ועדת החוץ והביטחון, כנסת 25, פרוטוקול מספר 97, 2023-11-21 00:00

יולי יואל אדלשטיין: ברוכים הבאים, גם לחברי הכנסת וגם לכל המוזמנים

יולי יואל אדלשטיין:  אני פותח את ישיבת ועדת החוץ והביטחון בנושא הצעה לדיון מהיר בנושא הקמת חמ"ל ממשלתי לתיעוד העדויות והראיות של זוועות 7 באוקטובר

יולי יואל אדלשטיין:  מספר חברי כנסת הציגו את הנושא כדיון מהיר והנשיאות אישרה זאת

יולי יואל אדלשטיין:  לכן אנחנו דנים על זה כאן בוועדה

יולי יואל אדלשטיין:       אני מקדם בברכה את השרים, את השר שיקלי ואת השר אליהו

יולי יואל אדלשטיין:       חברת הכנסת מירב בן ארי תציג את הנושא בשם המציעים

מירב בן ארי: תודה רבה אדוני היושב ראש

מירב בן ארי:  תודה רבה על קיום הדיון הזה

מירב בן ארי:  תודה גם לשרים עמיחי ועמיחי שהגעתם לכבד וכמובן לדבר על הנושא הזה

מירב בן ארי:      ביקשתי לקיים את הדיון המהיר הזה ואני מודה גם לחבריי שהצטרפו, בעיקר לאחר שנחשפתי ליותר ויותר עדויות מאז ה-7 באוקטובר אבל אני גם רוצה לתת קרדיט לכתב "ידיעות אחרונות" רונן ברגמן שממש הלך ואסף את הכול ומתוך זה גם קיבלתי את המידע הבסיסי

מירב בן ארי:       אני רוצה לדבר על כמה נקודות חשובות

מירב בן ארי:  אני גם ריכזתי שאלות שמי שרלוונטי – כנראה השרים או אחרים - יענה עליהן וזאת כדי שיהיה דיון פרקטי

מירב בן ארי:      אני גם רוצה לחדד ולומר שזה לא דיון על ההסברה של מדינת ישראל

מירב בן ארי:  אדוני, לדעתי אתה גם אמרת השבוע משהו על העניין של התכלול

מירב בן ארי:  זאת אומרת, זאת לא הסברה

מירב בן ארי:  ודאי שעדויות וראיות ישמשו בעתיד להסברה אבל אני רק לפני ההסברה

מירב בן ארי:  דרך אגב, אני חושבת שלא רק זה אלא הראיות אלה הן גם לבית הדין הבינלאומי בהאג

מירב בן ארי:  הראיות האלה הן גם להיסטוריה של מדינת ישראל ואני חושבת שיום אחד תלמידי כיתה י"ב – אני לא יודעת אם במקום או במקביל – ילכו לבארי, לכפר עזה ולניר עוז וילמדו את ההיסטוריה של עם ישראל

קריאה: ולאופקים

מירב בן ארי: נכון

מירב בן ארי:  גם לאופקים ולשדרות

מירב בן ארי:  אני גם הייתי באופקים ובשדרות

מירב בן ארי:  מאוד חשוב לי לדייק את זה ולכן גם ביקשתי את מליאת הוועדה ולא ברמה של הסברה

מירב בן ארי:  עוד יותר אני מתחברת לדברים שאמרת על תכלול ולשם אני הולכת

מירב בן ארי:      בעיניי עם שעבר את השואה מבין את המשמעות של עדויות - אין לי ברירה, אני לוקחת קרדיט כי אנחנו העם היחיד שעבר את השואה זאת – ויש לנו אחריות עוד יותר גדולה לדור ההמשך שלנו בשמירת העדויות ובאמת הניהול שלהן

מירב בן ארי:  אני יודעת שיש גופים שמנהלים את זה, גם המשטרה, גם הצבא, גם משרדי הממשלה וגם צריך לומר גופים אזרחיים מתנדבים שבאו ומה-7 באוקטובר כולם מגויסים לזה

מירב בן ארי:  השאלה הגדולה שלי היא מעל לכל, וזה הכי חשוב לי, מי מתכלל את כל העדויות, תחת איזה גוף ממשלתי, האם הוא מתוקצב, האם יש חמ"ל

מירב בן ארי:  דיברתי היום עם משפחה של חטופים שאני מלווה אותה ואומרת לי האישה שבחור מה-נובה, פעם ראשונה הגיע אליה הביתה, הוא היה עם הבן שלה, הבן שלה חטוף, ופעם ראשונה הוא סיפר על לה על ה-18 שעות של מרדף, מהרגע שהוא הבין את האירוע עד הרגע שהוא ראה את הבן שלה

מירב בן ארי:  הוא האחרון שראה אותו

מירב בן ארי:  זאת פעם ראשונה שהוא בא אליה מאז ה-7 באוקטובר

מירב בן ארי:  שאלתי אותה מי מדבר עם הבחור שראה הכול, הוא ראה את הסרטון שפורסם אתמול - שאני מניחה שמי מכם ראה את אותו מחבל שמבצע רצח ברור – הוא היה בבור ארבע שעות, יצא מהבור, הלך לצאלים

מירב בן ארי:  שאלתי למי הוא הולך

מירב בן ארי:  היא אמרה לי שהיא באמת לא יודעת

מירב בן ארי:       יש לי שלושה דברים עיקריים שאני ארצה תשובה עליהם

מירב בן ארי:      הדבר הראשון

מירב בן ארי:  הסרטונים של החמאס שיש לו 150 ערוצי טלגרם

מירב בן ארי:  חלק מהסרטונים נמחקו כי באיזשהו שלב הם הבינו שזה לא כל כך טוב להם הקטע של הפרסום

מירב בן ארי:  מהטלגרם ומהרשתות החברתיות, כי לא רק החמאס העלו אלא גם אנשים פרטיים העלו

מירב בן ארי:  אני מזכירה למי שהוא חובב הז'אנר של רשתות חברתיות ש-סטורי הוא דבר שנמחק תוך 24 שעות

מירב בן ארי:  מי מתכלל את הערוצים שלהם ומי מתכלל את הרשתות החברתיות? אתמול שלחו לי עדות ב-סטורי של ניצולה שראתה את חברה שלה נאנסת

מירב בן ארי:  האם מישהו מכם ראה את זה? אני קיבלתי את זה

מירב בן ארי:  בואו נדבר על הרשתות החברתיות

מירב בן ארי:      דבר שני

מירב בן ארי:  העדויות של התושבים

מירב בן ארי:  האם מישהו הולך לשפיים לפגוש את תושבי כפר עזה? האם מישהו הולך למלון דיוויד לפגוש את תושבי בארי? מי יושב עם אותם אנשים חוץ מהתקשורת שמספרת לנו את הסיפורים? צריך לומר בצדק שלתקשורת יש תפקיד דרמטי כאן כי היא מספרת סיפור

מירב בן ארי:  זה מדהים אותי שגם הבוקר אתה כל יום נחשף לעוד סיפורים שבכלל לא שמעת אותם וזאת פעם ראשונה שאתה נתקל באירוע הזה

מירב בן ארי:  מי לוקח עדויות מניצולי ה-נובה? אני יכולה להגיד לכם שביקרתי אותם גם בחוות רונית, יש שם הרבה סיפורים

מירב בן ארי:  חוץ ממשרד הרווחה, ביטוח לאומי, לא ראיתי מישהו שמתכלל את העדויות של הניצולים

מירב בן ארי:      הדבר השלישי שחשבתי עליו השבוע כשהתחיל הגשם

מירב בן ארי:  כל מקום כזה הוא זירה

מירב בן ארי:  כל בית הוא זירה

מירב בן ארי:  רוב חברי הכנסת – בטוח אנחנו ונראה לי שעוד – הלכו לכפר עזה, לבארי וכולי

מירב בן ארי:  ראיתי את חנוך שם

מירב בן ארי:  הם הלכו וראו זירות של רצח

מירב בן ארי:  אין אף בית עם סימון

מירב בן ארי:  אני מניחה

מירב בן ארי:  אני לא מגזימה

מירב בן ארי:  הבית של פסיה בבארי, שהרבה חברי כנסת נכנסו אליו, בית ששימש במשך שעות כזירת רצח ומשא ומתן עם לוחמי הימ"מ – אגב, כולם חשבו שזה בחדר האוכל אבל לחדר האוכל לא קרה כלום, ואני מניחה שאתה יודע כי היית שם בעצמך – זה בית, ואני מצטערת שאני נכנסת לתיאורים גרפיים, שיום אחד גם הילדים יצטרכו להבין מה קרה בבית של פסיה בבארי

מירב בן ארי:  זה מהמגרפה שכבר היא לא שם אבל מבחינתי היא עדות ועד להבין מה היה שם

מירב בן ארי:  מי מתעסק בבתים?      הנקודה האחרונה ובה אני מסיימת

מירב בן ארי:  המחקר הזה הוא לא רק בשביל דור העתיד של מדינת ישראל אלא הוא בשביל העולם

מירב בן ארי:  יש כאן ארגונים חברתיים

מירב בן ארי:  ראיתי מה קארין נהון עושה והבנתי שהיא גם ב-זום

מירב בן ארי:  אני אשמח אם היא תוכל לעלות

מירב בן ארי:  דבר מדהים של מתנדבים שהיא עושה

מירב בן ארי:  גם התקשורת

מירב בן ארי:  איך אנחנו מתכללים את האירוע של ניצולים, של בתים, של ערוצים ברשתות החברתיות אל מקום אחד, אל חמ"ל אחוד, אפילו – ואני אתן כאן איזושהי הצעה ובכך אני אסיים – למספר

מירב בן ארי:  יש מספר 105 שזה של המשטרה בהטרדות מיניות, אז שיהיה איזשהו מספר כדי שיוכל להתקשר בחור כזה שיצא מה-נובה ורוצה לספר והאימא של החטוף אומרת לו שהוא חייב לספר

מירב בן ארי:      אני שוב מודה לשרים ולכל הנציגים שהגיעו

מירב בן ארי:  אני מבקשת לשמוע איך מתכללים את כל הדברים ואני לא מזלזלת ואין בי ביקורת

מירב בן ארי:  דברים נעשים

מירב בן ארי:  אני יודעת שלפחות יש ארבעה גופים והשאלה איך מתכללים את זה לאירוע אחד

יולי יואל אדלשטיין: תודה חברת הכנסת מירב בן ארי

יולי יואל אדלשטיין:  אם אני מבין, ההצעה הפרקטית של המציעים היא הקמת מוקד או משהו כזה שיפורסם ואנשים שמעוניינים בכך יוכל ולמסור את העדויות שלהם

מירב בן ארי: מוקד אחוד

מירב בן ארי:  כן

מירב בן ארי:  מעבר לעניין של החמ"ל האחוד, חשוב לי לדעת מה נעשה ומי מתכלל

מירב בן ארי:  זו הבקשה לדיון מהיר שהגשתי ולכן זה חשוב לי לדעת מה קורה

מירב בן ארי:  אני מרגישה שאנחנו קצת מתפזרים ואני מרגישה שגם תנאי מזג האוויר הורסים הרבה זירות בשטח ואת זה צריך לקחת בחשבון

יולי יואל אדלשטיין: יש מציעה נוספת, חברת הכנסת אורית פרקש הכהן, בבקשה, אם תרצי להוסיף משהו

אורית פרקש הכהן: כן

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה אדוני היושב ראש

אורית פרקש הכהן:  אני מצטרפת ביחד עם חברת הכנסת בן ארי לדיון החשוב הזה

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה להגיד שלאירועים הנוראיים האלה, אתה יודע, כל עולמנו, של כל המדינה, נעצר מה-7 באוקטובר, אבל יש כאן אירוע שבסוף יש לו בכמה היבטים משמעויות נוראיות גם מהבחינה המשפטית

אורית פרקש הכהן:  אין בכלל ספק שבאותם אירועי 7 באוקטובר התרחשו במדינת ישראל אירועים שהם בגדר פשעי מלחמה, אירועים שהם בגדר פשעים כנגד האנושות, אירועים שהם כמובן עבירות פליליות חמורות בספר החוקים גם של מדינת ישראל והזירה הזאת היא זירה – מבחינת התיעוד והדברים שדובר עליהם כאן – בה לדברים יש גם חשיבות לאומית וגם חשיבות בינלאומית

אורית פרקש הכהן:  אני יכולה להעיד על עצמי מהצד שלי שבערך ארבעה ימים אחרי האירועים יצרתי קשר עם ארגון זק"א, שכמו שכולם במדינה עקבו 200 מהם נכנסו אל אזור העוטף ובעצם התבקשו לעבור בית-בית, זירה-זירה, לתעד ומה שנקרא לפנות את הקורבנות השונים לצערנו הרב

אורית פרקש הכהן:  כשאני בדקתי בפעם הראשונה, הבנתי שהם בעצם לא קיבלו הוראות לתעד את הדברים הנוראיים שהם ראו ופינו

אורית פרקש הכהן:  מי שעשה את זה ביוזמתו, עשה

אורית פרקש הכהן:  למעשה דאגו לשלומם ולביטחונם וממה שאני הבנתי אמרו להם להזדרז ובעצם לצאת מהזירה כמה שיותר מהר בגלל ביטחונם האישי כי לא ידעו מה המצב שם ביישובים

אורית פרקש הכהן:      כאשר אני הבנתי את זה, אני פתחתי ביוזמה בה חברנו לחברת סטרט-אפ בשם ריבר סייד ובסיוע של קרן א' שהיא קרן השקעות מתחום ההיי-טק, חיברנו ויצרנו קשר עם עובדי זק"א עצמה

אורית פרקש הכהן:  קיבלנו רשימות של האנשים שהיו בעוטף והתחלנו בפרויקט של גביית עדויות מאנשי זק"א בתיאום מלא עם זק"א וגם בתיאום מלא עם המל"ל ובידיעת גורמים בממשלה, במשטרה ובמשרד המשפטים שבעצם התחילו בעצמם להתארגן על הדבר הזה

אורית פרקש הכהן:       אני רוצה לציין את ההערכה הרבה שיש לי כי בעצם אלה היו ימים שכולנו היינו מוכים בהרבה מאוד צער כי ההיקף של האירועים האלה הוא לא היקף שאנחנו מכירים כדוגמתו ובעצם אחרי כמה ימים שאני נכנסתי לתוך הפרויקט הזה, יצר איתי קשר גם פרקליט מחוז דרום וגם ראש יחב"ל בלה"ב 433

אורית פרקש הכהן:  אני אמרתי להם שלצערנו אני לא יודעת עוד כמה זמן אנשי זק"א יהיו פנויים, לאיזה זירות נוספות הם יילקחו, וחייבים לתעד את הדברים שהם ראו

אורית פרקש הכהן:       יחב"ל בלה"ב אמרו לי שהם בנו צוות של 10 חוקרים והם יתחילו לקחת את זה מכאן ובאמת העברתי להם את אותן עשרות עדויות שהם לקחו

אורית פרקש הכהן:  המשטרה ולה"ב, אני מניחה שהדברים האלה יישמעו כאן, די לקחו את הנושא הזה

אורית פרקש הכהן:  אני מדברת על גביית עדויות ברמה המשפטית

אורית פרקש הכהן:  אני רואה כאן את שר התפוצות ואני מניחה שיהיו כאן עוד היבטים

אורית פרקש הכהן:  לה"ב ממש לקח את הדבר הזה על עצמו

אורית פרקש הכהן:  גם בהיבט של יחב"ל, יש להם יחידה מיוחדת לנושא של העבירות המיניות, יש להם עוד יחידות נוספות שעובדות על המסיבה ברעים ועוד

אורית פרקש הכהן:      אני רוצה להגיד לך שיש כאן אתגר למדינה, לממשלה

אורית פרקש הכהן:  יצטרכו להסתייע כאן באמצעים טכנולוגיים בגלל ההיקף

אורית פרקש הכהן:  יש פרויקטים נוספים שהולכים לצאת לדרך

אורית פרקש הכהן:  אם אתה שואל אותי, בעיניי החמצה מאוד מאוד גדולה עם כל ההכחשות שיש עכשיו בעולם ולצערי הרב לא צילמו את הזירות אפילו לשימושים פנימיים באופן שבו מצאו את הזירות

אורית פרקש הכהן:  אני מקווה מאוד שחלק מהדברים כן צולמו והם בין הצבא לבין התיעוד

אורית פרקש הכהן:      אם אתה שואל אותי מעבר לשאלות שאני חושבת שבוועדה החשובה הזו צריכות להישאל, שאלות של מה רמת התיאום בין הצבא לבין צוותי התיעוד, מה רמת התיאום בין הצבא והמידעים שיש לו לבין הצוותים המשפטיים

אורית פרקש הכהן:  אם אתה שואל אותי מה היא ה שצריכה לצאת מכאן מעבר לחמ"ל, זו החלטת ממשלה מאוד קצרה שהייתה כבר צריכה להתקבל ושבה מקימים איזה צוות היגוי ממשלתי שיהיו בו צוותי משנה לפי הנושא, לפי הכובד שלו, למשל אחד בהובלת משרד החוץ, אחד בהובלת משרד המשפטים, אחד בהובלת המשטרה

אורית פרקש הכהן:  אני כאן לא קובעת מסמרות בעניינים האלה, אבל אחד שיוביל את הנושא של פשעי המלחמה, אחד שיוביל את הנושא הפלילי, אחד שיוביל את התיעוד, אחד של משרד החוץ לצורכי הסברה ומניעת הכחשה

אורית פרקש הכהן:  אני עצמי, העדויות שהתחילו להיגבות מזק"א, באיזשהו שלב התחלנו להמיר אותן להסברה והעברנו אותן לדובר צה"ל

אורית פרקש הכהן:  אין ספק שנדרש כאן משהו שהוא ברמה הממשלתית

אורית פרקש הכהן:      אני רוצה להודות לך על הדיון ולחברתי מירב בן ארי שבעצם יזמה אותו והציעה לי להצטרף לדיון החשוב הזה

אורית פרקש הכהן:  אתה יודע, אנחנו עברנו אירוע

אורית פרקש הכהן:  אנחנו לא אותה מדינה

אורית פרקש הכהן:  כולם כמוני, אנחנו לא ישנים בלילה מאז ה-7 באוקטובר, אבל אסור לנו להפסיד באירוע הזה

אורית פרקש הכהן:  אני צופה שיהיו כאן במדינת ישראל משפטים כמו משפט אייכמן כי אסור לנו לשכוח

אורית פרקש הכהן:  צריך להתנהל כאן בצורה מסודרת כי הפרויקט הוא מגה פרויקט

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין: תודה לאורית פרקש הכהן

יולי יואל אדלשטיין:  אם כבר אמרנו ממשלה, יש לנו נציגות מכובדת של שני שרים ואני רואה כאן גם בכירים ממשרדים נוספים, בוודאי גופים כמו המשטרה

יולי יואל אדלשטיין:  השר שיקלי, בבקשה

יולי יואל אדלשטיין:      אני מבקש מכל הדוברים, בלי לפגוע בכבודו או בכבודה של אף אחד, לצמצם את הדברים

