ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 235, 2023-11-06 00:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, אנחנו נמשיך בהקראת החוק

משה גפני:  גואטה - - -     

יגאל גואטה: שלום אדוני היושב-ראש

משה גפני: שלום

משה גפני:  חבר הכנסת לשעבר, אנחנו דיברנו כאן, אתה גם דיברת איתי, על הנושא של אנשים שעברו את גיל הפנסיה ויכולים להישאר – זה גם נשים לאחר לידה, אבל יותר הם האנשים שהם בגיל מבוגר –  העלינו את הנושא הזה, חברים בוועדה כאן העלו את הנושא הזה במהלך הדיונים

משה גפני:       התהליך הוא כזה: עכשיו אנחנו מחכים לתשובות ממשרד האוצר, אנחנו לא מצביעים

משה גפני:  היום אנחנו ממשיכים את הקראת החוק

משה גפני:  להקריא את החוק אצלי זה דיון, מה זה להקריא את החוק? כשאני קורא בתורה, אני קורא בתורה ככה? גואטה, תגיד להם

יגאל גואטה: כשהרב גפני קורא בתורה הוא כבר אומר גם את הפירושים של התורה באותה הזדמנות

ולדימיר בליאק: אבל כאן זה אחרת

ינון אזולאי: פה הוא מתחיל מהפירושים

משה גפני: נקיים דיון על סעיפי החוק שעדיין לא הקראנו

משה גפני:  אחרי זה, יש לנו גם תקנות שאנחנו צריכים לדון עליהן

משה גפני:  אני מחכה לתשובה ממשרד האוצר לגבי אנשים מבוגרים שהם לאחר גיל הפנסיה

ינון אזולאי: אזרחים ותיקים

רועי כהן: אתמול היה דיון במועצת המוסד לביטוח הלאומי והם ערוכים לעשות את זה

משה גפני: אבל למה אתה אומר המוסד לביטוח לאומי? הוא ילך למוסד לביטוח הלאומי, למה הוא צריך לבוא לפה?      

רועי כהן: אבל הביטוח הלאומי עושה את זה

משה גפני: אבל פה יהיה הדיון

משה גפני:  פה אני צריך לקבל תשובה ואני מקווה שהתשובה תהיה חיובית

משה גפני:  תודה רבה שאתם נכנסים לעניין הזה, תודה רבה

משה גפני:      סעיף 38ד

שולמית אלוני: אתמול עצרנו בעמוד 94

שולמית אלוני:  סיימנו את חלק ההגדרות ועכשיו אנחנו בסעיף 38ד

משה גפני: בבקשה

לילי אור: אני לילי אור, מרשות המיסים

לילי אור:  סעיף 38ד: פיצויים בשל נזקים בתקופה הקובעת

לילי אור:        "(א)       ניזוק   שמחזור  עסקאותיו   בשנת  הבסיס  עלה   על  300  אלף שקלים חדשים,  זכאי לפיצויים  בגובה   הוצאותיו המזכות, בעד נזק עקיף  שנגרם  לו  במהלך  התקופה  הקובעת, אם מתקיימים לגביו כל אלה:     (1)     מחזור עסקאותיו בשנת הבסיס אינו  עולה על 400 מיליון שקלים חדשים;     (2)     שיעור הירידה  במחזור העסקאות  שלו  עולה  על 25% ואם הוא מדווח בשיטה דו־חודשית - על 12

לילי אור: 5%;     (3)     הירידה   במחזור   העסקאות  כאמור  בפסקה  (2) נגרמה כתוצאה מנזק עקיף;     (4)    הוא פתח את עסקו לפני יום ט"ו באלול התשפ"ג (1 בספטמבר 2023);     (5)     הוא  הגיש  לפקיד  השומה, עד  יום  הגשת  תביעה לקבלת פיצויים  לפי  פרק זה, את המסמכים המפורטים להלן:"     

משה גפני: הסבר

מירב כהן: מדובר פה בהיקף של 400 מיליון שקלים

מירב כהן:  העסקים שזכאים להיכנס הם עסקים עד 400 מיליון שקלים

מירב כהן:  שיעור הירידה - - -     

ולדימיר בליאק: בעצם, מ-300 עד 400

נעמה לזימי: מ-300,000 שקלים

ינון אזולאי: לא

מירב כהן: הוא מדבר עד 400 מיליון שקלים

מירב כהן:  הסעיף השני מדבר על ירידה מינימלית, בדו-חודשי – 12

מירב כהן: 5% ובחד-חודשי – 25%

מירב כהן:  כמובן, הירידה צריכה לנבוע מהמלחמה, והוא פתח את עסקו לפני ה-1 לספטמבר 2023

רועי כהן: אבל דיברנו על ההשפעה של חגי תשרי ואמרתם שאתם בכל זאת תביאו בחשבון - - -     

אליהו דלל: כי זה לא הגיוני, נניח שמישהו פתח עסק – הכול נהרס לו?      

רועי כהן: יש בעיה, היו פחות ימים בחודש

משה גפני: תסביר

מירב כהן: לגבי מה שאמרתם על עסקים שפתחו אחרי זה, אנחנו עדיין צריכים לתת תשובה ובוחנים את הנושא

אליהו דלל: מה זה לתת תשובה? אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לקבל תשובה היום, זה לא הגיוני

אליהו דלל:  בן אדם שפתח את העסק שלו לפני החודש האחרון, בספטמבר, לא יכול להיות שלא יוכר בכלל

משה גפני: אתה לא רוצה שהם ייתנו תשובה?     

אליהו דלל: אני רוצה, אבל למה זה לוקח 24 שעות?      

משה גפני: שאלה טובה, זו שאלה שאני שואל אותה כבר 30 שנה

אליהו דלל: נחכה עוד 24 שעות ובסוף יאשימו את ועדת הכספים שהיא לא נותנת תשובות בזמן

משה גפני: זה ברור

אליהו דלל: נקבע שכל חודש ספטמבר מוכר וזהו, אלא אם כן תהיה תשובה אחרת

מירב כהן: כבוד היושב-ראש, כאן אפשר גם לפתור את חגי תשרי

רועי כהן: נכון

מירב כהן: אם נבוא ונגיד שרק לעניין החד-חודשי של חודש אוקטובר, רק למועד הזה בלבד, שיעור הירידה שיידרש הוא לא 25% אלא 20% – אנחנו יכולים לפתור את חגי תשרי

מירב כהן:  במקום לתת מקדם על המחזור של 13% – שזה ארבעה ימים מתוך 22, ועוד המדד – שזה 15%, אפשר לתת כאן

מירב כהן:  להגיד: נכניס אתכם פנימה לתוך תכולת החוק ב-20%, ופתרנו את חגי תשרי

אורן בוטא: אבל להקים ועדה של חריגים בנושא הזה

אורית פרקש הכהן: אבל זה רק לגבי ההיקף הכספי שהסעיף הזה מדבר עליו, לא פתרת את חגי תשרי לגבי כל האירוע

כפיר בטט: היושב-ראש, אנחנו מתנגדים לדבר הזה

ירון גינדי: לדו-חודשי יש פחות בעיה, כי בספטמבר-אוקטובר יש הלימה בין השנים

אורית פרקש הכהן: אני מדברת על: כאן נדבר על מי שמחזור עסקאותיו לא עולה על 400 מיליון שקלים

ולדימיר בליאק: כי בחודשיים ההשפעה היא פחותה

ירון גינדי: בדיוק, בדו-חודשי  - - -     

ולדימיר בליאק: בחודשיים ההשפעה היא פחותה

מירב כהן: בדו-חודשי אין השפעה בכלל

ירון גינדי: אני רוצה להבין על מה את מדברת

אורית פרקש הכהן: כשיש כמה קבוצות עסקים

ירון גינדי:  אבל הם בדו-חודשי

אורית פרקש הכהן: ההערה שלכם רוחבית?     

