ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 112, 2023-11-13 00:00

ישראל אייכלר: אנחנו דנים היום בהצעת חוק הגנה על עובדים בשעת חירום (הוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ"ד-2023

ישראל אייכלר:  העיקרון של החוק הזה בא להגיד שאדם או בדרך כלל אישה, שיש לה ילד ויש הוראה של פיקוד העורף שאי אפשר להגיע לעבודה, אז שלא יוכלו לפטר אותה

ישראל אייכלר:  זאת אומרת, גם אם החברה או המעסיק יצטרכו להוציא לחל"ת, אבל הזכויות הן לא לפטר אותה

ישראל אייכלר:  הזכויות שלהם נשמרים אחרי התקופה הזאת

נעה בן שבת: זה גם כשיש לה ילד וגם העובד עצמו, אם יש משהו מפיקוד העורף שאי אפשר להגיע למקום העבודה, זה החוק הקיים

נעה בן שבת:  כעת מוצע - - -     

ישראל אייכלר: שאסור לצאת מהבית?     

נעה בן שבת: כן, אסור לצאת מהבית

נעה בן שבת:  הכבישים חסומים או האזור סגור

דבורה ביטון: רגע, אבל כשאתם אומרים זכויות אתם מדברים גם על זכויות מסביב כמשמעותן אצל אותו עובד אם מוציאים אותו לחל"ת?     

ישראל אייכלר: לא, המשמעות כפי שאני מבין אותה, והיועצים המשפטיים יבהירו יותר

נעה בן שבת: משרד העבודה

ישראל אייכלר: גם משרד העבודה יבהיר את זה יותר

ישראל אייכלר:  אבל העיקרון הוא, אנחנו יודעים שאדם מפוטר מאבד זכויות

ישראל אייכלר:  אסור לפטר אותו כדי שלא יאבד את הזכויות כאדם מפוטר

ישראל אייכלר:  לפעמים יש מעלה שמכירים פיטורים כדי שיזכה במשהו, זה משהו אחר, אנחנו נדון על זה

ישראל אייכלר:  אבל העיקרון הוא שאדם לא מפוטר

ישראל אייכלר:  הוצאת אותו לחל"ת? בסדר, המעסיק לא יכול לשלם משכורת לאדם שלא הגיע לעבודה

דבורה ביטון: אבל מה קורה עם זכויות פנסיוניות וכולי? האם בנסיבות המסוימות האלה, האם יש הגנה על הנושא הזה גם?     

ישראל אייכלר: אז תכיני חוות דעת מה דעתך ואנחנו נדון על זה בדיון

דבורה ביטון: אוקיי

ישראל אייכלר: אנחנו נפתח עם משרד העבודה?     

נעה בן שבת: כן, משרד העבודה צריך להציג את הצעת החוק הממשלתית

ישראל אייכלר: בבקשה, עורך דין דבורה ספיר

דבורה ספיר אליעזר: כן, דבורה ספיר אליעזר

דבורה ספיר אליעזר:  בוקר טוב לכולם

דבורה ספיר אליעזר:  אנחנו מבקשים לתקן את חוק הגנה על עובדים בשעת חירום, שכפי שיושב הראש אמר מדובר בחוק שהוא נחקק ב-2006 עם מלחמת לבנון השנייה, והוא נתן בהוראת קבע הגנה מפני פיטורין לגבי עובד שנעדר או לא יכול לבצע את עבודתו בשל הוראה שניתנה בזמן התקפה או בשל הוראה שניתנה במצב מיוחד בעורף על ידי פיקוד העורף

דבורה ספיר אליעזר:  וכן הוא נתן את ההגנה מפני פיטורים על היעדרות בשל כך שהורה נדרש להשגיח על ילדו עד גיל 14, כשהמוסד החינוכי סגור מכוח הוראות פיקוד העורף או מכוח הוראה של שר אחראי

דבורה ספיר אליעזר:  במסגרת המוקש שהקמנו אגב המלחמה, נתקבלו הרבה פניות מטעם גם מפונים, לבחון האם ההגנה עדיין ניתנת להם

ישראל אייכלר: מה זה מפונים, ניקח לדוגמא מישהי משדרות שפינו אותה לירושלים והיא לא יכולה להגיע לעבודה

דבורה ספיר אליעזר: נכון, נכון

דבורה ספיר אליעזר:  התחלנו לקבל פניות כאלה, כאשר הפינוי הוא לא דווקא מכוח הוראות פיקוד העורף

דבורה ספיר אליעזר:  וכאן קיבלנו פניות מהמטה של משפחות החטופים בעניין הזה, וחשבנו לנכון, כי נכון לבוא ולתקן את החוק בהוראות שעה, בשים לב למה שנדרש מאיתנו לעשות בעת הזאת

דבורה ספיר אליעזר:  שזה לאפשר הגנה מפני פיטורים גם לאלה שנדרשו להתפנות מבתיהם מהיישובים שברשימה, שהם אותם יישובים שהם לא נקבעים על ידי החלטות ממשלה, נקבעים בהחלטות השונות של הכנסת

דבורה ספיר אליעזר:  כמובן ששר העבודה הוא לא זה שקובע את הרשימות האלה מלכתחילה

דבורה ספיר אליעזר:  וכן לתת הגנה מפני פיטורים גם למשפחות

ישראל אייכלר: תני דוגמא

ישראל אייכלר:  למשל, קריית שמונה הייתה פקודה לעזוב, נכון? שדרות וקריית שמונה, יש אותו דין בעניין?     

דבורה ספיר אליעזר: למיטב ידיעתי כן

דבורה ספיר אליעזר:  זה מה שכתבנו בחוק

דבורה ספיר אליעזר:  אפשר לעבור על רשימת היישובים

ישראל אייכלר: בחוק הקודם גם?     

דבורה ספיר אליעזר: לא, בחוק הקודם ההגנה הזאת לא קיימת

דבורה ספיר אליעזר:  היא הגנה שאנחנו נותנים אותה - - -     

ישראל אייכלר: אבל קריית שמונה גם בחוק הקודם מעוגן, לא?     

דבורה ספיר אליעזר: לא, לא, לא

דבורה ספיר אליעזר:  למה אתה קורא חוק קודם? יכול להיות שאתה מדבר על החוקים שעוברים עכשיו

דבורה ספיר אליעזר:  חוק הגנה על עובדים זאת פעם ראשונה שאנחנו נותנים את ההגנה מפני פיטורים לעובדים שהתפנו או פונו ממקום עבודתם

דבורה ספיר אליעזר:  במסגרת ההפצה של תזכיר החוק, הייתה גם הצעה לתת את ההגנה לחטופים עצמם ולנעדרים

דבורה ספיר אליעזר:  הכנסנו את הנושא הזה פנימה

דבורה ספיר אליעזר:  הוא נושא שהוא רגיש ויש לזה כל מיני היבטים שהתחלנו לבחון אותם אל מול היועצת המשפטית של הוועדה

דבורה ספיר אליעזר:  על זה נדבר כשנגיע לנוסח

דבורה ספיר אליעזר:  אבל זה כרגע הדברים

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  משרד האוצר

מאיר כהן: משרד האוצר מסכים

ישראל אייכלר: אם הוא מסכים אז מילה אחת – "מסכים"

ישראל אייכלר:  זהו

נועה שוקרון: נועה שוקרון, רכזת תעסוקה באגף תקציבים

נועה שוקרון:  עם הצעת החוק בנוסחה הממשלתי המקורי אנחנו בהחלט מסכימים

נועה שוקרון:  במעלה הדרך מצאנו את עצמנו עם שינויי נוסח והרחבות רבות, כשרגע אני לא אזכור אותן אחת-אחת אבל אני כן אגיד שכמגמה כללית זה מדאיג אותנו

נועה שוקרון:  בסופו של דבר תפסת מרובה לא תפסת

נועה שוקרון:  ואם נגן על כולם מפיטורים אז בעצם לא הגנו על אף אחד מפיטורים, ולכן אנחנו מודאגים מאיזושהי מגמה שבמסגרת החוק מורחב באופן כזה שלא יאפשר את הגמישות התעסוקתית שהמשק כל כך זקוק לו

נועה שוקרון:  וככל שיעלו נושאים פרטניים אני אתייחס לזה נקודתית

ישראל אייכלר: כן, כשנקריא את הסעיפים אז תתייחסו לאיזה סעיף אתם מסכימים ולאיזה סעיף אתם לא מסכימים

ישראל אייכלר:  אנחנו נעבור למשרד הביטחון, לגבי מה זה נקרא פקודה שאתם מונעים מאדם ללכת לעבודה, מה ההגדרה

ישראל אייכלר:  רועי חכם, היועץ המשפטי

ישראל אייכלר:  תבחרו אתם מי ידבר

רועי חכם: כן אדוני, אני רועי, היועץ המשפטי של תחום הפרט, מצה"ל

רועי חכם:  אני אגיד שהפקודה גם נוגעת לאנשים שפונו מהיישובים שלהם, אבל באופן ספציפי הגענו כדי להדגיש את החשיבות מבחינתנו כצה"ל, שבסוף תהיה הגנה של בני זוג של כל המשרתים בצה"ל – מילואים וסדיר

רועי חכם:  ונמצא איתי פה מפקד מופ"ת, שהוא יציג את העמדה

אייל יוסיפסקו: שלום אדוני, יוסיפסקו אייל, מפקד יחידת מופ"ת

אייל יוסיפסקו:  אני כאן כנציג אגף כוח האדם וצה"ל לעניין הזה

אייל יוסיפסקו:  אז כמו שרועי התחיל, עמדנו כצה"ל בפשטות היא להחיל את ההגנה לבני זוג של כלל המשרתים במילואים, בחובה ובקבע

אייל יוסיפסקו:  ההגעה בפני הוועדה לבית הזה היא במטרה ברורה לתמוך את הלחימה ואת הנשק העיקרי שלנו כצבא, והוא אנשים

אייל יוסיפסקו:  אין מחלוקת לגבי גודל השעה, חומרתה, ובוודאי על התביעה הברורה של מדינת ישראל מאיתנו – להשיב את החטופים ולנצח

אייל יוסיפסקו:  המושגים שאדוני וודאי שמע לא אחת בגין סוגי המשרתים בצה"ל הם כתף לכתף, ולכן בקשתי ועמדתי היא לספק את ההגנה בפני פיטורי בני זוג לכולם

אייל יוסיפסקו:  ללא הבדל סוג השירות

אייל יוסיפסקו:  אם יש שאלות בעניין הזה אני אענה

ישראל אייכלר: השאלה הראשונה היא האם אתה מדבר על מקום שבו פיקוד העורף אמר שאסור לצאת לעבודה ולכן היא לא יכולה ללכת או שאתה אומר שכל מי שמגויס למלחמה ואשתו לא יכולה לצאת לעבודה בגלל שבעלה מגויס, אז היא תהיה מוגנת מפיטורים?     

רועי חכם: אז אני אענה אדוני

רועי חכם:  הכוונה היא - - -     

מאיר כהן: גם קבע וגם סדיר

ישראל אייכלר: לא, אתה לא הבנת את השאלה שלי

רועי חכם: אני אענה אדוני, אני הבנתי את השאלה

רועי חכם:  הכוונה היא לכולם, כשבתיקון שניצב כאן היום בפני הוועדה יש תלות בין אי-הגעה לעבודה, כלומר שבן או בת הזוג לא מגיעים לעבודה בגלל השירות של בן או בת הזוג שלהם

רועי חכם:  כלומר, יש כאן תנאי שהוא מציג כאן הסדר שהיא מידתי ומדוד

רועי חכם:  אבל הכוונה היא לכולם

אפרת רייטן: סליחה שאני שואלת, זה הרציונל למעשה? זה הרציונל לתיקון של החוק הזה עכשיו? מה היה הרציונל?     