יולי יואל אדלשטיין:  אני אומר את זה דווקא מתוך מגמה חיובית כי אני רוצה לתת לכמה שיותר אנשים להתבטא

עמיחי שיקלי: אני מברך על הדיון הזה שהוא דיון חשוב מאוד

עמיחי שיקלי:  יש שלושה סוגי תיעוד - יש תיעוד היסטורי, תיעוד לצורכי הסברה ותיעוד משפטי כולל תת מחלקה שקשורה גם בכל מה שקשור לאלימות מינית

עמיחי שיקלי:  אלה שלושת הקטגוריות שאני מזהה

עמיחי שיקלי:  יש עניין דרמטי של הגנה על פרטיות

עמיחי שיקלי:  זאת אומרת, בסופו של דבר זה עניין של משפחה ועניין של אותו אדם באיזו רמה הוא מוכן לשתף ושהתיעוד שלו ייחשף כלפי חוץ

עמיחי שיקלי:      אני אומר הערה כללית

עמיחי שיקלי:  אני חושב שאנחנו צריכים להיות זהירים בכל הנושא של השוואות לשואה, ברמה הלאומית

עמיחי שיקלי:  השואה היא מאורע יחידי

עמיחי שיקלי:  צריך לראות מול יד ושם ומול הגורמים האקדמיים

עמיחי שיקלי:  להבנתי זה כן עונה להגדרה של ג'נוסייד, של רצח עם, אבל רצח עם זה דבר אחד, שואה זה דבר אחר וחשוב שאנחנו, נבחרי הציבור, לא נעשה את המישמש הזה כיוון שזה עניין שהוא אינטרס שלנו כאומה

עמיחי שיקלי:       מבחינת משאבי הידע

עמיחי שיקלי:  משאבי הידע החשובים ביותר נמצאים קודם כל בידי צה"ל

עמיחי שיקלי:  לצה"ל יש ארכיון מאוד מאוד משמעותי

עמיחי שיקלי:  הוא גם יצר מיזמים של VR ודברים בסגנון הזה שחונים אצלו

עמיחי שיקלי:  לצה"ל יש מידעים

עמיחי שיקלי:  מבחינת מאגר תוכן, זה המאגר הכי חשוב כי הם בעצם היו הראשונים בשטח

עמיחי שיקלי:      יחד עם צה"ל יש מאגר של זק"א שהוא חשוב מאוד, מאגר של מד"א שהוא חשוב מאוד, מאגר של משטרת ישראל, מאגר של שירות ביטחון כללי וכל דבר כזה, זה בדוק

עמיחי שיקלי:  המאגרים האלה קיימים

עמיחי שיקלי:  המאמץ הוא בעצם לעשות את הסנכרון בין כל השחקנים וכל הגורמים האלה ולאסוף את המידע בצורה שהיא אחת, כמו שנאמר כאן, ואמרה כאן חברת הכנסת פרקש הכהן דבר נכון, שצריכה להיות החלטת ממשלה שמשרטטת את המבנה האידיאלי

עמיחי שיקלי:  אולי שווה לקיים סיעור מוחות קטן

עמיחי שיקלי:  לא באתי לכאן עם דעה איך בדיוק זה צריך להיראות

עמיחי שיקלי:  יש כאן הרבה שיקולים וצריך לפתוח את זה לשיחה

מירב בן ארי: כשאתה אומר סנכרון, יש מישהו שמסנכרן?     

עמיחי שיקלי: אני אסביר מה אנחנו עשינו

עמיחי שיקלי:  מה שאותנו עניין זה תיעוד לצורכי הסברה ולכן מהרגע הראשון אספנו את כל החומרים שאפשר לשים עליהם את היד באמצעות שאיבה מכל הפלטפורמות כולל פלטפורמות של חמאס

עמיחי שיקלי:  נציג את זה בקצרה ולצורך כך נמצאת כאן הדס מהמשרד שלנו, בבקשה

נאור שירי: ההסברה היא תחת המשרד שלך?     

עמיחי שיקלי: אנחנו בשיתוף עם מערך ההסברה הלאומי בשולחן עגול אחד

עמיחי שיקלי:  אני לא שר ההסברה

עמיחי שיקלי:  לא מונה שר הסברה חדש

עמיחי שיקלי:  אנחנו עושים המון פעולות בשדה ההסברה ושותפים לחמ"ל הלאומי המשותף, האחוד

נאור שירי:  כשאתם אומרים הסברה, למי פונים?     

עמיחי שיקלי: מבחינת שר? מערך ההסברה הלאומי

עמיחי שיקלי:  מבחינת ההגדרה של המדינה

נאור שירי: במשרד ראש הממשלה

עמיחי שיקלי: נכון

עדה מימון: כמו שאמר השר, ביום השני למלחמה הבנו שקיים צורך באיסוף ושמירה של מידע

יולי יואל אדלשטיין: מי שמדבר, תציגו את עצמכם לפרוטוקול

עדה מימון: ראש תחום בכיר במשרד התפוצות

עדה מימון:  אנחנו זיהינו ביום השני למלחמה שקיים צורך בשמירה ואיסוף של המידע בלינק מאובטח, בשרת מאובטח, גם בגלל שהרשתות החברתיות חוסמות חלק מהתכנים וגם בגלל שאנשים באופן יזום ביקשו להסיר בגלל היבטים של פגיעה בפרטיות וכדומה

עדה מימון:  זיהינו דברים שנאמרו כאן קודם כמו הנושא של בית הדין בהאג, התיעוד של פשעי מלחמה שנעשו כלפי ישראלים וגם צורכי הסברה

עדה מימון:      הקמנו מאגר ממש ביום השני למלחמה, מאגר שאסף באופן אוטומטי מטלגרם, מעשרות ערוצי טלגרם רלוונטיים בערבית ובשפות נוספות, את כל מה שיש שם

עדה מימון:  שמרנו וקטלגנו את זה

עדה מימון:      המשימה הראשונה התחילה מטלגרם, בהמשך המשכנו לטיק-טוק ואחר כך לרשתות נוספות

עדה מימון:  אתם יכולים לראות את התכולה שקיימת כרגע במאגר כולל אפשרות חיפוש במאגר וממש פירוק של סרטונים לפי סיטואציות שונות

עדה מימון:  אחר כך המשכנו והרחבנו לעוד רשתות

עמיחי שיקלי: את יכולה להיכנס פנימה לתוך זה כדי להראות את זה?     

עדה מימון: כן

עמיחי שיקלי: זה יהיה הכי טוב

עמיחי שיקלי:  זה מדבר בעד עצמו 

עדה מימון: כך נראה המאגר

עדה מימון:  יש למעלה שורת חיפוש טקסטואלית

עמיחי שיקלי: צריך להבין שזה מאגר גולמי

עמיחי שיקלי:  זה לא נועד לציבור

עדה מימון: אפשר לראות כאן שהכול נמשך באופן אוטומטי

עדה מימון:  אחד הדברים המורכבים בנושא של התיעוד, מעבר לקטלוג אוטומטי - - -     

מירב בן ארי: לא הבנתי

מירב בן ארי:  כל אחד, זה נראה אותה תמונה

עדה מימון: לא

עמיחי שיקלי: אלה סיטואציות

עמיחי שיקלי:  זה פירוק של הסרטון לתתי חלקים

מירב בן ארי: מכאן זאת נראית לי אותה תמונה בכל ריבוע

עמיחי שיקלי: לא

עדה מימון: בעיקרון יש המון כפילויות

עדה מימון:  כשאוספים במקביל מעשרות ערוצי טלגרם, אנחנו יכולים למשוך את אותו סרטון כמה פעמים אבל בין הסרטונים יכולים להיות הבדלים קטנם כמו סאונד שונה או מחיקה של משהו או עריכה שלו

עדה מימון:  לכן בשלב הראשוני רצינו ממש לאסוף את הכול בלי להחליט מה נמחק ומה נשאר

עדה מימון:  אפשר לכווץ סרטונים או להרחיב

עדה מימון:  בצד יש סרגל של מידת דמיון שאפשר לשחק איתו

עדה מימון:  חדי עין ישימו לב שיש גם סכנה במאגר מהסוג הזה כי לא בכול אנחנו רוצים שתהיה גישה לכלל הציבור

עדה מימון:  לכן המטרה שלנו הייתה איסוף והיא לא הנגשה לאזרחים ולציבור הרחב

עדה מימון:  זה ממש איסוף לצורכי שמירה ותיעוד

עמיחי שיקלי: תודה רבה

עמיחי שיקלי:  אני אוסיף דבר נוסף בהקשר של תיעוד לצורכי הסברה

עמיחי שיקלי:  אני אגע בעולם של המיזמים האזרחיים

עמיחי שיקלי:  ראינו הרבה מאוד מיזמים אזרחיים ואני רוצה לציין שניים בהקשר של תיעוד שיש להם חשיבות לאומית

עמיחי שיקלי:  אחד הוא "מפינג זה מסאקר", חבורה שיזמה מיפוי עם השמות

עמיחי שיקלי:  זה דבר יוצא מגדר הרגיל

עמיחי שיקלי:  המיזם השני הוא של חברת קלטורה שבהקשר של הנגשה של המידע, כדי שזה יהיה רלוונטי - או לעיתונאים, והם עשו מהדורה לעיתונאים שהייתה מהדורה מוגבלת או מהדורה לציבור הרחב - והמיזם שלהם מבחינת גימור של המוצר, הוא ברמת הגימור הגבוהה ביותר שפגשנו ופגשנו המון גורמים אזרחיים

עמיחי שיקלי:  הסנכרון בין ה-מפינג לבין קלטורה נותן את השלם שמבחינת ההנגשה של המידעים לעולם ושל התיעודים, אני חושב שזה הפיצוח הכי חשוב

מירב בן ארי: מה עושה חברת קלטורה?     

רועי איטם: שלום לכבוד היושב ראש, לשרי הממשלה וחברי הכנסת ולכל מי שנמצא כאן היום

רועי איטם:  אני עובד בחברת הטכנולוגיה קלטורה בדרך כלל במחלקת הפיתוח העסקי

רועי איטם:  אנחנו מספקים שירותי וידאו לחברות הגדולות בעולם, ממשלות, בנקים, אוניברסיטאות, החברות הכי גדולות שאתם מכירים היום

רועי איטם:  בין היתר מספקים להם מקום לאחסן וידאו עם תמונות, כל מה שקשור לתוכן ויזואלי, לקטלג אותו באופן אוטומטי באמצעות AI

רועי איטם:  הם יכולים גם לחלק את הרמה של ההרשאות, כמו שהגדרתם, לעיתונאים, לפי אנשים בחוץ שרוצים לבוא ולשתף באינסטגרם, בפייסבוק וכדומה

רועי איטם:      כאשר הכול התחיל ב-7 באוקטובר ידענו שאנחנו חייבים להתחיל לפעול ובאמת בהתחלה באמצעות מתנדבים מקלטורה ומחברות נוספות השתמשנו במערכות של קלטורה בשביל לעבוד עם מטרות אזרחיות

רועי איטם:  כרגע עובדים עם עשרות מטרות אזרחיות

רועי איטם:  כמו שהשר שיקלי אמר, עובדים הם המשרד שלו, עם משרד החוץ, עם משרד ראש הממשלה

רועי איטם:  התחלנו בפרויקט עם דובר צה"ל

רועי איטם:  אנחנו אוספים היום תכנים מכל הגורמים האפשריים, גם באמצעות אוטומציות, מהטלגרם וכדומה

רועי איטם:  יש לנו היום כמה מאות אלפי תכנים

רועי איטם:  אנחנו יותר ממעוניינים להנגיש לכם את המערכת הזאת שתוכלו להשתמש בה בכל היכולות של קלטורה שאנחנו היום מציעים ללקוחות הכי גדולים שלנו

רועי איטם:      אני חושב שאחרי שהתחלנו כבר להקים מערכת כזו, זו הזדמנות פז להשתמש בה עבור הצרכים האלה

רועי איטם:  יש לנו כבר את הכול, יש לנו כבר אתר מתפקד וביום פקודה אפשר להחליט לשחרר איזה תכנים שאתם רוצים לקבוצות שאתם רוצים לאפשר להן לראות את התכנים האלה

רועי איטם:       אני אשמח לשלוח לכם קישורים או לדבר איתכם

רועי איטם:  אפשר גם לשתף על המסך כאן את הטכנולוגיה עצמה, איך אנחנו בדיוק משתמשים במערכת

מירב בן ארי: מי מממן את זה? הכול בהתנדבות?     

רועי איטם: כן

עמיחי שיקלי: זה מיזם שהם עשו בהתנדבות

עמיחי שיקלי:  אני רק אעיר שתי הערות אחרונות בהקשר של תיעוד וצריך לשים לב אליהן

עמיחי שיקלי:  יש יוזמה אחת של איילת רזין שהייתה ברשות לקידום מעמד האישה במשרד לשוויון חברתי ולפני כן הייתה אחראית למרכז לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית

מירב בן ארי: הייתה מנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה

עמיחי שיקלי: היא מובילה מיזם תיעוד רחב היקף ספציפית לנושא של פגיעות מיניות באירועי ה-7 באוקטובר

עמיחי שיקלי:  היא עושה עבודה מאוד מאוד חשובה כחלק ממיזם התיעוד

עמיחי שיקלי:  יש יוזמה של מנכ"ל יד ושם צביקה פייזן עם הצוותים שלו

עמיחי שיקלי:  זה מיזם ארוך טווח

עמיחי שיקלי:  זה לא מיזם עם רלוונטיות להסברה כי זה תהליך של כמה שנים וזה בעצם להביא את צוותי התיעוד שלהם – יש להם פרוטוקול מאוד מאוד מסודר איך הדבר הזה נעשה – ולעשות את העבודה שנקרא לה עדות שהיא עדות וידאו ועדות טקסטואלית

עמיחי שיקלי:      עד כאן הסקירה בתחום הזה

עמיחי שיקלי:  אני חושב שמכיוון שזה באמת מאוד מאוד רחב ומגוון, צריכה להיות בסוף החלטה שמכנסת את הדבר הזה תחת איזושהי מטריצה פשוטה ממשלתית וגם להחליט עם איזה גורמים אזרחיים עובדים ולאילו מטרות

עדה מימון: משהו קטן להוסיף

עדה מימון:  מיד עם הקמת המאגר, עדכנו כמובן את מערך ההסברה הלאומי ואת שאר משרדי הממשלה שחברים בחמ"ל ההסברה כך שכל משרדי הממשלה ונציגי הגופים מכירים את המאגר והם איתנו בשיתוף פעולה

עדה מימון:  כבר שיתפנו פעולה עם זק"א למשל בשיתוף מאגרים

עדה מימון:  המאגר שלנו מכיל גם חומרים שלהם

עדה מימון:  השיתופים האלה ממשיכים

יולי יואל אדלשטיין: תודה הדס

יולי יואל אדלשטיין:  תודה לשר שיקלי

יולי יואל אדלשטיין:  לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לשר אליהו, אני רוצה להבין כי אמרת כאן משפט חשוב

יולי יואל אדלשטיין:  כרגע מכל המאגרים שהוצגו לנו, אזרח פרטי יכול לגשת ולקחת משם חומרים?     

עדה מימון: לא

נאור שירי: איך לא? למשל חברה פרטית ייצרה משהו ואספה חומרים מכולם, מה-סושיאל של כל העולם?     

עמיחי שיקלי: בוא נדייק

עמיחי שיקלי:  לפני שאתה ממשיך, אני רוצה לומר לגופו של עניין

עמיחי שיקלי:  אני לא בשיח פוליטי איתך

עמיחי שיקלי:  רק תבין שיש אתר עם חומרים, המון חומרים שעוסקים בהסברה שהם חונים תחת משרד התפוצות והוא נגיש ופתוח ויש את המאגר הסגור שבו משיקולים של הגנה על פרטיות, אתה לא יכול לשים אותו

נאור שירי: ברור

נאור שירי:  אני רק הדגשתי שכמו שחברה פרטית אספה את כל החומרים, כך גם כולם יכולים לאסוף אותם

יולי יואל אדלשטיין: ברור שההערה שלי נשמעת כאילו אני נכנסתי לחדר הזה במאה ה-19

יולי יואל אדלשטיין:  ברור שבעידן הרשתות החברתיות אתה לא צריך חותמת מהממשלה לעשות משהו

יולי יואל אדלשטיין:  אבל יש משמעות לכך אם גוף ממשלתי מכספי משלם המיסים יאסוף דברים ללא הסכמת משפחות - ואני לא רוצה להיכנס לתיאורים גרפיים לגבי מה שיכול להופיע בחומרים האלה

יולי יואל אדלשטיין:  רק עכשיו הוזכרו חלק מן הדברים – ונציג את זה לציבור וכל אחד יוכל להשתמש בזה

יולי יואל אדלשטיין:  יש הבדל

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו גם בכנסת צריכים לפעול במסגרת החוק, גם האחריות וגם השכל הישר

יולי יואל אדלשטיין:  זה שמישהו פרטי עושה, אין שום בעיה

יולי יואל אדלשטיין:  תיכנסו לאתר של חמאס ותראו שמופיעות שם כל הזוועות

מירב בן ארי: חלק הם כבר הורידו

יולי יואל אדלשטיין: חלק הורידו אבל גם נכון לעכשיו עוד יש שם מספיק

יולי יואל אדלשטיין:      השר אליהו, בבקשה

עמיחי אליהו: חברים, אני מאוד מעריך את המפגש החשוב הזה

עמיחי אליהו:  אנחנו במשרד מורשת, הייעוד שלנו הוא הייעוד ההיסטורי, לספר את הסיפור של העם היהודי לדורותיו והסיפורים שהיו בשבת השחורה הזו הם בהחלט סיפורים בקנה מידה היסטורי, כמו שאמרה חברת הכנסת מירב בן ארי

עמיחי אליהו:  אנחנו נמצאים כאן באירוע שהוא טקטוני, שהוא משנה תפיסות עולם, משנה הסתכלות על המציאות

עמיחי אליהו:  פעם חשבנו שהסיפורים של בר כוכבא היו סיפורים מוגזמים על לקחת בליסטראות ולזרוק אותן, אבל היום אנחנו יודעים מה היה

עמיחי אליהו:  יושבת איתנו אימא של ענר שפירא שוודאי שמעתם את הסיפור של הבן שלה

עמיחי אליהו:  היא עובדת במשרד מורשת, אחראית על כל התיעוד ועל כל הפרויקט הזה ואלה סיפורים שלנו

עמיחי אליהו:  זאת לא רק שבת שחורה אלא זו גם שבת גבורה

עמיחי אליהו:  הסיפורים והתיעוד שלנו נעשים גם ברמה המקצועית

עמיחי אליהו:  זאת אומרת, בעזרת רשות העתיקות אנחנו ממפנים עכשיו את אזורי האסון בסריקות תלת ממדיות כדי להבין מה היה שם