ירון גינדי: היא בדו-חודשי ולכן, ההשפעה של חגי תשרי על הדו-חודשי היא קטנה

ירון גינדי:  בחד-חודשי היא מושפעת באופן מהותי וזה, לדעתנו, פתרון ראוי

משה גפני: ירון, אמרת

אליהו (אלי) רביבו: ירון, אתה רענן מאוד בשביל מי שעבד כל הלילה עם נציגי האוצר, שגם להם מגיעה מילה טובה

כפיר בטט: אנחנו מתנגדים לעניין הזה

כפיר בטט:  אגב, בספטמבר, השנה ראש השנה נפל על סוף שבוע, בשנה שעברה הוא היה על אמצע השבוע

כפיר בטט:  יש פה יותר מדי משחקים עם הדבר הזה

כפיר בטט:  בסופו של דבר, שמנו את ה-25%, שהוא מעט יחסית

כפיר בטט:  גם בקורונה התחלנו מירידה של 40%

כפיר בטט:  אנחנו חושבים שכל המשחקים – ויש כאלה שגם עובדים יותר בחול המועד, יש כאלה שדווקא חול המועד הוא הזמן בו יש להם פיק

כפיר בטט:  ולכן, לנסות לעשות את המשחקים האלה על כל יום שלא מסתדר עכשיו - - -     

רועי כהן: אלה לא משחקים, אלה חיי אדם

רועי כהן:  משחקים? לך הורידו 25% מהמשכורת? לך הורידו?      

כפיר בטט: רועי, די - - - 25% - - -     

רועי כהן: למה אתה מזלזל בזה?     

כפיר בטט: אני לא מזלזל בזה

רועי כהן: נראה - - - כשצריך לשלם את ההוצאות

כפיר בטט: רועי, לא כל דבר - - -     

רועי כהן: "לא כל דבר"

רועי כהן:  תוריד שקל מהמשכורת שלך, מישהו מעובדי המדינה הוריד שקל מהמשכורת? לעצמאים: תורידו 25%

רועי כהן: , תורידו

משה גפני: רועי, מספיק

רועי כהן: מה זה?     

משה גפני: זה המצב

משה גפני:  אני מבקש לא - - -     

נעמה לזימי: אבל גם אי-אפשר שכל קטגוריה תהיה במקרו, אנחנו אמורים לבחון את כל הסצנריו שיש

צמרת אביבי: גפני, סליחה, הוא צודק

אליהו (אלי) רביבו: בטט, שאלתי אותך אתמול כמה פעמים: מה הסיבה לזה שהממוצע לא יהיה תלת-חודשי? למה אתה מתעקש על זה?     

כפיר בטט: אמרנו, אפשר לקחת

אליהו (אלי) רביבו: תגיד שאתה מסכים

כפיר בטט:  אמרתי את מה שאמרנו אתמול

משה גפני: אתה לא עונה עכשיו

משה גפני:  אני רוצה תשובה על העניין הזה, אני רוצה לדעת - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אולי זה יפתור את השיח הזה

משה גפני: לא

משה גפני:  לגבי 400 מיליון השקלים, אני רוצה לדעת

משה גפני:  היה פה בדיונים מישהו ששמע 400 מיליון שקלים

משה גפני:  הוא מעביר את זה לאחרים, זה לא שהוא מרוויח את זה, ובסוף הוא מפסיד הכול

משה גפני:  אני מבקש תשובה על זה

כפיר בטט: אתה רוצה עכשיו תשובה על 400 מיליון השקלים?     

משה גפני: כן, על 400 מיליון השקלים

משה גפני:  אבל לא רק על 400 מיליון השקלים, גם על הנושא של חגי תשרי

כפיר בטט: אני אומר, שוב, לעניין התקופות הקובעות

כפיר בטט:  בסוף, מה שחבר הכנסת רביבו אמר עכשיו זה מה שאמרנו מלכתחילה, גם בדיונים שהיינו בהם

כפיר בטט:  רוצים לקבוע תקופה אחת? נקבע תקופה אחת

כפיר בטט:  מכל הבדיקות שעשינו, התקופה הכי טובה לעסקים זה לקחת להם את חודש אוקטובר מול חודש אוקטובר, ואיפה שאנחנו יכולים לעשות דו-חודשי נעשה דו-חודשי

כפיר בטט:  כל דבר אחר שנעשה: שלושה חודשים, חצי שנה, שנה – יהיו גם הרבה עסקים שיפגעו מהדבר הזה

כפיר בטט:  כי עכשיו הם היו - - -     

נעמה לזימי: בונים כמה מסלולים

אורן בוטא: תן להם לבחור: 2019, 2020, 2021, 2022

משה גפני: להושיב אותו

אורן בוטא: תן להם לבחור

משה גפני: אי-אפשר ככה, אני מבקש לצאת החוצה

אורן בוטא: סליחה

משה גפני: לצאת החוצה

אורן בוטא: סליחה, אני לא יוצא

משה גפני: לצאת החוצה

אורן בוטא: אני לא יוצא

אורן בוטא:  עם כל הכבוד, בכוונה לא הושבת אותי ליד מיקרופון כי אתה יודע איזה דברים אנחנו נגיד בשם - - -  עצמאים

אורן בוטא:  סליחה

משה גפני: לצאת החוצה

משה גפני:      (אורן בוטא מוצא מחדר הישיבות)     

אורן בוטא: לא באלימות

אורן בוטא:  ותדע לך, משה גפני היקר - - -     

כפיר בטט: לכן, אמרנו וזה גם מה שדיברנו עליו כל הזמן: צריך תקופה אחת

כפיר בטט:  רוצים להחליט שהיא תהיה שלושה חודשים? נעשה שלושה חודשים

נעמה לזימי: למה? למה צריך אחת? למה שלא יהיו קטגוריות לבחור מהן? למה אחת?     

אליהו (אלי) רביבו: שלושה חודשים, אנחנו רוצים לדעת - - -     

ינון אזולאי: למה שלושה חודשים?     

כפיר בטט: חבר הכנסת רביבו, אני אומר לך: יהיו הרבה מאוד עסקים שייפגעו מהדבר הזה

ינון אזולאי: אבל ירון הביא דבר שהוא נכון

ינון אזולאי:  באחוזים תעשה - - -     

נעמה לזימי: אבל אתה מחליט על אחת שממנה נבחר

נעמה לזימי:  לא, תכינו עוד כמה מסלולים, שלא ייפלו בהם

נעמה לזימי:  למה? למה - - -     

כפיר בטט: למה? אסביר למה

כפיר בטט:  כי בסופו של דבר - - -     

נעמה לזימי: כאילו שאי-אפשר לעשות חלופות

ינון אזולאי: אם היה בחלק מהזמן – אבל תענה על מה שהוא אומר לך: לתת פחות אחוזים, כי הייתה לך גם תקופה של חגים והיית בפחות זמן עבודה

משה גפני: אנחנו עוד נדבר על זה, אני מבקש להמשיך הלאה

משה גפני:  עוד נדבר על זה, לא סיימנו את זה

נעמה לזימי: למה הקיבעון הזה על תקופה אחת?  קיבעון על תקופה אחת וממנה בוחרים

צמרת אביבי: כדי לא לתת

משה גפני: הלאה

רועי כהן: אתה אומר 25% כאילו זו ירידה

רועי כהן:  עשינו לכם טובה, הורדנו מ-40% ל-25% – אתם עושים טובה?     