פנינה תמנו: אחד הרציונלים, לפחות בשיחות שעשינו עם לשכת השר

דבורה ספיר אליעזר: אני הצגתי את הרציונל להגנה מפני פיטורים דווקא לאלה שנעדרו מעבודתם, ולהגן על התקופה הזאת כי ההיעדרות היא לא נבעה מעצם זה שלא רוצים להגיע לעבודה, מן הסתם

דבורה ספיר אליעזר:  לגבי אוכלוסיות חדשות אז כן הייתה פנייה מטעם משרד הביטחון ומטעם הצבא

דבורה ספיר אליעזר:  הנושא נמצא בנוסח

דבורה ספיר אליעזר:  חשבתי שנכון שנדון בזה כשנגיע לנוסח

דבורה ספיר אליעזר:  אמרתי שאני נגועה בחלק של נשות אנשי המילואים, אז אני פחות אוהבת להתבטא בכך

פנינה תמנו: כולן

דבורה ספיר אליעזר: אבל אני חושבת שכולנו פה נגועים, כנראה

פנינה תמנו: תרגישי בנוח

דבורה ספיר אליעזר: כולנו פה נגועים כנראה

דבורה ספיר אליעזר:  אבל בסופו של דבר, אני אומרת שכדאי שנבחן את הנושא ואיך ההגנה הזאת מנוסחת, כשנגיע לנוסח

דבורה ספיר אליעזר:  כי יכול להיות שנוכל, מצד אחד אנחנו מבינים לגמרי את הבקשה של הצבא ואת הבקשה של משרד הביטחון, מצד שני לא מדובר בהטבה שניתנת על ידי המדינה

דבורה ספיר אליעזר:  הגנה מפני פיטורים

דבורה ספיר אליעזר:  פיטורים זה זכות שניתנת למעסיק, חלק מהזכויות הבסיסיות של המעסיק

דבורה ספיר אליעזר:  וגם של העובד

דבורה ספיר אליעזר:  להגיד שהיחסים הגיעו לתומם, בואו נפריד כוחות

דבורה ספיר אליעזר:  ואנחנו כאן, מה שאנחנו עושים זה שאנחנו אוסרים על פיטורים

דבורה ספיר אליעזר:  אז הנושא הזה הוא ממורכב

פנינה תמנו: לא, יש גם אבל, ללא ספק - - -     

ישראל אייכלר: לא, אני עוד לא הבנתי

דבורה ספיר אליעזר: הוא מורכב בכלל - - -     

ישראל אייכלר: האם משרד העבודה בעד הדבר הזה שאדם שמגויס ואשתו לא יכולה להגיע לעבודה לא בגלל הוראות פיקוד העורף אלא בגלל שבעלה מגויס, אז היא תהיה מוגנת מפיטורים?     

דבורה ספיר אליעזר: אני חושבת שהיועצת המשפטית ניסתה לנסח גם עניין של השגחה על ילד, ולקשר את זה להשגחה לילד

דבורה ספיר אליעזר:  נראה לנו שהוא נוסח קצת יותר מאוזן

דבורה ספיר אליעזר:  חשבנו גם שאולי אפשר לחשוב על הנוסח המקורי של החוק שמדבר על מתי עובד או עובדת זכאים להגנה הזאת, כשיש מוסד חינוכי סגור, ולראות איך אפשר לשלב בין שתי ההוראות

קריאה: של הילדים

דבורה ספיר אליעזר: של הילדים

פנינה תמנו: לא, זה לא מספיק שזה רק סגור

פנינה תמנו:  אנחנו יודעים שמערכת היברידית, או כאשר זה לא סגירה לפי הנחיות פיקוד העורף, גם כשהמוסד סגור

פנינה תמנו:  ואגב, אדוני יושב הראש, כולנו יודעים שהמדינה כן יודעת להתערב ביחסי עובד-מעביד

פנינה תמנו:  בטח במצב עניינים שכזה, אנחנו לא עושים טובה לנשות ובני זוג של המילואימניקים

פנינה תמנו:  בשבוע שעבר, אני אומר לך, שאנחנו דרשנו וגם הגענו לפריצת דרך, יכולה להעיד על כך נועה שוקרון, על שיפוי ימי העבודה ואובדן שכר של בני ובנות זוג של מי שנקראו בצו 8

פנינה תמנו:  עכשיו, החלק הזה, גם בשיח עם לשכת השר, זה החלק המשלים

פנינה תמנו:  זאת אומרת, אנחנו לא, במקום שאנחנו רוצים להיות מאוד פלורליסטים, מאוד בעד המעסיקים, אבל יש רגעים שאתה במלחמה

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו לא אמרנו שאנחנו מתנגדים, אמרנו שכדאי לעבוד על הנוסח

קריאה: צריך למצוא את הפתרון

דבורה ספיר אליעזר: ולראות איך אנחנו, האם היישום שנמצא בהצעת החוק הוא הנכון, אולי צריך להזיז אותו

פנינה תמנו: כן, אני רק לא רוצה שתהססי ותועבר כאן תחושה שאנחנו עושים טובה לבני ובנות הזוג

פנינה תמנו:  אתם צריכים להיות מאוד נחרצים בהגנה הזאת

פנינה תמנו:  ולא להתנצל

נעה בן שבת: זה הכי חשוב

נעה בן שבת:  זה זמן אמת של הסיטואציה

דבורה ספיר אליעזר: אין פה עניין של התנצלות, יש עניין של הסבר

פנינה תמנו: קבלי את זה ביקורת בונה, זה היה נראה

ישראל אייכלר: כן, אני רוצה בכל זאת

דבורה ספיר אליעזר: אין פה עניין של התנצלות, יש פה עניין של הסבר כשאנחנו מדברים על הגנה מפני פיטורים

ישראל אייכלר: אני רוצה בכל זאת, כדי שלא יהיה פה רק שיח, שאף אחד לא יבין על מה מישהו מדבר

ישראל אייכלר:  אני רוצה לעבור למעסיקים, התאחדות התעשיינים

ישראל אייכלר:  גם להם יש מה לומר בעניין הזה

ישראל אייכלר:  מי מדבר בשם?     

מיכל וקסמן חילי: עורכת דין מיכל וקסמן חילי, ראש עבודה בהתאחדות התעשיינים

מיכל וקסמן חילי:  חוק הגנה על עובדים בשעת חירום, אותו חוק שנקבע בשנת 2006, יש לו לוגיקה מאוד ברורה

מיכל וקסמן חילי:  הוא מבקש להגן על עובדים שיש סיבה שהם נעדרים עקב המצב המיוחד בעורף ומצב החירום

מיכל וקסמן חילי:  ולכן, בשנת 2006, כשישבו על החוק הזה באמת התייחסו לאותם עובדים שנעדרים מהעבודה כי מוסדות החינוך סגורים, כי יש להם ילדים קטנים, ובאותו חוק, לכן התייחסו באמת לאותם מצבים בהם העובד או העובדת לא יכולים להגיע למקום העבודה כי יש להם ילדים קטנים ומוסדות החינוך לא נותנים להם מענה

מיכל וקסמן חילי:  באותה לוגיקה, יש סעיף אחר בחוק שגם קובע שא הוסרה המניעה הזאת והעובד כן יוכל להגיע למקום העבודה כי המעסיק יודע לספק לו למשל מוסד אחר להשגחה על הילד וכולי, אז אין הגנה מפני פיטורים

מיכל וקסמן חילי:  זה מתוך הבנה שאנחנו רואים פה לא רק את העובדים, אנחנו חייבים לראות את שוק העבודה

מיכל וקסמן חילי:  המשק, שימו לב, המשק מתכווץ

מיכל וקסמן חילי:  אנחנו בהיעדרויות של מעל 700,000 עובדים

מיכל וקסמן חילי:  אם אנחנו נגן על כל אחד ללא מטרה וסיבה, זה לא פרס

מיכל וקסמן חילי:  היעדרות

מיכל וקסמן חילי:  הגנה מפני פיטורים זה לא פרס

מיכל וקסמן חילי:  זה צריך להיות מענה - - - -     

מאיר כהן: סליחה, 700,000 זה כולל המגויסים

מיכל וקסמן חילי: נכון

מאיר כהן: נו, אז?     

מיכל וקסמן חילי: אני לא מדברת על מי שמקבל את ההגנה

מיכל וקסמן חילי:  מעל 700,000 אנשים נעדרים היום ממקום העבודה

מיכל וקסמן חילי:  זאת אומרת שהמשק מתכווץ, והוא ימשיך להתכווץ

מיכל וקסמן חילי:  ואנחנו מדברים פה על מלחמה שלא תימשך חודש אחד

מיכל וקסמן חילי:  היא תהיה פה מעל שנה

מאיר כהן: את יכולה לתת נתון שמנכה את האנשים שהם מגויסים?     

מיכל וקסמן חילי: אני עוד מעט אציג נתון, בסדר

מאיר כהן: זה הנתון שהוועדה צריכה

מיכל וקסמן חילי: בסדר, יש פה עוד אנשים

מיכל וקסמן חילי:  אני מאוד מקווה, יושבים פה גם משרד האוצר ומשרד העבודה שהחליטו כן לעשות

מיכל וקסמן חילי:  ואגב, מי שהחליט כן להגן צריך לדעת גם על מה הוא מגן ומה ההיקף

מיכל וקסמן חילי:  אנחנו יודעים, אני עוד מעט אתן כאן את הנתון, אני אסיים לומר את הדברים ואני אבקש את הנתון ויתנו לי גם את הנתון הזה, ואני אעביר אותו כאן

מיכל וקסמן חילי:  מה שאנחנו צריכים אבל - - -      

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אני רוצה ברשותך להפסיק אותך כי נכנסנו לפה משפחות החטופים ואני רוצה לתת להם את זכות הדיבור

ישראל אייכלר:  אחר כך נחזור אלייך

ישראל אייכלר:  שיר סגל

שיר סגל: שלום, קוראים לי שיר, אני הבת של אביבה וקית' סגל מקיבוץ כפר עזה

שיר סגל:  כמו שראיתם התפרצנו לכאן כי הסבלנות שלנו תמה

שיר סגל:  אין לנו יותר זמן לבזבז ואנחנו לא יכולים לסבול שנייה שעוברת בלי שהנושא של החטופים נמצא בראש סדר העדיפויות

שיר סגל:  ההורים שלי, אנשים שלוקחים תרופות, אני כל פעם אומרת שהם אנשים כאלה טובים ועדינים ורגישים, שכנראה כשהמחבלים היו מחוץ לבית שלהם ואמרו להם "תעל, תעל" (בואו, בואו), הם באו

שיר סגל:  הפעם האחרונה שראיתי אותם זה בסרטון הישגים של החמאס, כשהם נראים באוטו של אבא שלי במושב האחורי, אזוקים, מפוחדים

שיר סגל:       ואני רוצה לשאול אתכם, כי כבר אין לי את מי לשאול: מה אתם עושים היום, מה עשיתם אתמול כדי להחזיר את ההורים שלי הביתה? ואיך זה הגיוני שעוברת שנייה בלי שזה בראש סדר העדיפויות של כולנו

שיר סגל:  כל אחד פה, זה היה יכול להיות ההורים שלו או הילדים שלו

שיר סגל:  וזה לא הגיוני שרק המשפחות זועקות את הזעקה הזאת

שיר סגל:  כל אחד שיושב כאן צריך שלא תעבור שנייה בלי שהוא אומר את המשפט "החטופים צריכים לחזור הביתה עכשיו"

שיר סגל:  לא צריכה להיפתח שום ועדה או ישיבה מבלי שזה עולה בראש סדר העדיפויות

שיר סגל:       ואתם יודעים מה? בתור סטודנטית לעבודה סוציאלית, מדברים פה על רווחה – 33 ילדים נמצאים בשבי החמאס

שיר סגל:  איך אני יכולה להמשיך ללמוד עבודה סוציאלית, לדמיין את עצמי עובדת סוציאלית במדינה הזאת, כשהמדינה הזאת מפקירה 33 ילדים ונותנת לשגרה להמשיך? אתם יודעים להגיד לי אם הילדים האלה אכלו היום בבוקר? אם כפיר, שהוא כבר בן עשרה חודשים, מקבל את המוצץ שלו? אם יש שם מישהי שמחבקת אותו? אם אמא שלו בכלל בחיים שם? אם הוא פצוע?     