עמיחי אליהו:  יש צוותים בשיתוף הספרייה הלאומית

עמיחי אליהו:      כמובן כל הפירוט ייתנו גורמי המקצוע, המנכ"ל והעובדים של המשרד שיסבירו ויפרטו מה שכבר נעשה ומה שצריך לעשות

עמיחי אליהו:  אנחנו כמובן בהחלט מבינים את המלאכה החשובה שמוטלת על הכתפיים שלנו, של כולנו

עמיחי אליהו:  אני לא חושב שאנחנו כמשרד מורשת יכולים לבד לעשות את המלאכה הזאת

עמיחי אליהו:  אנחנו נעזרים בכולם וכמובן בידידי השר שיקלי, בחומרים שהוא אסף, בחומרים שאספו אזרחים

עמיחי אליהו:  גם מבחינת האיסוף, התיעוד ובוודאי בשלב השלישי שנספר את זה לדורות הבאים, זה דבר שאנחנו נצטרך לעכל אותו ולחשוב מה לספר, איך לספר ומה להוציא החוצה

עמיחי אליהו:  בנושאים אחרים מהעבר, במשך כל שנות קיום האגף לפני שהוא הפך למשרד, זה היה תחום המקצועיות של אנשי המקצוע והם ירחיבו על כך ויאמרו איך הם מתכוונים לעשות את זה

עמיחי אליהו:  בהחלט יש כאן גם דברים חדשים שצריך להתייחס אליהם, איך אוספים מקבוצות וואטסאפ, איך אוספים ממצלמות, איך אוספים הקלטות ושיחות

עמיחי אליהו:      כמו שאמרת אדוני היושב ראש, אני לא ארחיב ולא רוצה לתאר מה שומעים ומה רואים

עמיחי אליהו:  בשלב יותר מאוחר נחליט ביחד

עמיחי אליהו:  זה סיפור של כולנו

עמיחי אליהו:  זה החוסן של כולנו

עמיחי אליהו:  כולם צריכים להיות שותפים לזה וכל מי שרוצה להיות שותף ונכון שיהיה שותף, זה סיפור של העם הזה

עמיחי אליהו:  אני חושב שבמובן מסוים זה גם החוסן שלנו

עמיחי אליהו:  המורשת היא החוסן שלנו, כמו שבן גוריון אמר וביקש להשקיע בלימוד המורשת ובהעמקת המורשת

עמיחי אליהו:      ברשותכם, אני אעביר את רשות הדיבור לגורמי המקצוע במשרד והם יסבירו מה כבר נעשה ומה עתיד להיעשות

עמיחי אליהו:  אני כן רוצה להדגיש שקיבלנו פניות ממינהלת תקומה

עמיחי אליהו:  אנחנו כבר איתם בעבודה

עמיחי אליהו:  כבר לפני שלושה שבועות

עמיחי אליהו:  לראש הממשלה פניתי ממש כמה ימים אחרי שקרה האסון הזה ואמרתי לו שזה מה שאנחנו מתכוונים לעשות לצד עוד דברים שאנחנו עושים במשרד

עמיחי אליהו:  אנחנו מתכוונים להפנות את התקציבים של המשרד בעיקר לסיפור הזה ובעתיד גם להקמת מרכזים שיספרו את הסיפור שלנו, הסיפור הקשה הזה לצד הגבורה

עמיחי אליהו:       ברשותכם, אני אעביר את רשות הדיבור למנכ"ל המשרד נתנאל איזק, ולשירה שפירא, עובדת בכירה במשרד

עמיחי אליהו:  אימא של ענר

נתנאל איזק: שלום וברכה אדוני היושב ראש

נתנאל איזק:  השרים, חברי הכנסת

נתנאל איזק:  אנחנו כמשרד המורשת התחלנו את כל התהליך שאת תיארת, גברתי חברת הכנסת בן ארי בצורה מופלאה, ובעצם צמחנו מלמטה

נתנאל איזק:  כמה ימים אחרי אותה שבת שחורה, בתיאום ושיתוף פעולה עם ראשי הרשויות בעוטף שפנו אלינו, ביחד עם מינהלת תקומה, סיכמנו על מתווה עבודה

נתנאל איזק:  צריך גם להבין שמתווה העבודה – ואני אפרט אותו עכשיו – נוגע ומקיף את כלל הגורמים או התחומים המקצועיים שעתידים להיות בדבר כזה

נתנאל איזק:  למשל, סקר תשתיות פיזיות

נתנאל איזק:      יש לנו עובדים בתוך היישובים וכבר שבועות ארוכים אנחנו נמצאים בשטח עצמו - מינימום שלושה ימים בשבוע - ועוברים יישוב-יישוב וקיבוץ-קיבוץ

נתנאל איזק:  צריך להבין שבכל יישוב ובכל קיבוץ כזה אנחנו לא באים ונכנסים אלא יש תיאום מקדים

נתנאל איזק:  יש נציגים של אותם יישובים דרך המועצות מולם אנחנו עובדים

נתנאל איזק:  כמו שציינת אדוני היושב ראש, יש כאן גם קניינים פרטיים ואנחנו לא יכולים לבוא כגנבים בלילה

נתנאל איזק:  הכול מתואם יחד עם הקהילות

נתנאל איזק:  לכן אנחנו עושים כבר שבועות את העבודה של רשות העתיקות שאתם ודאי מכירים ושמעתם עליה בנושא של הסינון של אותם שרידים מהשריפות לצערנו

נתנאל איזק:  בנוסף אנחנו עושים שם צילומים פוטו גרמטרים

נתנאל איזק:  אנחנו קודם סורקים את הבתים השרופים בטכנולוגיה ייחודית מאוד, בלייזרים תלת ממדיים – ואחר כך אני אשלח למי שיבקש - שסורקים את כל המבנים בצורת רזולוציה שאתה לא מפספס אף פינה

נתנאל איזק:  זה כמובן בשביל התיעוד והשימור, ושנית, יכול להיות שלעתיד לבוא, והיה וירצו או להשאיר חלק או לבנות העתקים של חלק מאותם מבנים, אז ודאי שתהיה לנו את הפונקציה המקצועית הכי נכונה שלא פספסה שום דבר

נתנאל איזק:      במקביל התחלנו כבר איסוף של ממצאים בשטח עצמו

נתנאל איזק:  לצורך העניין, כשאתה בונה מאגר, אתה לא רק בונה מאגר של עדויות ותיעודים בעל פה

נתנאל איזק:  אני אתן דוגמה

נתנאל איזק:  אם היה לוח כיבוי אש בבארי שמנוקב כולו מכדורי 7

נתנאל איזק: 62, יכול להיות שבשביל אנשים מסוימים זה בוא נוריד את הלוח ונשים לוח חדש אבל בשבילנו, ברמת תיעוד, אנחנו לוקחים את אותו פריט, מרחיבים אותו, שמים עליו סטמפה ושומרים אותו

נתנאל איזק:  המלחמה היא במזג האוויר

נתנאל איזק:  ברגעים אלה יש לנו צוותים בשטח

נתנאל איזק:       אנחנו עושים גם תיעוד קהילתי ביחד עם התושבים, ביחד עם ארכיונים קהילתיים

נתנאל איזק:  זאת אומרת, צריך להבין שהיישובים, המושבים והקיבוצים, יש בהם הרבה בתי אוסף

נתנאל איזק:  זה לאו דווקא מוזיאון אלא זה בעצם שימור ותיעוד של חיי הקיבוץ מתחילתו, מאז הקמתו, הנקודות שהיו בזמנו בשנת 1946 וכן הלאה

נתנאל איזק:  אנחנו עובדים ביחד איתם ועושים את המיפוי ואת כל הדברים האלה

נתנאל איזק:      עכשיו מתחילים לצאת בתיעוד בעל פה

נתנאל איזק:  אני רוצה לומר משהו לגבי התיעוד בעל פה

נתנאל איזק:  התיעוד בעל פה הוא מאוד מאוד שונה מתיעודים אחרים

נתנאל איזק:  בצדק רב פרקליטות מחוז דרום, רמת התיעוד שלהם היא תיעוד מאוד מבוסס לתחומים מסוימים שנכונים להם

נתנאל איזק:  עדות היסטורית שצריך להוציא מבן אדם, יש אנשי מקצוע מאוד מסוימים ומאוד ספציפיים שזה תחום מומחיותם

נתנאל איזק:  אלה אותם צוותים שמתחילים ממש לעבוד בשטח

נתנאל איזק:      לגבי הנושא של מאגר לאומי ולא רק הסרטונים או סרטוני הטלגרם או אתרי האינטרנט או דברים שנמחקו ורשתות חברתיות, אנחנו גם כאן בשיתוף פעולה עם הספרייה הלאומית

נתנאל איזק:  בפנייה גם לגופים האזרחיים, לדעתי הספרייה הלאומית אספה כבר למעלה מ-200,000 פרטים שונים

נתנאל איזק:  עובדים על אותו בנייה של מאגר

נתנאל איזק:  צריך להבין שאנחנו לא עושים שימוש באותם דברים

נתנאל איזק:  זה לא תפקידנו

נתנאל איזק:  אנחנו בשיתוף פעולה עם כלל התאגידים הממשלתיים, גם עם מערך ההסברה, גם עם הדס ממשרדו של השר שיקלי שעשתה עבודה, פשוט להצדיע לעבודה שהם עשו

נתנאל איזק:  אי אפשר לתאר גם את מהירות המחשבה וגם את המקצועיות בה העבודה נעשתה

נתנאל איזק:      אנחנו קולטים עכשיו לתוך מאגר אחוד של הממשלה את כלל העדויות גם מהגופים האזרחיים וגם מהגופים הממשלתיים

נתנאל איזק:  פנינו לכולם

נתנאל איזק:  גם לזק"א, גם ל-שורה, למשרד הדתות

נתנאל איזק:  הכול ביחד לתוך מאגר אחד אחוד

נתנאל איזק:  זה מה שאנחנו עושים כבר כמה שבועות

נתנאל איזק:  אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם מינהלת תקומה שלה יש את המנדט

נתנאל איזק:  יש החלטת ממשלה שעתידה לעלות ובעוד שבוע וחצי עתידה להיות החלטת ממשלה על כל הנושא של עוטף עזה בעזרת מינהלת תקומה ושם אנחנו כמובן מתייחסים לכל הנושא הזה של מורשת

נתנאל איזק:      אני כן רוצה לציין שהתחלנו בשיתוף פעולה מבורך עם משרד הביטחון שעשה עבודה מאוד מקצועית - ואני מניח שהם יתייחסו לזה בהמשך הדיון - ימים הראשונים כאשר כולנו עוד היינו תחת הלם ואני כמובן יכול להעיד על עצמי

נתנאל איזק:       מי שמובילה את הנושא הזה אצלנו במשרד זאת שירה שפירא שהיא אימא של גיבור ישראל ענר שפירא שנלחם באותה מיגונית בקיבוץ רעים והצליח להטיל החוצה שבעה רימונים עד שהרימון השמיני לצערנו קיפח את חייו

נתנאל איזק:  שירה , כמו נשות ישראל הלביאות, חגרה בעוז מותניה, קמה מתוך ה-30 ומאז היא איתנו בשטח כל יום ומובילה את הנושא הזה

מירב בן ארי: לפני ששירה תדבר, אני רוצה לשאול אותך

מירב בן ארי:  אמרת שאתה בתוך היישובים עם רשות העתיקות

מירב בן ארי:  את העדויות של האזרחים, זה רק מה שאתה מקבל ממשרדים

מירב בן ארי:  אתם כמשרד מורשת לא עוסקים בעדויות של אזרחים אלא רק מה שאתה מקבל

נתנאל איזק: עוסקים אבל העיסוק שלנו מאוד שונה

נתנאל איזק:  יש המון עדויות גם של צוותי תקשורת, גם של גופים אזרחיים וגם של גופים פרטיים שבעצם הולכים ומראיינים את האנשים בצורה כזאת או אחרת ומקבלים את העדות שלהם

נתנאל איזק:  אותו הדבר יאח"א, אותו הדבר משרד המשפטים

נתנאל איזק:  מה אנחנו מתחילים לעשות עכשיו זה תיעוד – אני לא אוהב את הקונוטציה, כמו שאתה ציינת בהחלט את יד ושם – על אותו עקרון ואותו פורמט של עדות שהיא עדות עצמה ולא מה שנקרא שאלות מנחות לצורך תעמולה - לא תעמולה במובן רע - או רצון מסוים של הגוף החוקר

נתנאל איזק:  אנחנו מתחילים תיעוד שעתיד להגיע לעשרות אלפי אנשים, פרטני, אחד-אחד, עם גורמי מקצוע, מתואם ביחד עם אותו אדם שירואיין

נתנאל איזק:  כמובן שכאשר אני מדבר על יישובי העוטף, אני כולל בתוכם גם את שדרות ואת אופקים

מירב בן ארי: ואת הניצולים של המסיבה

מירב בן ארי:  הם לא גרים שם

נתנאל איזק: הכול

נתנאל איזק:  ניצולים, ארגוני הצלה וכולי

נתנאל איזק:  ודאי גם ניצולי המסיבה, גם המשפחות, גם ארגוני החילוץ שהגיעו

נתנאל איזק:  לצערי נחשפתי להמון סרטונים ולהמון עדויות בשטח עצמו

עמיחי אליהו: אנחנו נעשה פרסום

עמיחי אליהו:  נקרא להם בצורה מסודרת

עמיחי אליהו:  יהיו מערכות מסודרות שיאספו את החומר, יפנו לציבור ויבקשו מהציבור שכל מי שיש לו משהו, יפנה אלינו

עמיחי אליהו:  יהיה מוקד מסודר שכמובן ייבנה

עמיחי אליהו:  אתם מוזמנים כולם להציע ולשפר

עמיחי אליהו:  זה שלכם

עמיחי אליהו:  המורשת היא של כולם

עמיחי אליהו:  מה שתציעו, מה שנראה לנכון, יהיה בפנים

עמיחי אליהו:  יש כאן צוות שמסור לנושא ורוצה לשמוע את דעתכם ואת עמדתכם ורוצה לשמוע מה אתם חושבים שיהיה ולשם נלך

מירב בן ארי: צריך לקחת בחשבון שהזמן הוא דרמטי

עמיחי אליהו: אנחנו מבינים היטב

יולי יואל אדלשטיין: שירה, גברתי, מיותר לומר שכולנו משתתפים בצערך

יולי יואל אדלשטיין:  כל הכבוד שאת בעשייה

אברהם שפירא: תודה רבה

אברהם שפירא:  כמו שנאמר, אני אדריכלית ומתכננת ערים

אברהם שפירא:  אני אחראית בשגרה על תשתיות המורשת

אברהם שפירא:  אני זוכה לעבוד במשרד מורשת ולהיות אחראית על תשתיות המורשת הלאומית שלנו

אברהם שפירא:  ב-7 באוקטובר, כמו שנאמר, נוסף לי תואר חדש שאף אחד לא היה בוחר בו ואני אימא של ענר שפירא

אברהם שפירא:  אני רואה בשבועות האחרונים איך לנגד העיניים הסיפור הפרטי שלנו הופך למורשת

אברהם שפירא:  זה מה שאנחנו רואים שקורה

אברהם שפירא:  זה קורה אצלי לענר, זה קורה באופן כללי לעם שלנו

אברהם שפירא:      מאותו רגע, אפילו עוד בשבוע שענר היה נעדר, בוודאי בשבעה ועל אחת כמה וכמה מאז, מבינה שיש לי כאן שליחות לאומית ובגלל זה אני כאן

אברהם שפירא:       אני רוצה לעלות כמה נקודות בודדות כי המנכ"ל כבר הציג את כל התוכנית הרחבה והמקצועית שהמשרד שלנו מוביל יחד עם כל גורמי המקצוע וכל גופי המקצוע שאנחנו עובדים איתם, כל הגופים המקצועיים שעוסקים במורשת באופן שגרתי

אברהם שפירא:       אני חושבת שיש נקודה אחת מאוד מהותית שאני מייצגת אותה אבל היא בעצם רחבה מאוד

אברהם שפירא:  הלאומי והפרטי מעורבבים מאוד מאוד עמוק בתוך הסיפור הזה

אברהם שפירא:  לי יש את הבן שלי ענר שפירא שנרצח תוך שהוא מציל חיים אבל לכל אחד מאיתנו יש אח, חבר, חתן, קרוב, שכן שמעורב בתוך הסיפור הזה

אברהם שפירא:  ההבנה הזאת שהסיפור האישי והסיפור הלאומי מעורבבים מלמדת אותנו מבחינה מקצועית שאנחנו צריכים קודם כל לתעד ולספר מורשת גם לאומית רחבה של העם היהודי וגם פרטית של כל הפרטים בתוך הסיפור הזה

אברהם שפירא:       דבר נוסף שהחיבור הזה מלמד אותנו הוא שכאשר אנחנו באים לתעד, אנחנו צריכים לעשות את זה ברגישות מקסימלית עם אנשים שהם מעורבים באופן פרטי כדי שתהיה רגישות אל מול האנשים שחוו את הטראומה וחווים אותה כל רגע ורגע

אברהם שפירא:  אנחנו צריכים לעשות את זה ברגישות ולפעול בצורה כזאת שאנחנו באים עם אנשים שהסיפור הפרטי שלהם הוא מחבר ומבין את המקום האישי

אברהם שפירא:      ברור מאליו שיש כאן דחיפות עליונה לפעול במהירות ובזריזות אבל גם במקצועיות כדי לעשות את עבודת הקודש הזאת של תיעוד כמה שיותר בצורה דחופה אבל גם כמה שיותר בצורה מקצועית

אברהם שפירא:  לכן יש צורך לעבוד עם גורמי המקצוע

אברהם שפירא:  הסיפור המקצועי כאן הוא סיפור מפתח, כדי לעשות את זה סיסטמתי, לשמור על אוטנטיות של חפצים וכמו שנאמר לשמור על קרדביליות של הסיפור הזה מול הארץ ומול העולם

אברהם שפירא:      אתמול נסעתי למיגונית של ענר ואני רוצה להראות לכם שלושה צירים שגם בפרטי ואני מראה לכם איך גם במקצועי הם משתלבים

אברהם שפירא:  דבר ראשון, אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לעשות תיעוד של עדויות

אברהם שפירא:  כבר ב-9 באוקטובר שמענו עדויות על מה שקרה לענר ואנחנו מבינים שצריך איסוף סיסטמתי של עדויות מניצולים שבאו אלינו וסיפרו, אבל אם לא יהיה איסוף סיסטמתי של עדויות אלה - לא עשינו כלום

אברהם שפירא:  אנחנו צריכים לעבוד בצורה מקצועית כמו הספרייה הלאומית וגורמים נוספים שיודעים לאגום את הידע הזה וגם לשמר אותו ואחר כך להנגיש אותו לפי מה שייבחר לציבור הרחב

אברהם שפירא:       אנחנו מדברים על איסוף של חפצים

אברהם שפירא:  אני רוצה להראות לכם

אברהם שפירא:  זה ממש לא יאומן

אברהם שפירא:  אתמול נסעתי למיגונית של ענר ומצאנו בין השיחים – הייתי שם כבר פעמיים – לא אני מצאתי אלא בעלי משה שיש לו עיניים הרבה יותר טובות משלי, הוא הסתובב בין השיחים ומצא את הארנק הזה של ענר, ארנק שחברה שלו נתנה לו אותו