נעמה לזימי: יושב-ראש הוועדה, האם זה קדוש שתהיה תקופה אחת, שאי-אפשר לבחור בין שתי חלופות? למה?      

משה גפני: מאה אחוז, הלאה

חמד עמאר:  אדוני היושב-ראש, כאן זה עד 400 מיליון שקלים, דיברנו גם על מעל 400 מיליון שקלים

משה גפני: בסדר, העליתי את זה

משה גפני:  למה אתה חוזר על זה עכשיו? העליתי את זה

חמד עמאר: מה העלית? אנחנו רוצים להכניס את זה

משה גפני: בסדר, נצטרך לקבל החלטה

משה גפני:  בינתיים שייתנו תשובות

חמד עמאר: בינתיים הוא לא נותן תשובות, הוא רק מסביר לך את החוק

חמד עמאר:  מעבר לזה הוא לא נותן תשובות, הוא לא נותן פתרונות

משה גפני: תמשיכי

לילי אור: היינו ברשימת הקריטריונים: 				 "(א)  דוח תקופתי לפי סעיפים 67, 67א, או 71א לחוק מס ערך מוסף, לחודשים ספטמבר ואוקטובר בשנים 2022 ו־2023, או הצהרה לפי תקנה 15 לתקנות מס ערך מוסף (רישום), התשל"ו–1976 לשנת 2022, לפי העניין, אם היה חייב בהגשתם לפי חוק מס ערך מוסף;     (ב)  דין וחשבון בטופס 102 בשל חודש אוקטובר 2023, הכול  לפי  תקנות ניכוי ממשכורת ומשכר עבודה;"     זאת בעצם הדרישה שכל הדוחות שהיה צריך להגיש לפי חוק מע"מ ולפי ניכוי מס הכנסה משכר – הוגשו

לילי אור:       "(6) 	לא מתקיים לגביו אף אחד מאלה:     (א)    הוא היה חייב בניהול פנקסים לשנת המס 2022 או 2023 ולא ניהלם;     (ב)     פנקסיו  לשנת  המס  2022 או 2023 נקבעו כבלתי קבילים, בקביעה שאינה ניתנת לערר או לערעור

לילי אור: "     

משה גפני: ולדימיר, אני רוצה שתיתן את ההצעות שלך

ולדימיר בליאק: לגבי מה?     

משה גפני: לגבי שני הדברים, גם על 400 מיליון השקלים וגם על חגי תשרי

משה גפני:  בבקשה

ולדימיר בליאק: לגבי העסקים הגדולים – אני מציע להכניס אותם למסגרת הלוואות בערבות מדינה

ולדימיר בליאק:  אני חושב שברמה המהותית זה יפתור לפחות חלק גדול מהבעיה

ולדימיר בליאק:  לגבי 25% – תבחנו את מה שירון אמר לגבי 20%, לא הייתי פוסל את זה

ינון אזולאי: ולדימיר, רק לגבי מה שאתה אומר לגבי ערבות מדינה

ינון אזולאי:  קודם כול, צריך לזכור שני דברים: הלוואות מחזירים, זה דבר אחד

ולדימיר בליאק: אין בעיה

ינון אזולאי:  דבר שני, הם צריכים לחזור לפה עם תשובות על ערבות מדינה

ולדימיר בליאק: זה ברור, לגבי הסבסוד ולגבי - - -     

ינון אזולאי: ואתה יודע שהם עשו שוק אפור בריביות

ולדימיר בליאק: כן, כן, אני זוכר את זה

חמד עמאר: ולדימיר, אני לא יודע למה אתה רוצה להכניס ערבות מדינה

חמד עמאר:  למה לא להכניס אותם פנימה? למה אנחנו צריכים לתת להם הלוואות?     

ולדימיר בליאק: אני מחפש פתרון

ינון אזולאי: לא, הוא אומר: כרגע, זה הפתרון שמונח

חמד עמאר: כן, אבל אתה יודע מה זו ערבות מדינה ומה זה לקחת הלוואה, וכמה זמן ייקח להם לקחת הלוואה

ינון אזולאי: אני אומר: ערבות מדינה – הם חייבים להביא לנו - - -     

חמד עמאר: זה ייקח להם הרבה זמן, למה להכניס אותם? נעלה את הסכום מ-400 מיליון שקלים

חמד עמאר:  נעלה את הסכום, למשל: למיליארד

ולדימיר בליאק: אפשר להעלות את הסכום גם לשלושה מיליארד שקלים, אין בעיה, אני בעד

ולדימיר בליאק:  אני מחפש פתרון ריאלי

רועי כהן: ולדימיר, בדקנו - - -   

חמד עמאר: גם נפריד בין מי שהמחזור שלו, כמו בתיירות – שיש לו בסך הכול - - -     

ולדימיר בליאק: אני לא מדבר על תיירות

ינון אזולאי: תיירות זה משהו אחר

ולדימיר בליאק: לתיירות יהיה מתווה

ינון אזולאי: יהיה מתווה אחר, הוא צודק

ולדימיר בליאק: אני מדבר על המסחר

משה גפני: אורית

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להצטרף לנושא של החברות שהן מעל 400 מיליון שקלים ולגבי הנושא, לתת להן איזושהי הקלה תזרימית בזה שהן תוכלנה לקבל הלוואות בערבות מדינה

אורית פרקש הכהן:  אבל אני רוצה לעדכן אותך, הרב גפני, ששוחחתי גם עם אנשים בחשב הכללי וגם בנושא הזה, כי אנחנו ואתה כראש ועדה, לא נחה דעתנו מבחינת הריביות שהמדינה נותנת, כסף בערבות מדינה

אורית פרקש הכהן:  ואנשים שפוגשים את ההלוואה הזו בקצה משלמים עליה - - -     

נעמה לזימי: ריבית של 7

נעמה לזימי: 7%

אורית פרקש הכהן: כמה? 7

אורית פרקש הכהן: 6% ריבית

אורית פרקש הכהן:  זה לא מתקדם

ולדימיר בליאק: יש סוגיה של ריביות

נעמה לזימי: זאת ריבית משוגעת

חמד עמאר: ההצעה שלך תהיה טובה, אם גם נגביל את הריבית

משה גפני: אבל היא מדברת

אורית פרקש הכהן: רציתי לעדכן אותך שנכון לאתמול, זה לא מתקדם כראוי

אורית פרקש הכהן:  כלומר, המפקח על הבנקים מנהל מעין משא ומתן מול הבנקים שיואילו בטובם לתת את האשראי

אורית פרקש הכהן:  הם לא יואילו בטובם לתת את האשראי אם הריבית תהיה נמוכה מדי

אורית פרקש הכהן:  נהיה על הדבר הזה, כי הוא לא פחות חשוב

ולדימיר בליאק: נתנו להם חמישה ימים לתשובות, הם אמורים לחזור אלינו

משה גפני: הלאה

לילי אור: 			ב

רועי כהן: רגע, לעניין הסעיף הזה

רועי כהן:  קודם כול, תמיד אמרו מ-0 עד 300,000 שקלים, והחליטו: 18,000 שקלים – למה? מאיפה הגיע ה-18? לבן אדם שיש לו הכנסה של 1,500 שקלים לא מגיע פיצוי? למה? תסבירו, רק תסבירו למה

אורית פרקש הכהן: איפה אתה? על מה אתה מעיר עכשיו?     