ישראל אייכלר: יובל ברון, בבקשה

יובל ברון: אני רק רוצה להוסיף לדברים של שיר, שתקשיבו לה

יובל ברון:  העם איתכם, העם רוצה את חזרת החטופים

יובל ברון:  זה כבר היה צריך לקרות מזמן

יובל ברון:  עם כל יום שעובר אנחנו מאבדים את הסיכויים להשיב אותם

יובל ברון:  להשיב אותם בחיים, להשיב אותם במצב מתפקד

יובל ברון:  אנחנו פונים, אנחנו מתחננים, לנו את הגישה לחדרים האלה, אין לנו את ההשפעה, אין לנו את הלחצים על הממשלה

יובל ברון:  ליושבים בחדר הזה יש

יובל ברון:  נושא החטופים הוא העדיפות מספר אחת במדינה שלנו

יובל ברון:  וכמו ששיר אמרה, אסור לנו, אסור לנו לעבוד לסדר היום בלי שנושא החטופים מדובר

יובל ברון:  המדינה הפקירה אותם פעם אחת בשבעה באוקטובר, ואסור לנו להפקיר אותם שוב

ישראל אייכלר: כולנו איתכם

ישראל אייכלר:  אני מדבר בשם כל היושבים פה וכל הצופים בנו

ישראל אייכלר:  אני יכול להגיד לכם שאני בא עכשיו מישיבה של ועדת חוץ וביטחון, גם מאיר כהן היה שם, והנושא הראשון והמרכזי היה הנושא של החטופים

ישראל אייכלר:  גם הוועדה הזאת עשתה חקיקה שלמה, אם אתם יודעים, על המשפחות, על הסיוע הכלכלי למשפחות מסביב, עד שהם יחזרו, בעזרת השם

ישראל אייכלר:  אנחנו יכולים רק לאחל לכם שבעזרת השם יקרב היום והוא לא יידחה, שתוכלו לראות את המשפחות

ישראל אייכלר:  נשמח איתכם ביחד לראות אותם שבים בריאים ושלמים, בעזרת השם

שיר סגל: אז אני רק רוצה להוסיף, שאני לא צריכה שקל אחד מהמדינה הזאת, אני צריכה את ההורים שלי פה איתי

ישראל אייכלר: לא, זה אנחנו עשינו, זה לא - - -     

שיר סגל: ואני צריכה שאחותי תבוא איתי לפה, ושהיא תוכל להגיד לילדים שלה שהיא נוסעת לשלוש שעות לכנסת, ושהם לא יגידו לה "איך אנחנו יכולים לדעת שאת תחזרי אלינו, כשאת מספרת לנו כבר למעלה מחמישה שבועות שסבא וסבתא לא חוזרים"

אפרת רייטן: אני יכולה להגיד משהו?      

ישראל אייכלר: כן, חברת הכנסת רייטן

אפרת רייטן: שלום שיר, התכתבנו אתמול, בכיכר החטופים

אפרת רייטן:  אנחנו כולנו איתכם, שיהיה פה ברור

אפרת רייטן:  את יודעת את זה

אפרת רייטן:  גם חברי וגם חברות הכנסת איתכם נמצאים בלב ובנפש יום-יום, גם כתבתי לך את זה אתמול, שעה-שעה

אפרת רייטן:  אנחנו נגיע לכל מקום שצריך

אפרת רייטן:  נהיה בכיכר החטופים איתכם, נהיה כאן כדי לקדם פה את הדברים

אפרת רייטן:  בתוך הכנסת הפרלמנט יודע לעבוד ולהזיז דברים

אפרת רייטן:  אנחנו נפגשים עם מנהיגים בעולם, אנחנו לוחצים עליהם, אנחנו מעלים

אפרת רייטן:  את רואה? זה לא זז

אפרת רייטן:  זה לא זז ממני

אפרת רייטן:  אני נשבעת לך

אפרת רייטן:  את יודעת את זה

אפרת רייטן:  אנחנו לא נזוז ואנחנו לא נעשה שום דבר

אפרת רייטן:  אנחנו לא נושמים ביחד איתכם

אפרת רייטן:  זה אישי גם לנו

אפרת רייטן:  אני ממש מרגישה את זה

אפרת רייטן:  זה אישי באותה מידה

אפרת רייטן:  אני באמת מרגישה שזו המשפחה שלי חטופה שם

שיר סגל: זה היה יכול להיות כל אחד מאיתנו

אפרת רייטן: לכן אני אומרת

אפרת רייטן:  והיום שהילדים שלנו, ויש פה אימהות בכנסת שהן אימהות לחיילים שנמצאים ונלחמים שם בעזה, אני יודעת בדיוק לאן אני שולחת את הבן שלי, והסיכונים שיש על החיים שלו, ואני עושה את זה בלב שלם כדי להחזיר את ההורים שלך ואת שאר החטופים

שיר סגל: תודה

אפרת רייטן: אנחנו איתכם בלב ובנפש

אפרת רייטן:  לא נשכח ולא נעזוב את זה לרגע

ישראל אייכלר: תודה רבה

אפרת רייטן: הבטחה

גיל דיקמן: אני אשמח לדבר

גיל דיקמן:  אני גיל דיקמן, אני בן דוד של כרמל גת שנחטפה

גיל דיקמן:  אשתו של בן דוד שלי, ירדן רומן, גם היא נחטפה

גיל דיקמן:  דודה שלי, כנרת גת, נרצחה בבית בבארי

גיל דיקמן:  כולם מאותו הבית

גיל דיקמן:  בן דוד שלי, אלון, אשתו ירדן והבת הקטנה שלהם, גפן בת ה-3 וחצי, נחטפו ביחד באוטו

גיל דיקמן:  הצליחו לברוח

גיל דיקמן:  ירדן נתנה את גפן הקטנה בידיים של אלון, אמרה להם "תרוצו", הם רצו והתחבאו במשך עשרים שעות

גיל דיקמן:  ירדן עכשיו חטופה בעזה

גיל דיקמן:  את הסרטון שבו כנרת נרצחת אני מצאתי בעצמי

גיל דיקמן:  אני הייתי צריך לספר למשפחה שלי שזה מה שקרה

גיל דיקמן:  אני לא חושב שיש עבודה או רווחה או בריאות במדינה שבה 240 איש נמצאים בעזה ולא מחזירים אותם

גיל דיקמן:  עכשיו אני שואל אתכם שאלה ממש פשוטה – עד מתי? עד מתי אנחנו צריכים לשבת פה ולדבר מנומס? עד מתי אנחנו צריכים לבוא ולהיכנס לתוך דיונים של וועדות שמתקיימים כסדרם? עד מתי יש חיים? לי אין חיים

גיל דיקמן:  גם לא לשאר המשפחות

גיל דיקמן:  אין חיים 38 יום

גיל דיקמן:  כי איך יכולים להיות לנו חיים? איך אנחנו יכולים לחזור ללמוד אם כרמל, שהייתה אמורה להתחיל שנת לימודים באוניברסיטה העברית לא חוזרת ללמוד? איך אפשר לחזור לעבוד במצב כזה?      שתיהן נשות מקצועות הבריאות

גיל דיקמן:  גם בת דודה שלי וגם אשתו של בן דוד שלי

גיל דיקמן:  כל מה שהן רצו זה לטפל באנשים

גיל דיקמן:  אני לא מבין מה אתם עושים כאן היום ועל מה אתם מדברים? על מה? איך יכול להיות שמשהו, משהו, יותר חשוב לכם, לכל אחד ואחת מהיושבות והיושבים כאן, מאשר להחזיר אותם הביתה? לא בסיכה על הדש; במעשה

גיל דיקמן:  ולא להגיד לנו "אנחנו נהיה איפה שצריך", אלא לומר לנו בעצמכם מה אתם עושים

גיל דיקמן:  אנחנו פעם ראשונה במצב הזה

גיל דיקמן:  אנחנו לא נגיד לכם מה אנחנו צריכים, אתם תגידו לנו

גיל דיקמן:  אתם תגידו לנו איך אתם מחזירים אותם הביתה

גיל דיקמן:  אתם תגידו לנו איך הכנסת תעשה את זה, ואתם תגידו לנו איך אתם תלחצו על הממשלה לעשות את זה, ואיך אתם תלחצו על ממשלות זרות שיכולות להתעסק בדבר הזה, לעשות את זה

גיל דיקמן:  זה נמצא בידיים שלכם

גיל דיקמן:  אתם הנציגים שלנו

גיל דיקמן:  האנשים האלה הופקרו ועכשיו אנחנו חשים שהולכים להקריב אותם

גיל דיקמן:  הם חיים שם

גיל דיקמן:  גם כרמל, אנחנו רוצים לקוות, גם ירדן

גיל דיקמן:  גם ההורים של שיר

גיל דיקמן:       אני רוצה שתענו לי על השאלה עד מתי

גיל דיקמן:  תנו לי תאריך, משהו, שאחריו המדינה עוצרת כמו שהחיים שלנו עצרו

גיל דיקמן:  שבוע? שבועיים? זה לא יהיה יותר מזה

גיל דיקמן:  זה לא צריך להיות אפילו יום אחד

גיל דיקמן:  אני מחכה לתשובה

ישראל אייכלר: תודה רבה

לינור דן: אני רק רוצה שנייה

לינור דן:  אני רק רוצה להגיד לכם, יש פה נבחרי ציבור, אני לא אספר את הסיפור שלי כי אני לא רוצה לקחת זמן

לינור דן:  אני רק רוצה להעיר הערה אחת ממה שהמשפחה החדשה שלי, ממשפחות החטופים, אמרו

לינור דן:  מי שיושב כאן, והוא נבחר ציבור, ותעבירו את זה גם לנבחרי הציבור שלא בתוך החדר הזה

לינור דן:  זה כעת, זאת השעה של מדינת ישראל

לינור דן:  ומי שחושב שהוא לא מסוגל לקחת את השעה הזאת ולעשות את הדבר הנכון, שהוא היחיד, שזה להחזיר את החטופות והחטופים שלנו הביתה היום, בלילה

לינור דן:  אנחנו מחכים להם

לינור דן:  מי שחושב מנבחרי הציבור שהוא לא מסוגל, זה לא בושה, אנחנו לא נחזיק את זה לרעתכם

לינור דן:  קומו, תזוזו הצידה, ותנו למישהו אחר שחושב שהוא כן יכול לעשות את זה

לינור דן:  כי כבר 38 ימים אתם לא מצליחים

לינור דן:  אם אתם לא יודעים לעשות את זה תנו למישהו שאולי יודע

לינור דן:  זה מה שרציתי להגיד

ישראל אייכלר: תודה רבה

שיר סגל: החטופים והחטופות עדיין משלמים מיסים, שם, מעזה

שיר סגל:  עדיין מחשבון הבנק שלהם יורדים המיסים בשביל שאתם תחזירו אותם הביתה

ישראל אייכלר: אגב, הנושא הזה עכשיו בדיון בהצעת החוק הזאת - - -     

נעה בן שבת: לא המיסים

ישראל אייכלר: הזכויות שלהם, כן

שיר סגל: אז שהדיון יהיה על החזרת החטופים הביתה, ולא על האם הם משלמים מיסים או לא

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אתה גם ממשפחת החטופים? כן, אז בבקשה

שחר מור: מה לעשות

שחר מור:  שמי שחר מור

שחר מור:  אני נציג של משפחת מונדר, שאין כאן אף אחד שיכול להיות נציג שלה יותר

שחר מור:  משפחת מונדר, דודי אבריימל'ה – אברהם מונדר, דודתי האהובה רותי מונדר, קרן, ביתם האהובה והנכד אוהד

שחר מור:  חוץ מהם במשפחה היה גם את רועי, שקברנו לפני שלושה שבועות, שנרצח באותה שבת ארורה

שחר מור:  ואני רוצה להגיד לכם, משפחה שלמה, אנחנו בני הדודים שכאן נמצאים, אנחנו הקרובים שנשארו

שחר מור:  כשקברנו את רועי לא היה אף אחד מהמשפחה הגרעינית שלו יחד איתו בשביל לחלוק לו כבוד אחרון

שחר מור:       מה שקרה מבחינתנו בשבעה באוקטובר זה שהמדינה נעלמה

שחר מור:  מדינת ישראל לא קיימת יותר

שחר מור:  וכל נבחרי הציבור של מדינת ישראל, אתם לא קיימים יותר

שחר מור:  אתם פישלתם, אתם הפקרתם

שחר מור:  אני לא רואה איך אתם יכולים לכפר על מה אתם גרמתם לעם שלנו במשמרת שלכם, על ההפקרות הנוראית הזאת

שחר מור:  אני לא יודע

שחר מור:  חובת ההוכחה עכשיו עליכם

שחר מור:  וההוכחה היא להביא אותם כמה שיותר מהר

שחר מור:  כי עד אז אין מדינת ישראל

שחר מור:       לי יש ילד בן 9, שהוא חבר של אוהד

שחר מור:  אני לא מדבר איתו על זה

שחר מור:  אני לא יכול, איך אני יכול להסביר לו שאני גר במדינה שלא דואגת לאוהד

שחר מור:  איך אני יכול להגיד לו "כן, אתה תלך פה לאוניברסיטה, אתה תלך ותשרת פה בצבא"? נראה לכם?! אין מדינה יותר

שחר מור:  תחזירו אותם, שתהיה מדינה

שחר מור:  דוד שלי, אברהם מונדר, שילם כל החיים שלו מיסים בשביל להקים את הבית הזה

שחר מור:  אתם חייבים לו

שחר מור:  אתם מקבלים את המשכורת מהציבור, מאיתנו, מאלה שהופקרו

שחר מור:  מאלה שחיכו שעות שצה"ל ייכנס ולא נכנס

שחר מור:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אני מבקש הפסקה לחמש דקות