אברהם שפירא:  לא האמנתי

אברהם שפירא:  לא הבנתי למה הוא חופר שם ואיך זה יכול להיות שהוא עוד ימצא משהו אבל הוא מצא את הדבר הזה

אברהם שפירא:  ברור מאליו שחפצים, יש להם חשיבות עליונה

אברהם שפירא:  זה לא רק החפץ הזה של ענר אלא זה מייצג חפצים בלי סוף

אברהם שפירא:  הדובי, שמישהו ספר לי שאותו דובי מהתמונה של התינוק החמוד עם הדובי הוורוד, נמצא באחד הקיבוצים

אברהם שפירא:  חייבים לשים דגש על איסוף של חפצים

אברהם שפירא:  כמובן זה צריך להיות בצורה מקצועית ובשיתוף פעולה עם האנשים בשטח תוך שמירה על הפרטיות

אברהם שפירא:  לא אחזור על כל הדברים שנאמרו

אברהם שפירא:       הדבר השלישי הוא התשתיות הפיזיות

אברהם שפירא:  בסיפור שלנו זאת המיגונית עצמה

אברהם שפירא:  היינו שם, אתה רואה את הרימונים, אתה רואה את הפגיעה של הרימונים בשטח, אתה רואה הדם על הקיר, אתה רואה כל מיני דברים

אברהם שפירא:  אתה רואה בעיניים ואתה חייב לשמר את התשתית עצמה כדי לספר את הסיפור

אברהם שפירא:  כאשר אנחנו מדברים על מבנים – אני מסתובבת בקיבוצים, כמו שנתנאל אמר אנחנו הולכים מטעם המשרד לפחות שלושה ימים בשבוע – אנחנו מבינים שמי שלא רואה את הדברים בעיניים, לא יבין אבל אין לנו את הפריבילגיה שלא כולם יבינו

אברהם שפירא:  אנחנו צריכים לעשות כל מה שצריך כדי לשמר, כמובן בשום שכל, בעבודה משותפת עם הקיבוצים, עם האנשים, עם הרשויות, עם כל בעלי העניין, אבל אנחנו צריכים לייצר תוכנית מפורטת כדי שהדבר הזה יישמר לדורות קדימה למען מי שגר כאן, למען העם היהודי כולו, למען ההיסטוריה שלנו

אברהם שפירא:      המשרד שאני זוכה לעבוד בו הוא משרד מקצועי שיודע לרכז ולתכלל את כל הגופים המקצועיים בצורה שגרתית

אברהם שפירא:  אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה מדהים

אברהם שפירא:  זו גם ההזדמנות להגיד להם תודה רבה על כל השנים ביחד ועל המסע הגדול שאנחנו נוביל ביחד איתם

אברהם שפירא:      אני מודה על שאני עובדת במקום הזה וזאת באמת, אם אפשר להגיד, זכות ושליחות אישית, מקצועית ולאומית

אברהם שפירא:  תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך

יולי יואל אדלשטיין:  נשמע את משטרת ישראל

דודי קץ: ראש יחידת הסייבר בלה"ב 433

דודי קץ:  לה"ב קיבלה על עצמה את האחריות לחקור את האירועים של ה-7 באוקטובר ואילך ומאותו רגע לה"ב עוסקת אך ורק בזה

דודי קץ:  אנחנו פועלים בארבעה וקטורים שונים שכמובן משתלבים אחד בשני

דודי קץ:      הווקטור הראשון הוא חקירת המחבלים עצמם

דודי קץ:  בקצה של האירוע הזה יש מחבלים שעצורים בישראל והם יועמדו לדין בגין הפשעים שהם ביצעו

דודי קץ:  כדי שהם יעמדו לדין, אנחנו צריכים לאסוף ראיות

דודי קץ:  הווקטור הראשון, אנחנו חוקרים אותם

דודי קץ:  יש את יחב"ל שאמונה על החקירה של המחבלים, כמובן בשיתוף פעולה עם שב"כ וצה"ל

דודי קץ:  הם נחקרים ואנחנו אוספים את הראיות דרכם

דודי קץ:       הווקטור השני הוא הסיפור של הניצולים ושל העדים, אירוע מאוד מורכב ומאוד גדול

דודי קץ:  ארבע יחידות שונות בלה"ב אמונות על זה

דודי קץ:  אני יכול לעדכן שנכון להיום גבינו מעל 1,000 עדויות של ניצולים ואנחנו ממשיכים במלאכת גביית העדות

דודי קץ:  צריך להסביר שגביית עדות מניצול היא אירוע מורכב מאוד, עדין מאוד, רגיש מאוד, גם למוסר העדות וגם לגובה העדות

דודי קץ:  חלק מהסיפורים ששמענו הם קשים מנשוא, כולל עדות על פגיעה מינית קשה

דודי קץ:  ההליך הזה ממשיך והוא יימשך בחודשים הקרובים

דודי קץ:      לשאלת חברת הכנסת מירב בן ארי

דודי קץ:  אנחנו כמובן מגיעים לשפיים, לים המלח, לאילת, לכל מקום שבו יש ריכוזי אוכלוסייה שפונתה ובין היתר נובה, המבלים בנובה ששרדו ומפוזרים בכל הארץ, אנחנו מגיעים אל כולם

דודי קץ:  בהקשר הזה אני גם יכול לציין שיחד עם חברה אזרחית אנחנו מקימים פלטפורמה שאני מאוד מקווה שתעלה היום

דודי קץ:  פלטפורמה מקוונת שתאפשר לכל עד, לכל ניצול, להוריד את האפליקציה לטלפון האישי, להזין את פרטיו ולהקליט את עצמו מספר את האירוע

דודי קץ:  הוא גם יוכל לבחור האם העדות העצמית הזאת תשמש לצורכי תיק החקירה או לצורכי תיעוד היסטורי או גם וגם

מירב בן ארי: איך ידעו על האפליקציה?     

דודי קץ: אנחנו כמובן נצא בפרסום דרך הדוברות

דודי קץ:  אנחנו מחכים שהאפליקציה תהיה באוויר

דודי קץ:  אני מאוד מקווה שהיא תעלה היום בשיתוף פעולה, כמו שאמרתי, עם החברה האזרחית

אורית פרקש הכהן: ועם החמ"ל של וויקס, שחיברנו אליו

אורית פרקש הכהן:  עם החמ"ל שלש חברות ההיי-טק

קריאה: עם ערבה

אורית פרקש הכהן: עם ערבה

אורית פרקש הכהן:  החיבור שעשינו

דודי קץ: צריך להגיד בהקשר הזה שאנחנו כאן בשעת כושר עם החברות האזרחיות שמאוד נרתמות גם מול המשטרה בהקשר של רצון לסייע

דודי קץ:  הרמנו ביחד את הכפפה

דודי קץ:       הווקטור השלישי הוא ציר הזירות שגם הוא מקבל טיפול משטרתי מלא

דודי קץ:  קרי, חטיבת הזיהוי הפלילי – ירון תכף ירחיב - עסוקה בתיעוד של הזירות כולל מידול של הזירות בתלת ממד

דודי קץ:  זה תהליך שלוקח זמן

דודי קץ:  מטבע הדברים תיעוד ראשוני ביצענו כבר בימים הראשונים של הלחימה אבל הוא היה מוגבל כי זה היה אזור קרבות

דודי קץ:  ככל שחלף הזמן, אנחנו עושים תיעוד יותר מעמיק בין של בתים פרטיים ובין באמצעות רחפנים וכמו שאמרתי מידול של תלת ממד

מירב בן ארי: מה הקשר שלך למשרד המורשת ואיך אתם עובדים? ומה הקשר שלך עם המשרד של שיקלי?     

דודי קץ: אני תכף אתייחס לשאלה הזאת

מירב בן ארי: בינתיים כל אחד עושה עבודה מדהימה

מירב בן ארי:  אני שואלת איך זה עובד ביחד

יולי יואל אדלשטיין: זו שאלה שגם אני רשמתי לעצמי

עמיחי אליהו: אני אומר מראש שאנחנו צריכים להשתפר

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו לא עושים את הישיבה הזאת כישיבת ביקורת על משהו

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו רוצים באמת להבין איך העסק הזה צריך לעבוד

יולי יואל אדלשטיין:  לכן אני רוצה לשמוע את כולם

יולי יואל אדלשטיין:  לא חקירה

דודי קץ: אני מגיע לזה ומדבר על הווקטור הרביעי שהוא כל הנושא של התיעוד הפורנזי

דודי קץ:  כאן יחידת הסייבר בלה"ב אחראית על זה

דודי קץ:  כשאני מדבר על תיעוד פורנזי, הכוונה לפורנזיה דיגיטלית

דודי קץ:  דיברו כאן רבות על המדיה שפורסמה ברשתות החברתיות

דודי קץ:  יש הרבה מאוד מדיה שהרבה מאוד גורמים אספו, בין אם אלה גורמים ממשלתיים ובין אם אלה חמ"לים אזרחיים

דודי קץ:  אנחנו תיעדנו בעצמנו כבר מהיום הראשון

דודי קץ:  צריך להסביר שיש ערך ראייתי רב מאוד לתיעוד שהופץ ברשתות אבל הערך הנוסף שזאת המלאכה שלנו בחקירה הוא גם לקשור אותו לערוצי הטלגרם הרלוונטיים

דודי קץ:  ברגע שאני יכול להראות שערוץ של חמאס הוא זה שפרסם בזמן אמת תיעודים, אני גם יודע להוכיח כאן ראייתית איזשהו נרטיב של חמאס ואז כל מיני מחבלים שנכנסו בגל השני והשלישי עם קפקפים וטישרטס ואמרו שהם סתם נכנסו כי היה בלגן, אנחנו יכולים להוכיח שהייתה כאן יד מכוונת של חמאס

דודי קץ:  זה בהקשר של הרשתות החברתיות

דודי קץ:      עיקר המדיה היא לא משם

דודי קץ:  אנחנו אוספים מדיה ממצלמות אבטחה, מרחפנים, ממצלמות של מחבלים שחלקן יצאו החוצה, ממצלמות של שוטרים

דודי קץ:  כאן אני חייב להגיד שזה בולט מאוד במצלמות, איך משטרת ישראל בשעות הראשונות, שוטרים בגופם בלמו את הכניסה של המחבלים פנימה לתוך הארץ

דודי קץ:  רואים את זה במצלמות

דודי קץ:  זה מצמרר

דודי קץ:  אנחנו אוספים את הכול

דודי קץ:  כל היחידה שלי עסוקה בקליטת המדיה, לצפות בה, לקיים דוח צפייה ראייתי כי בסופו של דבר נצטרך להגיש את זה כראיה

דודי קץ:  אנחנו עדיין אוספים הרבה מאוד מדיה

אורית פרקש הכהן: יש תיעוד לגבי הזירות בבתים עצמם?     

דודי קץ: בוודאי

אורית פרקש הכהן: לפני פינוי הקורבנות?     

דודי קץ: בוודאי

אורית פרקש הכהן: איך זה היה נראה במצב לפני הפינוי?     

דודי קץ: יש מצלמות אבטחה בתוך בתים

אורית פרקש הכהן: אבל בבתים בהם אין מצלמות אבטחה?     

דודי קץ: בתוך בתים יש מצלמות אבטחה משם אספנו

דודי קץ:  יש תיעודים שאספנו מזק"א, מכוחות הצלה שהיו בזירה

דודי קץ:  אנחנו עובדים בסנכרון עם כולם

דודי קץ:  אנחנו מקבלים את התיעודים

דודי קץ:  כל הצילומים של זק"א לנו, כל הצילומים של מד"א, כל הצילומים של איחוד הצלה

אורית פרקש הכהן: זק"א התבקשו לא לתעד

אורית פרקש הכהן:  אני יודעת את זה

אורית פרקש הכהן:  אני שמחה שחלק בכל זאת תיעדו

אורית פרקש הכהן:  אני מדברת ברמה הצילומית ולא ברמת העדויות     

דודי קץ: מה שתועד – אצלנו

דודי קץ:  מה שלא תועד, לא תועד

דודי קץ:  אם לא תועד, אז אין

דודי קץ:  היכן שיש פערים, אנחנו יוצאים לגשר עליהם

דודי קץ:  כמובן שבחלוף הזמן זה יותר קשה אבל אנחנו עדיין צריכים לתעד ולהגיע לראיות

דודי קץ:      צמררת אותי עם הארנק של בנך

דודי קץ:  כל יום שאנחנו שם, אנחנו מוצאים עוד ראיות ואנחנו אוספים אותן

עמיחי אליהו: מצלמות רכבים? דברים כאלה שהיו שם

דודי קץ: מצלמות רכבים אצלנו

דודי קץ:  צריך להגיד שגם הצבא, גם שב"כ, גם אנחנו באנו לזירה ואספנו

דודי קץ:  אנחנו בחמ"ל משותף יחד עם הפרקליטות שמלווה אותנו באופן צמוד מהיום הראשון באירוע הזה ואנחנו יודעים לחבר בינינו מידע

דודי קץ:  כשאני אוסף מידע, אני אוסף אותו לצורך ראיות לצורך חקירתי

דודי קץ:  שב"כ וצה"ל אוספים מידע מן הסתם גם צופה פני עתיד

דודי קץ:  יש כאן הרבה מאוד שיקולים

דודי קץ:  אנחנו מוודאים שכולם מקבלים את הכול

דודי קץ:      אנחנו יודעים גם לדבר עם רשויות ממשלה אחרות

דודי קץ:  למשל הספרייה הלאומית שאספה חומרים גם מחמ"לים אזרחיים

דודי קץ:  אנחנו בקשר איתם

דודי קץ:  אנחנו נהדק ונדייק את הקשר עם משרד מורשת ועם משרד התפוצות

דודי קץ:  בסוף הדיון הזה נדייק היכן שצריך

דודי קץ:      הכפילויות האלה לא מפחידות אותי, אדוני היושב ראש

דודי קץ:  הכפילויות האלה הן טובות

דודי קץ:  אני פוחד מפערים

דודי קץ:  אני לא פוחד מכפילויות

דודי קץ:  עם כפילויות נדע להתמודד

דודי קץ:  כאן לזמן יש פקטור משמעותי ואנחנו מיד בתום הדיון נשב ונראה איך אנחנו מהדקים את הקשר ונאסוף את מה שצריך

עמיחי אליהו: לגבי חומרים שירדו מהרשתות

עמיחי אליהו:  יש לכם איזושהי דרך לשחזר אותם? קבוצות טלגרם שנסגרו ודברים כאלה

דודי קץ: כבר בהתחלה הבנו את האירוע הזה

דודי קץ:  כשאני אומר אנחנו, זה כלל הרשויות, גם משטרה, גם צבא, גם שב"כ, גם גופים אזרחיים שאנחנו עומדים איתם בקשר שעשו עבודה מדהימה ומנגישים לנו את החומרים האלה

דודי קץ:  חלק מה-לייבים, מבלי לפרט יותר מדי, כאן אנחנו גם מול חברות הסושיאל מדיה, פונים אליהם ומקבלים גם תיעודים שעלו וירדו

דודי קץ:  יש כאן מלאכת איסוף שהיא מאוד מורכבת ואנחנו עליה

יולי יואל אדלשטיין: שאלה נקודתית לגבי המסיבה ברעים

יולי יואל אדלשטיין:  אני פשוט לא יודע איך זה מתנהל

יולי יואל אדלשטיין:  יש למישהו רשימת משתתפים? לאלה שארגנו את המסיבה?     

מירב בן ארי: קנו כרטיס כניסה

יולי יואל אדלשטיין: יש רשימת משתתפים?     

דודי קץ: היו למעלה מ-4,000 משתתפים

דודי קץ:  אנחנו מכירים כל אחד מהם ואנחנו אוספים מהם עדויות

אורית פרקש הכהן: לפי מה שהבנתי האפליקציה תפנה לכל אחד מהם

דודי קץ: האפליקציה תאפשר לכל אדם

מירב בן ארי: לא

מירב בן ארי:  מי שירצה יעשה את זה

מירב בן ארי:  זה עניין רצוני

עמיחי שיקלי: דרך אגב, היו ארבע מסיבות

עמיחי שיקלי:  זאת לא מסיבה אחת

עמיחי שיקלי:  היו יותר ממסיבה אחת

מירב בן ארי: שלוש מסיבות

עמיחי שיקלי: היו שלוש מסיבות שונות

יולי יואל אדלשטיין: רק רציתי להבין איך מגיעים לאנשים

יולי יואל אדלשטיין:  דרך אגב, כהערת אגב, אני הייתי חושב איך מארגנים אפליקציה שכל אחד יכול להעיד כי כמה שמצמרר לומר את זה, כבר היו מקרים של כל מיני מתחזים שסיפרו סיפורים ברשתות החברתיות, איך הם הצילו 20 פצועים וכן הלאה אבל חיש מהר הסתבר שהם אפילו לא היו בדרום באותו יום

יולי יואל אדלשטיין:  אתם מומחים לזה אבל צריך להיות איזשהו סינון שיצטרך להיעשות

עמיחי אליהו: אני כן אבקש משהו

עמיחי אליהו:  צריך לדעת שחלק מהחיילים שלחמו בשבת ההיא חזרו להילחם עכשיו במילואים

קריאה: הם חזרו גם לסדיר יומיים אחרי

עמיחי אליהו: חזרו גם לסדיר

עמיחי אליהו:  כן

עמיחי אליהו:  גם אליהם צריך להגיע

יולי יואל אדלשטיין: משרד הביטחון, אריה, אתם רוצים להוסיף משהו?     