רועי כהן: הם תמיד פרסמו בכל מקום: מ-0 עד 300,000 שקלים

ולדימיר בליאק: מי שיש לו מחזור של עד 18,000 שקלים לא זכאי

רועי כהן: עכשיו הם אומרים: מ-18,000 שקלים

רועי כהן:  גם למסכנים האלה, שיש להם 1,500 שקלים – לא לתת פיצוי

רועי כהן:  למה? תסביר את ההיגיון המשפטי

אליהו (אלי) רביבו: יש היגיון בדבריך אבל אין מנוס מליצור בידול בין עוסקים שהם עוסקים בלבד או עוסקים שהם גם שכירים

רועי כהן: איך זה קשור? פרסמת מ-0 עד 300,000 שקלים, ופתאום נכנס: 18,000 שקלים

רועי כהן:   אין שום הבדל

משה גפני: רועי, די, תן להתקדם

אליהו (אלי) רביבו: אני מסביר לך: אם יש עובד שהוא גם שכיר וגם עצמאי, זה לא כמו מי שזו יכולת ההכנסה היחידה שלו

אליהו (אלי) רביבו:  אם אנחנו לא נבדל את זה, אלה שזה מקור ההכנסה יחיד שלהם – נרמסים באמת

רועי כהן: לא נרמס שום דבר, בסך הכול הכנסת כמה אנשים

ירון גינדי: לעניין הסעיף הזה, אנחנו עדיין צריכים לקבל תשובה מרשות המסים

ירון גינדי:  יש כאן בסעיף סייג שאם הספרים שלו נמצאו לא קבילים בשנת 2022 ובשנת 2023, הוא לא נכנס לתחולת החוק

ירון גינדי:  אנחנו ביקשנו להוריד את שנת 2022 ולהשאיר רק את שנת 2023

ירון גינדי:  שימו לב - - -     

משה גפני: הם נתנו תשובה? 

ירון גינדי: אני עדיין ממתין

משה גפני: לגבי האזרחים הוותיקים, יש לכם תשובה?     

ינון אזולאי: כפיר, אנחנו מדברים על אלה שדיברנו עליהם, שהם לא יכולים לצאת לחל"ת

כפיר בטט: כן

כפיר בטט:  בעזרת השם, נביא כבר היום את תיקון החקיקה

כפיר בטט:  בביטוח הלאומי עובדים על זה ברגעים אלה, כדי לעשות מתווה בדומה לקורונה

ינון אזולאי: ויהיה להם מענק?     

משה גפני: ולאזרחים ותיקים יהיה - - -     

כפיר בטט: לאזרחים ותיקים, בדומה לקורונה

כפיר בטט:  לפי בקשות חברי הכנסת הרבים בוועדה

משה גפני: גואטה, אתה יכול ללכת

יגאל גואטה: הרב גפני, אתה יודע שאנחנו אף פעם לא הולכים

יגאל גואטה:  יש לי עוד עניינים כאן איתך, יש הרבה כסף שצריך להשיג לאזרחים

יגאל גואטה:  אבל זה ממש "אַל תַּשְׁלִיכֵנִי לְעֵת זִקְנָה", באמת

אליהו (אלי) רביבו: חד-משמעית

ינון אזולאי: חזק וברוך

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, איפה אני מקבל את הכסף? פה בחוץ?     

משה גפני: אתה לא מקבל את הכסף, אנחנו נותנים את זה בתלושי מזון

יגאל גואטה: תלושי מזון זה של דרעי, אני מבקש

ינון אזולאי: יגאל, אתה רוצה את הכסף בתור אזרח או בתור ותיק?     

משה גפני: תודה רבה

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני, ברשותך, הערה

משה גפני: כן

אחמד טיבי: אתמול העלינו את נושא ענף הבנייה

אחמד טיבי:  אתמול התקיימה פגישה בין יו"ר התאחדות הקבלנים לבין אגף ה - - - אני מבקש שהוועדה תשמע עדכון בנושא הזה, איפה הוא עומד

משה גפני: בסדר, בהמשך בוודאי, אנחנו לא עוזבים את זה

ניר ינושבסקי: באוצר

ניר ינושבסקי:  זה עומד באוצר, אנחנו ממתינים ל - - -     

משה גפני: הלאה

לילי אור: ניזוק - - -     

שולמית אלוני: רגע, אבל עלתה שאלה, לגבי פסקה (6)

שולמית אלוני:  לגבי 2022 – לילי, את זה אתם בוחנים?     

מירב כהן: כן

לילי אור: "(ב)	ניזוק  שמחזור עסקאותיו בשנת הבסיס עלה  על 18 אלף שקלים חדשים ולא עלה על 300 אלף שקלים חדשים, זכאי לפיצויים   בסכום   כמפורט  בפסקאות   שלהלן,  לפי העניין, בעד נזק עקיף שנגרם לו במהלך התקופה הקובעת, ובלבד שמתקיימים לגביו התנאים הקבועים בפסקאות (2) עד (6) בסעיף קטן (א):"     זה מה שקראנו קודם, לגבי הגשת דוחות וכו'

ירון גינדי: בסעיף הזה, אנחנו ביקשנו מרשות המסים שהמענק הזה יהיה מוחלט

ירון גינדי:  לדעתי הם הסכימו – יושב פה אמיר דהן – זאת אומרת שלעסקים עד 300,000 שקלים, הוא לא יפנה ויגיד: תראו לי שבאמת יש לכם קבועות, ואם אין להם הוא יוריד להם

ירון גינדי:  אלא זה סופי ומוחלט

ירון גינדי:  אמיר פה לשמאלי, או לפרוטוקול או לחוק

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אמיר

ינון אזולאי: לא רק מ-18,000 שקלים, לא מ-18,000 שקלים

ינון אזולאי:  למה מ-18,000 שקלים?     

ירון גינדי: עד 300,000 שקלים

ינון אזולאי: מ-0, אוקיי

ולדימיר בליאק: לא, למה זה מתחיל מ-18,000 שקלים?     

ינון אזולאי: לא זה לא יתחיל מ-18,000 שקלים, זה יתחיל מ-0, לא ב-18,000 שקלים

רועי כהן: יפה מאוד, זה גם מה שהם פרסמו

ולדימיר בליאק: מה הרציונל? למה זה מתחיל ב-18,000 שקלים?     

רועי כהן: אין רציונל

כפיר בטט: הרציונל הוא מה שהיה תמיד, גם בקורונה, בסוף זה מראה שזה עסק שהיה, זה חי

כפיר בטט:  הוא לא עסק פיקטיבי שהיה סגור

ולדימיר בליאק: למה 18,000 שקלים זה היה חי ו-12,000 שקלים זה לא היה חי?     

כפיר בטט: שמנו 1,500 שקלים בחודש, זה גם בדיוק מה שהיה בקורונה

ינון אזולאי: אני יכול להגיד לך בעניין הזה משהו? אנחנו מדברים פה על חלשים

ינון אזולאי:  אדם שעובד על 18,000 שקלים בשנה, עושה את זה כאיזושהי הכנסה נוספת

ינון אזולאי:  הוא צריך את 1,000 השקלים האלה, את 1,200 השקלים האלה

ינון אזולאי:  זה דבר שהוא הגיוני, זו בדיוק השלמת הכנסה

ינון אזולאי:  כרגע דיברת על אזרחים ותיקים, מה הם הלכו לעשות? הרי יש להם קצבה

ינון אזולאי:  מה הם הלכו לעשות? להביא לעצמם עוד לחם וחלב, זה מה שהם עשו

ינון אזולאי:  אם אתה עכשיו מגיע לפה ואומר לבן אדם: תשמע, אתה עובד - - - אבל למה הוא עשה את זה? הוא עשה את זה סתם? הוא עשה את זה כי הוא רוצה שתסתכלו עליו בכל חודש?     