ישראל אייכלר: אנחנו נחדש את הדיון על הנושא של ההגנה מפיטורים

ישראל אייכלר:  עובדים שלא יכלו להגיע לעבודה, מפני פיטורים

ישראל אייכלר:  בגלל המצב

ישראל אייכלר:  אז אנחנו היינו באמצע הדברים של התאחדות התעשיינים

ישראל אייכלר:  אנחנו רוצים לשמוע מה אתם מציעים בפועל לאותם אנשים שבאמת לא יכולים לעבודה

ישראל אייכלר:  איך אתם מגנים עליהם מפני פיטורים ומה אתם מציעים

מיכל וקסמן חילי: אוקיי

מיכל וקסמן חילי:  אז כמובן מי שיש צורך וסיבה לא להגיע לעבודה, כמו למשל כשיש ילדים ומוסדות החינוך סגורים

מיכל וקסמן חילי:  זה יכול להיות גם במצבים שיש לימודים, אבל בזום ומהבית, אז זה גם סוג של אין השגחה

מיכל וקסמן חילי:  ואני מבינה את ההרחבה שמבקשים לעשות פה בחוק

מיכל וקסמן חילי:  אבל מצד שני, לנתק את זה ממוסדות החינוך, או למשל –אני כמובן לא מדברת על חטופים ומעגלי המשפחה וכולי, שזה באמת גיהינום עלי אדמות ובאמת אף אחד פה לא מעלה את זה לדיון – אבל דובר בחוק בין היתר על אותם מפונים, למשל, יש לנו לא מעט מעסיקים שמציעים לאותם מפונים שפונו למאות קילומטרים מרחק ממקום מגוריהם הקודם, ומציעים להם מקום מגורים ראוי סמוך למקום העבודה, מספקים לעובד את כל מה שהוא צריך כדי לחזור למקום העבודה, והעובד מסרב לחזור

מיכל וקסמן חילי:       עכשיו, אני הזכרתי את אותם 750,000 עובדים שהיום נעדרים ממקום העבודה, כל מיני היעדרויות מסיבות שונות, לא כי הם אלה שמקבלים את ההגנות, אלא משום שזה מראה שהמשק מתכווץ

מיכל וקסמן חילי:  יש הרבה מאוד היעדרויות, אנחנו מדברים על מלחמה מאוד ארוכה

מיכל וקסמן חילי:  והגנה מפני פיטורים היא לא פרס, היא בעצם מענה לאיזשהו צורך שעולה בשטח, שאליו אנחנו בוודאי לא מתנגדים

מיכל וקסמן חילי:  לצורך

ישראל אייכלר: אתם מכירים מפעלים רבים שיספקו דיור לאותם עובדים?     

מיכל וקסמן חילי: מעסיקים, בוודאי

מיכל וקסמן חילי:  גם מהצפון וגם מהדרום

מיכל וקסמן חילי:  תעשיינים שלנו שמתקשרים אלינו

מיכל וקסמן חילי:  אנחנו באגף העבודה סייענו לקרוב לאלף פניות רק בנושא יחסי עבודה של מעסיקים שפנו אלינו בחודש ושבוע האחרונים

מיכל וקסמן חילי:  ויש לא מעט פניות שנוגעות למעסיקים שמבקשים לתמרץ את העובדים להגיע למקום העבודה

מיכל וקסמן חילי:  וגם כשמציעים להם מקום מגורים ראוי חלופי קרוב למקום העבודה, עובדים פשוט לא מגיעים

מיכל וקסמן חילי:  עכשיו, אפשר לחשוב רק על העובדים, ואני מבינה, הקושי ברור לכולם

מיכל וקסמן חילי:  אבל כשאנחנו חושבים גם על המשק וחושבים על שוק העבודה, ועל הצורך שבסופו של יום המשק ישמור על עצמו ובטח שלא יתכווץ, שיהיה לאותם חיילים ונשות החיילים גם לאן לחזור

מיכל וקסמן חילי:  כי אם לא יישאר שוק עבודה לחזור אליו כי הוא כל כך יתכווץ, כי זה מה שעלול לקרות פה אם נמשיך ככה חודשים ארוכים לאפשר לאנשים להיעדר מבלי לתמרץ אותם להגיע למקום העבודה

ישראל אייכלר: הם מציעים גם מגורים, ומה תעשו עם מוסדות חינוך לילדים? גם תקימו בתי ספר?     

מיכל וקסמן חילי: לא, לא

מיכל וקסמן חילי:  מוסדות חינוך זה סיפור אחר

מיכל וקסמן חילי:  אני אומרת שיש פה סוגים שונים של מניעות

ישראל אייכלר: את מדברת על המפונים

מיכל וקסמן חילי: אני מדברת על מפונים

ישראל אייכלר: אבל המפונים גם צריכים בתי ספר לילדים

מיכל וקסמן חילי: אם נותנים מענה לכל - - -     

נעה בן שבת: זה לא בדיוק מענה, אדוני, זה שלוש שעות

ישראל אייכלר: לא, אני לא מכיר מפעל שיעמוד בזה כלכלית

נעה בן שבת: כן, ומפונים שנמצאים בשדרות - - -     

מיכל וקסמן חילי: קודם כל, לחלקם אין ילדים

מיכל וקסמן חילי:  סליחה רגע, לחלקם אין ילדים

ישראל אייכלר: למי שאין ילדים לא מוגן פה

מיכל וקסמן חילי: רגע, לא נכון, המפונים זה כולם

מיכל וקסמן חילי:  חברים, המפונים זה כולם

קריאה: הוא מוגן

מיכל וקסמן חילי: המפונים זה כולם

מיכל וקסמן חילי:  בין אם יש ילדים, בין אם אין ילדים, בין אם מוסד הלימודים סגור, בין אם בן הזוג יכול להישאר בבית

מיכל וקסמן חילי:  עכשיו, לא יכול להיות שניתן לכולם את ההגנה הזאת

מיכל וקסמן חילי:  ההגנה הזאת זה לא פרס, זה צורך

ישראל אייכלר: היא אומרת במשפט אחד – אם אני מפעל גדול ואני יכול לאפשר לעובדים שלי לבוא לגור לידי, באזור שלי, אני אשכור להם דירות, אז הם יוכלו לבוא לעבוד

קריאה: למפונים?     

מיכל וקסמן חילי: למפונים

פנינה תמנו: ולפרק להם את הקהילה?     

נעה בן שבת: ואת הילדים, ואת המסגרות

פנינה תמנו: את זה לקחתם בחשבון?     

ישראל אייכלר: רגע

פנינה תמנו: קהילה שעברה טראומה, שנמצאת - - -     

אפרת רייטן: רוצה להיות יחד

אפרת רייטן:  הילדים רוצים להיות ביחד

ישראל אייכלר: לא, לא, לא

ישראל אייכלר:  אני רואה שחברי הכנסת רוצים לדבר

ישראל אייכלר:  אז תודה רבה

פנינה תמנו: גם הרגשית, זה - - -     

ישראל אייכלר: רגע, רגע, יש סדר, פנינה

פנינה תמנו: איזה מן דבר זה?      

נעה בן שבת: זה יעלה לנו יותר מהמשק

פנינה תמנו: לתלוש אותם בשביל עבודה

ישראל אייכלר: העמדה שלכם נשמעה

ישראל אייכלר:  אני מבין, ראיתי במסמך שלכם שיש לכם עוד רעיונות

מיכל וקסמן חילי: דבר נוסף אולי שאפשר להציע? רק לגבי, אנחנו מדברים פה לא מעט, זאת אומרת כל תיקוני החקיקה הם לחודשיים או שלושה, אנחנו רואים פה תיקון לשנה שלמה

מיכל וקסמן חילי:  לא כדאי לעשות הוראת שעה, לבחון אותה בעוד חודש, גם אם כמובן - - -     

ישראל אייכלר: זו הוראת שעה

מיכל וקסמן חילי: לא, הוראת שעה שהיא באמת קצרת מועד

ישראל אייכלר: לא, אמרנו ככה – הוראת שעה לשנה, ואם המלחמה תסתיים, בעזרת השם, היא תיפסק

מיכל וקסמן חילי: אבל הוראות אחרות שעברו עכשיו, כולל חוק התוכנית לסיוע כלכלי, והרבה הוראות שעכשיו עברו בימים האחרונים, כולם מבינים שאפשר לתת את ההגנה הזאת לזמן קצר - - -     

פנינה תמנו: יש הבדל

פנינה תמנו:  הגנה שהיא - - -     

ישראל אייכלר: למה את צריכה לענות? את לא בוועדה למעמד האישה?     

מיכל וקסמן חילי: ואז לבחון את הצורך מחדש

ישראל אייכלר: אוקיי, אני שומע

ישראל אייכלר:  אני לא שולל את מה שאת אומרת, אני רק אומר שההבדל בין המעסיקים, בין התקציבים בוועדת הכספים שנותנים לתקופה מסוימת להערכה, לבין הגנה על עובדת שלא יפטרו אותה, אז אני רוצה לתת יותר זמן שלא יפטרו אותה

ישראל אייכלר:  נדבר על זה

ישראל אייכלר:  עכשיו חברי הכנסת

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת רייטן

אפרת רייטן: תודה רבה

אפרת רייטן:  אז יש לי באמת דקה, אני מתנצלת שאני צריכה לעזוב, יש לי דיון בשעה 12:00 עם המל"ל בכל מה שנוגע לפשעי המלחמה שביצע החמאס במיוחד נגד נשים, אפרופו פנינה, אנחנו צריכות לדבר על זה

אפרת רייטן:  אז אני נאלצת תכף לצאת

אפרת רייטן:  אבל אני קודם כל מברכת על החוק הזה

אפרת רייטן:  אני חושבת שהוא מאוד-מאוד חשוב

אפרת רייטן:  אני חושבת שיש צורך מאוד גדול לתת שקט נפשי כמובן לא רק לבנות זוג למילואימניקים, גם לבני זוג המילואימניקיות, ואנשי הסדיר

אפרת רייטן:  וראינו עכשיו במלחמה הזאת באמת נשים אדירות בצבא, ומה שהם עושות

אפרת רייטן:  ואנחנו מצדיעים ומצדיעות להן כולם

אפרת רייטן:  ואני מבינה שהנוסח עבר כמה תיקונים ואני לא אוכל להישאר כאן כדי להיכנס לדיון המעמיק

אפרת רייטן:  אני מניחה שיהיה לכם עוד דיון על זה, לא תספיקו היום את הכל, לפי הלו"ז לפחות

אפרת רייטן:      אבל רק כדי להבין את הרציונל שוב, וזה מה שהתעכבתי עליו בהתחלה מול דבי

אפרת רייטן:  בעצם מדובר על הוראת שעה שאמורה לגעת בקבוצות מסוימות

אפרת רייטן:  אם אני רגע עושה את זה סכמתית

אפרת רייטן:  קבוצות מסוימות שלאור הנסיבות והשעה, הנסיבות החריגות והמלחמה, הם אינם יכולים להגיע לעבודה

אפרת רייטן:  לעבודה

דבורה ספיר אליעזר: או לא יכולים לבצע את העבודה

אפרת רייטן: לעבודה

אפרת רייטן:  אבל אנחנו מדברים על עבודה, נכון? על עבודה

אפרת רייטן:  יש פה כמה ניסוחים שפשוט לא הצלחתי להבין

ישראל אייכלר: הכל מדובר בעבודה

אפרת רייטן: אוקיי, עבודה בלבד

אפרת רייטן:  ואז בעצם אנחנו מדברים על קבוצות מפונים, מדברים על קבוצות המילואימניקים

ישראל אייכלר: והמשפחות

אפרת רייטן: ובכלל אנשי צבא, לא רק המילואימניקים, סליחה

אפרת רייטן:  אנשי צבא

אפרת רייטן:  ויש עוד קבוצות?     

דבורה ספיר אליעזר: כן, זה בנוסף למה שקבוע בהוראת הקבע של החוק, שמי שמילא הוראה של פיקוד העורף שמגנה, או לא יכול להגיע למקום העבודה - - -     

אפרת רייטן: כן, בדיוק

אפרת רייטן:  זאת אומרת, יש פיקוד העורף, מפונים, יש את החטופים

אפרת רייטן:  אלה הקבוצות שאנחנו מדברים עליהן

דבורה ספיר אליעזר: בית ספר סגור

אפרת רייטן: בית ספר סגור

אפרת רייטן:  שגם אם הם לא מפונים, לפי פיקוד העורף

דבורה ספיר אליעזר: היום קיים בהוראת הקבע של החוק

אפרת רייטן: כן

נעה בן שבת: מוצעות הרחבות

ישראל אייכלר: כן, כן

ישראל אייכלר:  כל הדברים האלה בחוק

נעה בן שבת: יש לנו כמה הרחבות שמוצעות

נעה בן שבת:  אחת לדבר גם על מוסד שסגור בחלקו

נעה בן שבת:  זאת אומרת, צמצום הפעילות

נעה בן שבת:  צריך לראות - - -     

אפרת רייטן: מה זה אומר?     