שלומי אברומזון: אני אוסיף השלמה

שלומי אברומזון:  ראש תחום ביטחון בפרקליטות המדינה

שלומי אברומזון:  חשוב לי לדייק מסר אחד

שלומי אברומזון:  העדיפות צריכה להיות כרגע למישור הפלילי

שלומי אברומזון:  כל הדברים שנעשים הם מאוד מאוד חשובים בהיבטי מורשת, בהיבטי שימור זיכרון, כל המעשים וההתנדבויות בכל משרדי הממשלה ובחברות הפרטיות

שלומי אברומזון:  הכול מאוד מאוד חשוב אבל אני חושב שהעדיפות העליונה צריכה להיות להיבט הפלילי

שלומי אברומזון:  לכן הכול צריך להיות מתואם עם המשטרה

שלומי אברומזון:  ברגע שהכול יהיה תחת המשפך הזה של המשטרה, זה בסדר ומתואם איתה

שלומי אברומזון:  היה גם דיון במל"ל, ויושב כאן המשנה לראש המל"ל, על מנת לשפר את העברת החומרים

שלומי אברומזון:  נעשה סנכרון בין הצבא ובין המשטרה על מנת שבאמת כל החומרים יגיעו אבל זה הדגש הכי חשוב

שלומי אברומזון:  כמו ששירה אמרה, יש כאן כל מיני מישורים כמו המישור המשפטי והעמדה לדין שהוא מאוד מאוד חשוב

שלומי אברומזון:  כולנו, גם המשטרה וגם אנחנו, מודעים לצורך בשימור הזיכרון

שלומי אברומזון:      ענר למד בבית ספר בו למד הבן שלי, בתיכון הימלפרב בירושלים, ארבעה נופלים לבית הספר ואחד חטוף

שלומי אברומזון:  כולנו סביב האירוע הזה

שלומי אברומזון:  אתמול לקחתי את הבן שלי להניח תפילין פעם ראשונה בכותל ודיברתי איתו בין השאר גם ענר

שלומי אברומזון:  כלומר, כולנו נעים סביב הזיכרון האישי והציבורי אבל האירוע הפלילי הוא כרגע זה שצריך להוביל אותנו על מנת שנוכל להעמיד לדין את אלה שביצעו את מעשי הזוועה האלה

אורית פרקש הכהן: היושב ראש, אם אני יכולה לומר משהו בעניין הזה

אורית פרקש הכהן:  נמצא כאן גיל רייך מהמל"ל ואני רוצה לשבח אותו על הראש הגדול והגמישות שהוא הפגין בימים הראשונים כשממש תמך בכל מיני יוזמות יצירתיות להניע את המערכת

אורית פרקש הכהן:  לעניין הנושא המשפטי, זה הדבר שצריך להיות סדרי העדיפויות

אורית פרקש הכהן:  יש לזה גם משמעות בדין הפלילי לגבי התגובה הישראלית

אורית פרקש הכהן:  ככל שעוצמת המעשים והאיומים שנעשו כלפי מדינת ישראל, הנזק האגבי שמותר לנו, יש לנו השלכות לזה בדין הבינלאומי

אורית פרקש הכהן:  זה חוזר לנושא של החלטת הממשלה

יולי יואל אדלשטיין: תכף נגיע לזה

אורית פרקש הכהן: אם אפשר גם לומר מילה אישית על ענר שפירא זיכרונו לברכה שהיה מחברי הנפש הקרובים של הבת שלי תמרה

אורית פרקש הכהן:  כולנו כואבים מאוד ומאחלים גם להרש

אברהם שפירא: בזמן האחרון יותר אצלנו מאשר אצלכם

אורית פרקש הכהן: היא באמת אצלכם יותר מאשר אצלנו בלב וגם אתם בלב שלנו

אורית פרקש הכהן:  את יודעת את זה

יולי יואל אדלשטיין: תודה אורית

יולי יואל אדלשטיין:  אם כבר הזכרנו את נציג המל"ל, בבקשה, תוסיף ואחר כך נעבור למשרד הביטחון

גיל רייך: המשנה לראש המל"ל

גיל רייך:  ביום חמישי באותו שבוע נורא קיבלנו פנייה ממשרד המשפטים ממנה הבנו ממשרד המשפטים שיש פער

גיל רייך:  בשלב ראשון הזווית שלנו הייתה היבטים עדויות משפטיות

גיל רייך:  כמו שנאמר בצדק, יש הרבה מאוד דברים שנעשה בתחום ההנצחה, הזיכרון והתיעוד אבל הבסיס הוא בסיס משפטי כי את העדויות המשפטיות נורא קל להרוס

גיל רייך:  לאחר מכן לקחת ולעשות בזה שימושים אחרים, אני מקווה שכולנו נוכל לעשות את זה בצורה הטובה והיעילה ביותר

גיל רייך:      באותו יום שישי קיימנו דיון ראשון, מה שנקרא בשפה שלנו דיון בין-סוכנותי

גיל רייך:  זה התפקיד של המל"ל, להיכנס למקומות בהם אנחנו מזהים פערים ויש יותר מגוף אחד שמעורב בו

גיל רייך:  היו בדיון משרד המשפטים, המשטרה, זק"א, הכבאות, הרבנות הצבאית, אמ"ן, שירות ביטחון כללי וכנראה שהחמצנו גוף אחד או שניים

גיל רייך:  בגדול המטרה הייתה להבין את הבעיה, לתכלל, לסנכרן ולהתחיל להריץ עבודה שתהיה עבודה מתואמת יותר

גיל רייך:  מאותו רגע למיטב הבנתי לקחו הובלה מהזווית שלהם משרד המשפטים והמשטרה בתיאום מלא, ושוב אני מדגיש שהדגש היה על העדויות המשפטיות

גיל רייך:  המערכת עובדת

גיל רייך:  בצורה מושלמת? כנראה שלא

גיל רייך:  בצורה טובה? כן, בצורה טובה מאוד

גיל רייך:       לפני שבוע קיימנו דיון נוסף כדי לעשות בקרה ומעקב ולראות היכן הפערים

גיל רייך:  המילה שמחה היא לא מתאימה לקונספט הזה אבל באמת הרגשתי הקלה בזה שראיתי שבסך הכול המערכת מתוכללת, זורמת ועובדת

גיל רייך:  אני יכול לציין - אני לא חושב שנמצא כאן נציג הכבאות וההצלה – את העבודה המדהימה שהם עשו

גיל רייך:  מי שיכול לראות את זה, הם הוציאו כבר חוברת, כרך של ספר טלפונים ברמה של מאות עמודים שיש בו צילום של כל בית הרוס תוך כדי פורנזיקה שהם עושים עבור המשטרה ומשרד המשפטים

גיל רייך:  אלה בדיוק הדברים שכאשר נגיע לאותו משפט, ונגיע אליו, יוכלו לשמש לצרכי עדויות

גיל רייך:  זו עבודה שהם עשו אותה בחירוף נפש, אין דרך אחרת להגדיר זאת, תוך כדי מצבים שבהם עדיין היו מחבלים באותם אזורים

גיל רייך:      יש עדיין פערים

גיל רייך:  הפערים קיימים ואולי נציג הצבא יתייחס לזה אחר כך

גיל רייך:  יש הרבה מאוד מידע חלקו טמון במצלמות ה-גו פרו של המרצחים

גיל רייך:  המידע הזה צריך להיות מסונכרן בין כולם

גיל רייך:  הצבא הוא באמת הלב המרכזי של כל המידע

גיל רייך:  אני חושב שנעשית עבודה טובה

גיל רייך:  הסנכרון תמיד יכול טוב יותר

מירב בן ארי: אתה מסנכרן בין הצבא למשטרה, לכבאות, לאמ"ן, לשב"כ וכולי?     

גיל רייך: לא

גיל רייך:  מי שאחראי על זה - בסוף אותו דיון שנעשה בראשותי באותו יום שישי בשבוע הראשון - הוגדר שמשרד המשפטים הוא הגורם המוביל ברמת ההנחיה הלאומית בנושא התיעוד המשפטי והמשטרה היא הגורם המבצע והמתכלל, האופרטור

גיל רייך:  אני נמצא, ראשית, כדי לבקר שהמערכת עובדת כמו שצריך, ושנית, במידה ויש בעיות, חוזרים אלי ואני פותר את הבעיות האלה

גיל רייך:       נקודה נוספת

גיל רייך:  החמיאה חברת הכנסת פרקש הכהן ואני רוצה להחמיא בחזרה

גיל רייך:  ההתגייסות של החברה האזרחית

גיל רייך:  בלי החיבור הזה, אנחנו הבנו מההתחלה שיש כאן פוטנציאל אדיר גם ברמה הטכנולוגית, גם ברמת יכולת ההתנדבות והרצון לתת כתף ולעשות, ואנחנו צריכים לחבק את זה ולשלב את זה תוך הערת אזהרה שאני חושב שנציג משרד המשפטים העלה בצדק והיא שצריך שהדבר הזה יהיה מנוהל על ידי הגורמים המקצועיים של משרד המשפטים והמשטרה כדי שחלילה וחס, למרות הרצון הטוב, לא יהיה תהליך של פגיעה מקצועית, בין אם זה בעדויות, בין אם זה חלילה וחס בלקיחת עדויות לא מקצועיות מנפגעים ונפגעות

גיל רייך:      בסך הכול אני אומר שכמו שצוין כאן על ידי השרים, התהליך מתנהל ומתנהל טוב

גיל רייך:  יכול להיות טוב יותר? התשובה היא כן

גיל רייך:  שוב, אני מדייק את זה בהיבטים של העדויות המשפטיות

גיל רייך:      הייתי רוצה לעשות שמיכל יניב שהיא ראש אגף קש"ח אצלנו תשים זום-אין קצר על נושא העבירות המגדריות שנעשו

מיכל יניב: בהמשך לפניות של גורמי חברה אזרחית מאיילת רזין וגם ד"ר כוכב אלקיים לוי שהקימו נציבות אזרחית עצומה והן עובדות המון מול גופים בינלאומיים – במסגרת התפקיד שלי אני מתעסקת בעיקר מול גורמים זרים שגם מגיעים לארץ וגם אנשי קשר שלנו בחוץ לארץ - ראינו שיש צורך מאוד מאוד גדול לא רק לחפש את העדויות אלא שיהיו לנו עדויות אוטנטיות מסונכרנות מכל הגופים בכל מה שקשור לאלימות מגדרית

מיכל יניב:  התפקיד שלנו הוא לסנכרן גם בתוך המערכת הישראלית, גם את גופי החברה האזרחית וגם את גופי הביטחון בסוגייה הזאת של אלימות מגדרית

מיכל יניב:  אני לפחות יחד עם צוות שלי מתוך המל"ל פועלת גם מול השב"כ וגם מול יחידה 105 במשטרה וצוותים אזרחיים כדי לכייל את המערכת ולשאול את השאלות הרלוונטיות, שהן רלוונטיות בסוגיית האלימות המגדרית

מיכל יניב:  חקירת שב"כ רגילה לרוב עוסקת בקבלת מודיעין והרבה פחות בסוגיות אחרות שבדרך כלל השירות או מוסדות ביטחון אחרים לא מתעסקים בזה

מיכל יניב:  יש חשיבות מאוד מאוד גדולה ל-

מיכל יניב:  אותם וזה 

מיכל יניב:  שהעברנו

מיכל יניב:       דבר נוסף הוא סוגיית הפייק ניוז

מיכל יניב:  יש סרטוני זוועות מספיקים שאנחנו לא צריכים להמציא אחרים

מיכל יניב:  אחד הדברים שלנו כאנשי שמערכת חשוב, חשוב לנו שברגע שצץ משהו ברשת עצמה, אוטומטית לדעת אם להוריד את זה באמירות שזה פייק ניוז או לתת לזה איזושהי אוטנטיות

מיכל יניב:  חשוב שתכירו שגם באירוע הזה יש צוות קטן שמכייל ומסנכרן את כל הסוגייה של אלימות מגדרית

מירב בן ארי: שאלה לגבי האלימות המגדרית

מירב בן ארי:  אנחנו לא מצליחים בעניין הזה

מירב בן ארי:  עזבי את ארגוני הנשים הבינלאומיים

מירב בן ארי:  מקומות כמו האיחוד האירופי, אנחנו לא מצליחים

מירב בן ארי:  אגב, שתי נשים מדהימות עושות את העבודה

מירב בן ארי:  בשבוע הבא מצוין בכל העולם יום אלימות נגד נשים

מירב בן ארי:  אם לא תביאו עדויות אמיתיות, אנחנו נמשיך להתעסק עם עצמנו

מירב בן ארי:  אני אומרת לך את האמת

מירב בן ארי:  אתמול קיבלתי את ה-סטורי הזה שבטח ראית אותו לגבי הפגיעה שהיא מספרת

מירב בן ארי:  ראיתי את זה ואמרתי שזה מזעזע אבל כמו שאמרתי אחרי שצפיתי בסרטון הזוועות כמה הוא היה נוראי, אם לא תהיה - גם למשטרה אני אומרת את זה – אפילו במטושטש מישהי אחת, אנחנו מתעסקים עם עצמנו

מירב בן ארי:  כל כולי באלימות המגדרית מהיום שהגעתי לכנסת וכולם יודעים את זה

מירב בן ארי:  אני לא מצליחה להביא משהו

מירב בן ארי:  דיברנו כאן עם קש"ח על פנייה לאיחוד האירופי אבל עם מה? עם סרטון?     

מיכל יניב: בדיוק בנקודה הזאת

מיכל יניב:  לפני שבועיים הבנו שיש צורך מאוד גדול בתוך המערכת ולכייל את המערכת

מיכל יניב:  יש אין ספור של סרטונים

מיכל יניב:  לי באופן אישי השב"כ פתח לי את המערכות כי אני בעברי עבדתי שם

מיכל יניב:  עברתי כל הסרטונים

מיכל יניב:  יש שם גמלאים של השירות שיושבים על כל הסרטונים - ולא כולם עדיין פורקו – עם שיח ממוקד לדבר הזה

מיכל יניב:  נאמרו כאן המון דברים

מיכל יניב:  יש כאן אלמנטים מאוד חשובים בהיבט הראייתי-משפטי

מיכל יניב:  יש כאן רגישות מאוד מאוד גדולה

מירב בן ארי: אני לא רוצה לבזבז את הזמן כי זה לא נושא הדיון, כי אלימות מגדרית תידון בכנסת בשבוע הבא בנושא מאוד רחב

מירב בן ארי:  נראה לי שכדאי שתתחילו להעלות איזושהי מדרגה בעניין הזה כי כרגע הסרטון היחיד שיש הוא של עובד זק"א שמספר

שלומי אברומזון: אני מבקש להתייחס לזה

שלומי אברומזון:  אני ממש מבקש להיזהר, שנזהיר את עצמנו משיח שעדיין לא מתכתב עם הראיות והעובדות

שלומי אברומזון:  אנחנו חייבים מאוד מאוד להיזהר

מירב בן ארי: כן, אבל היא אומרת שיש ראיות

שלומי אברומזון: סביב זה יש שיח ציבורי מאוד חזק

שלומי אברומזון:  יהיה על זה דיון ממוקד

שלומי אברומזון:  אני מציע שכרגע לא יהיה יותר מדי שיח

אורית פרקש הכהן: אולי צריך לקיים דיון חסוי בנושא הזה

מירב בן ארי: לא נראה לי שנדבר עם עצמנו

יולי יואל אדלשטיין: משרד הביטחון

יולי יואל אדלשטיין:  אחר כך נשמע את צה"ל

אריה מועלם: שלום לכולם

אריה מועלם:  סמנכ"ל וראש אגף משפחות הנצחה ומורשת במשרד הביטחון

אריה מועלם:  אני רוצה לומר שהמציאות יותר חזקה מאיתנו

אריה מועלם:  אני עובד עם שירה הרבה מאוד שנים בנושא של אתרי מורשת, בשנים האחרונות שיפצנו הרבה מאוד אתרי מורשת אבל המציאות חזקה מאיתנו ומי ידע ששירה תעבור להיות מטופלת על ידי אגף משפחות הנצחה ומורש, בעקבות הגבורה והנפילה של ענר

אריה מועלם:       משרד הביטחון למעשה נכנס לתמונה כבר מהימים הראשונים במסגרת הקמה של מינהלת תקומה

אריה מועלם:  האנשים שלנו מאגף אמו"ן הגיעו לכל הבתים בתיאום עם המשפחות ובתיאום עם ראשי היישובים, ניתקו מקררים היכן שצריך, ניקו היכן שצריך, אטמו חלק מהבתים וכמובן היה תיעוד לפני הפעולה הזאת, צילום כל הבתים, גם בסטילס וגם בווידאו

אריה מועלם:  כל המאגר הזה נמצא באגף אמו"ן של משרד הביטחון

אריה מועלם:      כל הפעילות של משרד הביטחון על פי החלטת המנכ"ל מתועדת ומצולמת

אריה מועלם:  בימים האחרונים חברנו לאגף מורשת לפעילות משותפת על מנת לשמר את המורשת

אריה מועלם:  צוותים שלנו, של יחידת המוזיאונים, האוצרים של יחידת המוזיאונים, חברו לאגף המורשת וביחד נעשית הפעילות תחת מינהלת תקומה

יולי יואל אדלשטיין: תודה

יולי יואל אדלשטיין:  נציג צה"ל

יגאל הורביץ: אני נציג של דובר צה"ל

יגאל הורביץ:  תוך כדי הלחימה התחלנו לקבל חומרים מכל מיני גופים

יגאל הורביץ:  לגבי המצלמות צוין על ידי המשטרה - כל מצלמות הפרו גו שנתפסו על מחבלי החמאס, מצלמות דש-בורד, מצלמות אבטחה, מצלמות שהיו על הלוחמים שהיו הראשונים ועד היום נלחמים בגבורה עילאית

יגאל הורביץ:  כל החומרים האלה נמצאים אצלנו

יגאל הורביץ:      אני חייב לציין שני דברים

יגאל הורביץ:  הדבר האחד הוא בהיבטי הפייק ניוז שמיכל ציינה

יגאל הורביץ:  אנחנו מקבלים המון חומרים שמתבררים אחרי עימות וסגירת מעגל כחומרים שהם לא אמיתיים

יגאל הורביץ:  צריך לשים לב שכל הגופים שמתעסקים בוויזואליה ובחומרים בודקים, סוגרים מעגל ומבינים שאנחנו גם לא פוגעים באמינות של עצמנו

יגאל הורביץ:  מאוד קשה לנו בעולם, מאוד קשה לנו בהיבטי הלגיטימציה שזה בעצם הציר הראשון שאנחנו מתעסקים בדובר צה"ל

יגאל הורביץ:  אנחנו מנסים לייצר חבילות לגיטימציה, לבוא ולהראות את הזוועות ולחשוף את פשעי המלחמה של החמאס

יגאל הורביץ:      הדבר השני שאנחנו מתעסקים בו הוא סרטוני הזוועות שאנחנו מנסים להקרין בחדרי חדרים

יגאל הורביץ:  יש לנו בעיה גדולה של רגישות מול המשפחות

יגאל הורביץ:  יש הרבה מאוד משפחות שעדיין לא נחשפו לסרטונים

יגאל הורביץ:  יש המון משפחות שנחשפו ולא מסכימות שנראה את הסרטונים האלה גם בעולם ובעיקר גם בארץ

יגאל הורביץ:  חשוב מאוד לשמור על הפרטיות, חשוב מאוד לראות שלא מפיצים ושומרים על כבודן של המשפחות וכמובן על כבוד המתים

יגאל הורביץ:      אנחנו בדובר צה"ל, ברגע שנפתור את כל הסוגיות המשפטיות של העברת חומרים וחוק הפרטיות והרגישות של המשפחות, אנחנו מוכנים ואנחנו משתפים פעולה עם כלל הגופים ועם כל הגורמים

מירב בן ארי: לא הבנתי את הנקודה האחרונה שאמרת

מירב בן ארי:  למה אתה מחכה? לאישורים משפטיים?     

