים, שיש כל מיני מחלות, כל מיני החמרה של מחלות

ישראל אבן זהב:  אני חושב שצריך פעם בשלושה חודשים לעדכן אותם

ישראל אבן זהב:  חלק גדול מהרשימות יש להם גם מקופות חולים וגם ממשרד הבריאות, שהם מקבלים הנחות לעירייה על סמך זה

ישראל אבן זהב:  כלומר, חלק יש לעיריות

ישראל אבן זהב:  והם יכולים לטעון שהם לא יודעים מי זה אנשים עם מוגבלות

ישראל אבן זהב:  אין להם את כולם, זה נכון

ישראל אבן זהב:  אבל אני חושב שההצעה שלי לצרף לארנונה הצעה תלת חודשית, מי שרוצה להצטרף שיצטרף לעזרה שלו, אפילו שכיום לא צריך אותם

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  ההצעה שלך היא מאוד ברורה

ישראל אייכלר:  אפשר לשלוח אמרת בארנונה, באיזה שהוא מכתב שהעירייה תכתוב לאזרח "אם אתה רוצה להצטרף למערך החירום, לזה, אז תודיע, תן את ההסכמה שלך" ואז הוא רשום

ישראל אייכלר:  זו הצעתך

ישראל אייכלר:       אנחנו רוצים להתחיל להקריא את התקנות

ישראל אייכלר:  אבל אני רוצה לאפשר לגב' קרמר, אם יש משהו במיוחד שאת רוצה ללומר בעניין הזה?      

אסתר קרמר: כן

אסתר קרמר:  אסתר קרמר, עמותת "לשמה"

אסתר קרמר:  אני רוצה להגיד שיש איזה שהיא בעייתיות שהבן אדם שמגיע לאנשים בחירום רואה אותם פעם ראשונה

אסתר קרמר:  ואני חושבת שזה יכול להיות פתרון מה שאני מעלה ולא בעיה

אסתר קרמר:  אני חושבת שאם מי שיוצר את המאגר הוא בן אדם שנמצא באיזה שהוא מקום, או ברווחה או בבריאות, או בשלטון המקומי, לא משנה איפה, הוא בן אדם שכשהוא יוצר את המאגר הוא פונה לכל האנשים

אסתר קרמר:  הוא אומר אני עכשיו יוצר מאגר

אסתר קרמר:  אתם רוצים להיות בו, לא רוצים להיות בו? ומאפשר להם או להיות בו או לא להיות בו

אסתר קרמר:  הם מכירים אותו, הם יודעים

אסתר קרמר:  ואז יש יצירת אמון עוד בטרם הכנסת האנשים למאגר

אסתר קרמר:  ואז הם גם יידעו, כשאנחנו מדברים על חירום לפעמים יש חירום לאומי ולפעמים גם יש חירום פרטי

אסתר קרמר:  אותו בן אדם אולי גם יוכל להיעזר במקרה חירום פרטי

אסתר קרמר:  למשל אם בן אדם יש לו שריפה בבית, או פתאום איזו מחלה

אסתר קרמר:  אז הוא יוכל לפנות לבן אדם הזה

אסתר קרמר:  ואותו בן אדם יהיה תומך קהילתי לאורך כל השגרה וכך יהיה לו קל יותר גם לעזור בחירום

ישראל אייכלר: תודה רבה

נעה בן שבת: מדברים פה הרבה על הנושא של התומך קהילתי

נעה בן שבת:  יש אולי נציג שיוכל להסביר יותר על ההסדר הזה? מה מצופה?     

ישראל אייכלר: דובר הרבה לגבי אפשרויות על התומך קהילתי ואיך נקרא השתייכות חברתית

ישראל אייכלר:  יש כל מיני דברים

ישראל אייכלר:  הרעיון הוא שבכל מקום יהיה אחד שהוא מכיר את כל המערכות ויודע, כמו עכשיו במלחמה, כל חמ"ל יש אדם שאם אדם פונה במצוקה הוא יידע מה לענות

ישראל אייכלר:  לא יגיד לו תעבור לפקיד הזה, זה לא שייך אליי, זו לא המסגרת שלי

ישראל אייכלר:  הבעיה של המערכת הציבורית היא שכל מערכת שולחת למקום אחר

ישראל אייכלר:  התומך הקהילתי צריך להיות בצד של הפונה

ישראל אייכלר:  מה שקראו פעם פניות הציבור

ישראל אייכלר:  זה הרעיון

ד"ר עדית סרגוסטי: אבל מישהו שיפנה אקטיבית

ד"ר עדית סרגוסטי:  זה מישהו שיושב ברשות המקומית והתפקיד שלו לפנות באופן אקטיבי

ישראל אייכלר: זה התפקיד שלו, כן

ד"ר עדית סרגוסטי: להתקשר

ישראל אייכלר: זה בין שאר תפקידיו

ישראל אייכלר:  שעה אחת הוא עונה, שעת אחת הוא פונה

ד"ר עדית סרגוסטי: אבל בין היתר הוא פונה אקטיבית לכל אדם שיש לגביו מידע

ד"ר עדית סרגוסטי:  הוא מברר את הצרכים שלו והוא עוזר לו

ישראל אייכלר: ברור מאוד

ד"ר עדית סרגוסטי: יש מצבים, נעה, כמו ששירלי אמרה קודם

ד"ר עדית סרגוסטי:  אנחנו יודעים על אנשים שבאירוע הזה, בלי קשר

ישראל אייכלר: לא, השאלה לא הייתה כדי שנשמע נאום

ישראל אייכלר:  אנחנו יודעים, את אמרת

ישראל אייכלר:  תרמת הרבה לדיון בעניין הזה של התומכים הקהילתיים

ישראל אייכלר:  משהו שלא ידעו לפני כמה וכמה שבועות

ישראל אייכלר:  היום כל אחד יודע

ישראל אייכלר:  צריך בכל מקום תומך קהילתי

ישראל אייכלר:  ובלעדיו כל המערכת הציבורית משותקת

מיכל מרים וולדיגר: נכון מאוד

ולרי זילכה: אבל בנוסח המוצע הוא מתייחס רק לזמן חירום

ולרי זילכה:  זאת אומרת, הוא צריך לפעול - - -     

ישראל אייכלר: קודם נעשה בזמן חירום, אחרי זה נדבר

ולרי זילכה: אבל איך הוא ייתן את המענה אם הוא לא מכיר את האנשים בשוטף?     

ישראל אייכלר: אם הוא לא מכיר, הוא לא תומך קהילה

ישראל אייכלר:  זה תפקידו

ישראל אייכלר:  תומך קהילה צריך להכיר

רויטל לן כהן: אבל היום אין דבר כזה

רויטל לן כהן:  זה מה שאנחנו אומרים, צריך להתאים את זה כתפקיד

ישראל אייכלר: אני יודע שאין מספיק

רויטל לן כהן: לא, אין

ישראל אייכלר: אין בכלל?     

רויטל לן כהן: זה לא שאין מספיק, אין

ישראל אייכלר: תשאלי את גב' סרגוסטי, יש 60 כאלה אמרת?     

רויטל לן כהן: זה משהו אחר

רויטל לן כהן:  זה לא של המדינה, זה משהו אחר

ישראל אייכלר: לא משנה

נעה בן שבת: בשלטון המקומי, ברשויות המקומיות פועל תומך קהילתי היום?      

רויטל לן כהן: אין, לא

צחי שלום: לא, רגע, רגע, שנייה

צחי שלום:  אתם הולכים למקומות לא נכונים

צחי שלום:  כלומר, יש אזורים שיש, יש אזורים שפחות

צחי שלום:  זו לא השאלה אבל

צחי שלום:  תומך קהילתי זה תקן, זה כוח אדם

צחי שלום:  אתם מדברים בכמה כובעים כל הזמן, וזה בדיוק הקושי בתקנות

צחי שלום:  מצד אחד, לא רוצים שיפנו באופן יזום, מצד שני לשמור על הפרטיות, מצד שלישי כן לתת להם תשובה ולהתכונן ליום

צחי שלום:  צריך רגע ללכת לתקנות, להתחיל לקרוא אותן, להבין את המשמעות שלהן ואז אנחנו נפתח

צחי שלום:  כי ברור שצריך תקנים שאנשים יתקשרו

צחי שלום:  יש גם תהליך מסודר האם זה הרשות, האם זה גוף אחר?     

ישראל אייכלר: צחי, אנחנו מקבלים את הצעתך, אנחנו עוברים לתקנות

הדס אגמון: רק אם אפשר לומר, הדס אגמון מהנציבות

הדס אגמון:  רק להגיד, היום במשבר הנוכחי, הג'וינט ומשרד הרווחה באמת גייסו, הג'וינט גייס תקציב ויש היום משהו כמו 60 תומכים קהילתיים

הדס אגמון:  וכדאי מאוד להזמין את הג'וינט לאיזה שהוא דיון שגם יתארו את הפרויקט

הדס אגמון:  אני מבינה שהם הוזמנו אתמול

הדס אגמון:  כדאי לדיון המשך, כדי באמת להפיק איזה שהם לקחים

הדס אגמון:  היה גם תומך קהילתי במשברים קודמים

הדס אגמון:  אנחנו חושבים שזה המקום, בדיוק התקנות האלה, לעגן את זה, כדי שתהיה היערכות בשגרה

הדס אגמון:  שמשרד הרווחה יבנה תוכנית קבועה ויגדיר את התפקיד של תומך קהילתי

הדס אגמון:  והם יוכשרו ויהיה מישהו שאחראי על זה בשגרה

הדס אגמון:  ואז בחירום אפשר יהיה להגדיל את התקינה, כדי שיהיה מענה בסדר גודל הולם של תומך קהילתי לכמה מאות אנשים

הדס אגמון:  משהו שאפשר באמת לעשות פנייה יזומה, לברר צרכים ולתת את המענה

רויטל לן כהן: אז למה בתקנות זה מופיע מי שאחראי על זה בתור מישהו שהוא בכלל - - - של יחידה אחרת

ישראל אייכלר: למה את לא מאפשרת לנו להקריא את התקנות? לא להפריע

ישראל אייכלר:  מרגע זה רק היועצת המשפטית מדברת

נעה בן שבת: טיוטת תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (מאגר מידע לסיוע לאנשים עם מוגבלות בחירום), התשפ"ד-2023         אפשר אולי לפרט מי אנחנו רוצים לתפוס פה?     