כפיר בטט: ינון, זה באמת לא עניין של חלשים או לא

ינון אזולאי: תסביר לי

כפיר בטט: אסביר שוב, יש בערך מיליון עסקים רשומים כאלה, שאין להם הכנסה

אליהו (אלי) רביבו: זה נתון מספרי?     

ינון אזולאי: אם אין להם הכנסה, אז הכול בסדר

חמד עמאר: אין לו הכנסה – הוא לא יקבל

כפיר בטט: לא, זה בדיוק ההבדל

אורית פרקש הכהן: תנו לו להסביר

אליהו (אלי) רביבו: כפיר, זה נתון מספרי או הערכה?     

חמד עמאר: עסק שאין לו הכנסה – לא מקבל

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל: האם זו נגזרת של נתון מספרי או הערכה?     

מירב כהן: קודם כול, זו הערכה

אליהו (אלי) רביבו: אני לא יודע אם יש מיליון אנשים שיש להם עבודה נוספת שהיא 1,500 שקלים בחודש

מירב כהן: יש הרבה כאלה

אליהו (אלי) רביבו: זה מה שאני מנסה לדעת כרגע, האם זה נתון מספרי

מירב כהן: אתם צריכים להבין שיכול להיות שההכנסה שלו תהיה בינואר,  ובגלל שזה עוסק  - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אתה מדבר על מצרפי

מירב כהן: ההכנסה של כל 18,000 השקלים יכולה להיות בחודש אחד

אליהו (אלי) רביבו: אתה מדבר על הכנסה מצרפית, אני מבין

מירב כהן: היא יכולה להיות בחודש אחד,  בחודשיים

אליהו (אלי) רביבו: ויש מיליון כאלה?     

מירב כהן: אנחנו נבדוק כמה יש

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה לדעת, בבקשה

מירב כהן: בסדר

מירב כהן:  אבל עדיין, בסופו של דבר, בגלל שהוא רק מצהיר, יכול להיות שהוא בכלל לא תכנן לקבל  כסף באוקטובר

מירב כהן:  זו רק הצהרה, אין לנו דרך לבדוק את האנשים האלה לחלוטין

מירב כהן:  ככה זה היה בקורונה

מירב כהן:  גם הסכום יוצא גבוה יותר מהממוצע החודשי שלו

ינון אזולאי: אבל אם זה פחות מ-18,000 שקלים אז אין לו כלום

משה גפני: אמיר, אנחנו רוצים לגמור את החוק, אם נתחיל עכשיו להתווכח כאילו אנחנו נמצאים פה בפילוסופיה באקדמיה לא נגיע לשום מקום

משה גפני:  לכן, אני מציע שבמקום 18,000 שקלים זה יהיה 12,000 שקלים

משה גפני:  ממשיכים הלאה

מירב כהן: אין בזה שום דבר - - -     

שולמית אלוני: יש לכם נתונים לגבי עסקים, כמה - - -      

אליהו (אלי) רביבו: שלומית, אבל זה מה ששאלתי

אליהו (אלי) רביבו:  אין להם, הוא הולך להביא

רועי כהן: בסדר גמור

חמד עמאר: 12,000 שקלים זה 1,000 שקלים בחודש, אני חושב שזה לא - - -     

כפיר בטט: הרב גפני, תן לנו רק לעשות בדיקה על העלויות של זה, נבין את המשמעות

משה גפני: בסדר, הלאה

משה גפני:  בסוף אצביע, איתכם או בלעדיכם

כפיר בטט: לכן, רק ביקשתי לבדוק את זה

משה גפני: בסדר

משה גפני:  הלאה

ירון גינדי: רגע, אמיר לא ענה על הדבר השני, על המוחלט, להכניס את זה לחוק

מירב כהן: אין בעיה בנושא של עסקים עד 300,000 שקלים, בגלל שזה סכום קבוע ואנחנו בכלל לא מתייחסים לתשומות בחישוב

מירב כהן:  זה יהיה סכום פיקס, אנחנו לא - - - לא נעשה בדיקה האם לאותו עסק אין או יש הוצאות קבועות

אליהו (אלי) רביבו: זה בסדר, הוגן, יפה מאוד

משה גפני: תודה רבה, הלאה

קריאה: זה יהיה אוטומטי?     

מירב כהן: לילי, אפשר להוסיף את זה בהגדרת מקדם: סמכות להגדיל ולהקטין, שעד 300,000 שקלים אין ל - - - סמכות

משה גפני: קרה לכם משהו בלילה, חזרתם עם תשובות חיוביות

משה גפני:  אבל כך זה באמת צריך להיות

לילי אור: "(1)   לעניין ניזוק שמחזור עסקאותיו בשנת הבסיס אינו עולה   על   50 אלף  שקלים  חדשים  –  סכום  של  1,750 שקלים חדשים;     (2) 	לעניין ניזוק שמחזור עסקאותיו בשנת    הבסיס עולה  על 50 אלף  שקלים  חדשים  אך אינו עולה על 120 אלף שקלים חדשים - סכום של 3,300 שקלים חדשים;"         

רועי כהן: פה יש תיקון, סוכם שזה עד 107,000 שקלים וכולל עוסק מורשה, שיוכל להיכנס

רועי כהן:  גם עוסק מורשה יוכל להיכנס לזה, לפי המקדמים

משה גפני: זה בסדר?     

מירב כהן: כן, 107,000 השקלים

מירב כהן:  עוסק פטור זה 120,000 שקלים רק משנת 2024

ירון גינדי: מעבר לעובדה שאנחנו מורידים את 120,000 השקלים ל-107,000 שקלים, בהתאם למה שנאמר כאן בוועדה, סיכמנו שגם העוסקים הפטורים והמורשים יוכלו לקבל את הפיצוי שלהם כפיצוי דיפרנציאלי ולא אחיד

ירון גינדי:  זאת אומרת ש-1,750 השקלים ו-3,300 השקלים, לא יהיו אחידים, אלא – אמיר הסכים שזה יהיה על פי הצהרה

ירון גינדי:  זאת אומרת, העוסק הפטור יצהיר מה היה המחזור שלו – לא אמרתי סכומים, העיקרון – הוא יצהיר מה היה המחזור שלו ב-2022 ומה היה המחזור שלו ב-2023, ולפי זה נראה את ירידת המחזורים ואפשר יהיה לתת להם פיצוי דיפרנציאלי

מיכל שיר סגמן: זה בדיוק מה שהיה בקורונה

רועי כהן: הרב גפני, זה מה שהיה בקורונה

ירון גינדי: לא

ירון גינדי:  חבר'ה, בקורונה היה סכום קבוע, עכשיו אנחנו עושים להם את זה יותר נכון, דיפרנציאלי

רועי כהן: הרב גפני, זה תוקן בעקבות הגברת שהייתה פה אתמול, שייצגה את כל השחקנים והתרבות והציגה סוגיה: לא יכול להיות שמישהו שירד ב-100% יקבל 3,300 שקלים