יגאל הורביץ: קודם כל לאישור המשפחות

יגאל הורביץ:  יש משפחות שכבר נפגשנו איתן

מירב בן ארי: אתה כבר חודש וחצי בתוך האירוע

יגאל הורביץ: נכון אבל יש משפחות שלא מסכימות

מירב בן ארי: אם משפחה לא מסכימה, היא לא מסכימה

מירב בן ארי:  כבר לא יהיה אישור

יגאל הורביץ: נכון

מירב בן ארי: זה שאתה מחכה, אני לא מבינה

מירב בן ארי:  אם משפחה אומרת לא, אז לא

יגאל הורביץ: אנחנו לא מחכים

יגאל הורביץ:  רוב החומרים, לצערי או לשמחתי, כל אחד שייקח את זה לאן שהוא רוצה, נמצאים בחוץ והעולם ראה

יגאל הורביץ:  הרוב נמצא בטלגרם ואצל כל מיני גורמים שכבר הפיצו

יגאל הורביץ:  אבל יש חומרים שהם עדיין נחשבים רגישים, גם בהיבטי חקירה וגם בהיבט רגישות מול המשפחות

עמיחי אליהו: בהקשר הזה אני רוצה להעיר הערה

עמיחי אליהו:  כאשר אנחנו מתעדים, אנחנו מתעדים גם את הסרטונים שלא מופצים לציבור

עמיחי אליהו:  בהיבט ההיסטורי זה חשוב שהסרטונים האלה – כמובן עם הערה שלכם ובתיאום עם משרד מורשת – יישמרו בספרייה הלאומית או במקום אליו הם צריכים להגיע

מירב בן ארי: עם מי אתה עובד בתיאום? עם מי אתה עובד כדובר צה"ל?     

יגאל הורביץ: כדובר צה"ל אנחנו בסוף עובדים מול כל הגופים, גם מול מערך ההסברה הלאומי, גם מול משרד התפוצות, כמובן גם מול המשטרה, אנחנו עובדים עם כל הגופים בתוך צה"ל עצמו כשאנחנו מייצרים מאגר מידע אחד גדול של חומרים

יגאל הורביץ:  אנחנו עובדים עם כולם בשיתוף פעולה טוב

עמיחי שיקלי: תגיד משהו על פרויקט התביעה

עמיחי שיקלי:  זה פרויקט הסברה שמבחינת הפוטנציאל שלו, ברגע שהוא יהיה בחוץ, זה דבר מטורף לחלוטין

יגאל הורביץ: נעשתה פעולה של מיפוי וצילום כל הזירות ביישובים באיזשהו פרויקט הנצחה שלאט לאט קורם עור וגידים והוא כרגע נמצא בעריכה ויש כבר כל מיני סרטונים שאפשר לראות

יגאל הורביץ:  אני חושב שבהמשך יהיה אפשר להפיץ אותו לכולם

עמיחי שיקלי: רק שתביני על מה אנחנו מדברים

עמיחי שיקלי:  אתה שם משקפי VR, אתה נכנס לתוך הבית והוא מראה לך את הבית לא כמו שהוא היה

מירב בן ארי: אבל דומה

עמיחי שיקלי: ממש יממה למוחרת האירוע

עמיחי שיקלי:  יש סאונד ויש תיעוד של הסיפור

עמיחי שיקלי:  המשפחה עצמה מדברת

מירב בן ארי: זה היה במסגרת גביית העדות של המשפחה מהבית

עמיחי שיקלי: במסגרת גביית העדות

עמיחי שיקלי:  אני לא יודע איך הם עשו את זה

עמיחי שיקלי:  זה מוצר מוגמר

עמיחי שיקלי:  זאת אומרת, זה עם מוזיקה וטקסט

עמיחי שיקלי:  זה משהו מטורף לחלוטין

מירב בן ארי: שאלה לגבי סרטון הזוועות

מירב בן ארי:  הוא היה רק של דובר צה"ל או גם עם חומרים של המשטרה?     

יגאל הורביץ: אנחנו אספנו חומרים גם מהמשטרה, גם מזק"א, ממז"פ, ב-שורה כמובן, בכל המקומות שאגרו תיעוד וויזואליה

יגאל הורביץ:  אספנו את הכול וכך הרכבנו את סרטון הזוועות

יגאל הורביץ:  חשוב לי לציין שהסרטון עצמו, אנחנו כבר בגרסה ה-15 שלו

יגאל הורביץ:  אנחנו באיזשהו אירוע מתגלגל שהחומרים כל הזמן מגיעים וכל יום מחדש אנחנו מגלים עוד ועוד חומרים ומעדכנים את הסרטון בהתאם

יגאל הורביץ:      זה מוביל אותי לנקודה הבאה

יגאל הורביץ:  אני חושב שצריך לייצר, מעבר למה שהמשטרה ייצרה, קול קורא של איסוף חומרים

יגאל הורביץ:  אני בטוח שיש עוד המון חומרים ועדויות של אנשים שנמצאים כרגע או בפוסט טראומה או לא חשבו לבוא

מירב בן ארי: או שגם לא הגיעו אליהם

יגאל הורביץ: או שלא הגיעו אליהם

יגאל הורביץ:  נכון

יגאל הורביץ:  צריך לייצר איזשהו קמפיין לאומי שקורא לכולם לשלוח את החומרים שיש להם, משהו שיהיה מאוד נגיש ולא רק בפן ההסברתי אלא גם בפן הפלילי וגם בפן של החקירות וגם בפן של המורשת וההנצחה

יגאל הורביץ:  חשוב לייצר איזשהו קמפיין כזה גדול של כלל הגופים ביחד

עמיחי אליהו: זה אמור לעלות בעזרת השם בשבוע הבא

עמיחי אליהו:  בקרוב

עמיחי אליהו:  אני לא קובע זמן אבל אני מבין שבקרוב

עמיחי אליהו:  כבר ישבו במשרד על הסיפור הזה יחד עם הספרייה הלאומית ובעזרת השם זה יעלה בקרוב

יולי יואל אדלשטיין: תודה

יולי יואל אדלשטיין:  משרד החינוך

שרית שפיגלשטיין: אני סגנית בכירה של היועצת המשפטית של משרד החינוך

שרית שפיגלשטיין:  אני רוצה להשלים את התמונה הממשלתית ולהגיד ששר החינוך מקדם החלטת ממשלה על הקמת מרכז ממלכתי שבעצם יהיה מוסמך לאסוף, לחקור ולתעד את אותם מעשי זוועה של ה-7 באוקטובר ומעשי הגבורה

יולי יואל אדלשטיין: זה הופץ לשאר משרדי הממשלה?     

שרית שפיגלשטיין: היום

שרית שפיגלשטיין:  הבוקר זה הופץ למשרדי הממשלה הרלוונטיים

שרית שפיגלשטיין:  זה כמובן ייעשה בתיאום

יולי יואל אדלשטיין: משרד ראש הממשלה

פיני יצחקי: שלום, אני ממשרד ראש הממשלה, ממערך ההסברה הלאומי

פיני יצחקי:  דיברו כאן הרבה על ההיבט המורשתי-תיעודי

פיני יצחקי:  דיברו כאן הרבה על ההיבט המשפטי

פיני יצחקי:  אנחנו מדברים גם על ההיבט ההסברתי ולכן אנחנו מאגדים את כל החומרים כמו שהדס ממשרד התפוצות הציגה כאן

פיני יצחקי:  כבר מתחילת המלחמה היה שיתוף פעולה בין משרד התפוצות למערך ההסברה הלאומי

פיני יצחקי:  יצא מכתב לכל מנכ"לי משרדי הממשלה וראשי גופי הביטחון שחתומים עליו מנכ"ל משרד התפוצות וראש מערך ההסברה הלאומי משה אביב, בבקשה לקבל את החומרים שנאגד אותם אצלנו - זה מה שהדס הציגה קודם - ואנחנו כמובן עובדים איתם לצורכי הסברה

פיני יצחקי:       חשוב להזכיר שראש מערך ההסברה הלאומי הוא גם ראש ועדת התרת שימוש בחומרי מודיעין לטובת צרכים הסברתיים

פיני יצחקי:  כלומר, ברגע שמגיעים גם חומרי הסברה - יותר נכון לומר חומרי מודיעין - שאולי לגבי כאלה ואחרים היינו חושבים לא כדאי לפרסם אותם, יש ועדה וראש מערך ההסברה יודע לעשות את הדברים עם הגורמים הרלוונטיים ולהתיר אותה לצורכי הסברה

פיני יצחקי:  אנחנו כמובן רואים בזה חשיבות רבה

פיני יצחקי:  חלק מזה הוא סרטון הזוועות כאשר דובר צה"ל עובד איתנו יד ביד

פיני יצחקי:  כולנו מכירים את המאמץ ההסברתי הגדול שנעשה בחשיפת החומרים האלה כולל צוותים שעובדים על חומרים של חמאס לצורך העניין, לקחת חומרים שלהם במודיעין גלוי, מה שאפשר לקחת מהחומרים שלהם כדי לשמור אותם אצלנו לפני שהם יימחקו

פיני יצחקי:  יש עוד הרבה דוגמאות לכך

פיני יצחקי:       בסופו של דבר נעביר את הכול לטובת אותו פרויקט שיוקם עם משרד המורשת

פיני יצחקי:  כמובן שכל החומרים יעמדו שם לתיעוד לדורות הבאים

מירב בן ארי: גם אתה לא מתכלל?     

פיני יצחקי: אנחנו כן מתכללים אבל לצורכי הסברה

מירב בן ארי: לא

מירב בן ארי:  אתה לא מתכלל אותם

פיני יצחקי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, כל הגופים ביחד

פיני יצחקי:  מערך ההסברה הלאומי הוא גוף מתאם ומתכלל

עמיחי שיקלי: הם גוף לצורכי הסברה בעיקר של וידאו

עמיחי שיקלי:  יש כאן כמה קטגוריות

עמיחי שיקלי:  יש קטגוריה משפטית, יש קטגוריה שהיא לצורכי הסברה ויש קטגוריה לתיעוד היסטורי

עמיחי שיקלי:  אלה שלושת הקטגוריות

עמיחי שיקלי:  עכשיו דרושה החלטת ממשלה שבעצם תחליט איך מארגנים את הדבר הזה, באיזשהו ארכיון ממשלתי אחוד

עמיחי שיקלי:  זה מה שצריך להיות

יולי יואל אדלשטיין: ברור

יולי יואל אדלשטיין:  עוד משרדי ממשלה שפסחתי עליהם?     

רותי אברמוביץ': אני גנזת המדינה

רותי אברמוביץ':  אני ארצה לדבר לעניין התיעוד ההיסטורי

יולי יואל אדלשטיין: משרד החוץ ואחר כך גנזת המדינה

יעקב לופז: אדוני היושב ראש, חברי כנסת, שרים

יעקב לופז:  תודה רבה על ההזדמנות

יעקב לופז:  אני מחטיבת הדיגיטל, אגף ההסברה במשרד החוץ

יעקב לופז:  אני חושב שהרוב כבר נאמר

יעקב לופז:  מן הסתם הנושא של תיעוד, הנצחת מורשת, זה לא משהו שהוא בליבת העשייה שלנו אבל אנחנו כבר בימים הראשונים או ממש יום-יומיים אחרי, זיהינו את הצורך בחשיפת הזוועות

יעקב לופז:  למעשה קיבלנו החלטה מושכלת – זאת פעם ראשונה – לחשוף בפני העולם את הזוועות

יעקב לופז:  כבר כמה ימים אחרי הוצאנו צוותים ל-שורה ולאבו כביר והעלינו מול התקשורת הזרה ובעולם ראיונות עם הפתולוגים

יעקב לופז:  היה לזה אפקט מאוד עצום

יעקב לופז:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק מאוד עם דובר צה"ל, עם מערך ההסברה הלאומי, וראינו את האפקט האדיר שיש לחשיפת הזוועות, לסרטון הזוועות, בהיבט של מאבק בפייק שמסתובב שם בחוץ ובניסיונות לייצר הכחשה

יעקב לופז:  יש ערך מאוד משמעותי לנושא הזה

יעקב לופז:      בהקשר של רגישויות רציתי לומר שכמובן שיש רגישויות מול המשפחות וכבר קיבלנו פניות אפילו דרך ערכאות משפטיות ממשפחות שביקשו מאיתנו להוריד תכנים ספציפיים שהעלינו

יעקב לופז:  כמובן שמיידית נענינו לבקשה זו

יעקב לופז:       יש עוד נושא אחד והוא רגישות מדינית לאזרחים זרים שמופיעים בחלק מהתוצרים

יעקב לופז:  זה גם משהו שנתקלנו בו בערוצים מדיניים שהגיע לדרגים הגבוהים ביותר

יעקב לופז:  זה משהו שצריך לקחת בחשבון

רותי אברמוביץ': שלום לכולם, אני גנזת המדינה

רותי אברמוביץ':  ארכיון המדינה הוא יחידה מאוד גדולה במשרד ראש הממשלה והתפקיד שלנו הוא לכנס על פי חוק את החומר ההיסטורי שנוצר במוסדות השלטון

רותי אברמוביץ':  ככאלה אנחנו כנראה ניכנס בסוף התהליך ונקבל את כל התיעוד בו דובר עכשיו

רותי אברמוביץ':  נראה שאין מישהו שמתכלל את האירוע הזה

רותי אברמוביץ':  זאת אומרת, יש הרבה מאוד גורמים שלקחו על עצמם לתעד, לאסוף ולשמור אבל אין מי שמתכלל

רותי אברמוביץ':  זאת אומרת, אין מי שמנחה איך מתעדים, איך שומרים, באיזה פורמטים, איך מייצרים את הדאתה

רותי אברמוביץ':  זאת אומרת, מידע על המידע

רותי אברמוביץ':  מי מזהה, האם המדינה תושיב אחר כך עובדים שיצפו בכל סרטי הזוועות והתצלומים האלה וירשמו את הדאתה ותיוגים? לעניין הזה אכן אין מתכלל

רותי אברמוביץ':  בהחלט האלה היא במקום וצריך לדאוג לדבר כבר עכשיו

רותי אברמוביץ':      כאשר החומר יופקד בארכיון המדינה, החומר הממלכתי בעיקר ועוד חומר של גורמים פרטיים שיעדיפו להפקידו בארכיון המדינה, שם הוא יישמר לעולם לטובת הזיכרון הלאומי, לטובת עבודה ממשלתית, לטובת תביעה עתידית משפטית, לטובת כל מטרה שהיא וגם לטובת חשיפתו לציבור הרחב – לכל הדבר הזה צריך להיות מתכלל שכבר מנחה איך עושים

רותי אברמוביץ':      ארכיון המדינה יחד עם משרד ראש הממשלה פנה לחלק מהגופים הממשלתיים

רותי אברמוביץ':  בימים הקרובים אנחנו נוציא פנייה לגופים נוספים

רותי אברמוביץ':  התקציב שיידרש לכך הוא מאוד גדול כי אנחנו נצטרך לעבוד בין היתר עם מערכות מחשוב מאוד כבדות

רותי אברמוביץ':       אני מבקשת לפחות מהיושבים כאן היום לזכור שהחומר, לא מספיק שנוצר אלא בסופו של דבר צריך לקלוט אותו לאן שהוא כדי לוודא שהוא יישמר לעולם ועד והדבר הזה יתקיים בארכיון המדינה

רותי אברמוביץ':  לשם כך אנחנו נהיה איתכם בקשר

רותי אברמוביץ':  את קצה החוט אני נותנת לכם כבר עכשיו אבל בהחלט צריך למצוא מתכלל לאירוע הגדול הזה

עמיחי אליהו: אני חושב שיש משרד ממשלתי שמתכלל את האירוע הזה

מירב בן ארי: מי?     

עמיחי אליהו: משרד מורשת

נאור שירי: אבל הכול זה מורשת

עמיחי אליהו: נכון

נאור שירי:  גם המסע של נבחרת ישראל ליורו עכשיו זה מורשת

נאור שירי:  מורשת זה הכול

עמיחי אליהו: יש משרד שתפקידו לתכלל

עמיחי אליהו:  כמובן שכל מי שרוצה לקחת חלק, מוזמן בשמחה רבה

עמיחי אליהו:  חברים, אם זה עדיין לא מובן, זה יהיה בהחלטת הממשלה הקרובה בעזרת השם

עמיחי אליהו:  אנחנו מתואמים מול מינהלת תקומה ואנחנו מתואמים מול ראשי הרשויות

יולי יואל אדלשטיין: השר אליהו, יש הבדל בין מתואמים, ואני שמחתי לשמוע כאן מחמאות הדדיות

יולי יואל אדלשטיין:  רשמנו לפנינו שהאווירה בין הגורמים השונים מאוד טובה

יולי יואל אדלשטיין:  דבר שני שבעצם אמרת אותו הוא אני לפחות ארגיש הרבה רגוע אם תהיה החלטת ממשלה מסודרת שמטילה אחריות על גורם כלשהו

יולי יואל אדלשטיין:  נתייחס לזה בסיכום

רותי אברמוביץ': שגם ינחה את הגורמים המתעדים

יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שירי נרשם ומחכה בסבלנות ולאחר מכן נשמע את הספרייה הלאומית וגופים נוספים

יולי יואל אדלשטיין:  היינו אמורים לסיים את הדיון אבל אני לא רוצה להשאיר אנשים בלי יכולת להתבטא ולכן נאריך את הדיון

נאור שירי: אני אהיה הכי קצר

נאור שירי:  תודה על הדיון

נאור שירי:  אני חושב שזה דיון סופר חשוב ברמה ההיסטורית

נאור שירי:  אני מנסה לא להמעיט בחשיבות הדיון כי זה באמת ברמה היסטורית

נאור שירי:  אני לא חושב שיש כאן תכלול

נאור שירי:  אני גם על ציר של ביקורת אבל אמרת שאתה לא רוצה להפוך את זה לוועדת ביקורת ולכן אני אמנע מהציר הביקורתי

נאור שירי:  אני חושב שזה ברור לכולנו כאן, ואמרה את זה גם נציגת הארכיון

נאור שירי:      אני כן חושב שצריך כאן חקיקה של הכנסת ולא החלטת ממשלה וזאת מסיבה פשוטה

נאור שירי:  חוק יד ושם יצר רשות שהיא אחראית על כל נושא הזיכרון

נאור שירי:  היא בדיוק מתכללת את כל מה שאמרנו כאן ואני מוציא לרגע את נושא ההסברה כי הסברה זה משהו קצר טווח וארוך טווח

נאור שירי:  עוד 10, 20, 30 ו-40 שנים כשאנחנו ניזכר בדברים האלה, אני חושב שרשות שמקבילה לרשות של יד ושם למאורעות ה-7 באוקטובר, זה משהו שאפשר לייצר כאן בכנסת

נאור שירי:  יהיה אולי גורם ממשלתי כזה או אחר אחד שיתכלל הכול, נעזוב לרגע את עניין המורשת, אבל כן לייצר רשות שזה התפקיד שלה והתפקיד שלה הוא מעכשיו והלאה, כי זה באמת אירוע היסטורי

נאור שירי:  בטוח שפני המזרח התיכון – ואני מנסה לא להמעיט באירוע – ישתנו אחרי האירועים האלו

נאור שירי:       תודה על הדיון

נאור שירי:  אני מקווה שנקיים דיון המשך שיבוא אחרי החלטות הממשלה כדי לראות שהדברים כן עובדים ואלה לא צירים מקבילים אלא אלה וקטורים שונים