ישראל אייכלר: את פירטת מאוד יפה

נעה בן שבת: אבל אדוני, זה לא

נעה בן שבת:  אני חושבת שעדיין, אנחנו רוצים להבין

יעקב אשר: אני משרד השיכון, אפשר?      

ישראל אייכלר: הייתה פה שאלה למשרד השיכון?     

נעה בן שבת: כן, שיסבירו

יעקב אשר: הרגע הסבירו שיש לנו התייחסות

יעקב אשר:  נורא נחמד, רק שאף אחד - - -     

נעה בן שבת: אנשים שמתגוררים במסגרת דיור ציבורי שמפעיל משרד הבינוי והשיכון, באותה הגדרה

יעקב אשר: אז אני אענה על זה

יעקב אשר:  זה פשוט לא ריאלי

יעקב אשר:  יעקב שנרב, משנה למנכ"ל משרד השיכון

יעקב אשר:  כיוון ששורבבנו בעמוד 39, אז אני רוצה להתייחס לזה

נעה בן שבת: בעמוד 39 שורבבתם, אתם אומר כמי שצריך לטייב את המידע

נעה בן שבת:  כאחד מהגורמים שמטייבים את המידע

יעקב אשר: אז אני אסביר

יעקב אשר:  משרד השיכון יש לנו 243,000 משפחות שהוא תומך בהן

יעקב אשר:  מתוכן 183,000 הם סיוע בשכר דירה, לא רלוונטי בכלל

יעקב אשר:  הם מקבלים מאתנו סיוע בשכר דירה

יעקב אשר:  ויש לנו עוד 47,000 בדיור ציבורי

יעקב אשר:  מדובר במשפחות שגרות - - -     

ישראל אייכלר: מה אתה, אני רוצה להבין

ישראל אייכלר:  אתה לא רוצה שתהיה מוסכם?     

יעקב אשר: אין לי מידע עליהם

יהודה מרון: לא, רגע, יעקב

ישראל אייכלר: אתה רוצה שנמחק אותך מהתקנות?     

יעקב אשר: התשובה היא - - -     

ישראל אייכלר: תסביר מה אתה רוצה, ריבונו של עולם

יעקב אשר: אין לי את המידע שמדובר פה

יעקב אשר:  אז לכתוב אותנו בתור מספקי המידע הוא לא רלוונטי

יהודה מרון: אבל רגע, יעקב, סליחה

ישראל אייכלר: מדובר על אדם המתגורר בביתו, מה ההגדרה

ישראל אייכלר:  הגדרה של האדם זה שהוא גר אצלך

יעקב אשר: לא, הוא לא גר אצלי

יעקב אשר:  הוא גר בבית - - -     

מיכל מרים וולדיגר: בשירות שאתה מפעיל

ישראל אייכלר: בשירות דיור ציבורי שמפעיל משרד השיכון

ישראל אייכלר:  מישהו ביקש ממך משהו?     

יעקב אשר: כן

נעה בן שבת: כן, ביקשו

ישראל אייכלר: בהמשך

ישראל אייכלר:  אז כשנגיע להמשך תדבר

נעה בן שבת: לא, אבל אדוני, זה ממש בתוך התקנות

יעקב אשר: לא, התשובה היא שזה כמו דיור רגיל

יעקב אשר:  יושב הראש, זה כמו דיור רגיל

יעקב אשר:  זה כמו מישהו שגר בדירה פרטית

ישראל אייכלר: אוקיי, מקובל עליי

יעקב אשר: לא רלוונטי

ישראל אייכלר: אני לא יודע למה צריך להפריע להקראה

מיכל מרים וולדיגר: אבל הרלוונטיות, כן, לאיזה רשות הוא בסוף יצטרף

יהודה מרון: יש לי הצעה, יעקב

נעה בן שבת: הוא לא רוצה

נעה בן שבת:  אבל אולי יש לו איזה - - - שהוא לא רוצה ואז תסבירו למה כן

יעקב אשר: אין הבדל בין מי שגר בדיור ציבורי למי שגר בדירה פרטית לידו

יעקב אשר:  אין לי מידע טוב יותר עליו

יהודה מרון: יעקב, רגע שנייה

יהודה מרון:  אנחנו עשינו דיונים מקדימים

יעקב אשר: והסברתי שלא

יעקב אשר:  אז בשביל מה להכניס את זה בפנים?      

יהודה מרון: אז יש לי הצעה

יעקב אשר: סתם להכניס את זה בכוח?     

יהודה מרון: רגע, יעקב, יעקב, אף אחד לא עושה בכוח

יהודה מרון:  אני מציע שנשוחח אחרי הדיון ונמצא פתרון

יעקב אשר: אז אל תכניס ואל תשוחח

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אני רוצה אבל כן בעניין הזה

מיכל מרים וולדיגר:  כי לצורך העניין, אם חתימה היא אצלך על מישהו שגר, אמרת שאתה משתתף בשכר דירה

מיכל מרים וולדיגר:  בסדר? אתה יודע איפה הוא גר

מיכל מרים וולדיגר:  ואז אם צריך להעביר את זה לרשות ספציפית הרי הוא לא רשום, הוא לא גר בכתובת שרשומה בתעודת הזהות במשרד הפנים

יעקב אשר: הוא כן

מיכל מרים וולדיגר: לא, הוא מתגורר עכשיו בדירה שאתה עוזר לממן

יעקב אשר: זה רשום במשרד הפנים

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא בהכרח

יהודה מרון: לא בהכרח

מיכל מרים וולדיגר: אני מכירה לא מעט כאלה שהם לא רשומים

מיכל מרים וולדיגר:  הם רשומים בגבעת שמואל, איפה שההורים שלהם גרים והם בפועל נמצאים בדירה

מיכל מרים וולדיגר:  אל תגיד לי 'לא', אני אומרת, אתה אומר לי 'לא'? והם נמצאים בפועל הם גרים בדירה שאתה מממן ב-880 שקלים, לא אתה, בסדר? עמידר, לצורך העניין

מיכל מרים וולדיגר:  שם הוא גר ביום יום כבר חמש שנים

יהודה מרון: נכון

מיכל מרים וולדיגר: אז המידע כן אצלך

מיכל מרים וולדיגר:  הוא אמור להיות אצלך, בכל אופן

יהודה מרון: יעקב, בוא, לעשות את זה פשוט, יעקב

יהודה מרון:  אני אמשיך את השיחה

יהודה מרון:  אני אסביר

מיכל מרים וולדיגר: בסדר, אני לא רוצה לריב

יהודה מרון: לא, לא, אין מה לריב

יהודה מרון:  המטרה היא חשובה

יהודה מרון:  אני מזכיר, אותן רשימות של אנשים עם מוגבלות שיגיעו מכל הגורמים המאתרים למשרד הרווחה, משרד הרווחה יצטרך לנפות את מי שלא גר בביתו

יהודה מרון:  משרד הקליטה והעלייה וגם משרד השיכון יעזרו לנו במשימה הזאת

יהודה מרון:  זה הכול

יהודה מרון:  אנחנו נדר על זה בהמשך

יהודה מרון:  ואתם יכולים לעזור לנו הרבה, בגדול

ישראל אייכלר: אני פעם ראשונה, אולי לא פעם ראשונה, אבל נדמה לי פעם ראשונה שאני רואה שבא נציג משרד ואומר 'אני לא רוצה להיות פה'

יעקב אשר: זה לא עניין של לא רוצה להיות פה

יעקב אשר:  אני הגעתי לכאן כי אני חושב שזה חשוב והמשרד הזה חשוב, קרוב לליבי, למי שמכיר

יעקב אשר:  אבל לכתוב שיש לי מידע על מוגבלות או מי שגר

יהודה מרון: לא, אבל זה לא מה שכתוב

נעה בן שבת: אז יהודה, אתה צריך להסביר איזה פרט מידע אתה רוצה

נעה בן שבת:  מה היתרון

קריאה: המידע הוא לא מידע לגבי המוגבלות

יהודה מרון: הקשיבו נא, אנחנו בשלב קריאת המושגים

נעה בן שבת: כן, אבל רגע

נעה בן שבת:  בשלב קריאת המושגים, אם המטרה של מעורבות של משרד הבינוי והשיכון הוא בטיוב לעניין הכתובת, אז זה מה שצריך להגיע

יהודה מרון: לעניין עצם ההבנה שאדם גר בביתו ולא במוסד

יהודה מרון:  זה התמיכה

יעקב אשר: זה לא מוסד

קריאה: זה הגדרה, אדוני, זאת רק הגדרה

יעקב אשר: טוב, לא משנה, תכתבו

יהודה מרון: לא, לא, יעקב, אנחנו לא עובדים ככה

יהודה מרון:  לא, יעקב, אנחנו נעשה שיחה בנפרד ונסדיר את הנושא

ישראל אייכלר: טוב

ישראל אייכלר:  אנחנו נאפשר למשנה למנכ"ל משרד השיכון, עם יהודה מרון, אתם תשבו ביניכם ותבהירו את העניינים, כדי שגם אני אבין מה הבעיה