נעה בן שבת: הפעולות משם

קריאה: נגיד שבית הספר פתוח רק שלוש שעות

אפרת רייטן: של הילדים?     

קריאה: כן

נעה בן שבת: כן, שמדובר בילדים

נעה בן שבת:  יש עניין שבית הספר סגור לא בגלל הוראת פיקוד העורף או השר הממונה אלא בגלל הוראת ראש עיר

ישראל אייכלר: איזה ראש עיר החליט לסגור

אפרת רייטן: אוקיי, עדיין זה בא בהגנה על ההורים

נעמה לזימי: את אומרת בעצם שצמצום שעות שהייה בבית ספר, נגיד מעט שעות שהייה, עדיין יש הגנה כי אין בעצם אפשרות לעבוד

נעה בן שבת: כן, צריך לראות את הפרטים

ישראל אייכלר: במידה, במשקל ובמסורה

נעמה לזימי: נגיד, את הבת שלי שלחו רק לשלוש שעות, אוקיי? אז בוודאי שצריך להישאר איתה, לאסוף אותה

נעמה לזימי:  מצד אחד היא צריכה מסגרת וזה חיובי, מצד שני עבודה

ישראל אייכלר: את מדברת עוד מעט

ישראל אייכלר:  בבקשה

נעה בן שבת: ויש את ההורה שנוגעת לבני זוג של חיילים, אם יש להם ילד, גם לא בנסיבות של סגירת מוסד החינוך

נעה בן שבת:  ויש את ההוראה שמדברת על כך שהיום הדרישה היא, יש דרישות לגבי בן הזוג של העובד, וכרגע מדובר, כיוון שאנחנו מדברים שחלק מהם הם מילואימניקים, אנשים לפעמים פצועים, אנשים מפונים

נעה בן שבת:  אז הדרישה היא לדבר על נבצר מהעובד בלי הדרישה של דווקא עובד או נבצר

נעה בן שבת:  יש פה דרישה של נבצר מהעובד

אפרת רייטן: שזה סעיף, אם אני מבינה אותך נכון, נועה, סעיף 2ב? איפה שכתוב "נבצר מבן זוגו של העובד להשגיח"?     

ישראל אייכלר: כן, כן, כן

אפרת רייטן: ואז בעצם למה הכוונה?      

נעה בן שבת: אז אלה הנסיבות

נעה בן שבת:  הנסיבות יכולות להיות יותר, למשל אם בן הזוג לא עובד, למשל בן הזוג הוא משרת, חייל

נעה בן שבת:  חייל הוא לא עובד בהגדרתו

נעה בן שבת:  גם חייל קבע הוא לא עובד

נעה בן שבת:  אם בן הזוג פצוע, אם מפונה

ישראל אייכלר: אנחנו נקריא את הסעיפים

ישראל אייכלר:  הכל יהיה מוגדר

ישראל אייכלר:  אני חשבתי שיהיה היום

נועה שוקרון: אז אם אפשר רק לציין שבהצעת החוק הממשלתית הסעיף הזה ספציפית לא תוקן

נעה בן שבת: נכון, אני ציינתי כרגע את ההרחבות

ישראל אייכלר: אם אפשר לאפשר לחברת הכנסת רייטן לדבר, כי היא מחכה

אפרת רייטן: אז אני משאירה אתכם להמשך הדיון

אפרת רייטן:  פשוט באמת זה קפץ לי מבחינת הנוסח כי הייתה לי איזו אי בהירות

אפרת רייטן:  ואני מקווה שאני אוכל להיכנס או בהמשך הדיון או בדיון הבא כדי שאני אוכל לסייע לכם

אפרת רייטן:  ובהצלחה לכל המשרתים והמשרתות

ישראל אייכלר: חברת הכנסת פנינה תמנו, בבקשה

פנינה תמנו: תודה אדוני יושב הראש

פנינה תמנו:  ראשית, למרות הנסיבות אני שמחה להתארח כאן בוועדה

פנינה תמנו:  אני חושבת שזה אחד הנושאים החשובים שהגיעו לשולחן הכנסת לאחרונה

פנינה תמנו:  אני אתחיל דווקא מהסוף, נציגת התאחדות התעשיינים, אי אפשר מחד לבוא למפונים, לעטוף אותם ולומר להם שאנחנו כאן כדי לתת להם בטחון, ולא לשים לב לדבר החשוב ביותר, ובצער אני גם אומר – המעטפת שהם מקבלים, המפונים, מתחילת הדרך, הייתה יותר מורגשת מהחברה האזרחית

פנינה תמנו:  אבל המעטפת המיידית הייתה שלהם עצמם כקהילה

פנינה תמנו:  באחת הפניות אני קיבלתי בקשה מקהילה מסוימת להעביר עוד עשר משפחות שלהם לא נמצא מקום כתוצאה מזה שלא היו חדרים באותו מלון

פנינה תמנו:  והמשמעות וההשלכות היו כל כך גדולות על הילדים, על ההורים

פנינה תמנו:  כי אחרי מה שהם עברו, עברו שואה – לפחות יש להם את הקהילה

פנינה תמנו:      אז למה אני התקוממתי בכלל על המחשבה שאפשר לבוא לאנשים האלה שעברו את התופת, שחלקם ראינו, חלק מהמשפחות שלהם עדיין חטופים

פנינה תמנו:  רבים מהם קברו את מתיהם, כולנו קברנו את המתים שלנו

ישראל אייכלר: החוק לא מדבר רק עליהם

פנינה תמנו: לא, לא, ברור

פנינה תמנו:  תכף אני אגיע

פנינה תמנו:  אני אגיד גם למה אני כאן

ישראל אייכלר: לא, כי הם בעצמם בוודאי לא ילכו לעבודה

פנינה תמנו: הם בוודאי, צריך לתת להם הגנה מיידית

פנינה תמנו:  אף אחד, אף אחד מהמעסיקים לא יכפה עליהם לעבור לגור במקום שהם כרגע לא מסוגלים להיות בו, לנתק אותם מהקהילה

פנינה תמנו:  בוודאי כשמדובר בילדים

ישראל אייכלר: היועצת המשפטית אומרת שאלה מוגנים ממילא

ישראל אייכלר:  את לא צריכה לדבר על זה

נעה בן שבת: לא, את מדברת על הניצולים? על מי את מדברת?     

פנינה תמנו: מפונים

דבורה ביטון: לא, לא, לא

דבורה ביטון:  על ההצעה להעביר עובדים דירות ליד המפעל

פנינה תמנו: כולל הניצולים

פנינה תמנו:  בדיוק

פנינה תמנו:  ההצעה לממן דירות ולנתק אותם מהקהילה בזמן שהם בכלל במקומות אחרים

פנינה תמנו:  זה, צריך לתת להם הגנה מיידית, אדוני יושב הראש

פנינה תמנו:  זה לא, בכלל לטעמי לא צריך להיות על הפרק

פנינה תמנו:  הדבר הנוסף שבשבילו אני כאן

פנינה תמנו:  בסוף המדינה, כולנו באמת מתהדרים ומתפארים ומחזקים את החיילות והחיילים שלנו שנקראו בצו 8, בטח את אלה שנמצאים בסדיר, אבל אנחנו צריכים לתת להם הגנה מלאה

פנינה תמנו:  לא יהיה מצב שמשק בית של משרת או משרתת יצטרכו לשלם מכיסם בהוצאות

פנינה תמנו:  אמרתי את זה שבוע שעבר, לאבד את הכנסתם ושלא יפוצו או ישופו, ובוודאי שלא לאבד את מקור פרנסתם

פנינה תמנו:  לכן, ההצעה שיושבת כאן במתן הגנה היא נכונה

פנינה תמנו:  אני גם חושבת שנכון שהכנסת תראה בראייה רחבה, וטוב שעשיתם שזה הוראת שעה לשנה שאפשר אחר כך, אם המלחמה נגמרת, לצמצם אותה

פנינה תמנו:  אבל מוטב שנזכור שאף אחד מאיתנו לא עושה להם טובה, אלא הם עושים לנו טובה

פנינה תמנו:  אנחנו מצדיעים לכם

פנינה תמנו:  אני שמחה לראות גם את הנציגים של צה"ל ומשרד הביטחון

פנינה תמנו:  ואנחנו כאן לרשותכם

ישראל אייכלר: כן, תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת דבי ביטון

דבורה ביטון: טוב אדוני, אני רק באמת אפתח עם זעקת המשפחות שהיו כאן

דבורה ביטון:  הם בעצם עוברים בין כל הוועדות

דבורה ביטון:  הזעקה שלהם היא זעקה של עם שלם

דבורה ביטון:  ואדוני, כבוד יושב הראש, בבקשה, בבקשה, אתם יושבים בממשלה, תפעלו להחזיר את החטופים הבייתה עכשיו

דבורה ביטון:  בנוגע להצעה שמונחת כאן, ללא ספק שאני בהחלט מתחברת למה שנאמר כאן

דבורה ביטון:  ברור למה שנאמר על ידי גורמי צה"ל

דבורה ביטון:  זה צעד מתבקש

דבורה ביטון:  אנחנו נמצאים בסיטואציה שונה, דבר חדש

דבורה ביטון:  משהו שהמדינה לא הכירה, ואנחנו מקווים שגם לא נכיר בנסיבות שקרו כאן

דבורה ביטון:  ולכן יש צורך להגן על אותם עובדים בכלל

דבורה ביטון:  וכשמדובר על מפונים, בטח ובטח כשמדובר על מפונים שמתגוררים בשדרות ועכשיו הם מפונים לאילת והם מפונים לתל אביב והם מפונים לעוד הרבה מקומות

דבורה ביטון:  ואני אגיד, כבוד יושב הראש, אני מסתובבת במלונות וכולם רוצים הביתה, כולם רוצים לחזור לעבודה

דבורה ביטון:  לצערנו זו לא המציאות, זה לא ההנחיות

דבורה ביטון:  ולכן חייב לתת להם הגנות

דבורה ביטון:      עם זאת, יש צורך גם להגן על, יש עובדים עם צרכים מיוחדים שיש להם מפעלים מיוחדים

דבורה ביטון:  צריך לזכור גם לגביהם, לשמר אותם ולא לפגוע בהם

דבורה ביטון:  הורים לילדים עם צרכים מיוחדים שבנסיבות מסוימות, יש ילדים גם שלא נאמר שהם מפונים אבל הטראומה הלאומית היא חלק מהטראומה האישית כי אלה ילדים מיוחדים

דבורה ביטון:  לכן יש צורך שתהיה הגנה גם לאותה אמא, אותו אבא, שישבו ויגנו שם

דבורה ביטון:  ובטח ובטח שיש צורך לחשוב גם על חלקיות משרה

דבורה ביטון:  זאת אומרת, שהמעסיק לא מחליט עכשיו שהוא מוריד לחצי משרה בגלל הנסיבות

דבורה ביטון:  צריך שהחל"ת יהיה, שהם יהיו מוגנים, שמקום העבודה יישמר

דבורה ביטון:  די בנזק הנפשי שקורה עכשיו

דבורה ביטון:  אנחנו לא צריכים עכשיו גם את האובדן של חוסן כלכלי ואת החוסר בהערכה עצמית כשאתה מאבד עבודה, לפעמים גם הערך העצמי שלך יורד

דבורה ביטון:      דבר נוסף שהייתי רוצה שיקבל התייחסות, וזו התייחסות שבאמת עלתה בארגוני נשים

דבורה ביטון:  אז זה גם בנושא הפיטורים

דבורה ביטון:  בנסיבות מסוימות, כשאנשים ירצו להתפטר, להגן עליהם בסוגיה הזו מבחינת הפיצויים

דבורה ביטון:  תודה

ישראל אייכלר: הם ידברו גם כן

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת לזימי, בבקשה

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אני גם רק רוצה להתייחס בכל זאת למשפחות החטופים שהיו כאן ולומר שהחובה שלנו להתייצב לצידן לא רק במילים אלא לומר שאנחנו נתמוך בכנסת בכל עסקה שתהיה

נעמה לזימי:  האנשים האלה, אזרחי המדינה, כולל ילדים, קשישים, תינוקות, נשים, גברים, הופקרו ונחטפו על ידי מחבלים מסוכנים