נאור שירי:  משטרה, משרד המשפטים, הסברה, הסברה אחת

נאור שירי:  יש כאן ארבעה אירועי הסברה שעכשיו גם שר החינוך החליט שהוא מייצר

נאור שירי:  זה נראה לא מסודר

נתנאל איזק: בהתייחס למה שנאמר כאן, אני רוצה להגיד שאחד הדברים בפרה-רולינג שמכינים עכשיו להחלטת הממשלה הגדולה לעוטף זה הקמת תאגיד

נתנאל איזק:  אחת ההצעות שהצענו מדברת על הקמת תאגיד סטטוטורי בחוק, בדיוק לאירועי ה-7 באוקטובר

יולי יואל אדלשטיין: מנהל הספרייה הלאומית, בבקשה

אורן וינברג: מנכ"ל הספרייה הלאומית

אורן וינברג:  נאמר כאן הרבה על נושא של תכלול וסינרגיה

אורן וינברג:  הספרייה הלאומית על פי חוק מתעדת את החברה הישראלית באופן שוטף ויום יומי

אורן וינברג:  כאשר קרה האירוע ב-7 באוקטובר, הבנו שצריך גם כאן להפעיל מאמץ מיוחד ולרכז או לתכלל בין הרבה מאוד גופים שהוזכרו כאן, גופים של החברה האזרחית

אורן וינברג:  אנחנו לא עוסקים בחומר מסווג או בחומר ממלכתי כפי שעוסק ארכיון המדינה אלא אנחנו עוסקים בכל החומרים האחרים, בכל פורמט שהוא וממקורות שונים

אורן וינברג:  לכן יצרנו יחד עם הרבה מאוד שותפים מעין שולחן עגול

אורן וינברג:  הוזכר כאן החמ"ל האזרחי, קארין נהון שאני לא יודע אם הוא כאן ב-זום, חמ"ל החטופים, גורמים כמו 10-7 ואין סוף גופים אחרים

אורן וינברג:  אנחנו זיהינו סדר גודל של 60 יזמויות שונות בחברה האזרחית בארץ ובעולם שתיעדו, אוספים ומתעדים

אורן וינברג:      אנחנו מנסים לתכלל שהדברים יופקדו ככל הניתן במקום אחד וישרתו את כל הגופים - הוזכרה כאן משטרת ישראל, היינו בקשר גם עם המל"ל – לכל שימוש אפשרי שיהיה, אם זו הסברה, החלק המשפטי, אנחנו גם בקשר בנושא של הפלטפורמה ש-וויקס עכשיו מקימה עם המשטרה

אורן וינברג:  בנוסף לאיסוף גם תיעוד יזום, לייצר מנגנון של תיעוד יזום שמשרד מורשת יוזם, דוחף ומתקצב יחד איתנו כדי לייצר פסיפס רחב ביותר של חומרים שמתעדים את האירועים וישמר אותם לדורות הבאים

אורן וינברג:  גם אנחנו אמונים על הנושא הזה

אורן וינברג:  לייצר גם סינרגיה בין החומרים השונים

אורן וינברג:      היכולת של הספרייה היום לייצר רשת סמנטית בין החומרים השונים, מקומות, שמות ואירועים היא יכולת קיימת שתעזור מאוד כדי לייצר את הפסיפס הזה ולא רק מחומרי וידאו ותמונות, עיתונות, מקורות משניים, חומרים ארכיוניים שיגיעו בהמשך, ווטסאפים, קבוצות ה-ווטסאפ של היישובים

אורן וינברג:  כל החומרים האלה צריכים בסוף להיות ברשת אחת שתאפשר שימושים מחקריים היסטוריים, הנצחה, הסברה ומהר ככל האפשר

אורן וינברג:      אני אציין עוד דבר אחד

אורן וינברג:  נאמר כבר שהנושא הזה מאוד מאוד רגיש

אורן וינברג:  לתיעוד בעל פה יש קטגוריות זמן שונות

אורן וינברג:  יש שימושם שנדרשים מיידית או תיעוד מיידי אבל דברים שעולים אחרי שנים הם לפעמים לא פחות חשובים

אורן וינברג:  יש הבדל בין תיעוד לחקירה משטרתית לבין תיעוד למטרות היסטוריות

אורן וינברג:      אנחנו גם מתעדים את העולם היהודי על כל רבדיו וגווניו

אורן וינברג:  אנחנו חברנו גם לגורמי תיעוד שעוסקים בהשפעות של האירועים על העולם היהודי ועובדים יחד איתם

אורן וינברג:  כידוע לכם יש גם השפעות על העולם היהודי בהתפרצות אנטישמית ענקית שקיימת היום

אורן וינברג:  אנחנו מנסים לתעד גם את התחום הזה

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין:  מספר ארגונים או יוזמות שביקשו להתייחס

יולי יואל אדלשטיין:  אני מבקש מאוד מכולם להתייחס בקצרה

יולי יואל אדלשטיין:      ד"ר רוני מיקל אריאלי

רוני מיקל אריאלי: המכון ליהדות זמננו

רוני מיקל אריאלי:  אני ראש המדור לתיעוד בעל פה באוניברסיטה העברית

רוני מיקל אריאלי:  אני כאן בכובע שמייצג את החברה האזרחית ואת היוזמות הרבות שכבר קיימות

רוני מיקל אריאלי:  יחד עם אנשי מקצוע, קולגות, הקמנו את הפורום למובילי יוזמות ייעוד במלחמה

מירב בן ארי: אני אציין שהסטודנט שלך לשעבר נמצא כאן

נאור שירי: רוני הייתה מתרגלת שלי

רוני מיקל אריאלי: זה נכון

רוני מיקל אריאלי:  לפני יותר מעשור

רוני מיקל אריאלי:  כבוד מאוד מאוד גדול

רוני מיקל אריאלי:  אני אגיד שאני, כמו כל שאר אזרחי מדינת ישראל, מה-7 באוקטובר בטראומה

רוני מיקל אריאלי:  מאחר ואני גם חוקרת שואה ורצח עם אבל גם אמונה על כל התחום של תיעוד בעל פה באוניברסיטה העברית - ואגב, אין עוד אוניברסיטאות בארץ שיש בהן מדור כזה – יחד עם אנשי מקצוע החלטנו להקים פורום למובילי יוזמות תיעוד, מתוך ההבנה שהתיעוד האזרחי נעשה בקצב היי-טק

רוני מיקל אריאלי:  אף אחד לא מחכה, לא לאוניברסיטאות, לא למשטרה ולא לצבא אלא כולם כבר מתעדים

רוני מיקל אריאלי:  בפורום הזה היום קיימות מעל 80 יוזמות תיעוד שונות כאשר חלקן תיעוד בעל פה, חלקן תיעוד בכתב

רוני מיקל אריאלי:  אם יש כאן בבקשה איזשהו סדרן שיוכל אחר כך לעזור לי לחלק, זה יעזור

רוני מיקל אריאלי:  עשיתי לכם ממש פילוח של היוזמות שקיימות בשטח

רוני מיקל אריאלי:  יש לנו קבוצת ווטסאפ של 250 אנשים מתוך אותן יוזמות שכוללות משפטנים, היסטוריונים, יד ושם ונט"ל שמלווים אותנו מבחינה טיפולית

רוני מיקל אריאלי:  לכן חשוב לי מאוד מאוד להגיד, כמי שאמונה על תחום התיעוד בעל פה ועל תחום התיעוד בכלל שהוא גם כהיסטוריונית מאוד מאוד חשוב, אנחנו מנסים לייצר קהילה

רוני מיקל אריאלי:  מה שעשינו זאת בעצם הקהילה שתיתן את המעטפת המקצועית שארכיון המדינה ציין עד כמה היא חשובה

רוני מיקל אריאלי:      חשוב לי שלא נמציא כאן את הגלגל

רוני מיקל אריאלי:  חשוב שיהיה כאן איזשהו גוף ממשלתי שיהיה אמון על הדבר הזה אבל שידע גם לעבוד בשיתוף פעולה עם מה כבר נעשה

רוני מיקל אריאלי:  אנחנו עובדים כבר חודשיים וזה מאוד מאוד שוב בהקשר הזה

רוני מיקל אריאלי:  אגב, התיעוד שנעשה על ידי היוזמות הוא לא רק תיעוד בעל פה שנעשה על ידי יוזמות מאוד מאוד מכובדות, ביניהן היושב לימיני איתי קנטור, שהוא בעצם ממייצגי עדות 710, עדויות וידאו

רוני מיקל אריאלי:     אחד הדברים החשובים שהעלינו הוא שלא יכול להיות שיהיו לנו 80 יוזמות שיפנו לאותו ניצול

רוני מיקל אריאלי:  אנחנו בקשר רציף כשיש אנשם מכפר עזה שהרימו לנו דגל אדום

רוני מיקל אריאלי:  פונים אלינו הרבה אנשים בבקשה שנעזוב אותם

רוני מיקל אריאלי:  לי יש יכולת להגיע ליוזמות האלה ולבקש את זה מהן

רוני מיקל אריאלי:  יש לי יכולת לתת להן את המענה המקצועי, איך מתעדים אדם שנמצא בטראומה, ואגב, מתי עושים את זה

רוני מיקל אריאלי:      יש לנו מעטפת משפטית

רוני מיקל אריאלי:  אתמול היה לנו מפגש שארך שעה וחצי על היבטים של פרטיות , זכויות יוצרים והסכמות

רוני מיקל אריאלי:  אנחנו עובדים בשיתוף עם הספרייה הלאומית שבאמת נרתמה יחד עם משרד המורשת ועל כך חשוב לי להגיד שיוקם מאגר לאומי מתוך ההבנה שחשוב שבסוף החומרים האלה לטווח הארוך ישבו במקום אחד

רוני מיקל אריאלי:  תודה לכם

איתי קנטור: אני קולנוען ואיש חינוך, בין השאר גם מדריך ארצי להפקות קולנוע ווידאו במשרד החינוך

איתי קנטור:  הוזכר כאן הרבה יד ושם

איתי קנטור:  אני הפקתי את כל הסרטים במוזיאון

איתי קנטור:  הפקתי את הסרטים ואת חלקם ביימתי

איתי קנטור:  הפקתי את אחד הסרטים החשובים בנושא השואה, "שתיקת הארכיון"

איתי קנטור:      כבר ב-9 בחודש הקמנו קבוצה של מתנדבים שהיום מונה 300 מתנדבים, ארגון שקוראים לו עדות 710 וזאת מתוך כוונה להקים את מאגר עדויות הווידאו של האירוע הזה

איתי קנטור:  המתודה שלנו מבוססת על חוקר השואה ד"ר דורי לאוב שהיה הראשון שגבה עדויות שואה כאשר הרעיון הוא הקשבה מלאה

איתי קנטור:  המוקד הוא העד, הניצול, לא תקשורת ולא הסברה

איתי קנטור:  הרעיון הוא להגיע ולהיות מקשיבים

איתי קנטור:  בין 300 המתנדבים יש לנו אנשי קולנוע, אנשי וידאו, אנשי טיפול, אנשי מחשוב, אנשי ארכיון

איתי קנטור:  מהיום הראשון אפיינו את הארכיון כמו שהוא יוכל לשרת את החוקרים בעתיד

איתי קנטור:  כל עדות מקוטלגת על פי קריטריונים של ארכיונים

איתי קנטור:  מצד שני, כל עדות כזאת מתוקצרת לתקציר וידאו של חמש דקות שאפשר להנגיש אותו כבר במיידי

איתי קנטור:      העדויות שכבר מוכנות, אספנו נכון להיום יותר מ-300 עדויות של ניצולים ועוד 150 עדויות של אנשי בארי שצולמו לטובת ארכיון בארי ומצולמות בימים אלה בשיתוף הקיבוץ

איתי קנטור:  העדויות עולות לרשת – מי שמסכים – גם בגרסה הקצרה וגם בגרסה הארוכה

איתי קנטור:  אנחנו בקשר עם כמה קהילות שאנחנו מתעדים איתן כמו בבארי כאשר אנחנו מרכזים את התיעוד של הקהילה, של הניצולים

איתי קנטור:  יש לנו צוותים שצילמו 360, רחפנים, ורואים את 12 הקהילות שנפגעו הכי קשה

יולי יואל אדלשטיין: ב-זום נמצאת קארין נהון

קארין נהון: שלום

קארין נהון:  תודה שהזמנתם אותי

קארין נהון:  אני וארי הראל הקמנו וניהלנו את החמ"ל האזרחי, את מערך הנעדרים

קארין נהון:  במשך הזמן נוצר לנו איזשהו גוף מודיעיני שגם עבד מול מערכות הביטחון למיניהן, מול יחידות הממשלה שזה זה החל ממרכז ה-מ"מ, לה"ב 443, אמ"ן מחקר, איתור נעדרים וכדומה

קארין נהון:  אנחנו עבדנו במשך חודש שלם עם למעלה מאלפי מתנדבים שהם אנשים טכנולוגים, אנשי מדעי המידע, אנשי מדעי החברה וכדומה

קארין נהון:  היו ארבעה מקורות מידע החל מהמשפחות עצמן שהעבירו לנו חומרים

קארין נהון:  אנחנו לא דיברנו איתן אבל הן העבירו לנו חומרים וגם קבוצת טלפוניה

קארין נהון:  רשתות חברתיות, הציבור עצמו שדרך אתר ייעודי העביר לנו המון חומרים

קארין נהון:  למעלה מ-200,000 סרטונים שעברו גם לגנזת, גם לספרייה הלאומית וגם למערכות הביטחון השונות

קארין נהון:  הזכירו כאן את המערכת המתוכללת של ה-מ"מ של צה"ל שעובדת ביחד

קארין נהון:  הכול עבר שם

קארין נהון:       היתרון שלנו היה שייצרנו אלגוריתמים שלא קיימים בשוק והאלגוריתמים האלה מאפשרים גם לזהות את האנשים, אם אלה הניצולים, אם אלה החטופים אם אלה הנעדרים

קארין נהון:  זה חוסך יד אנושית אבל עדיין צריך להזכיר שהיו לנו קבוצות של פריימינג שעברו פריים-פריים על 200,000 סרטונים

קארין נהון:  בסופו של דבר, כאשר אנחנו מדברים על תיעוד, אין משמעות לתיעוד אם אין צורה מסודרת של עיבוד של המידע ואחר כך כמובן הנגשה והחלטה איזה מידע על המידע יש, אם זה זמן, אם זה מיקום, אם אלה אנשים, החוטפים או החטופים

קארין נהון:      לדוגמה, אנחנו היינו אלה שהורדנו את הנתונים מ-150 ערוצי חמאס כבר ביום השני או השלישי

קארין נהון:  העברנו את זה גם לכוחות הביטחון ולשב"כ

קארין נהון:  עם השב"כ עבדנו בצורה סיסטמתית

קארין נהון:  כאשר מדברים על 150 ערוצי חמאס, הזכירו נכון שהדאתה כל הזמן נמחק

קארין נהון:  כלומר, ברגע שחמאס הבין שמתחילים לעבוד בצורה סיסטמתית, הוא התחיל למחוק נתונים גם מהרשתות החברתיות וגם מה-לייבים למיניהם בתוך יו טיוב, פייסבוק, טיק טוק וכדומה וגם מהטלגרם

קארין נהון:  היתרון שלנו היה שהשתרשרנו כבר לערוצי חמאס בטלגרם שהם יחסית מקומיים, כמו למשל בית חנון או בית חולים מסוים, וזה אפשר לנו לקבל סרטונים הרבה יותר קשים, לצערי הרב כמובן אבל זה נתן לנו מידע מאוד מאוד מדויק לגבי הגורל של נעדרים כאלה ואחרים

קארין נהון:      אנחנו למעשה העברנו לא רק את הנתונים אלא גם את האלגוריתמים

קארין נהון:  אנחנו עומדים לרשות הגנזת וגם הספרייה הלאומית לנסות ולעשות את הדאתה הנכון

קארין נהון:  צריך להבין שהיוזמות השונות, כל עוד לא יהיה תכלול, היוזמות השונות של הסברה הן מאוד שונות מיוזמות של תיעוד כי להסברה יש מטרה אחת ובאיסוף מבצעי, כמו לה"ב 433 יש מטרה אחרת, ובתיעוד יש מטרה שלישית

קארין נהון:  זה נכון מאוד שיהיה תיעוד היסטורי מדויק

קארין נהון:  אנחנו כמובן עומדים לרשות כל הגורמים להמשיך לתעד את המידע

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך

יולי יואל אדלשטיין:  טל הוכמן, שדולת הנשים

טל הוכמן: תודה רבה

טל הוכמן:  אני אתחבר למה שאמר השר שיקלי ואמרה גם מיכל מהמל"ל

טל הוכמן:  השדולה חברה לגוף חמ"ל אזרחי שמובילה ד"ר כוכב אלקיים לוי וגם איילת רזין חלק משמעותי ממנו

טל הוכמן:  אנחנו מתעסקות בנושא של פשעי מלחמה מגדריים ואנחנו יוצרות עכשיו ארכיון כאשר אנחנו אוספות חומרים מכל הסוגים עליהם דובר עד עכשיו

טל הוכמן:  אנחנו אוספות את זה לארכיון שזו המטרה שלו

טל הוכמן:      אנחנו מתעסקות גם בצד ההסברתי כלפי חוץ, לקהילה הפמיניסטית הבינלאומית, וכמו שאמרה מירב לגבי שברון הלב - גם אנחנו חוות אותו מאוד מאוד קשה

טל הוכמן:  אנחנו עושות גם שם פעילות

טל הוכמן:  זה לא לכאן אבל אנחנו עושות פעילות מולם ועבודה הסברתית גם כלפי חוץ

טל הוכמן:  לכן הקשר עם הגופים השונים, הממשלתיים בעיקר, עם החומרים, הם מאוד מאוד חשובים לנו

טל הוכמן:  אנחנו מנסות ביחד עם מיכל להבין איך כן ניתן לעשות אפשרות של גישה

טל הוכמן:  הארכיון שלנו כרגע הוא סגור והוא לא לתפוצה ולא כזה שכל אדם יוכל להיכנס אליו אלא הוא לשימוש שלנו כדי לדבר על המשמעות של השימוש בפשעי מלחמה מגדריים כאסטרטגיית לחימה שקרתה ב-7 באוקטובר ולא איזה אירועים ספורדיים קטנים שקרו אלא משהו שנשלחו איתו כמשימה

טל הוכמן:       זו המשימה שלקחנו על עצמנו

טל הוכמן:  אני מאוד אשמח לראות גם איך אפשר מבחינת הפלטפורמות להשתלב ולשתף פעולה וגם מבחינת החומרים, בעיקר הממשלתיים, כי כמו שציינו זה לא רק אנחנו אלא יש הרבה מאוד ארגונים של חברה אזרחית שאוספים עכשיו ועושים איזשהו מהלך ונראה איך אנחנו כן ממשקים את העבודה יחד עם הגופים הממשלתיים

טל הוכמן:  תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין: רחל אדרי חולתא, התנועה לחופש המידע