ישראל אייכלר:  כי אני לא רואה פה בעיה

יהודה מרון: ואני רוצה לומר לזכותו של יעקב שהוא התגייס מיד למשימה

יהודה מרון:  שלא תבינו פה משהו לא נכון

יהודה מרון:  הוא התגייס בכל מאודו למשימה הזאת ואני אומר תודה מראש

ישי יודקוביץ: אנחנו מחפשים מן הגורן ומן היקב איך לטייב את המאגר

ישי יודקוביץ:  מן הגורן ומן היקב איך לטייב את המאגר ואיך לשפר את הנתונים

ישי יודקוביץ:  וכל המרבה להיות מקושר, עם פוטנציאל לטיוב, הרי זה משובח

ישי יודקוביץ:  ומשרד השיכון נמצא בקטגוריות של כל המרבה הרי זה משובח

ישראל אייכלר: תודה רבה

שרונה עבר הדני: אני רוצה להעיר על ההגדרה הזו שתי הערות: ראשית, כל הרישה של ההגדרה הזאת למעשה היא מיותרת

שרונה עבר הדני:  כי אם כבר זה היה צריך לומר לרבות מי שגר בשכירות וכן הלאה, כי בביתו זה קניין וכן הלאה

שרונה עבר הדני:  לטעמי פשוט אפשר למחוק את כל הרישה, כי "מי שמתגורר בביתו", בעצם אנחנו רק רוצים להחריג את הסיפה

שרונה עבר הדני:  מי שמתגורר וכו' וכו'

שרונה עבר הדני:  אז בשיקולי, נעה, פשוט למחוק את כל הסיפה הזאת

שרונה עבר הדני:  לגבי הרישה

שרונה עבר הדני:  לגבי הסיפה, שימי לב, יש כאן שימוש במונח "מתגורר בסידור לשהות ממושכת"

שרונה עבר הדני:  בהמשך יש הגדרה "מסגרת לשהות ממושכת" 

שרונה עבר הדני:  השאלה אם זו אותה, אם זו הכוונה

יהודה מרון: נבדוק את זה

נעה בן שבת: כן

ישראל אייכלר: את היועצת המשפטית של משרד הבריאות?      

שרונה עבר הדני: לא, הבוסית שלי היא היועצת המשפטית של משרד הבריאות

ישראל אייכלר: אבל את משפטנית

שרונה עבר הדני: אני משפטנית

נעה בן שבת: אחרי זה צריך יהיה לראות אם באמת צריך את ההגדרה הזאת בהמשך החוק

רויטל לן כהן: אני רוצה אבל להתייחס להגדרה הזאת, אם אפשר

רויטל לן כהן:  האדם שמתקיים בו, לרבות העניין הזה של סעיף 3(א) זה בעצם האנשים שמתקיימים בהם התבחינים שבטור א' לתוספת השנייה שנכותם צמיתה

רויטל לן כהן:  אבל יש אנשים שהנכות שלהם לא צמיתה והיא זמנית, אבל באותו זמן יכול להיות שיש מוגבלות שמגבילה מאוד את היכולת שלהם, גם אם היא לא צמיתה

רויטל לן כהן:  ועכשיו יש תקופת חירום

רויטל לן כהן:  אז מה? אז בגלל שהיא לא צמיתה לא נעזור להם? הם עדיין אנשים עם מוגבלות

נעה בן שבת: אבל זה המאגר המצומצם, נכון? שגם בשגרה

יהודה מרון: לא, לא

רויטל לן כהן: לא קשור

רויטל לן כהן:  זה אדם עם מוגבלות לעניין המאגר

יהודה מרון: רויטל מעלה שאלה, אם זה אני מבין, הצעה כאן שהונחה היא לאתר אנשים עם מוגבלות שנכותם צמיתה ולא לאתר בשלב ההיסטורי, אני בכוונה מדגיש, ההיסטורי הזה של התחלת התהליך, כל אדם באשר הוא שנכותו הוכרה

רויטל לן כהן: לא

רויטל לן כהן:  יש פה הגדרה של אדם עם מוגבלות לעניין המאגר

מיכל מרים וולדיגר: יש הבדל בין הוכרה לבין צמיתה

רויטל לן כהן: אני אומרת שאם אנחנו רוצים להיות מסוגלים לעזור לאנשים עם מוגבלות בזמן חירום, זאת אומרת המוגבלות שלהם רלוונטית לזמן החירום, לא אם היא צמיתה או לא צמיתה

יהודה מרון: אני מציע שנגיע לתבחינים, נעשה דיון על זה, גם על זה

ישראל אייכלר: את רשמת את ההערה?     

נעה בן שבת: כן

נעה בן שבת:  הנכות הצמיתה גם קודם העיר על חי מאיר

יהודה מרון: נכון, העירו על זה

יהודה מרון:  זו שאלה חשובה, זו נקודה חשובה

מיכל מרים וולדיגר: כן

מיכל מרים וולדיגר:  ואתה אמרת את זה יפה

ישראל אייכלר: נמשיך הלאה

ישראל אייכלר:  ההערה נרשמה ונמשיך הלאה

רויטל לן כהן: תודה

יהודה מרון: רגע, לפני שמעירים, אני רוצה שנייה להגיד, כדי שהקונטקסט יהיה ברור

יהודה מרון:  ההגדרה הזאת המטרה שלה היא אחת: אנחנו בהמשך, כשנתקדם, נצטרך לאפיין את העדיפות ביצירת קשר עם אנשים עם מוגבלות

יהודה מרון:  באחד הפרמטרים המרכזיים זה האם אני גר לב או לא בבית

יהודה מרון:  וגם אם אני לא גר לבד, האם יש מישהו שמסוגל לעזור לי

יהודה מרון:  כאן בעצם יש הגדרה של אנשים שאנחנו מסתכלים כאילו שיש להם יכולת לסייע לי בחירום

רויטל לן כהן: ולכן אני רוצה להוסיף פה (3) שלא קיים פה, אבל גילינו עכשיו בתקופת המלחמה שהוא מהותי

רויטל לן כהן:  וגם בקורונה, אגב

רויטל לן כהן:  אני חושבת שצריך להוסיף פה שמתקיים בו זה אינו עובד חיוני או אדם הנדרש בשעת חירום

רויטל לן כהן:  כי מה שקרה זה גם בקורונה וגם עכשיו שיכול להיות שיש עוד מבוגר בבית שבאופן רגיל הוא שם, אבל אם הוא נדרש למילואים או אם הוא נדרש למשהו אחר לשעת חירום, אז האדם עם המוגבלות נשאר לבד

קריאה: אני רוצה גם להעיר הערה

ישראל אייכלר: אני לא הבנתי את ההערה

ישראל אייכלר:  את רוצה לשלול ממישהו?      

יהודה מרון: אני אסביר

יהודה מרון:  כאן, יש כאן שתי קבוצות של אנשים שאנחנו נרצה להחשיב אותם כמי שיכול לסייע בזמן חירום

יהודה מרון:  אתה רואה, אחד זה גיל, טווח גילאים

יהודה מרון:  והשני זה הוא לא אדם עם מוגבלות, לפי מה שהתקנות מגדירות, כלומר יש לו יכולת

יהודה מרון:  והוא לא יש לו קושי לסייע

יהודה מרון:  באה רויטל ומציעה כאן עוד הצעה, שנולדה מעכשיו, מהאירוע, מהמלחמה האחרונה

יהודה מרון:  שבעצם גם אנשים שהם מה שנקרא עובדים במה שאנחנו קוראים מפעלים חיוניים, מפעלים שעובדים תחת חוק משק שעת חירום

יהודה מרון:  והם בהגדרה לא יהיו כנראה בביתם בזמן החירום

יהודה מרון:  צריך גם אותם להחריג מההגדרה הזאת

ישראל אייכלר: שהוא לא יכול לסייע

רויטל לן כהן: ברור

רויטל לן כהן:  אם הוא לא בבית, הוא לא יכול לסייע

יהודה מרון: אתה מבין?      