ולדימיר בליאק: יש שם בעיה עם 3,300 השקלים

רועי כהן: הרב גפני, זה תוקן וחשוב שזה ייכנס

רועי כהן:  זו הגברת שהייתה פה אתמול

משה גפני: טוב

משה גפני:  הלאה

קריאות:  - - -     

משה גפני: רבותיי, עם כל הכבוד, לא ממשיכים פה את הדיונים

משה גפני:  מגיעים להסכמה – טוב, לא מגיעים להסכמה – אנחנו ממשיכים

משה גפני:  אחר כך נצביע

מירב כהן: הם צריכים להציג את מה שסוכם אתמול, שהם יציגו את הנתון לפני הדיון ואנחנו נאשר את זה ונבחן את זה

מירב כהן:  הם יציגו את זה מיד אחרי הדיון

לילי אור: בפסקה (2) ובפסקה (3) אנחנו מחליפים את הסכום 120,000 שקלים שהיה בהצעת החוק, ב-107,000 שקלים

לילי אור:  כמו שנאמר עכשיו

משה גפני: הלאה

לילי אור: "(3) 	לעניין  ניזוק  שמחזור עסקאותיו בשנת  הבסיס עולה על 107 אלף שקלים חדשים אך אינו עולה  על 150 אלף שקלים חדשים – סכום  של 2,650  שקלים  חדשים מוכפל במקדם הנזק;     (4) 	לעניין  ניזוק   מחזור   עסקאותיו לשנת  הבסיס עולה על   150 אלף שקלים חדשים אך אינו עולה על 200 אלף  שקלים חדשים – סכום של 3,125 שקלים  חדשים מוכפל במקדם הנזק;     (5)	 לעניין ניזוק  שמחזור עסקאותיו לשנת  הבסיס עולה על 200 אלף שקלים חדשים  אך אינו  עולה על 250 אלף  שקלים  חדשים –  סכום של 4,000 שקלים חדשים מוכפל במקדם הנזק;     (6)	 לעניין ניזוק שמחזור עסקאותיו לשנת הבסיס עולה על 250 אלף שקלים חדשים אך אינו  עולה על 300 אלף שקלים חדשים – סכום  של 4,675 שקלים  חדשים מוכפל במקדם הנזק

שולמית אלוני: תסביר לי למה רק בחלק מהפסקאות יש הכפלה של מקדם הנזק ולמה בחלק לא, ובכלל, את ההבחנה בין המחזורים והפיתוח

מירב כהן: בסכומים הראשונים של עוסק פטור, שזה מה שירון דיבר עליו עד עכשיו, אין הכפלה של מקדם הנזק כי אין לנו נתונים שלהם

מירב כהן:  מה שהוצג בישיבה עם ירון אתמול, זה הוצג בכנסת, הוא שיש כאלה – עוסק פטור שיש לו 26% ירידה ועוסק פטור שיש לו 90% ירידה, מקבלים אותו סכום

מירב כהן:  מה שסוכם אתמול בערב הוא שהם יציגו טבלה שמנתחת את זה

מירב כהן:  אבל מה שזה אומר – שיהיה ברור כאן לכולם כי ביקשו שהכול יהיה אוטומטי – זה שאותו עוסק פטור יצטרך להגיד מה היה המחזור שלו בתקופת הבסיס, ולא רק להצהיר שיש לו ירידה של מעל 80%

מירב כהן:  הוא יצטרך להגיד מה המחזור שלו בתקופת הבסיס ומה המחזור שלו בתקופת הזכאות

מירב כהן:  זאת אומרת, תהיה לו עבודה לעשות כדי לשכנע שהוא בדרגה

אליהו (אלי) רביבו: הוגן לחלוטין, לא צריך להתעכב על זה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו לא באים לשדוד קופה

מירב כהן: כי אתמול ביקשתם שזה יהיה אוטומטית

מירב כהן:  ירון יגיש את הטבלה שהוא חושב עליה ואנחנו נבחן את זה בסכומים

נעמה לזימי: אף אחד לא שודד, אי-אפשר לדבר במונחים האלה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, אני לא רוצה לצלול לזה

מירב כהן: כי אתמול הוצג כאן – אני חייב להגיד – אל תתנו לעוסקים פטורים להגיש שום דבר, תנו להם סכום קבוע שלא יצטרכו להכניס סכומים

קריאה: לא, מי שהוציא מעל 80% - שיגיד

מירב כהן: הדבר הזה מחייב אותו להכניס סכומים פנימה

ולדימיר בליאק: אמיר, שאלה טכנית, הבקשה יכולה להיות מוגשת על ידי מייצג? 

מירב כהן: כן

ולדימיר בליאק: אוקיי

משה גפני: הלאה

קריאה: רגע, שאלה: יהיה גם אזור אישי וגם מייצג? כלומר - - -     

מירב כהן: כן, בכל התיקים זה אזור אישי ומייצג

קריאה: לא כי בשני המענקים הסוציאליים זה לא היה

אורית פרקש הכהן: ולדימיר, מה זה מייצג? רואה החשבון שלו?     

ולדימיר בליאק: כן, רואה חשבון, יועץ מס

אורית פרקש הכהן: כן, ברור שכן

משה גפני: כן

משה גפני:  הלאה

לילי אור: "(ג)	על  אף  האמור  בסעיף  קטן  (א),  היה סכום   הפיצויים שזכאי לו ניזוק כאמור באותו סעיף קטן, נמוך מסכום הפיצויים שאותו ניזוק היה זכאי לו לפי הוראות סעיף קטן (ב)(6), אם מחזור העסקאות שלו בשנת הבסיס היה כאמור באותו סעיף קטן, יהיה הניזוק  זכאי  לקבל את  סכום הפיצוי לפי אותו סעיף קטן

לילי אור: "     

רועי כהן: גפני, זה הסעיף הכי חשוב בכל המתווה הזה

רועי כהן:  זה מדבר על אלה שהם מעל 300,000 שקלים, זה הסעיף הכי חשוב

משה גפני: עם כל הכבוד, קודם שהיא תסביר, יש סדר

משה גפני:  אולי אתה רוצה להחליף אותה?     

רועי כהן: לא, אבל אני יודע להסביר את זה

משה גפני: תחליף אותי

רועי כהן: לא, חס וחלילה

משה גפני: בבקשה, תסבירי

משה גפני:  כן, אמיר

רועי כהן: המקסימום של 300,000 השקלים - - -     

ינון אזולאי: לא רועי, אמיר     

רועי כהן: שיסביר, אולי קשה להם כי זה משהו חשוב

מירב כהן: פשוט שאלו אותי לפני כן שאלה

ירון גינדי: הוא יודע עשר, הוא כתב את זה, הכול לטוב

מירב כהן: לילי, על איזה סעיף את מדברת? שאלו אותי שאלה אחרת, אני רוצה לדעת

לילי אור: על היחס בין פיצוי של עד 300,000 שקלים לבין פיצוי שמעל 300,000 שקלים

קריאה: המינימום לאלה שמעל 300,000 שקלים

ולדימיר בליאק: (ג)

מירב כהן: אם עושים לעסק מעל 300,000 שקלים נוסחת מחזורים עם מקדם והוא יוצא, למשל, בדרגה של 80% ירידה, יוצא לו סכום נמוך יותר מהתקרה הבסיסית של עסק עד 300,000 שקלים – אז זאת תהיה התקרה הבסיסית שלו, הוא לא יקבל פחות

מירב כהן:  זה מינימום

כפיר בטט: הכול בהתאם לאחוז הפגיעה

מירב כהן: בדיוק, הכול בהתאם לאחוז הפגיעה

ולדימיר בליאק: רועי, אין לך השגות

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שאתם מגינים פה על רצפת פיצוי

כפיר בטט: בדיוק והיא מוחלטת, סופית

אליהו (אלי) רביבו: אני רק רוצה לוודא שהוא אומר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  רועי

רועי כהן: בסדר גמור

רועי כהן:  אמרתי: זה הכי חשוב לגבי אנשים שאין להם הרבה הוצאות קבועות, שהמינימום זה המקסימום של 300,000 שקלים

רועי כהן:  כל הכבוד לרשות המסים – אם אפשר להגיד משהו – חשיבה של - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אתם למעשה, מגינים פה על רצפת הפיצוי

ולדימיר בליאק: על אלו שאין להם הוצאות קבועות ואין להם שכר

כפיר בטט: יש כאן נוסחה, כמובן, בהתאם לאחוז הפגיעה

אליהו (אלי) רביבו: כן, כמובן

ולדימיר בליאק: אגב, קיבלתי לגבי זה הרבה מאוד השגות אבל זה בסדר גמור

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  רשות המיסים מקבלת את השבחים של הוועדה על העניין הזה, אבל לא גמרתם את העניין של הקבלנים והדירות, אנחנו עוד מסתייגים

משה גפני:      משי, בבקשה, אתה רוצה להגיד משפט?     