קריאה: היא יצאה

אסנת מנגל: שלום לכולם

אסנת מנגל:  המומחיות שלי היא טכנולוגיות מידע

אסנת מנגל:  איתי נמצא גם ליאור המר, מפתח, ואיתנו קבוצה של מתנדבים

אסנת מנגל:  רצינו להביא לידיעתכם את הרעיון שלנו

אסנת מנגל:  המיזם שלנו היה עם כיוון אחר

אסנת מנגל:  אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים לפנות לקהל הרחב, בואו שתפו אותנו במה שיש

אסנת מנגל:  לצורך כך הקמנו פלטפורמה שכבר עובדת, שנקראת זיכרון עם קיי

אסנת מנגל:  אור

אסנת מנגל:  כל אחד יכול להוסיף את הסיפור שלו לבד ובאופן עצמאי

אסנת מנגל:  לנו מאחור יש משרד אחורי כדי להוריד או לעשות איזשהו סינון

אסנת מנגל:  אם מדובר בניצול או בשורד או בילד שרוצה לספר את הסיפור, יכול ולא רק באותו יום, מה שקרה לנו בשמחת תורה, אלא בימים שאחרי כן

אסנת מנגל:  מפונים או אחרים, כל אחד רשאי להעלות את הסיפור שלו לפי הקריטריונים והמדרגות שיש שם

אסנת מנגל:  אולי זה דומה ל-וויקס שכבר בדרך אבל אנחנו מוכנים לשתף ולתת את הפלטפורמה למי שרוצה ובהחלט לעזור כי זה היה חלק מההתנדבות שלנו

אסנת מנגל:      מכיוון שמקימים איזושהי מינהלת אני חושבת שמאוד חשוב לשתף את האזרחים באיזושהי רמה כי יש הרבה ידע

ליאור המר: רציתי להשלים עוד כמה מילים

ליאור המר:  אנחנו באותו פרויקט ביחד

ליאור המר:  דיברתם על שלוש סיבות לאיסוף חומרים

ליאור המר:  הסיבה הנוספת כי בעוד כמה שנים לא נוכל להעביר את התחושה שכולנו חיים בה היום

ליאור המר:  אנחנו לא מרגישים מה היה בשואה, עדויות זה לא משהו שהיום עובר ובדור של הטיק טוק אם זה לא מצולם, זה לא קרה

ליאור המר:  אם אין לו מיקום גיאוגרפי, זה לא קרה

ליאור המר:  אומרים שעושים אורטו פוטו בשביל להבין מה היה שם

ליאור המר:  צריך לעשות מיפוי תלת ממדי, פוטו ריאליסטי - אני כבר 21 שנים בתחום – ובתוך המיפוי הפוטו ריאליסטי, כשאתה יכול להסתובב בשטח גם אם משקפי VR, גם עם מערכת תלת ממד שכל אחד יכול לגשת אליה, כל סיפור שמישהו מספר – יש לו מיקום גיאוגרפי

ליאור המר:  צריך לדעת לאסוף את המיקום הזה

ליאור המר:  המיקום יכול להיות עיר, יכול להיות רחוב, יכול להיות בית ויכול להיות פינה

ליאור המר:      ברגע שנאסוף ונשים את כל הדבר הזה במקום אחד, אנחנו נוכל להעביר גם את התחושות

ליאור המר:  תחושות עוברות גם אחרת

ליאור המר:  יש עדויות, יש סרטונים, יש תחושות של אנשים

ליאור המר:  אנחנו בנינו שתי פלטפורמות

ליאור המר:  פלטפורמה אחת הייתה שכל בן אדם שנפטר, כל בן אדם שנפל, יש לנו 1,000 ומשהו אנשים שיש את המיקום בו הם גרים

ליאור המר:  תעודת זהות של האיש, מי הוא היה

ליאור המר:  המפה הזאת היא עולמית כי יש הרבה אנשים מארצות אחרות עם דרכונים כפולים

ליאור המר:  מה שקרה לנו זה דבר עולמי

ליאור המר:  יש לנו מפה אחת שהיא עולמית שמראה את הכול, כולל היכן אנשים גרים ואפשרות להוסיף כמה מילים על כל בן אדם ולומר מי הוא ומה הוא

ליאור המר:  כל בן אדם, מכירים אותו אלפי אנשים

ליאור המר:  בסוף אם תהיה התנדבות של כולנו ביחד לאסוף את הדבר הזה ותהיה לנו אפשרות לשתף, אני בניתי כבר את הפלטפורמה שעובדת

ליאור המר:  משטרת ישראל רוצה לעבוד עם וויקס, לבצע טופס שבעזרתו אפשר לעשות וידאו, כלומר, בניתי והכול מוכן במפה

ליאור המר:       אלה לא רק עדויות ולא רק סרטונים אלא כמו שאמרתי בהתחלה, אלה גם תחושות של אנשים

ליאור המר:  בן אדם נכנס לאזעקה באותו יום, הרגיש את התחושה, התחיל לקרוא את ה-ווטסאפים, נבהל בגלל החברים שלו, הוא רוצה לשתף את

ליאור המר:  הוא רוצה לשתף היכן הוא היה באותו רגע

ליאור המר:  יכול להיות שהוא היה בטורונטו, ואני מכיר אנשים שהיו שם, במקום אחר בעולם, ולא ידעו מה לעשות עם היקירים שלהם

ליאור המר:  לא היה להם מושג והם קיבלו ווטסאפים והם רוצים לשתף את העולם במה שהם הרגישו כי כולנו חווינו אבל קולקטיבי

ליאור המר:  את הדבר הזה, יש פלטפורמה מוכנה, כל אחד שרוצה לחשוב על משהו, מכניס טופס, כמה מילים, אומר את התחושה שהוא חווה, יכול להוסיף סרטון, יכול להוסיף תמונות של ווטסאפ שהוא חווה

ליאור המר:  בסוף אנחנו נייצר מיליונים

ליאור המר:  את המיליונים האלה, אני כבר רואה היום, מכחישים בכל מקום

ליאור המר:  אם זה לא מצולם, זה לא קרה

ליאור המר:  כשזאת תהיה מסה, לא יכחישו

ליאור המר:  אנחנו צריכים לדעת לעבוד ביחד

יולי יואל אדלשטיין: תודה

יולי יואל אדלשטיין:  חברים, אנחנו נחתור לסיכום

יולי יואל אדלשטיין:  תודה רבה לכל העוסקים במלאכה החל ממשרדי הממשלה והמשך בכל הגופים ההתנדבותיים הפרטיים

יולי יואל אדלשטיין:  אני מודה לחברי הכנסת שיזמו את הדיון

יולי יואל אדלשטיין:  יוזמה חשובה

עמיחי אליהו: גם אנחנו מודים

יולי יואל אדלשטיין: יש נושא שעלה כמה פעמים ועדיין אני רוצה לציין אותו פעם נוספת

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו כאן כולנו במשימה לאומית מסיבות, מצד אחד, מאוד עצובות וטרגיות, ומצד שני ברורות

יולי יואל אדלשטיין:  רוצים להנציח, רוצים להשתמש בהסברה, ותכף ניגע בנושא הזה

יולי יואל אדלשטיין:      אני מציין שוב את מה שכבר אמרו מספר דוברים כאן

יולי יואל אדלשטיין:  דרושה רגישות הרבה מעבר לכל איסוף חומרים, במיוחד מאותם טעמים שנאמרו

יולי יואל אדלשטיין:  כאשר מראיינים מישהו שקרה לו משהו לפני 30 שנים זה דבר אחד, ומישהו שעדיין אולי לא יצא מן המצב של פוסט טראומה מיידית, זה דבר שני

יולי יואל אדלשטיין:  אני אומר שראיתי זוועה או שתיים בחיים שלי, ראיתי אנשים שעברו עליהם דברים מאוד קשים, אבל לא בטוח שאילו היו מבקשים ממני עכשיו ללכת ולאסוף עדויות, שהייתי רואה את עצמי כשיר ללכת ולראיין אנשים במצב כזה

יולי יואל אדלשטיין:  אני אומר את זה גם כהערה כללית

יולי יואל אדלשטיין:  אני בטוח שכולם מבינים את זה אבל כל היוזמות הברוכות של לראיין, לאסוף ולגבות עדות, כל הזמן לחשוב ברגישות, מה זה יכול לעשות לבן אדם ואיך הדברים האלה יכולים לצוץ ברגע שמראיין עוזב

יולי יואל אדלשטיין:      דבר שני

יולי יואל אדלשטיין:  יש לזה גם היבטים פרקטיים ואני אתן דוגמה כדי שהדבר יהיה פשוט, כמו שהוא לא היה פשוט לי באותו רגע

יולי יואל אדלשטיין:  לפני כמה שנים באתי לנחם משפחה של חייל שנפל

יולי יואל אדלשטיין:  הוא היה בוגר נעלה מצרפת

יולי יואל אדלשטיין:  באתי והתיישבתי ליד המשפחה שלו

יולי יואל אדלשטיין:  הם ישבו בבית מלון כי הם לא גרים בארץ אלא במרסיי

יולי יואל אדלשטיין:  מישהו רצה לצלם

יולי יואל אדלשטיין:  לא חס ושלום מטעמי, אני לא מתעד את הביקורים שלי בניחומי אבלים, אלא מישהו מהנוכחים רצה לצלם

יולי יואל אדלשטיין:  האבא קפץ והתחיל לצעוק לא לצלם, לא לצלם

יולי יואל אדלשטיין:  אחר כך אמר בלי להסתיר את זה שהוא נורא חושש שזה יצא בתקשורת בצרפת ויאונה לו רע

יולי יואל אדלשטיין:  כשאני שומע למשל על נקודות עולמיות של כל מיני דברים בכל מיני מקומות, גם בזה אני מציע לגלות רגישות כי אנחנו בעולם שאנחנו עכשיו מגלים אותו מחדש עם כל מה שקורה עם גל האנטישמיות

יולי יואל אדלשטיין:  אני לא רוצה לשים נ"צ על בית של מישהו בטורונטו או בכל מקום אחר שאחר כך יסתבר שמשרד התפוצות יצטרך לטפל בנושא הזה בהיבטים של תקיפה אנטישמית או גרפיטי על הבית או מה שזה לא יהיה

יולי יואל אדלשטיין:  נכון שהדברים האלה נשמעים גם לי חצי זוועתיים וחצי פרנואידים אבל צריך לקחת אותם בחשבון בעולם שאנחנו חיים בו, ודאי בכל יוזמה פרטית

יולי יואל אדלשטיין:      לגבי הפרויקט עצמו

יולי יואל אדלשטיין:  עם כל מה שעלה כאן כמה פעמים, לא מספיק מתוכלל ואין אחראי אחד, עם כל הדברים שעכשיו אמרתי לגבי רגישות, אני חושב שזה חשוב מאוד שממש באותו שבוע, כפי שהעידו כאן כמה אנשים, גם בצד הממשלתי, גם בצד האזרחי, יתעוררו האנשים לנושא הזה למרות כל הטראומה ולמרות הלחימה שעדיין הייתה באותם ימים כי ברור, כפי שאמרו כאן בצורה ברורה אנשים שמומחים בתחום הזה, זה לא אותו דבר כמו לאסוף בעוד מספר שנים וכולנו מבינים את זה

יולי יואל אדלשטיין:  טוב מאוד שהדברים נאספים

יולי יואל אדלשטיין:      עכשיו עדיין צריך לשאול את השאלות היותר ממוקדות

יולי יואל אדלשטיין:  כבר אמרתי לשרים שאני לפחות ארגיש הרבה יותר טוב אם תהיה החלטה מסודרת מה עושים - רשות, תאגיד, משרד ממשלתי מסוים שמוביל, גוף, מל"ל מתכלל, מה שזה לא יהיה, אבל משהו שיהיה מאוד ברור

יולי יואל אדלשטיין:      חוץ מנציג הפרקליטות אני לא שמעתי מישהו שדיבר ספציפית על המטרה

יולי יואל אדלשטיין:  את נציג הפרקליטות כרגע מעניין הפן של איסוף ראיות לצרכים משפטיים אבל אני חושב שאת השאלה הזאת צריך לשאול בכלל בכל הנושא הזה

יולי יואל אדלשטיין:  דרך אגב, לא שיש כאן סתירות פנימיות ענקיות

יולי יואל אדלשטיין:  הפלטפורמה היא איסוף וכאן רק צריך לחשוב על פורמט, כפי שאמרה ובצדק גנזת המדינה

יולי יואל אדלשטיין:  אוספים, אוספים, אוספים אבל אחר כך נבלה עוד שנים בניסיון להביא את זה לאיזשהו מכנה משותף

יולי יואל אדלשטיין:  אם יש בכוחך להוציא כבר עכשיו לאנשים איזשהן הנחיות מה יותר נוח, זה לא אומר שנוותר על החומרים האחרים

יולי יואל אדלשטיין:  נוח לאיסוף עתידי או לשמירה עתידית, אני לא מבין בדברים האלה אבל אני בטוח שיש אנשים שמבינים

יולי יואל אדלשטיין:  חוץ מהפורמט, אני אומר שאין כאן סתירה

יולי יואל אדלשטיין:  לאסוף את כל החומרים ואחר כך כבר מזה אפשר לצאת לשימושים שונים בתחומים שונים החל מפלילי-משפטי והמשך בהסברתי וחינוכי, אם נרצה באמת שהדברים האלה יהיו גם בזיכרון של הדורות הבאים על כל האספקטים שלהם

יולי יואל אדלשטיין:  צדק השר כשאמר שזה לא רק שבת שחורה וסרט הזוועות אלא גם המון סיפורי גבורה והם עוד יימשכו

יולי יואל אדלשטיין:  אני בטוח שנראה את שיקום היישובים והאנשים שחוזרים ואת המחרשה עוברת עוד פעם ואז יהיו כאן הרבה סיפורים ולמרות כל הכאב וכל התחושה הקשה הלאומית נהיה גאים בהם על שאנחנו קמים מן הזוועה הזאת וממשיכים הלאה

יולי יואל אדלשטיין:      אני מציע שנעשה איזשהו מעקב אחרי העניין הזה

עמיחי שיקלי: אפשר המלצה אופרטיבית? אני אגיד מה אני חושב שכדאי שנעשה

עמיחי שיקלי:  זה פורום מאוד מאוד רחב

עמיחי שיקלי:  אני מציע שיוזמי הדיון יחד עם השר למורשת ויחד עם השחקנים המרכזיים הרלוונטיים, יעשו דיון המשך מצומצם ודיון ההמשך הזה, מטרתו תהיה לגבש או טיוטת חוק או טיוטה להצעת ממשלה

עמיחי שיקלי:  זה מחייב סיעור מוחות

מירב בן ארי: אמר השר שעומדת להיות בשבוע הבא החלטת ממשלה

אורית פרקש הכהן: אבל היא אחרת

אורית פרקש הכהן:  היא נוגעת לתיעוד של מורשת

עמיחי שיקלי: אנחנו רוצים לדבר על תיעוד והנצחה

עמיחי שיקלי:  אלה נושאים מאוד רחבים

עמיחי שיקלי:  אני חושב שנכון שיתגבש צוות מקצועי וההצעה הזאת – בין שזו החלטת ממשלה או בין שזו הצעת חוק – תהיה אחרי סיעור מוחות כי יש כאן המון אלמנטים ושווה שהקולות האלה יישמעו

עמיחי שיקלי:  לדעתי זה הדבר הנכון לעשות ובפורום שהוא קצת יותר קטן אפשר לעבוד כאשר אחרי שעתיים-שלוש יוצאים ומביאים טיוטה שתקיף את כל האירוע הזה כי יש כאן כל כך הרבה מאגרים שצריך לשאוב מהם ותכליות שהן תכליות שונות לגמרי

עמיחי שיקלי:  זאת אומרת, משרד המשפטים והמשטרה, זה ענף אחד, כל מה שקשור בדברים לצורך הסברה, זה דבר שני, וכל מה שקשור למחקר היסטורי, זה דבר שלישי

עמיחי שיקלי:  צריך לסדר את זה לפי קטגוריות

עמיחי שיקלי:  נכון לשבת בשולחן עגול למשך שעתיים-שלוש, יצא עשן לבן, תהיה טיוטה ואת זה מביאים להצבעה

יולי יואל אדלשטיין: אני לא רואה בזה שום בעיה אלא שזה לא במסגרת ועדת חוץ וביטחון

יולי יואל אדלשטיין:  כלומר, אנחנו לא מומחים לזה

עמיחי שיקלי: לא, לא אמרתי

עמיחי שיקלי:  לא דיברתי על ועדת חוץ וביטחון

יולי יואל אדלשטיין: כפי שהשר אמר, אפשר לכנס שולחן עגול גם בלתי פורמלי

אורית פרקש הכהן: תקרא להחלטת ממשלה

יולי יואל אדלשטיין: אני בסיכום הדיון הייתי ממליץ לקבל החלטת ממשלה ולהחליט מה עושים כי כפי שגם אמר חבר הכנסת שירי, אם החלטה בכיוון מסוים – אז יכול להיות שתידרש חקיקה בכנסת

מירב בן ארי: לא בטוח

יולי יואל אדלשטיין: החלטת ממשלה לא אוסרת עליך להגיש חקיקה

יולי יואל אדלשטיין:  הכנסת היא הריבון

יולי יואל אדלשטיין:  אם תקבלו החלטה טובה שלא דורשת חקיקה, אני לא בעד לחוקק חוקים לצורך חקיקת החוקים

עמיחי אליהו: הוא צודק שזה נכון שיהיה לזה גיבוי רחב

עמיחי אליהו:  היתרון בזה שזה מגיע לכנסת ולא רק דרך הממשלה

עמיחי אליהו:  יש בזה יתרון גדול

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה תחליט מה היא עושה

יולי יואל אדלשטיין:  אם אנחנו ככנסת לא נהיה מרוצים מההחלטה או נחשוב אחרת, תמיד אפשר ליזום חקיקה

יולי יואל אדלשטיין:  זה בצד ההמלצה

יולי יואל אדלשטיין:       בצד הפחות פורמלי אבל אני חושב שחשוב לציין בסיכום הדיון, זו הרגישות הנדרשת מכל הגופים באיסוף העדויות האלה

יולי יואל אדלשטיין:  אני מציין את זה פעם נוספת ואני בטוח שזה נהיר לכולם וכי לא חידשתי

יולי יואל אדלשטיין:  רציתי שהדבר הזה גם ייאמר בסיכום הדיון

יולי יואל אדלשטיין:       אני מודה לכם מאוד על ההשתתפות

יולי יואל אדלשטיין:  תודה רבה

עמיחי שיקלי: מי שרוצה לשבת בשולחן העגול, שיפנה לאיתמר ויעביר מספר ווטסאפ

עמיחי אליהו: אני מודה לכולם

מירב בן ארי: אולי גם תדברו ביניכם

מירב בן ארי:  נראה לי שיש כאן אנשים שפעם ראשונה נפגשים

עמיחי אליהו: חברים, תודה רבה לכל הגופים האזרחיים