דבורה ביטון: יימח שמם

נעמה לזימי: אנחנו לא נפקיר אותם בשנית

נעמה לזימי:  ואנחנו צריכים לקיים את מצוות פדיון שבויים ככל שנוכל, ועלינו לעשות זאת

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד לך שזה חוק מאוד חשוב שמגיע לכאן

נעמה לזימי:  וקודם כל, לברך את תזכיר החוק הזה ואת הקידום שלו, ואני מקווה שבאמת נוכל להעביר אותו כמה שיותר מהר לקריאה שלישית

נעמה לזימי:       ראיתי שנוסף הסעיף של להגן מפני פיטורים על משפחות החטופים והנעדרים

נעמה לזימי:  לא ראיתי פה את משפחות הפצועים

נעמה לזימי:  חשוב מאוד שמשפחות שמטפלות בפצועים, גם מהאסון, גם מצה"ל והכל, שיהיו רגועים רגע בשביל לטפל בבני משפחתם ויהיו מוגנים מפני פיטורים

נעמה לזימי:  זה ממש חשוב

נעמה לזימי:       לגבי החינוך, הסיפור של החינוך הוא סיפור מורכב

נעמה לזימי:  כמו שגם ציינת במשפט לפני כן, יש ראשי עיר שלמרות הנחיות פיקוד העורף שמאפשרות, הם לא פותחים את בית הספר והכל, אז צריך להיות גם סגירת מסגרת החינוך בפועל

נעמה לזימי:  או לחלופין, יש ימים שהם בזום

נעמה לזימי:  מתחילים לחזור בחלק מהמקומות

נעמה לזימי:  אבל יום בזום, כמובן שילד מתחת לגיל מסוים חייב השגחה

נעמה לזימי:  אז צריך רק להתייחס גם לזה

נעמה לזימי:      הגנה מפני פיטורים גם לאנשי כוחות הביטחון והמילואים, שנשותיהם או בני הזוג

נעמה לזימי:  גם לחינוך המיוחד, שזה כמובן לפי תקנות החוק הקבועות

נעה בן שבת: לכאורה יש בנוסח את כל נושא החינוך

נעמה לזימי: אז זה מכיל גם את זה

נעה בן שבת: אני חושבת שזה מכיל, אבל אני לא - - -     

ישראל אייכלר: תבדקי את זה

ישראל אייכלר:  אם לא, אז זה מובן מאליו

נעמה לזימי: אם זה מכיל אז בוודאי שפחות זה

נעמה לזימי:  וגם כמובן מקומות עבודה ללא מרחב מוגן, לשים לב שאנחנו מצליחים לשמור

נעמה לזימי:  אנשים בחרדה, אנשים חוששים

נעה בן שבת: אבל במקרים כאלה, אלה המקרים שבעצם ראש הרשות כנראה בגללם לא יפתח את מוסד החינוך

נעמה לזימי: לא, לא דיברתי על מוסד החינוך

ישראל אייכלר: היא מתכוונת למרחב מוגן במקום העבודה

ישראל אייכלר:  אני לא חושב שיש מקומות עבודה בלי מרחב מוגן

נעמה לזימי: לא, אני אתן לך דוגמא

נעמה לזימי:  רגע, אני אתן דוגמא

מירב כהן: הכנסת היא ללא מרחב מוגן

נעמה לזימי: אני אתן לך דוגמא

נעמה לזימי:  פנו אליי מאופקים, פניית ציבור, שהבנקים סגורים והם חייבים סיוע

נעמה לזימי:  התקשרתי לממונה והסבירו לי שהבנקים הם ללא מרחב מוגן ולכן נאלצו לסגור

נעמה לזימי:  רק דוגמא על כמה אנחנו בכלל לא מבינים

נעמה לזימי:  הגנה על עובדים

נעה בן שבת: אבל אלה המקרים הקלאסיים של החוק המקורי

נעה בן שבת:  החוק המקורי למשל אומר שאם מקום הוא ללא מרחב מוגן אז הוא לא יפעל

נעה בן שבת:  ואז הוא לא יכול להגיע למקום העבודה

נעה בן שבת:  ככה אני מבינה

נעה בן שבת:  הוראות פיקוד העורף

ישראל אייכלר: אז הוא מוגן מפיטורים, נכון?     

נעה בן שבת: אז הוא כבר מוגן לפי החוק

דבורה ספיר אליעזר: ככל שהוראות פיקוד העורף קובעות שהמוסד החינוכי צריך להיות סגור - - -      

ישראל אייכלר: לא המוסד החינוכי, המפעל

דבורה ספיר אליעזר: או שהמפעל צריך להיות סגור כי אין לו מרחב מוגן

ישראל אייכלר: אז אי אפשר לפטר אותו

דבורה ספיר אליעזר: אז העובד יהיה מוגן מפני פיטורים

ישראל אייכלר: אוקיי, תודה רבה

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אז קודם כל, זה מצוין

נעמה לזימי:  ודבר אחרון, רק הוספת הגנה מפגיעה בהיקף משרה

נעמה לזימי:  שזה גם משהו שיכול להיות

נעמה לזימי:  הרעת תנאים של עובדים, זה יכול להיות מנוצל בגלל המצב

נעמה לזימי:  צריך לשמור גם במקום הזה

נעמה לזימי:  לשים לב

נעמה לזימי:  אגב, אפשר להכניס איזה סייג של הורדה זמנית כתוצאה מהמצב אבל חזרה לחוזה שעליו העובד חתם והסכים, והמשרה הראשונית שהתחיל לעבוד ולא שינוי משרה או שינוי היקף

נעמה לזימי:  תודה ליושב ראש הוועדה

ישראל אייכלר: תודה רבה

יבגני סובה: אני אגיד רק משפט כי אני צריך לצאת לנשיאות

יבגני סובה:  בנושא של בן זוג, אני רק מבקש, אנחנו לקראת שנייה ושלישית, אז אני מבקש להוסיף את הדבר שעשינו בחוק לתשלומי משפחות של נעדרים וחטופים, שבן זוג ייחשב כחוק

יבגני סובה:  המשמעות היא שאם יש מישהו שנמצא בתהליך של התאזרחות או ידוע בציבור, שבן זוג ייחשב כפי שעשינו בחוק הקודם

נעה בן שבת: זה ישפיע לנו על ההוראה

יבגני סובה: בסדר, אנחנו צריכים לוודא - - -     

נעה בן שבת: אני רק רוצה להגיד מה גדר העניין

נעה בן שבת:  דבר ראשון, זה ישפיע על הגדר שמדובר בבן זוג של משרת במילואים או משרת - - -     

יבגני סובה: הכוונה היא להרחיב את המושג של בן זוג, שלא ייווצר מצב שמישהו - - -     

נעה בן שבת: אני רק אומרת שההשלכות של זה, אם אני מבינה נכון, ההשלכות בחוק הזה הן עדיין מצומצמות

נעה בן שבת:  כי זה או השלכות של בן זוג של - - -     

ישראל אייכלר: יבגני מדבר על מישהו שאין לו אזרחות

יבגני סובה: לא, מישהו שנמצא בתהליך א5 - - -     

פנינה תמנו: לא, וגם גרושים בסוף

פנינה תמנו:  בפועל, גרוש או גרושה שומרים, הוא צודק

יבגני סובה: רגע, שנייה, שנייה

יבגני סובה:  בחוק של מתן תשלומים למשפחות, הסוגייה הזאת עלתה

יבגני סובה:  פתרנו את זה פשוט במשפט אחד – מי שנכנס למדינת ישראל כחוק ייחשב כבן זוג, ואז הייתה גם הערה על מי שידוע בציבור

נעה בן שבת: אני רק אומרת שההשלכות פה הן יחסית מזעריות

יבגני סובה: למה? מה, אם אנחנו מכניסים פה, מרחיבים את המעגל, ומכניסים פה אנשים אז בטח שאפשר

יבגני סובה:  משרד המשפטים פה? אתם? אין שום בעיה

יבגני סובה:  כמו שעשינו בחוק של תשלומים למשפחות

יבגני סובה:  בן זוג ייחשב כמישהו שנמצא בתהליך של התאזרחות

יבגני סובה:  א5

יבגני סובה:  בן זוג לכל דבר

יבגני סובה:  הוא עובד

יבגני סובה:  א5 מקנה אישור עבודה

יבגני סובה:  או למשל בנושא של ידועים בציבור

יבגני סובה:  אם זה ידוע בציבור כבן זוג

דבורה ספיר אליעזר: אבל למה יש צורך?     

יבגני סובה: יש צורך משום שהבירוקרטיה תיצור את הבעיה הזאת בהמשך

יבגני סובה:  יש צורך

יבגני סובה:  למה בחוק תשלומים למשפחות נעדרים היה צורך? הכנסנו את זה

עילם שניר: אבל זה לא תנאי תשלום

עילם שניר:  אם אפשר רגע

נעה בן שבת: כי שם השאלה הייתה מי בן משפחה

נעה בן שבת:  כאן השאלה היא על העובד עצמו, האם נמנע ממנו להגיע למקום העבודה

נעה בן שבת:  יש, נכון, בשוליים, אם - - -     

יבגני סובה: לא, לי יש בעיה עם המושג הזה של בן זוג

נעה בן שבת: רק רגע, אם העובד, הילד הוא באחזקתו הבלעדית, או שאמרנו שאם מבן זוגו נבצר להגיע למקום העבודה, שם יש לנו התייחסות לבן הזוג

נעה בן שבת:  או בן זוג של מי שמשרת במילואים או בצבא - - -     

פנינה תמנו: מה זה בן זוג? גרושה וגרוש?     

עילם שניר: אם אפשר להתייחס?     

נעה בן שבת: אז בן זוג לא כולל גרוש

יבגני סובה: לא, בן זוג זה לא גרוש

פנינה תמנו: לא, אז צריך להכניס את זה כמו שהכנסנו בהסכם עם האוצר

יבגני סובה: חבר'ה, בן זוג זה לא גרוש

יבגני סובה:  עם כל הכבוד

יבגני סובה:  בן זוג זה בן זוג, או בת זוג

יבגני סובה:  יש מושג בן זוג

יבגני סובה:  גרושה זה לא בת זוג

ישראל אייכלר: אני מציע, יבגני - - -     

פנינה תמנו: לא, זה לא נכון

פנינה תמנו:  זה צריך להיות בהגנה

ישראל אייכלר: אני מציע שנקריא את הסעיפים, אתה תהיה פה ותדאג לזה

פנינה תמנו: זה צריך להיות מפורש

פנינה תמנו:  הורות, הורה נוסף

יבגני סובה: אז אני תכף חוזר

ישראל אייכלר: כן, כשיקריאו את הסעיף

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת מירב כהן

מירב כהן: אז אני רק רוצה לשאול שאלות

מירב כהן:  יכול להיות שחלק מהדברים קיבלו מענה וחלק לא, אני רק רוצה לשאול שאלות

מירב כהן:  הרי, יש לנו פה שני בני זוג, אחד במילואים או בעבודה והשני עם ילדים קטנים מתחת לגיל 14 שאין להם מסגרות חינוך, נכון? אז קודם כל אני רוצה להתייחס לשני הצדדים של המשוואה, נעה

נעה בן שבת: בנוסף להגנה הכללית שניתנת לכל מי שלא יכול להגיע לעבודה, ולמפונים למשל, או לבני משפחות החטופים או לחטופים עצמם שמסיבות אחרות הם לא יכולים להגיע לעבודה

מירב כהן: חטופים, אוקיי

נעה בן שבת: זה מרכז הצעת החוק

מירב כהן: אוקיי, לא, כי ההגדרה היא מאוד רחבה בסעיף החדש שכתבתם

מירב כהן:  כתבתם "נבצר מבן זוג של העובד להשגיח על הילד בעת היעדרותו"

ישראל אייכלר: נו, אז זה מכסה לך על כל הצרכים

נעה בן שבת: הסעיף הזה מתייחס, רק צריך להכניס אותו למסגרת

נעה בן שבת:  הוא מדבר על סיטואציה שבה נסגר מוסד החינוך של הילד, או אמרנו שאולי גם צומצם, אמרנו בהוראת רשות

נעה בן שבת:  נסגר מוסד החינוך של הילד והעובד בגלל זה לא מגיע לעבודה

נעה בן שבת:  עכשיו השאלה מה הדרישות שנדרשות – או שהילד באחזקתו הבלעדית או שבן הזוג, היום כתוב שבן הזוג עובד ולא נעדר מעבודתו או שעוסק בעיסוקו - - -     

מירב כהן: מה זאת אומרת "עוסק בעיסוקו"?     