יקותיאל משי: כן, אדוני היושב-ראש

משה גפני: בבקשה

יקותיאל משי: זה לא משפט, אלו שתי דקות אם אפשר

יקותיאל משי:  אני פשוט רוצה קצת הקדמה וכמובן, להתייחס, בפרט לנושא של 67 ומעלה, הרי אלו האוכלוסיות החלשות

משה גפני: בבקשה

יקותיאל משי: ביום-יום, אנחנו מתעסקים בעמותה בחיזוק התשתיות החברתיות

יקותיאל משי:  כשהתחילו הפרסומים על המתווה שמתגבש ועל ההוצאות לחל"ת, דובר על מתווה עם חורים

יקותיאל משי:  דיברו על מתווה עם חורים

יקותיאל משי:  אנחנו מתרגמים בעמותה שלנו, עם השותפים, את החורים לאנשים

יקותיאל משי:  יש חור מסוים, מישהו בגיל 75 שעובד כפועל ניקיון ואין לו פנסיה ופוטר – אין לו מאיפה לאכול, הוא חוזר לקצבת הזקנה שלו; החור השני זה העובדים השעתיים; החור השלישי זה אנשים שהם מובטלים חוזרים

יקותיאל משי:  וכן הלאה

יקותיאל משי:       אני רואה שכול השדרה פה היא של בעלי עסקים, ואני אומר: אולי פעם אחת אפשר להתחיל מאנשים מהאוכלוסיות המוחלשות, שגם הם נפגעים והם נפגעים הרבה יותר ומרגישים את זה בכיס מהדקה הראשונה

יקותיאל משי:       עכשיו הזמן גם להגיד תודה

יקותיאל משי:  אני אומר: גיבשנו מתווה בנושא הקשישים, גילאי 67 ומעלה

יקותיאל משי:  פניתי לכמה גורמים, גם בקבינט הכלכלי-חברתי, השר גולדקנופף חזר אליי

יקותיאל משי:  שוחחנו בטלפון חצי שעה, עברנו סעיף-סעיף וכל הכבוד

יקותיאל משי:  פניתי אליך ללשכה, אדוני היושב-ראש, וההיענות הייתה מלאה ומהירה

משה גפני: אבל אין לי פריימריז, מה זה יעזור עכשיו?     

יקותיאל משי: חשוב לדעת, גם תודות צריך להגיד

יקותיאל משי:  ינון אזולאי, הראש והראשון לכל דבר שברווחה

ינון אזולאי: לי אין פריימריז, זה בסדר

יקותיאל משי: ותודה ליגאל גואטה

אחמד טיבי: אבל אמרת גולדקנופף לפני שאמרת גפני, הפסדת אותו

יקותיאל משי: אני אומר את הדברים

יקותיאל משי:  וכמובן, השר וסרלאוף, שנושא האזרחים הוותיקים באחריותו, שפעל

משה גפני: תודה רבה

יקותיאל משי: תודה אדוני היושב-ראש, ואני מבקש, אם אפשר, באמת להתייחס גם לשאר הדברים

ינון אזולאי: דיברנו על - - - וגם על השעתי

יקותיאל משי: לא, חמשת הימים שמקצצים לאנשים מימי האבטלה, הימים הראשונים

יקותיאל משי:  תודה

משה גפני: תודה רבה לכם

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, מכיוון שלימדו אותנו כל החיים שאין כמראה עיניים, אני יודע שהזמן לחוץ - -     

משה גפני: מאוד

יגאל גואטה: - - אני יודע שיש עוד מיליון סעיפים, אני רק רוצה שתשמעו חצי דקה: אישה פנסיונרית - כמה היא לא ישנה בלילה

יגאל גואטה:  חצי דקה, בבקשה, אני מפנה את מקומי בשבילה

ינון אזולאי: אתה אלוף בפינוי מקומות, רק שתדע יגאל

משה גפני: גברת שירי, חצי דקה

שרה שירי הראל: חצי דקה

שרה שירי הראל:  אני פנסיונרית, אני אישה חרוצה שרוצה לעבוד, אני עובדת

שרה שירי הראל:  לבוס שלי אין ברירה, הוא רוצה להוציא אותנו לחל"ת כי החנות לא עובדת

שרה שירי הראל:  אני לא ישנה בלילה כי אני צריכה לשלם ב-10 בחודש שכירות

שרה שירי הראל:  אין לי פנסיה ויש כמוני הרבה מאוד אנשים שאין להם פנסיה, כל מיני גמלאים שלא היה להם שכל לחסוך לפנסיה ואני אחת מהם

קריאה: לא היה חוק פנסיה חובה

ולדימיר בליאק: רק מ-2008

שרה שירי הראל: אני בת 73, לא אגיד שאין לי פנסיה אבל היא 300 שקלים

שרה שירי הראל:  מה אעשה עם 300 שקלים? עכשיו אני לא יכול לעבוד כי פשוט אין עבודה בחנות

שרה שירי הראל:  אני רוצה שתעזרו לי, לא רק לי אלא - - -     

משה גפני: בסדר

משה גפני:  כל הכבוד ליגאל ולמשי שהביאו אותך, שאמרת פה את הדברים

שרה שירי הראל: תודה רבה, תודה     

משה גפני: אנחנו צריכים לדעת

משה גפני:  כל החלטה שתתקבל, בסופו של דבר כל חברי הוועדה רוצים לעזור למקרים האלה

משה גפני:  לא תמיד זה הולך, לא תמיד זה מסתדר, אבל אנחנו עושים כל מאמץ על מנת שזה יסתדר

עאידה תומא סלימאן: הרב גפני, אלו אותן בעיות שהיו בתקופות הקורונה

עאידה תומא סלימאן:  אני לא מבינה למה צריך לחזור בכל פעם - - -     

משה גפני: אבל לומדים מהקורונה - - -     

עאידה תומא סלימאן: לא, גם עם השעתיים הייתה בעיה, גם עם הגמלאים הייתה בעיה

עאידה תומא סלימאן:  למה לחזור על הכול מההתחלה?     