נעה בן שבת: או במילואים

רויטל לן כהן: מי שנקרא למילואים לא יכול לסייע

יהודה מרון: נכון

רויטל לן כהן: אצלי בבית יש את שני הילדים של בת דודה שלי, לפחות פעמיים בשבוע, כי הבת שלה במילואים

רויטל לן כהן:  והיא עובדת חיונית

רויטל לן כהן:  וזהו

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה יכול לא להיגמר

מיכל מרים וולדיגר:  כי אם נשברה לו הרגל והוא לא יכול לזוז, אז יש מלא מקרים

יהודה מרון: אנחנו נחשוב על זה, בואו נתקדם

רויטל לן כהן: אדם שהוא עובד חיוני הוא אף פעם לא יהיה שם בזמן הזה

רויטל לן כהן:  זה לא הרגיש לא טוב

רויטל לן כהן:  יש אנשים שהם נקראים למילואים, למשל פיקוד העורף

רויטל לן כהן:  אז את יודעת שבעת חירום הוא לא יהיה

רויטל לן כהן:  זה לא למילואים כי קראו ליחידה שלו

נעה בן שבת: אם יש בבית מטפל, של אדם שאין איתו אדם

נעה בן שבת:  הוא לא נמצא באותו מאגר

יהודה מרון: בעדיפות

יהודה מרון:  לא, הוא לא בעדיפות ראשונה

ולרי זילכה: אפשר? עו"ד ולרי זילכה, בית איזי שפירא

ולרי זילכה:  יש לי פה הערות של פורום בריאות, שעובד עם יהודה בשוטף

ולרי זילכה:  לעניין ההערה של עובד ישראלי או עובד זר, זה משמעותי לגבי הנוכחות שלו

ולרי זילכה:  כי עובד זר, על פי רוב, מתגורר עם האדם בבית

ולרי זילכה:  העובד הישראלי לא בהכרח מתגורר עם האדם בבית

ולרי זילכה:  על פי רוב לא מתגורר

ולרי זילכה:  ואז השאלה עד כמה הוא זקוק לעזרה מיידית או לא היא מאוד מושפעת מהאבחנה הזאת

ולרי זילכה:  ולכן היא חשובה בבקשה

נעה בן שבת: אז מה את אומרת? את אומרת שבעצם אנחנו צריכים להגיד רק מטפל סיעודי זר

קריאה: צריך שמתגורר

נעה בן שבת: אני מנסה להבין מה את אומרת

ולרי זילכה: אני אומרת שההבחנה הזאת צריכה להישאר, אחר כך אנחנו צריכים לחשוב סביב הקדימויות

נעה בן שבת: מבחינת הקדימות

נעה בן שבת:  טוב, אני אקריא את זה בשלב הקדימויות

ולרי זילכה: לא, אני חושבת ששוב, להגדרה של אדם שיכול לסייע לו באופן מיידי

ולרי זילכה:  אז אתם יודעים שישראלי הוא לא 24 שעות נמצא שם והעובד זר 24 שעות נמצא שם

ולרי זילכה:  אחר כך צריך לעשות את ההחלטה מי נחשב במצומצם ומי נחשב במורחב ומי נחשב בקדימות ומי לא נחשב

ישראל אייכלר: אני מציע ליהודה וגם ליועצת המשפטית שלנו, שיישבו על הסעיף הזה עוד פעם

ישראל אייכלר:  על ההגדרה הזאת אדם שיכול לסייע, כי אני רואה שהוא מתחיל להתפצל

קריאה: שהעובד מתגורר בביתו של האדם

ישראל אייכלר: הרבה הרבה אפשרויות

ישראל אייכלר:  תכף כבר יהיה הפרט יותר מהכלל

יהודה מרון: בדיוק

יהודה מרון:  אז נעשה על זה חשיבה

ישראל אייכלר: צריך לעשות חשיבה מחדש איך לנסח

נעה בן שבת: אין לנו מקבילות כאלה בחוק הנכים

רויטל לן כהן: יש אפשרות למצוא מילה אחרת לבודד?      

נעה בן שבת: אם יש לך הצעה, אני אשמח

יהודה מרון: תראו חבר'ה, בואו

ישראל אייכלר: למה, אני שואל סתם שאלה להבין

ישראל אייכלר:  בודד מי שאינו מתגורר עם אדם נוסף תחת קורה גג אחת, נקודה

ישראל אייכלר:  למה?     

יהודה מרון: אני אסביר

יהודה מרון:  אנחנו, בביטוח לאומי, לפחות בעולם הסיעוד, יש בדיקה אם אדם בודד או לא

יהודה מרון:  ויש להם את ההגדרה שלהם

יהודה מרון:  לכן ההגדרה שכאן היא הגדרה רחבה לפי ביטוח לאומי, שהחלק הראשון, כמו שאתה בדיוק ציינת, היא הגדרה ברורה

יהודה מרון:  אבל אנחנו גם צריכים ללכת לפי ביטוח לאומי, כי נקבל מהם מידע מאוד חשוב בעניין

יהודה מרון:  לכן אנחנו צריכים להיות מיושרים איתם, כדי שכשהם יגידו לי אדם בודד יהיה ברור כשסימנו אדם כזה מה המשמעות של זה

יהודה מרון:  בסדר?      

ד"ר עדית סרגוסטי: אולי אדם המתגורר בגפו?     

יהודה מרון: בבקשה

יהודה מרון:  אבל זה החלק הראשון

יהודה מרון:  אבל החלק השני הוא לא פחות חשוב

ד"ר עדית סרגוסטי: לא, קשה לנו עם המונח "בודד"

ד"ר עדית סרגוסטי:  קשה לנו, הבדידות קשה לנו

יהודה מרון: בסדר

נעה בן שבת: אם יש לכם הצעה, תציעו ואנחנו נמשיך הלאה אדוני

ד"ר עדית סרגוסטי: אדם המתגורר בגפו, נעה

ישראל אייכלר: אוקיי

ישראל אייכלר:  אנחנו גם את הסעיף הזה נשים להצעות ניסוח, כפי שאת אומרת

ישראל אייכלר:  בואו נמשיך

רויטל לן כהן: אני רוצה להוסיף פה כמה דברים, אם אפשר, בבקשה

רויטל לן כהן:  קודם כל, כשאומרים אגף השיקום, אז השאלה אם זה אגף השיקום של איזה משרד?     

נעה בן שבת: יש הגדרה

נעה בן שבת:  יש הגדרה אגף השיקום

נעה בן שבת:  אגף שיקום נכים

רויטל לן כהן: אז צריך להוסיף גם את אגף השיקום, יש אגף השיקום במשרד הביטחון, כי זה לעניין נכי צה"ל

רויטל לן כהן:  אני מבינה, אני רק אומרת שיש יותר מאגף שיקום אחד

נעה בן שבת: אבל יש הגדרה

נעה בן שבת:  תסתכלי רגע בעמוד הקודם ותראי שכשאומרים אגף השיקום מתכוונים לאגף שיקום נכים במשרד הביטחון לרבות רופא מוסמך

רויטל לן כהן: ואני אומרת שיש עוד אגפי שיקום שצריך להתייחס אליהם

נעה בן שבת: אה, את רוצה להוסיף עוד

רויטל לן כהן: ואנחנו לא מתייחסים אליהם פה

נעה בן שבת: את מי את רוצה להוסיף? איזה אגפי שיקום את רוצה להוסיף? לגורם המאתר?     

רויטל לן כהן: נכי צה"ל הם לא?     

נעה בן שבת: זה נכי צה"ל

נעה בן שבת:  זה גורמים שיוצרים את המאגר

רויטל לן כהן: אז משרד הבריאות

נעה בן שבת: זה באמת יהודה, אולי תוכל להסביר

ישראל אייכלר: יהודה, למה אין בגורם מאתר רשויות, העיריות? מחלקות הרווחה שלהם?     

יהודה מרון: אני מסביר

רויטל לן כהן: אין את משרד הבריאות, אין את משרד החינוך שהוא גורם מאתר חשוב

יהודה מרון: רגע, רגע, רויטל

קריאה: בסדר, רגע

קריאה:  בואו נראה לאורך התקנות

קריאה:  בואו לא נלמד על התוכן של התקנות דרך ההגדרות

קריאה:  בואו נקרא את התוכן

יהודה מרון: אני רוצה להגיד לכולם, בדיוק

רויטל לן כהן: גם ממה שאמרתם, הערתי את זה גם קודם

קריאה: בסדר, רויטל

קריאה:  אז לנשום, אנחנו מתחילים מסע ארוך

קריאה:  אנחנו רושמים את ההערות

קריאה: זה ידוע שכל הדברים האלה צריך לראות במהלך דבר החקיקה

רויטל לן כהן: אני קראתי את כל דבר החקיקה

קריאה: לא, אבל זה יותר רלוונטי בהמשך להעיר את זה

רויטל לן כהן: לא, אני מבקשת שגורם מאתר, ואני רוצה להסביר למה

רויטל לן כהן:  אני ממש מבקשת להסביר למה משרד החינוך הוא גורם מאתר חשוב

ישראל אייכלר: אני ממש מבקש לאפשר לנו להמשיך

ישראל אייכלר:  אני רוצה להמשיך

יהודה מרון: אני רוצה לענות לשאלתך

יהודה מרון:  הרשויות המקומיות, אני מזכיר רגע אחורה

יהודה מרון:  הרעיון בהצעה שהבאנו כאן, כמו שאמרנו, לשדרג את המצב הקיים, שהמעמסה המרכזית להקמת המאגר תהיה בידי השלטון המרכזי ולא המקומי

יהודה מרון:  זו מטרה מאוד מרכזית בכל האירוע הזה

יהודה מרון:  כי מירב המידע נמצא בזרועות הממשלה השונות ולא בידי הרשות המקומית, בצורה כמו שאנחנו יחד איתם, יחד פה עם שלטון מקומי, רוצים להביא אותה

יהודה מרון:  ולכן הרעיון הוא שהכול מתחיל מהרמה הממשלתית ומשם, אחרי כל מה שנדבר בהמשך, יורד לרשות המקומית

יהודה מרון:  וכמו שאמרנו, הרשות המקומית תוכל להוסיף, איך אומרים? בשמחה, עוד אנשים

רויטל לן כהן: אדוני, אני ממש מבקשת, זה לעניין ההגדרה

רויטל לן כהן:  זה חשוב

רויטל לן כהן:  אתה עובר את עניין ההגדרה אז לא נוכל לחזור אחר כך

רויטל לן כהן:  אני מבקשת

קריאה: בוודאי שאפשר

רויטל לן כהן: כבר הייתי בכאלה שאחר כך לא נתנו לחזור אחורה

קריאה: אני הייתי משך 30 שנה ותמיד חוזרים

קריאה:  חוזרים קדימה ואחורה

קריאה:  זו עבודת החקיקה, רויטל

קריאה:  באמת

נעה בן שבת: אני אפילו הייתי מציעה אדוני, שבשביל שלא נתעכב על הדבר הזה, בסך הכול ההגדרות אחר כך הן מסייעות להבנה

נעה בן שבת:  אולי נדלג, סליחה, ברשותך

ישראל אייכלר: לא, לא, לא

נעה בן שבת: על כל ההגדרות

נעה בן שבת:  אדוני, יש לנו פה ארבעה עמודים של הגדרות

נעה בן שבת:  ונגיע לפרק ב' שעוסק בהוראות

נעה בן שבת:  אז אפשר יהיה לריב על ההוראות

ישראל אייכלר: יש לי שאלה שהיא יותר מקצועית, מה את נבהלת?     