נעה בן שבת: אם הוא עצמאי, למשל

מירב כהן: אז עבודה

נעה בן שבת: אני יודעת

נעה בן שבת:  זה לא עבודה, זה עיסוק עצמאי     

פנינה תמנו: מה זה "אחזקתו הבלעדית"? מה עם לפני המילואים, אם אותו - - -     

מירב כהן: שנייה, אבל הייתה לי שאלה

ישראל אייכלר: למה אתם נכנסים לפרטים לפני שהתחלנו לקרוא את הסעיפים

מירב כהן: לא, כי שלחתם נוסח חדש

מירב כהן:  אני רוצה להבין את המשמעות שלו

נעה בן שבת: נכון

נעה בן שבת:  הסעיף אומר, הסעיף מתנה את זה או שהילד בחזקתו הבלעדית או שבן הזוג, אמרנו, עובד או עובד עצמאי

נעה בן שבת:  זה הסעיף היום

נעה בן שבת:  ולא נעדר מעבודתו או מעיסוקו, או שנבצר ממנו להשגיח על הילד

נעה בן שבת:  עכשיו, יש לנו כל מיני מקרים - - -     

מירב כהן: לא הבנתי למה שיניתם את הנוסח של זה? מה המשמעות? מי לא נכלל קודם שעכשיו כן נכלל?     

נעה בן שבת: אז המטרה היא עכשיו לדבר על כל מיני נבצרים

נעה בן שבת:  אני לא יודעת, יש פה כל מיני קבוצות, יש לנו את הקבוצה של מילואים, יש לנו את הקבוצה - - -     

נעמה לזימי: מי למשל? אבל מילואים אפשר להגדיר ככוחות ביטחון

נעמה לזימי:  למה לשנות?     

ישראל אייכלר: אני עכשיו לא באמצע דיון

עילם שניר: אדוני יושב הראש, אם אפשר להתייחס

נעה בן שבת: אז אני לא באמצע דיון

נעה בן שבת:  אנחנו לא, גבירתי, הכוונה הייתה להגיד שאנחנו לא נכנסים לדרישה מבן הזוג האחר שהוא עובד או עובד עצמאי, אנחנו נשארים רק בדרישה האחרת שקבועה שם שנבצר ממנו להגיע

מירב כהן: מכל סיבה?     

נעמה לזימי: אבל מה זה נבצר?     

נעה בן שבת: מפונה

ישראל אייכלר: העקרון ברור

נועה שוקרון: אני רק אציין שזו לא העמדה הממשלתית

נועה שוקרון:  זו לא העמדה הממשלתית

נעה בן שבת: יכול להיות פצוע, יכול להיות שבן הזוג במילואים

ישראל אייכלר: העקרון ברור

ישראל אייכלר:  עובדת שלא יכולה להגיע לעבודה מהסיבות שנמנו כאן, לא יפטרו אותה

נעמה לזימי: מה הסיבות?     

ישראל אייכלר: פיקוד העורף לא נתן לה לעבוד, או שאין בית ספר

ישראל אייכלר:  אז היא לא יכולה להיות מפוטרת

ישראל אייכלר:  נקודה

ישראל אייכלר:  זה הכל

מירב כהן: יש פה שני צדדים למשוואה, אוקיי? יש את האחד שהוא במילואים או הוא עובד, ואשתו, אם יש לה ילדים קטנים ללא מסגרת חינוך, היא חייבת לקבל הגנה

מירב כהן:  או הפוך – האישה במילואים והגבר בבית

מירב כהן:  לא משנה

פנינה תמנו: או גרושתו

פנינה תמנו:  היא עדיין אמא

מירב כהן: אז הם, אסור לפטר אותם וצריך לקבל תשלום

מירב כהן:  ואם הם מתפטרים זה כמו פיטורים וכן הלאה

מירב כהן:  השאלה היא באיזה מצבים הם זכאים להגנה

ישראל אייכלר: אנחנו רואים בעובד ובעובדת ישות עצמאית

ישראל אייכלר:  אם היא או הוא לא יכולים להגיע לעבודה בגלל הוראות פיקוד העורף או בגלל שאין בית ספר, לא יוכלו לפטר אותם

ישראל אייכלר:  נקודה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת

נועה שוקרון: אם יורשה לנו רק, זו לא העמדה הממשלתית

ישראל אייכלר: זאת העמדה שלי, כן

נועה שוקרון: בסדר גמור, חשוב לציין שזו לא העמדה הממשלתית

ישראל אייכלר: כן, אנחנו נדבר על העמדה הממשלתית - - -     

נועה שוקרון: לי חשוב לציין מקצועית

נועה שוקרון:  אז לי חשוב לציין מקצועית שהסעיף הזה לא תוקן בהצעת החוק הממשלתית, ואנחנו לא מבינים איזה אוכלוסיות הוא מכניס ומדוע

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת מלינובסקי

מירב כהן: לא הבנתי מה המחלוקת

יוליה מלינובסקי: תודה

מירב כהן: רגע, אני לא סיימתי את דבריי

ישראל אייכלר: חברת הכנסת מלינובסקי, בבקשה

ישראל אייכלר:  את סיימת

מירב כהן: לא, אני לא סיימתי דווקא

מירב כהן:  אז קודם כל, השינוי בנוסח הזה לא ברור לי

מירב כהן:  למה היה צורך לשנות? כי לאיזה קבוצות אנחנו רוצים לתת פה מענה

מירב כהן:  הסוגייה השנייה שאני מעלה היא העובדים השעתיים שהרבה פעמים נפגעים בהיקף השעות שהם מועסקים ומקבלים בגינן שכר

מירב כהן:  אבל הן לא הוצאו לחל"ת, אז מה דינם?     

נעה בן שבת: אבל כרגע לא מדובר, החוק הזה לא מקנה חל"ת

נעה בן שבת:  הוא רק עוסק בהגנה מפני פיטורים

מירב כהן: הבנתי

מירב כהן:  אז זה לא בחוק הזה

נעה בן שבת: כן צריך להסביר שהגנה מפני פיטורים היא מקנה, היא אומרת שהעובד לא מפוטר ונשמרות לו זכויות הוותק

נעה בן שבת:  אבל זה לא מקנה לו זכות לשכר, זה לא מקנה לו זכות להמשך הפרשות סוציאליות

נעה בן שבת:  יש שאלה אם זה מונע מהמעסיק להוציא אותו לחל"ת, אז אני מבינה שאתם ממשרד העבודה תוכלו להתייחס לסוגיה הזו

נעמה לזימי: רגע, אבל אם דיברנו על היקף המשרה, היקף המשרה, מה שאומרת כאן מירב וגם שאלתי את זה לפני כן, זה גם השמירה על היקף המשרה, שאפשר גם לבדוק את זה כמה חודשים אחורה, גם מאפשר לשמור על העובדים השעתיים

נעמה לזימי:  אם נגדיר את זה נכון, שהם העובדים הכי מוחלשים

מירב כהן: הכי חלשים

נעמה לזימי: הכי פגיעים

נעמה לזימי:  הם הכי פגיעים

נעמה לזימי:  עכשיו, יש לנו פה הזדמנות להגנה בחוק הזה להגדיר רגע את התקופה אחורה שאפשר לראות בה את היקף המשרה ולוודא שאותם עובדים שעתיים לא ייפגעו

נעמה לזימי:  יגידו להם פתאום "משמרת אחת תבואו" – מה הם יעשו עם אלף שקל בחודש? מילא לא עזרנו להם בפיצויים, שזה גם חרפה ובאסה

נעמה לזימי:  אבל באמת אני אומרת שלפחות פה, כבוד יושב הראש הוועדה, אפשר להגן על המשרה שלהם

נעמה לזימי:  הם גם ייפלטו מהמשק - - -     

נעה בן שבת: אבל לדעתי גם זה לא היה בהצעת החוק

נעה בן שבת:  אולי נשמע ממשרד האוצר, אולי הוא יכול להתייחס להרחבה הזאת

נעה בן שבת:  אולי

נעמה לזימי: אוקיי, אבל רק להגיד שיש אפשרות להגן על עובדים שעתיים ואפשר לבדוק את זה רגע עם תקופה אחורה

נעמה לזימי:  לפחות בהגנה על המשרה אם לא הגנו להם על השכר

נעה בן שבת: אולי משרד האוצר יכול להתייחס לנושא הזה

ישראל אייכלר: אם משרד האוצר רוצה להתייחס לזה, בבקשה

אופיר כץ: קודם כל, זו שאלה של הרחבה מקצועית

אופיר כץ:  אני חושב שכל הרחבות מעבר להרחבות שכן התכוננו לדון עליהן בנוסח שנשלח רק אתמול, אנחנו כן נצטרך לבחון אותן קצת יותר לעומק

אופיר כץ:  אני אומר שאנחנו נצטרך לבחון יותר לעומק לגבי משמעויות כל הרחבה שרוצים לעשות

מירב כהן: אתה מדבר על (ב)(ב)?     

נעמה לזימי: זה לגבי סעיף ב(ב)? סעיף (ב)(ב)

מירב כהן: על זה שבעצם הרחיבו את הקבוצה ולא ברור מי עכשיו נכנס

אופיר כץ: זה ברור

אופיר כץ:  לא, שנייה

אופיר כץ:  הייתה פה שאלה על הרחבה לעובדים שעתיים

מירב כהן: כן

מירב כהן:  אה, אתה מדבר עכשיו על עובדים שעתיים? אוקיי

אופיר כץ: לזה התכוונתי

אופיר כץ:  על (ב)(ב), זה כמו שנעה אמרה בתחילת הדברים, זה שינוי שלא היה בנוסח המקורי של הצעת החוק שאושרה בממשלה, ולטעמנו הוא מעורר קשיים לכשעצמו

אופיר כץ:  היום בנוסח יש הגנה על עובד ועובד עצמאי, על בן או בת זוג שלהם

ישראל אייכלר: מה עם השעתיים?     

אופיר כץ: אני רק אשלים בבקשה

ישראל אייכלר: לא, אני שאלתי על השעתי

מירב כהן: נורא לא נוח לך שהוא מתייחס לזה

מירב כהן:  למה? פשוט תן לו שנייה להשלים את המשפט על זה, אנחנו שאלנו שאלה

ישראל אייכלר: לא הבנתי

ישראל אייכלר:  מה אמרת עכשיו?     

מירב כהן: לא, כל פעם שאני מבקשת תשובה על הסעיף הזה

נעמה לזימי: להבין על ההרחבה רגע

מירב כהן: רק שניה אם אפשר לדבר על זה

מירב כהן:  זה שנייה לא לקטוע

מירב כהן:  מה כל כך מפחיד?     

ישראל אייכלר: מה לא נוח לי פה?     