נעה בן שבת: אדוני, אני לא נבהלת

ישראל אייכלר: אני לא נבהל

נעה בן שבת: אני רק אומרת שאם יש הערות, אז בואו נשמע את ההערות לגופן

ישראל אייכלר: אני מאפשר עכשיו ליועצת המשפטית להקריא את ההגדרות ואני לא מקבל עכשיו הערות

ישראל אייכלר:  והיא הודיעה מראש, ואני גם מודיע, שמי שרוצה להוסיף להגדרות נוסחים יכול אחר כך לגשת למנהלת וליועצת המשפטית, או לשלוח במייל, הצעות ניסוחיות והיא תעבור עליהן אחת אחת בעיון וזה יהיה בסדר

נעה בן שבת: בסדר

נעה בן שבת:  רק אם יש הגדרות שהן, הערות שהן מהותיות אז כדאי כן

רויטל לן כהן: זה לא צורני, זה מהותי

ישראל אייכלר: אבל אני לא צריך לברוח, תקראי

שרונה עבר הדני: ברשות היו"ר, אם יורשה לי הערה שקצת תסייע

ישראל אייכלר: לסדר?     

שרונה עבר הדני: לסדר

שרונה עבר הדני:  כן

ישראל אייכלר: הערה לסדר, בבקשה

שרונה עבר הדני: הערה לסדר, תודה

שרונה עבר הדני:  אז לקח לי הרבה זמן ללמוד את התקנות האלה ולכן אני מקווה שלא התבלבלתי

שרונה עבר הדני:  הרעיון של גורם מאתר זה גורמים בממשלה שקובעים אחוזי נכות ולכן זו הרשימה כאן

שרונה עבר הדני:  ביטוח לאומי קבוע אחוזי נכות, אגף השיקום

ישראל אייכלר: הבנו

שרונה עבר הדני: אכן היא צודקת וזו הייתה הערה שהייתה מקודם ואמרתי נגיע לדיון של זה

שרונה עבר הדני:  שיש לנו מקטע קטן, במסגרת חוק השיקום, חוק שיקום נכי נפש בקהילה, שגם משרד הבריאות קובע אחוזי נכות

שרונה עבר הדני:  ולכן צריך להוסיף

ישראל אייכלר: אז ההערה נרשמה, בסדר

שרונה עבר הדני: ולכן משרד החינוך לא פה, כי משרד החינוך לא קובע אחוזי נכות

רויטל לן כהן: אבל הוא עדיין מאתר חלק מהילדים שאף אחד מכם לא יודע עליהם

ישראל אייכלר: לא, לא, אני בפירוש אמרתי שאין פה ויכוח

שרונה עבר הדני: אני מנסה להסביר

ישראל אייכלר: ההערה לסדר נרשמה

רויטל לן כהן: אני הבנתי, אבל זה אחר כך לדברים אחרים

ישראל אייכלר: אני מבקש לא להסביר

ישראל אייכלר:  ההסבר מובן

ישראל אייכלר:  תודה

ישראל אייכלר:  אנחנו ממשיכים

נעה בן שבת: אז אנחנו מוסיפים להגדרה הזאת גם את משרד הבריאות

שרונה עבר הדני: ואני מזכירה שזה לעניין, אחר כך נצטרך לעשות לעניין הנכות שנקבעת על ידו

ישראל אייכלר: אוקיי

ישראל אייכלר:  אני רק מבקש ממך לשלוח את זה במייל ליועצת המשפטית, כדי שהיא תוכל להכניס את זה בנוסח

ישראל אייכלר:  הלאה

ישראל אייכלר:  בלי הפרעות

ישראל אייכלר:  ממש, אני מבקש, כי אנחנו צריכים להתקדם

נעה בן שבת: השאלה, יש לנו פה הצעה לכלול פה גם הגדרה מהו טיוב מידע

נעה בן שבת:  אנחנו יודעים מהו טיוב מידע, יש לנו דרך להגדיר את זה

נעה בן שבת:  יש לנו דרך להסביר מה הוא

שרונה עבר הדני: נעה, מאחר שיש תקנה שאומרת מה הפעולות שצריך לעשות, אז אני חושבת שנדרשת ההגדרה

נעה בן שבת: אוקיי

נעה בן שבת:  כשנגיע אז לסעיף נראה אם צריך

רויטל לן כהן: האם הכוונה רק לעדכון או לעוד דברים חוץ מעדכון?      

נעה בן שבת: יש פה שאלה אם לקרוא לזה מפגש פיזי או בלתי אמצעי או פנים אל פנים

נעה בן שבת:  למרות שאני מבינה שיצירת הקשר היא הרבה פעמים לא באמת פנים אל פנים או מפגש פיזי, אלא מפגש בלתי אמצעי, שכן נעשית באמצעות הטלפון או לא

ישראל אייכלר: אפשר לכתוב או-או

רויטל לן כהן: לכן צריך להוסיף בהתאם לצורכי הנגישות שלו

ישראל אייכלר: או-או

רויטל לן כהן: בהתאם לצורכי הנגישות

יהודה מרון: לא, לא, לא

ישראל אייכלר: לא צריך להרחיב

ישראל אייכלר:  או-או

רויטל לן כהן: זה לא הרחבה

רויטל לן כהן:  זה צריך להיות נגיש לאדם

נעה בן שבת: תקשורת מרחוק יכולה להיות טלפונית או במפגש

רויטל לן כהן: ולכן היא צריכה להיות בהתאם לצורכי הנגישות

נעה בן שבת: במפגש פיזי

נעה בן שבת:  ולצורך בירור

נעה בן שבת:  ואת רוצה להגיד שיצירת הקשר בהוראות המהותיות, חשוב לך לוודא שכתוב שיצירת הקשר צריכה להיות

רויטל לן כהן: נכון

רויטל לן כהן:  כי אחרת יתקשרו לאדם חירש בטלפון

נעה בן שבת: לדעתי כתוב שם

ישראל אייכלר: זה כבר בסעיפים עצמם

רויטל לן כהן: זה לא שם

נעה בן שבת: אני אבדוק

ישראל אייכלר: תעקבי אחרי זה ותשלחי את זה בזה

רויטל לן כהן: עקבתי, קראתי

רויטל לן כהן:  לכן הוספתי

נעה בן שבת: כמו שהסביר יהודה מרון, יש לנו פה את המאגר המורחב, זה אותו חלק אדום גדול

נעה בן שבת:  ומאגר מצומצם שהוא חלק ממנו

נעה בן שבת:           אנחנו רוצים להסביר מכוח מה פועל המוקד הזה? אני לא בדיוק מבינה מה הוא אמור

רויטל לן כהן: וגם למה אין משרד ברירת מחדל?     

יהודה מרון: אז אני אסביר

ישי יודקוביץ: זה משרד - - - בין משרדי ממשלה

ישי יודקוביץ:  מאז שהוקם המשרד לענייני ותיקים, שהיא תלויה במשרד שוויון מגדרי, זאת אומרת, בהתאם להסכמים הקואליציוניים

נעה בן שבת: זאת אומרת, אולי צריך לדבר על אחריות השר

רויטל לן כהן: אולי ברירת מחדל, אחרת הוא יהיה באוויר

יהודה מרון: המוסד הזה פועל כבר למעלה מ-15 שנה בהצלחה רבה

יהודה מרון:  עשה הרבה, סייע הרבה והגענו איתם לסיכום שהם יסייעו לנו בתהליכים גם של קבלת מידע שנאסף אצלם וגם בטיוב המידע

ישראל אייכלר: אז תכתוב שבאחריות הממשלה, נקודה

יהודה מרון: נמצא

יהודה מרון:  אנחנו גם לזה נמצא פתרון

ישראל אייכלר: לא צריך פירושים

ישראל אייכלר:  כל המוסיף גורע

רויטל לן כהן: גם במנהל שירותים חברתיים צריך להיות בסוף הרשות - - -     

ישראל אייכלר: לא להפריע

ישראל אייכלר:  לא להפריע

נעה בן שבת: כיוון שכבר הגדרנו את המחלקה לשירותים חברתיים, אז לא צריך להבהיר את זה שוב

נעה בן שבת:           יש לנו פה הצעה להגדרה למסגרת לשהות ממושכת

נעה בן שבת:  אנחנו נצטרך לשאוב את המשמעות שלה ואמרנו שנבדוק מה בינה לבין הסידור לשהות ממושכת

יהודה מרון: רגע, "מצב חירום" אנחנו רוצים להשהות את הדיון, כי אנחנו עושים עוד בירור במשרד המשפטים לגבי הגדרה של מצב חירום

יהודה מרון:  בסדר? אז בואו נדלג על ההגדרה

ישראל אייכלר: אז תדלגי

ישראל אייכלר:  אז נדלג על זה ותרשמו שצריך, שזה עוד לא הוקרא, אז עדיין אי אפשר לדון בו

נעה בן שבת: תוכלו להרחיב מה הכוונה פה?     

יהודה מרון: כן

יהודה מרון:  זה מושג משלים למושג של "בודד" שיכול להיות שנמצא לו שם אחר

יהודה מרון:  שבעצם אומר האם אדם לבד או יש איתו מישהו שיכול לסייע לו? זה בעצם נותן לנו אינדיקציה מיידית במצב חירום מה סדר העדיפות ליצירת קשר עם אותו אדם

יהודה מרון:  מתוך הבנה שמי שהוא בודד אני אפנה אליו ראשון או לפני מי שיש לו עורף

ישראל אייכלר: זה נקרא עורף חברתי בחירום

ישראל אייכלר:  אוקיי

ישראל אייכלר:  הלאה

רויטל לן כהן: וחסר פה דברים לאנשים שהם לא זה ולא זה ולא זה ואז לא יוכלו להגיע אליהם, כי זה סגור

רויטל לן כהן:  זו הגדרה סגורה

עידן מאראש: אדוני יושב הראש, מה ההגדרה של נכות צמיתה? אני לא יכול להבין למה צמיתה ויציבה

עידן מאראש:  על פי מה אנחנו מגדירים?     

יהודה מרון: להשיב?     

ישראל אייכלר: בוודאי להשיב

יהודה מרון: התשובה היא שאותם גורמים מאתרים שקובעים נכות או מוגבלות לאדם כזה או אחר, כחלק מהקביעה, השלב הראשון הוא שלב של קביעת הנכות הרפואית

יהודה מרון:  ובתהליך הזה, מטבע הדברים, לפי בדיקה שנעשית לאדם, אותם גורמים מחליטים, קובעים האם הנכות היא נכות צמיתה, כלומר היא כמו שהיא, היא לא תשתנה

יהודה מרון:  היא רק אולי עלולה להחמיר

יהודה מרון:  לעומת מצב שעוד אין ודאות מה מצב הנכות והאם היא מה שנקרא במצב לאביליות ולא מצב יציב

יהודה מרון:  ולכן קובעים אותה לתקופה זמנית, עם איזה שהוא תיוג מסוים ומזמינים את אותו אדם אחרי זמן לביקור נוסף, לבדיקה נוספת, שכתוצאה ממנה או שיבטלו בכלל את הקביעה הראשונה וישאירו אותו ללא נכות

ישראל אייכלר: תודה רבה על התשובה, אנחנו ממשיכים

שרונה עבר הדני: והייתה כאן הערה מאוד חשובה, הנושא של הנכויות הזמניות

שרונה עבר הדני:  אחוז די ניכר מהזמניות הופכות בסוף לצמיתות

שרונה עבר הדני:  חלק אכן מה שנקרא יוצאים לגמרי מהמאגר

שרונה עבר הדני:  אבל אם בן אדם נמצא עם נכות זמנית במשך שנה תמימה, זה קצת בעייתי

יהודה מרון: צריך לחשוב על זה

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  תרשמו את זה

נעה בן שבת: למרות הדוגמה שהוסברה לנו פה קודם מהביטוח הלאומי

נעה בן שבת:  הוא נתן דוגמה של מישהו שהיה בנכות זמנית וכעבור כמה חודשים זה כבר לא רלוונטי עבורו

שרונה עבר הדני: שוב, יש לנו את הנכות הקבועה, המשמעותית, שדרך אגב, היא לאו דווקא תפקודית, כי היא רפואית

שרונה עבר הדני:  אבל אנחנו, עלתה כאן הערה מאוד חשובה שהנכויות הזמניות יכולות, הן לא ל-30 יום, הן בדרך כלל לחודשים ארוכים

שרונה עבר הדני:  בדרך כלל חצי שנה-שנה

שרונה עבר הדני:  ואז יש כאן באמת, בעיקר כשהמאגר הזה אמור להתעדכן כל הזמן אז יש את האפשרות להוציא החוצה את מי שבעצם כבר לא

יהודה מרון: כן

יהודה מרון:  רק האידך של כך, שרונה, לא הגענו לשם

יהודה מרון:  יש נטל לא פשוט לטייב מידע

יהודה מרון:  וככל שאנחנו מוסיפים אנשים שיש סיכוי כזה או אחר שהם ייצאו, יש פה השקעת כוחות שהיא לא, היא לא אין סופית

שרונה עבר הדני: שווה לשאול את הביטוח הלאומי

רויטל לן כהן: אבל אין לך ברירה, אם אנשים עם מוגבלות באותו זמן

יהודה מרון: רויטל, אני רוצה להסביר פעם נוספת

יהודה מרון:  אתם רוצים את הכול, בסוף - - -     

רויטל לן כהן: אני שמעתי את זה

רויטל לן כהן:  וככה קיבלנו את חוק חינוך מיוחד

רויטל לן כהן:  אז הסכנה של הטוב הוא הטוב ביותר, אני לא, זה לא עושה עליי רושם

יהודה מרון: אני לא אמרתי את המילים האלה

רויטל לן כהן: יש אדם עם מוגבלות? צריך לעזור לו

רויטל לן כהן:  יכול להיות שהמוגבלות שלו היא לחצי שנה, לא זאת הסיבה שבגללה הוא לא יהיה במאגר

יהודה מרון: אבל רויטל, לא שמעתי אף מילה בכל מה שתיארת איך מתקדמים מאפס לאחד שאת נמצאת בו

יהודה מרון:  ואת מניחה איזה היא קפיצה שזה קורה באופן אוטומטי או אני לא יודע באיזה כוחות

יהודה מרון:  יש כאן תהליך שצריך לבנות אותו הרבה יותר מפורט מעקב אחר אגודל

יהודה מרון:  בכל מה שקורה שם

רויטל לן כהן: אני אשמח לעזור גם מבחינת אפילו של תכנות

רויטל לן כהן:  בסדר? בואו

ישראל אייכלר: הלאה

נעה בן שבת: יש באמת אנשים שמתגוררים במועצה מקומית תעשייתית?      

יהודה מרון: אני לא זוכר בישראל

יהודה מרון:  אני לא זוכר כמה יש בישראל, יש את רמת חובב, יש עוד אחת לפחות

משה סולומון: שתיים

משה סולומון:  יש שתי מועצות מקומיות תעשייתיות

משה סולומון:  אחת אזורית ואחת מקומית פרופר

משה סולומון:  אין שם

יהודה מרון: אין מגורים

יהודה מרון:  אבל יש שם כמויות מאוד נכבדות של אנשים

יהודה מרון:  עובדים, מטבע הדברים

נעה בן שבת: מה זאת אומרת?     

יהודה מרון: שנמצאים שם 24/7 במקומות האלה

נעה בן שבת: ולכן צריך שהיא תהיה שם ברשימה?     

קריאה: הם לא תושבים, אבל הם שוהים

יהודה מרון: הם שוהים שם, אנשים שוהים שם חלק

יהודה מרון:  זה המשמעות של המקומות האלה

יהודה מרון:  וכנראה לא מקום, זה לא ליבת מה שאנחנו עושים כאן, אבל עוד אזור

משה סולומון: בכל מקרה, לא ברור למה צריך את ה-"לרבות"

משה סולומון:  רשות מקומית זה כולל את הכול מהכול

נעה בן שבת: כן

נעה בן שבת:  אני גם מציעה להוריד

יהודה מרון: לא, כי חוק הפרשנות הוא לא כולל אותם

נעה בן שבת: את המועצה האזורית?     

משה סולומון: הוא כולל כל רשות מקומית

משה סולומון:  כולל מועצה אזורית, כולל כל רשות, כולל איגודי ערים, כולל ועדים מקומיים

משה סולומון:  פשוט להוריד את ההגדרה

הדס אגמון: אבל אז השאלה האם זה טוב שזה כולל את?     

משה סולומון: אז אפשר לכתוב במקום זה רשות מקומית, עירייה או מועצה מקומית

נעה בן שבת: אוקיי

ישראל אייכלר: תרשמו את זה

הדס אגמון: בואו נבדוק את זה

הדס אגמון:  כי אני לא יודעת אם זה נכון לנו שהוועדים ייכנסו פה בתוך הרשויות

נעה בן שבת: אז אנחנו נחזור ונבדוק את זה

נעה בן שבת:  יש לנו, שכחתי הגדרה לקרוא אותה

משה סולומון: במסגרת הבדיקה, אם אפשר עוד מילה אחת

נעה בן שבת: סליחה

משה סולומון: לא, אני מתנצלת

משה סולומון:  מירה סלומון, מרכז השלטון המקומי

משה סולומון:  במסגרת הבדיקה, הדס, תבדקו גם איגודי ערים

משה סולומון:  כי גם זה נמצא

הדס אגמון: בסדר, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים להדגיש את הרשויות, מועצות

משה סולומון: אז עיריות ומועצות מקומיות, לפי מה שמדברים עליו

נעה בן שבת: אז איגודי ערים לא רלוונטיים בעניין הזה

משה סולומון: אז לא צריך לכתוב "כהגדרתה בחוק הפרשנות", אלא רשות מקומית, עירייה או מועצה מקומית

משה סולומון:  מועצה מקומית זה לרבות מועצה אזורית, אין צורך לכתוב את זה בנפרד

משה סולומון:  מועצה אזורית היא מוסדרת בפקודת המועצות המקומיות

משה סולומון:  היא סוג של מועצה מקומית

נעה בן שבת: אז ההגדרה פעולות יום-יום

נעה בן שבת:           "שליטה בהפרשות", במקום אחר כותבים "על סוגרים" – צריך לראות מה מקובל