מירב כהן: לא יודעת, אתה קוטע אותו כל משפט

מירב כהן:  תן לו רגע להשלים את המשפט

מירב כהן:  אני לא מבינה

אופיר כץ: אני רק מבקש להשלים בנקודה הזאת

אופיר כץ:  ברגע שהחוק היום מדבר על הגנה לבן או בת זוג של עובד או עובדת, ועושים תיקון חקיקה שמוריד את המילים "עובד או עובדת" ומשאיר רק מילים "נבצר", אז זה לא כמו שכותבים את החוק בחלל ריק ואז יש שאלה מי נבצר ומי לא

אופיר כץ:  זאת אומרת שהחוק נקט בהגנה על בן או בת זוג של עובד או עובדת וכרגע הוא לא נוקט

אופיר כץ:  זאת אומרת, יש משמעות גם לשינוי עצמו

נעמה לזימי: זאת אומרת שזה גם לא - - -     

פנינה תמנו: רגע, רגע, יש פה פיל בחדר

פנינה תמנו:  שנייה, שנייה, שנייה

אופיר כץ: יכול להיות שזה מצמצם את ההגנה הקיימת היום

פנינה תמנו: מאוד קשה לי להשתתף בדבר הזה

נעמה לזימי: זה מצמצם את ההגנה

פנינה תמנו: שנייה רגע, נעמה

פנינה תמנו:  בואו נשים את הדברים על השולחן

פנינה תמנו:  יש פה טלוויזיה, הדיון בשידור, אדוני יושב הראש, רוצים שקיפות אבל לא שמים את הדברים על השולחן

פנינה תמנו:  השאלה היא אם זה נוגע לאנשים שהם לומדים, בואו, תשימו את זה

פנינה תמנו:  אני מצטערת, עם ישראל צריך לדעת

פנינה תמנו:  בואו נשים את הדברים על השולחן

פנינה תמנו:  יש פה שאלה אמיתית, אז יאללה תדברו על זה

פנינה תמנו:  אבל למה לשחק על זה משחק

פנינה תמנו:  אני לא רוצה - - -     

נעמה לזימי: לא, לא, חד משמעית

נעמה לזימי:  שימי את זה

נעמה לזימי:  כולנו פה שואלות האם זה שינוי שנוצר כדי להגן על אוכלוסיית האברכים אבל בעצם מייצר היעדר הגנה על אוכלוסיית המילואים בגלל העמעום שבו זה בנוי

נעמה לזימי:  זה מה שאנחנו שואלות

ישראל אייכלר: רגע

ישראל אייכלר:  איך הגיעו לגן האברכים? מדובר פה בעובדים - - -     

נעמה לזימי: לא, אגב, אם תגיד שלא, אבל אנחנו מבינים שזה מצמצם את ההגנה

פנינה תמנו: לשיטת האוצר הם חושבים

נעמה לזימי: זה מצמצם את ההגנה

פנינה תמנו: יש פה ניסיון של יושב הראש להכניס את האברכים

פנינה תמנו:  האם הנוסח הספציפי בהרחבה, האם יש פה, לא כי אנחנו חושבים לקפח את מי, באמת, אני לא אוהבת שיח מפרק

פנינה תמנו:  אבל צריך לשים את זה על השולחן

מירב כהן: לא, מה זאת אומרת? אברכים ומילואימניקים זה לא אותו הדבר

פנינה תמנו: את מי זה מכניס, את מי זה לא מכניס

פנינה תמנו:  בואו לא נעשה מזה קרקס והצגה לעם ישראל

ישראל אייכלר: טוב, אנחנו חוזרים, סליחה - - -     

נעמה לזימי: לא, יותר מזה, אגב, אם זה מצמצם את ההגנה - - -     

ישראל אייכלר: סליחה

ישראל אייכלר:  אנחנו חוזרים לנושא דיון בחוק

ישראל אייכלר:  החוק לא עוסק באברכים בכלל

מירב כהן: רגע, יש פה השוואה בין זכויות אברכים לזכויות מילואימניקים? שאלה פשוטה

נעמה לזימי: המילואימניקים בחזית, אבל, כבוד יושב ראש הוועדה

ישראל אייכלר: החוק מדבר רק על עובדים ועובדות

מירב כהן: אוקיי

נעה בן שבת: נכון

מירב כהן: אז תכתבו את זה ככה

ישראל אייכלר: ולכן, מי שרוצה לדבר על משהו אחר, שידבר

מירב כהן: אז תכתבו את זה ככה

פנינה תמנו: לא, הוא אמר זה לפרוטוקול

פנינה תמנו:  די, חבר'ה, אם הוא אמר את זה לפרוטוקול

ישראל אייכלר: יש לנו, איך את אמרת? הטלוויזיה פתוחה? תדברו מה שאתם רוצים

ישראל אייכלר:  מי שרוצה להעביר את הדיון לנושא אחר בבקשה, אנחנו מדברים פה עכשיו אך ורק על העובדים ועל העובדות

נעמה לזימי: הוא אמר שזה מצמצם את ההגנה, ולכן אני - - -     

פנינה תמנו: דברו ישיר

פנינה תמנו:  חבר'ה, דברו ישיר

נעמה לזימי: פנינה, אני מנסה לדבר ישיר

פנינה תמנו: לא, לא אלייך אני מדברת

פנינה תמנו:  לא, שידברו גם באוצר ישיר

נעמה לזימי: האוצר, תדברו ישיר

נעמה לזימי:  אני רוצה להסביר

נעמה לזימי:  מצד אחד אומרת רגע מירב האם אנחנו משווים בין אוכלוסיות שכרגע יש אוכלוסיות שבחזית, שזה המילואים

עילם שניר: אפשר גם להתייחס באופן כללי?     

נעמה לזימי: מצד שני, יש כאן גם טענה של צמצום ההגנה, יכול להיות, מהנוסח המעומעם

נעמה לזימי:  וזה חשוב להבין

ישראל אייכלר: אני עכשיו רוצה שהיועצת המשפטית תתחיל לקרוא את החוק

יוליה מלינובסקי: אני יכולה להתייחס, אדוני יושב הראש? תודה

יוליה מלינובסקי:  אני לא חברה בוועדה הזאת, אבל זה נושא שנגעתי בו באופן אישי

יוליה מלינובסקי:  אני הייתי בביקור במלונות ים המלח, אנשים שמפונים משדרות, והגיע אליי מקרה של עובד שבאותו יום קיבל מכתב לשימוע לפני פיטורים

יוליה מלינובסקי:  צריך להבין, הוא משדרות, הוא יושב בבית מלון, במקרה שלו ספציפי הוא אבא לשלושה ילדים שאחד מהילדים הוא נכה או עם איזושהי בעיה רפואית והוא גם כן האפוטרופוס היחיד של אותם ילדים

יוליה מלינובסקי:  והוא קיבל מכתב לשימוע לפני פיטורים מחברה, אל תגידו לי שזו איזושהי חברה קטנטונת מסכנה שלא יכולה להחזיק, אלא חברה בין העשירות במשק

יוליה מלינובסקי:  כן

יוליה מלינובסקי:  זה החזירות שקורת

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, המקרה הזה במקרה הגיע אליי

יוליה מלינובסקי:  במקרה אנחנו היינו עם מיכל שיר שם ותפסנו את האירוע

יוליה מלינובסקי:  פנינו לשר ברקת, שעד היום אני מחכה לתשובתו

יוליה מלינובסקי:  ופניתי לבן צור, שר העבודה, ובאותה שנייה, זה ממש עניין של אותו יום, הוא אמר "יוליה, יש תזכיר חוק"

יוליה מלינובסקי:  וזה בדיוק זה

יוליה מלינובסקי:      אפשר להתווכח על סעיפים אבל אני מדברת על עיקרון

יוליה מלינובסקי:  אני לא בקיאה בפרטים של תזכיר החוק, אני רק עברתי כדי לראות שזה בעצם הכיוון

יוליה מלינובסקי:  אז במקרה של אותו עובד, אני חייבת לשבח את בן צור, אני באתי אליו בשאלה של מה עושים והוא אמר לי שיש כבר תזכיר בחוק שביום ראשון זה יעבור, והנה, אנחנו נמצאים כבר בדיון

יוליה מלינובסקי:  מה היה שם עוד? היינו צריכים, החברה הזאת עשתה שמיניות באוויר כדי שבסוף, "תן לנו תאריכים למתי תוכל להגיע"

יוליה מלינובסקי:  אתה יודע מה הייתה טענה ללמה הם מפטרים אותו? שהיקף המכירות שלו ירד

יוליה מלינובסקי:  ברור

יוליה מלינובסקי:  ברור שזה ירד

יוליה מלינובסקי:  הוא איש מכירות, הוא עובד במכירות, הוא מפונה מהבית ומהאזור שלו, והיקף המכירות ירד

יוליה מלינובסקי:  זו הייתה הטענה ללמה צריך לפטר אותו

יוליה מלינובסקי:       אבל היה פה עוד אירוע, ואני מבקשת מנעה, היועצת המשפטית, לשים לב

יוליה מלינובסקי:  לעובדים יש חוזים, יש תנאי עבודה

יוליה מלינובסקי:  ולבחור הזה, במקרה הספציפי, היה רכב צמוד

יוליה מלינובסקי:  מונגש, אגב, לילד הנכה שלו

יוליה מלינובסקי:  ואז בחברה דרשו להחזיר

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, זה פוגע בתנאי העבודה של אותו בן אדם, אתה מבין? כי לחלק מהעובדים במשק, רכב זה חלק מעסקת החבילה שלהם

יוליה מלינובסקי:  ואני חושבת שבתנאים כאלה, אולי לא גורף, אבל אם כאשר יש ילד עם מוגבלויות או שזה הורה יחיד, אז לשמור על הזכויות של אותם עובדים

יוליה מלינובסקי:  הרי, תנאי עבודה זה לא רק משכורת אלא גם כן עוד הרבה דברים מסביב

יוליה מלינובסקי:  אני מבקשת מנעה ומאדוני לחשוב על הנקודה הזאת

יוליה מלינובסקי:  יכול להיות - - -     

נעה בן שבת: חינוך מיוחד זה כוונתך?     

יוליה מלינובסקי: תראי, הדוגמא שאני נתתי עכשיו, נעה, במקרה הזה הרכב היה מונגש לילד הנכה שלו והחברה דרשה להחזיר את הרכב כי כביכול הוא עכשיו לא עובד עם הרכב הזה כי הוא איש מכירות

יוליה מלינובסקי:  אבל הרכב הזה לא היה סתם, זה חלק מחוזה ההעסקה של הבן-אדם, נכון? אז זו נקודה שאני שמה לך על השולחן

נעה בן שבת: את אומרת שזה כמו פגיעה בתנאי עבודה?     

יוליה מלינובסקי: זו פגיעה

יוליה מלינובסקי:  זו הרעה בתנאי עבודה, כן

יוליה מלינובסקי:  אם אנחנו כבר הולכים לכיוון הזה, גם צריך לשמור על תנאי עבודה

יוליה מלינובסקי:  ויש פעמים שזה רכב, יכול להיות שזה פלאפון

ישראל אייכלר: את אומרת שלא רק לא לפטר אלא גם לא להרע בתנאי עבודה, כגון רכב לילד נכה

יוליה מלינובסקי: נכון

יוליה מלינובסקי:  אני לא אומרת אפילו באופן גורף, אבל יש מקרים ספציפיים

יוליה מלינובסקי:  למשל יש הרבה מאוד עובדים שמקבלים טלפון ממקום העבודה

יוליה מלינובסקי:  אז מה? עכשיו ידרשו את זה מהם? בואו, תחשבו על הדברים האלה

ישראל אייכלר: בסדר, נחשוב על זה

ישראל אייכלר:  אנחנו עכשיו יוצאים לתפילה

ישראל אייכלר:  יש עוד מעט גם תפילה לשלום החיילים בבית הכנסת של הכנסת

ישראל אייכלר:  אנחנו עוד נקיים את הדיון הזה

ישראל אייכלר:  כעת אנחנו סיימנו

יוליה מלינובסקי: אתה לא נתת לי לתת את משפט הסיום

פנינה תמנו: גם גרושות וגרושים

יוליה מלינובסקי: משפט סיום, אדוני יושב הראש

ישראל אייכלר: את חייבת להגיד שאני לא אפשרתי לך, זה חשוב מאוד

ישראל אייכלר:  אז כן, תסיימי

יוליה מלינובסקי: אני שוב פעם באמת רוצה לברך את השר בן צור

יוליה מלינובסקי:  אני רוצה לברך את הצוות

יוליה מלינובסקי:  יכול להיות שזה לא מושלם, יכול להיות שיש פה בעיות בניסוחים

יוליה מלינובסקי:  אבל אני ראיתי את זה במו עיניי

יוליה מלינובסקי:  בסוף הצלחנו למנוע את הפיטורים של הבחור הזה על ידי תקשורת

יוליה מלינובסקי:  היינו צריכים לעלות לערוץ 12 עם הסיפור כדי שבסוף המנכ"ל יתקשר ויגיד "לא מפטרים אותך"

יוליה מלינובסקי:  זה גם מסר עכשיו, כי הציבור לא יודע מה קורה

יוליה מלינובסקי:  יושב בן אדם פשוט ומקבל פיטורים, והוא לא יודע

יוליה מלינובסקי:  חייבים גם הסתדרות, שני ארגוני עובדים, או שלושה, כמה שיש

יוליה מלינובסקי:  יש תזכיר חוק, תעצרו רגע מעסיקים

יוליה מלינובסקי:  אין דבר כזה פיטורים בזמן פינוי

יוליה מלינובסקי:  וזו גם כן אמירה מאוד חשובה לציבור, גם כל עוד החוק לא עבר, אבל זה כבר סימן טוב כדי לעצור את הבושה

ישראל אייכלר: אוקיי

קריאה: אני יכולה לספר שגם אנחנו מנענו פיטורים במקרים דומים

נעמה לזימי: אני מצטערת, שכחנו משהו גם – הסיפור של אימהות יחידניות, אם נוכל

ישראל אייכלר: אני חייב לצאת לתפילה

נעמה לזימי: בוודאי, אני רק אמרתי שנשמח בדיון הבא

ישראל אייכלר: בדיון הבא את תעלי את זה

פנינה תמנו: מתי יהיה הדיון הבא?     

יוליה מלינובסקי: אחרי תפילה

ישראל אייכלר: הישיבה הזו נעולה, תודה רבה