נעה בן שבת:               	אני חושבת שההצעה הזאת ככה מתחילה מהאמצע והיא אומרת, היא מדברת על התומך הקהילתי בלי אולי להבין

רויטל לן כהן: בלי לקבוע שיש כזה דבר ולעשות פה משהו

הדס אגמון: בסדר, כי אנחנו בהגדרות

נעה בן שבת: אז אני חושבת שאולי נצטרך באמת לבקש קצת מידע, עוד מידע מהג'וינט בהקשר הזה

ולרי זילכה: וגם להגיד שוב מה שהערתי, סליחה, מה שהערתי קודם

ולרי זילכה:  שמשתמע שיש לו תקן רק במצב חירום

ולרי זילכה:  צריך להיות ברור שהוא פועל בשוטף ואז הוא בא לידי ביטוי בחירום

נעה בן שבת: אז זה מאוד קשה לנו לקבוע

נעה בן שבת:  אני רוצה להזכיר שאנחנו בתקנות מכוח הסמכה להסדיר את נושא מצב החירום

נעה בן שבת:  ולכן אנחנו יכולים לטפל בנושא הזה

נעה בן שבת:  אבל כפי שקודם הסביר ישי יודקוביץ', אנחנו מצאנו כבר בסטים הקודמים של התקנות שעצם העובדה שהנושא הזה הוסדר בתקנות לעניין לשעת חירום לגבי אנשים עם מוגבלות, זה הוביל להסתכלות גם לאנשים שאינם עם מוגבלות

נעה בן שבת:  ואני מניחה שאותו דבר יקרה אם אנחנו מסדירים את זה עכשיו למצב חירום

נעה בן שבת:  אולי זה יסייע בהסדרה גם - - -     

הדס אגמון: אבל רגע, אני גם רוצה לומר דבר נוסף

הדס אגמון:  שגם בסטים קודמים הכנסנו הוראות שמחייבות את הגופים לנקוט פעולות מסוימות בשגרה

הדס אגמון:  מתוך הבנה שכדי לתפקד כראוי בחירום חייב להיערך ולתרגל ולאסוף מידע

ישראל אייכלר: יהודה רוצה להעיר משהו רגע

הדס אגמון: אין פה איזה חריגה

הדס אגמון:  אין פה חריגה מסמכות

ישראל אייכלר: מחקר ומידע, בבקשה

גדעון עזרא: תודה כבוד יושב הראש

גדעון עזרא:  אנחנו קיבלנו מידע מהג'וינט ומשרד הרווחה, איזה עדכון מהג'וינט

גדעון עזרא:  כרגע התומכים הקהילתיים זה איזה שהוא תפקיד שהוקצו משרות בתקצוב הג'וינט במלחמה הנוכחית

גדעון עזרא:  46 רשויות מקומיות שהן או 0 עד 40 מרצועת עזה או 0 עד 2 מגבול הצפון, קיבלו הקצאה ל-67 משרות

גדעון עזרא:  אין לי את החלוקה של רשויות

גדעון עזרא:  והם כרגע בתהליכי גיוס

גדעון עזרא:  לא כל המשרות האלה אוישו

ישראל אייכלר: תודה רבה

גדעון עזרא: בנוסף להם יש עוד שמונה רשויות קולטות שהוקצו להם 15 משרות

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אנחנו נמשיך

ישראל אייכלר:  אני חושב שההגדרה תומך קהילתי צריך להיות הבא

ישראל אייכלר:  פשוט מי שפועל במצב חירום או בשגרה מטעם רשות מקומית מסייע לאנשים

ישראל אייכלר:  לא יותר

נעה בן שבת: אוקיי, בסדר

נעה בן שבת:  בחירום או בשגרה

נעה בן שבת:  אולי אפשר להגיד מי שפועל מטעם רשות מקומית, בלי לציין בכלל את המצב

ישראל אייכלר: לא, במצב חירום ובשגרה, לשם לסייע לאנשים

ישראל אייכלר:  אנשים פרטיים, אנשים נזקקים

יהודה מרון: לא, אנשים עם מוגבלות

ישראל אייכלר: לא, לא, תומך קהילתי זה לא רק עם מוגבלות

נעה בן שבת: אנחנו בתקנות אמורים להתייחס רק לאנשים עם מוגבלות

יהודה מרון: אנחנו לא רוצים שיגנבו לנו

קריאה: ואזרחים ותיקים

ישראל אייכלר: אני מציע לא להגביל בהגדרות

ישראל אייכלר:  תרצה אחר כך להטיל עליו תפקידים, אין לי שום בעיה

נעה בן שבת: אז מה, אדוני, אתה מציע שמי שפועל מטעם רשות מקומית, מה? ליצור קשר עם תושבים או מה?     

ישראל אייכלר: לסייע לאנשים, לא ליצור קשר

נעה בן שבת: לסייע?     

ישראל אייכלר: לאנשים במצב חירום

יהודה מרון: לא, זה גם יצירת קשר

ולרי זילכה: אבל אז אין שום סיכוי שהוא יוכל למקד את היקף העיסוק שלו

ולרי זילכה:  זאת אומרת, תושבים צריכים הרבה מאוד צרכים

ולרי זילכה:  פה באמת המיקוד הוא לאנשים עם מוגבלויות ואזרחים ותיקים

ישראל אייכלר: מדובר בחירום או בשגרה? בחירום הוא צריך לעסוק בנושאי חירום

ישראל אייכלר:  בשגרה הוא צריך לעזור

ולרי זילכה: אבל אדוני, הרעיון הוא שבשגרה הוא צריך, כדי שהוא יוכל לטייב, לא במאגר, לטייב במתן, לזיהוי הצרכים של האנשים, צריך שהוא יכיר אותם

ישראל אייכלר: זה בדיוק מה שאני אומר

ולרי זילכה: רגע, אבל אדוני, אני אומרת

ולרי זילכה:  שאדם יכיר את מלוא תושביו סביב המאגר הזה והמאגר הזה, זה הרבה מאוד אנשים, זה הרבה מאוד תקשורת

ולרי זילכה:  זה הרבה מאוד עבודה

ולרי זילכה:  זה מה שהוא יעשה בשגרה, הוא יתחזק את הקשר הזה, כדי שבחירום הוא יוכל לתפעל אותו במיידי

ישראל אייכלר: מצוין

ולרי זילכה: אז לכן זה אנשים עם מוגבלות

נעה בן שבת: לא, לכן היא בעצם אומרת שלכן אנחנו צריכים להתמקד באוכלוסייה של אנשים עם מוגבלות

ולרי זילכה: בדיוק

נעה בן שבת: ואזרחים ותיקים

ישראל אייכלר: ברגע שאת תגבילי, בהגדרה, תומך קהילתי, אז יש עוד 20 דברים שאנחנו רוצים תומכים קהילתיים ואת מונעת את זה ממנו

נעה בן שבת: לא, אני לא מגדירה

נעה בן שבת:  אני רק אסביר

נעה בן שבת:  זה מה שמאוד חשוב שאנחנו לא נעשה

ישראל אייכלר: התומך הקהילתי, כמו שאדם שיכול לסייע

ישראל אייכלר:  את אומרת, את לא אומרת רק אדם שמטפל מוגבלויות

ישראל אייכלר:  הוא אדם בריא, חזק, בן 16, 85, הוא אדם שיכול לסייע

ישראל אייכלר:  זאת ההגדרה

ישראל אייכלר:  תומך קהילתי הוא גם צריך להיות אדם שפועל בעירייה, מטעם העירייה, לסייע לאנשים בזמן חירום ובשגרה

ישראל אייכלר:  והוא אותו בן אדם שהגדרת, יסייע בסעיפים הפנימיים

נעה בן שבת: אז אדוני, אולי בכלל לא צריך להגדיר? אני חושבת שאנחנו צריכים לבדוק שוב את כל ההגדרה הזאת

נעה בן שבת:  כי אדוני, אם בכלל אנחנו פותחים את זה וזה כל אדם, אז יכול להיות שזה מיותר להגדיר

נעה בן שבת:  ואני רוצה להבהיר, אנחנו לא מסדירים דרך התקנות האלה, עם כל הכבוד לתקנות האלה, אי אפשר להסדיר פה מקצוע או תפקיד

נעה בן שבת:  או לחייב את הרשות המקומית

ישראל אייכלר: אז אל תקראי לו תומך קהילתי

משה סולומון: זה מתחבר, אם אפשר, אז זה מתחבר להערה שאני רציתי להשמיע לפני כן, להערות פתיחה

משה סולומון:  פשוט לא יכולתי להיות אתכם, הייתי בוועדה אחרת

משה סולומון:  שצריך סעיף "שמירת דינים"

משה סולומון:  סעיף כזה שאומר שאין בהסדר המאוד פרטני הזה ומאוד מסוים הזה, ביחס לאנשים עם מוגבלות ואזרחים ותיקים, כדי לגרוע מהסדרים אחרים שהרשות המקומית תקיים למען תושבים אחרים

משה סולומון:  כפי שאמרה היועצת המשפטית לוועדה, אנחנו באכסנייה של תקנות שוויון זכויות אנשים עם מוגבלות, בחירום

משה סולומון:  זאת אומרת, זאת האכסנייה שלנו

משה סולומון:  אבל אי אפשר שזה יהווה איזה שהוא הסדר שלילי או הבנה כאילו יש בכך מניעות מרשות מקומית לפעול למען תושבים אחרים

יהודה מרון: נעה, יש לי הצעה

יהודה מרון:  יש לי הצעה, תראו

משה סולומון: אולי סעיף בזה בסוף שהוא סוג של שמירת דינים יענה גם על מה שאומר יושב ראש הוועדה

ישראל אייכלר: אני רוצה להסביר את הצד השווה שבהיגיון שלי

ישראל אייכלר:  המנהל הכללי, הגדרה, כן? המנהל הכללי של רשות מקומית

ישראל אייכלר:  זה לא אומר שרשות מקומית שמנהל רק את העניין של מוגבלות

ישראל אייכלר:  אותו דבר תומך קהילה, עובד עירייה שמסייע לאנשים

קריאה: לא, המנהל האמיתי זה המנכ"ל, זה מנכ"ל עירייה, יש תפקיד כזה

ישראל אייכלר: אותו דבר, תומך קהילה, יש לו הרבה תפקידים

יהודה מרון: אדוני, אני רק רוצה להסביר לכם

ישראל אייכלר: אז אם לא צריך, אז לא צריך

יהודה מרון: לא, רגע, אני רק רוצה להסביר

יהודה מרון:  המושג "תומך קהילתי" נולד בערך לפני 10 פלוס שנים

יהודה מרון:  זו המצאה של משרד הרווחה

יהודה מרון:  המצאה מאוד חיובית

יהודה מרון:  כנראה בסבב הראשון שהיה במלחמה ברצועת עזה

יהודה מרון:  ושם בין לילה המשרד הקים בשיתוף הג'וינט את המושג הזה

ישראל אייכלר: רעיון מצוין, נו?     

יהודה מרון: לא, לאנשים עם מוגבלות ולקשישים

יהודה מרון:  לשם הוא נולד

יהודה מרון:  בואו נתקדם

נעה בן שבת: אבל השאלה אם אפשר נגיד להגיד, כמו שהציע יושב הראש, "מי שפועל במצב חירום ובשגרה מטעם רשות מקומית, בין היתר לשם איתור אנשים עם מוגבלות"

נעה בן שבת:  שזה לא סוגר את הפינה

רויטל לן כהן: לא, כי אז הם תמיד יהיו אחרונים ושוב לא יתנו להם מענה

רויטל לן כהן:  זה משהו שמתייחס אליהם, תנו להם את הכבוד שלהם

רון אשכנזי: אני יכול להעיר הערה קטנה בבקשה? אדוני, יש הרבה מאוד תפקידים ברשויות מקומיות ובמחלקות לשירותים חברתיים ש-99% מהם לא מוגדרים בחקיקה, בכוונה

רון אשכנזי:  יש רשויות שונות, יש תפקידים שמוגדרים שונה, ויש צורך בהגדרות כמה שיותר כלליות

רון אשכנזי:       דבר שני, כדי לייצר תפקיד, כמו שנאמר פה, צריך להבנות אותו ולהגדיר אותו באופן שידייק את הכוונה

רון אשכנזי:  ושהחקיקה תהיה רלוונטית

רון אשכנזי:  להסדיר דווקא את העניין הזה בתקנות האלה, צריך לדעתי לקיים על זה דיון אולי נפרד ולחשוב אם זו האכסנייה המתאימה לצורך זה

רון אשכנזי:  יכול להיות שיש מקומות אחרים או בדרכים אחרות לקיים את התפקיד הזה או תפקידים דומים

רון אשכנזי:  זה קיים בכל מערכת הרווחה גם ככה

נעה בן שבת: אז אתה מציע להסדיר או לא להסדיר? אתה מציע לכתוב את זה?     

רון אשכנזי: אני מציע שנקיים על זה דיון נפרד לגבי ההסדרה של זה

רון אשכנזי:  ולחשוב על זה לעומק

רון אשכנזי:  זה לא הדיון המתאים כרגע

נעה בן שבת: לא לכלול כרגע את ההגדרה

משה סולומון: אנחנו כרגע לא יכולים, אגב, התקנת תקנות שעוסקות באנשים עם מוגבלות בתקופת חירום ואזרחים ותיקים כמובן בתקופת החירום, לייצר אפיון תפקיד, תקצוב או לא תקצוב

משה סולומון:  זה נוסף לתפקידו? זה ממש מסדיר איזה שהוא מערך

יהודה מרון: מירה, זה בא לעזור לכם, מירה

ולרי זילכה: מצד שני, התקנות האלה יהיה חסרות משמעות אם לא תהיה את הפונקציה הזאת

הדס אגמון: מה שאנחנו שומעים גם מהרשויות המקומיות וגם ממרכז שלטון מקומי שהצורך הוא קריטי

הדס אגמון:  אז זה לא צריך להיות היום

משה סולומון: אני כנראה לא הייתי ברורה מספיק

משה סולומון:  התומך הקהילתי שהציג משרד הרווחה מעוגן כבר בהסדרה שיש בשיתוף פעולה שיש להם עם ג'וינט

משה סולומון:  יש להם הוראות שמתייחסות

ישראל אייכלר: אנחנו נקיים דיון נוסף על ההגדרה הזאת

משה סולומון: וזה בסדר שזה יהיה בתקנות

ישראל אייכלר: מקובלת עליי ההצעה שלכם

משה סולומון: הרחבת תחום הפעילות שלו גם לאוכלוסיות אחרות זה לייצר תפקיד שאתה לא - - -     

ישראל אייכלר: שמענו, אנחנו הבנו

ישראל אייכלר:  ולכן אנחנו עכשיו, לפי המלצת משרד הרווחה והרשויות המקומיות, אנחנו נדון בזה עוד פעם

ישראל אייכלר:  לא נעשה עכשיו את זה

ישראל אייכלר:  יש עוד כמה סעיפים, עוד כמה הגדרות ששמנו לדיון ולסימן שאלה

ישראל אייכלר:  עכשיו אנחנו נמשיך בתקנת הביטוח הלאומי

נעה בן שבת: עכשיו, יש פה עוד שלוש הגדרות שצריך, אני מבינה, להוסיף

נעה בן שבת:          יש לנו פה שתי הפניות להוסטל או לפי התוספת לחוק שיקום נכי נפש בקהילה או משהו שמשרד הרווחה אחראי להפעלתו

יהודה מרון: נכון, אני אגיד בקצרה

יהודה מרון:  כי המונח "הוסטל" הוא מונח ששני המשרדים העיקריים, משרד הבריאות ומשרד הרווחה, אלה מסגרות דיור שהם מפעילים

יהודה מרון:  וכל משרד ניתן תוכן אחר, שונה, למסגרת דיור הזאת

יהודה מרון:  במשרד הבריאות זה הוסדר גם בחקיקה בחוק שיקום נכי נפש בקהילה, במשרד הרווחה זה לא הוסדר בחקיקה

יהודה מרון:  נדרשנו על ידי מחלקת חקיקה משרד המשפטים להגדיר וזה מה שיצא

ישראל אייכלר: מה הגדרת?     

נעה בן שבת: הם אומרים שזה או כמשמעותו בתוספת לחוק שיקום נכי נפש

נעה בן שבת:  יש שם כל מיני סוגים של דיור

יהודה מרון: יש שם הגדרה

ישראל אייכלר: אתה ודאי לא רוצה הוסטל לאסירים משוחררים

ישי יודקוביץ: אני אסביר, ברשותכם

ישי יודקוביץ:  המונח לא הוסדר בהקשר של משרד הרווחה בחקיקה מסיבות היסטוריות

רויטל לן כהן: כי משרד הרווחה סוגר אותם

ישי יודקוביץ: לא, לא בגלל שמשרד הרווחה סוגר אותם

ישי יודקוביץ:  היו תקנות שזה היה אמור להסדיר את זה

ישי יודקוביץ:  לכן כך זה הוגדר

ישראל אייכלר: אני חושב שאם יש דבר כזה בהגדרה אז נקבל את זה, משרד הבריאות, כן?     

נעה בן שבת: משרד הבריאות וההוסטלים של משרד הרווחה, שאין להם הגדרה

ישראל אייכלר: לא משנה, לפי ההגדרה הזאת

ישראל אייכלר:  זו הגדרה של מה זה הוסטל

נעה בן שבת: זה למעשה סיום פרק ההגדרות וסעיף ההגדרות

נעה בן שבת:  וכמו שאמרנו, אדוני, אמרנו קודם שאם צריך יהיה לחזור ולתקן

ישראל אייכלר: הכול פתוח

ישראל אייכלר:  זה היה דיון, לא הייתה הצבעה

ישראל אייכלר:  לא משהו שסגור

ישראל אייכלר:  כל הערה שאנשי המקצוע והאנשים שעוסקים בזה יש להם להעיר יכולים להעביר בכתב, במייל, לכתוב ליועצת המשפטית

ישראל אייכלר:       אנחנו רוצים לסיים את הישיבה עם סיום ההגדרות

קריאה: אפשר שאלה רק אדוני?      

ישראל אייכלר: שאלה לגבי מה? לגבי הדיון הבא?     

קריאה: לא, על ההוסטל

קריאה:  על ההערה שנכנסה כרגע

קריאה:  אני כאילו, לא כל כך מבינה את הרציונל

קריאה:  כי אם הרציונל הוא לעזור לאנשים שגרים בגפם, אז מה הרציונל של ההגדרה של ההוסטל?     

יהודה מרון: אני אסביר

יהודה מרון:  כדי להוציא מהרשימות

הדס אגמון: כדי להוציא משם

ישראל אייכלר: אז הכול מובן

ישראל אייכלר:  ובאמירה הזו אני רוצה להודות לכולם על התרומה שלהם לדיון

ישראל אייכלר:  הישיבה הזו נעולה