משה סולומון: אני רוצה ללכת על אותו מהלך

משה סולומון:  כשמדברים כאן על הגמלאים - - -     

ינון אזולאי: גם אני רק רוצה להגיד מילה קטנה

ינון אזולאי:  אני חושב שהאוצר, מהרגע הראשון שבאנו אליהם, והשר – יאמר לזכותו – כשדיברנו איתם על הנושא הזה, הם הבינו

ינון אזולאי:  הם הבינו שדווקא אותם אלה שהחליטו שהם הולכים לעבוד גם אחרי שהם יצאו לפנסיה, אזרחים ותיקים – האוצר החליט שצריך לתת להם מענה

ינון אזולאי:       נכון, למה זה לא הגיע מההתחלה? יש עוד הרבה דברים שאפשר לשאול עליהם למה

ינון אזולאי:  עצם העובדה שהסכימו לעניין הזה והעלו את המודעות - - - והעלו את זה גם יקותיאלי וגם יגאל

ינון אזולאי:  יגאל, באמת שמעתי אותך בשבוע שעבר - -  יישר כוח

יגאל גואטה: אגב, הרב גפני, אם יש לך איזשהם קשיים עם סמוטריץ – תדבר איתי

משה גפני: יש לך קשרים עם סמוטריץ'?     

יגאל גואטה: קשיים, לא אמרתי קשרים

יגאל גואטה:  אם יש לך קשיים עם סמוטריץ, תדבר איתי

יגאל גואטה:  ובבקשה, בתחנונים, הם, כולם, לא ישנים בלילה מהראשון לחודש, השכירות ב-10 בחודש

יגאל גואטה:  תודה לכולכם

משה גפני: תודה רבה

משה סולומון: הרב גפני, הפתרון הזה לקשישים הוא מצוין וחשוב, אבל צריך לקחת בחשבון שיש עוד אוכלוסיות שהן אולי חזקות מבחינה חברתית, אך חלשות מבחינה כלכלית

משה סולומון:  האוכלוסייה של העובדים בעמותות בחברה האזרחית, אסור שנשכח את הנושא הזה, צריך לראות איך אנחנו מניחים גם את זה, כמו שצריך, במתווה הזה

ולדימיר בליאק: לא נוותר על נושא העמותות, לא נוותר

משה סולומון: אני יודע

משה סולומון:  לכן, אנחנו צריכים לשים לב שהדבר הזה לא יורד מהפרק

ולדימיר בליאק: בעיניי, לא יכול להיות שאנחנו נפגע בעמותות עכשיו, בטח בתקופה הזאת

משה סולומון: במיוחד כשהם פעילים מאוד בחוסן הקהילתי

משה גפני: הלאה

לילי אור: "(ד)	שינה ניזוק את שיטת  הדיווח  שלו מהשיטה שבה דיווח לגבי מחזור עסקאותיו בתקופת הבסיס, יראו אותו לעניין חישוב מחזור העסקאות בתקופת הבסיס וחישוב מחזור העסקאות בתקופת הזכאות, כמי שמדווח בשיטה דו־חודשית

לילי אור: "     

שולמית אלוני: איזה סעיף זה היה?     

לילי אור: זה היה סעיף קטן (ד), לגבי מי ששינה משיטת דיווח חד-חודשית לדו-חודשית או להפך

לילי אור:      "(ה) 	בסעיף זה, "מקדם הנזק" - אחד מאלה, לפי העניין:     (1)         לעניין ניזוק ששיעור הירידה במחזור העסקאות שלו עולה על 12

לילי אור: 5% ואינו עולה על 20% - 1;     (2)         לעניין ניזוק ששיעור הירידה במחזור העסקאות שלו עולה על 20% ואינו עולה על 30% - 1

לילי אור: 5;     (3)         לעניין ניזוק ששיעור הירידה במחזור העסקאות שלו עולה על 30% ואינו עולה על 40% - 2

לילי אור: 4;     (4)         לעניין ניזוק ששיעור הירידה במחזור העסקאות שלו עולה על 40% - 3

לילי אור: "     

משה גפני: מי מסביר?     

מירב כהן: אסביר

מירב כהן:  קודם כול, סעיף (ד)

מירב כהן:  ניזוק שדיווח בתקופת הבסיס דו-חודשי ובזכאות הוא הפך לחד-חודשי, יראו אותו כאילו הוא דיווח דו-חודשי בשניהם, כי אין לנו דרך לפצל

מירב כהן:  זה מה שהיה כל הזמן

מירב כהן:  ומקדמי הפיצוי – זה לעסקים הקטנים, עד 300,000 שקלים – זה בעצם, לפי גובה הפגיעה

מירב כהן:  זה שונה ממה שהיה בקורונה, כשכולם קיבלו סכום - - - פה זה לפי שיעור הפגיעה

מירב כהן:  עסק שהפגיעה שלו היא 25% – יש לו מקדם, עסק שהפגיעה שלו היא בין 40% ל-60% – יש לו מקדם

מירב כהן:  וכך הסכום גדל עד 14,000 שקלים בערך, אני חושב, בסכום הגבוה ביותר

כפיר בטט: זו הטבלה שהצגנו במצגת

משה גפני: אוקיי

ולדימיר בליאק: אני חושב שהנושא של המקדמים זה אחד ההישגים הגדולים בשיפור המתווה

משה גפני: נכון

אורית פרקש הכהן: זה בעצם מגלם את העלויות הנוספות, נכון? את כל העלות, לפי שיעורי המס ו - -          

מירב כהן: נותנים לו השוואה לנזק שנגרם לו, ככל שהנזק גדול יותר מסכום הפיקס נותנים לו עוד מקדם כדי שזה יהיה סכום גדול

משה גפני: זה באמת הישג גדול

משה גפני:  הלאה

ישי פרלמן: "38ה

ישי פרלמן:  	אין בהוראות  לפי פרק זה כדי  לגרוע מזכותו של ניזוק לפיצויים לפי פרק שמיני, ואולם  ניזוק שזכאי  לפיצויים לפי  פרק זה ולפי פרק שמיני, בשל  נזקים  שנגרמו  לו  בתקופה  הקובעת, הברירה בידו לבחור בפיצויים לפי אחד מהם

ישי פרלמן: "     כמו שאמרנו, יש גם מתווה פיצויים לניזוקים ביישובי ספר

ישי פרלמן:  פה אנחנו מבהירים שהניזוק יכול לבחור בגבוה מבניהם ושהוא מקבל רק אחד מהם

ישי פרלמן:  פה אמרו לנו בהערות, ואני אבהיר לפרוטוקול, שאם יש ניזוק שיש לו שני סניפים, אחד פה ואחד פה, זה לא אומר שהוא לא יכול – זה לא של הניזוק אלא מדובר על הנזק

ישי פרלמן:  אם יש נזק פה ונזק פה, אז אתה יכול לקבל את שניהם

ישי פרלמן:  לפי כל סניף

גדי ירקוני: סליחה, למה זה ליישובי ספר? זה צריך להיות לכל יישובי אשכול, יש שם כאלה שלא נחשבים יישובי ספר

ישי פרלמן: לכל היישובים שיהיו להם תקנות מיוחדות

גדי ירקוני: לא הבנתי

ישי פרלמן: יש יישובים שיהיו להם תקנות מיוחדות

ולדימיר בליאק: נדבר על זה בתקנות

קריאה: זה גם ה-0 עד 7 קילומטרים וגם עד ה-14 קילומטרים

גדי ירקוני: אני מבקש מהוועדה, אם לא תהיינה תקנות מיוחדות לכל אשכול

משה גפני: התקנות על השולחן

ולדימיר בליאק: לא, גדי, יהיו תקנות

עאידה תומא סלימאן: הרב גפני, אפשר לשאול - -     

משה גפני: הן לא על השולחן, יש תקנות שאמורות להגיע לכאן

ולדימיר בליאק: גדי, ונדבר

עאידה תומא סלימאן: - - בעניין יישובי ספר? אפשר להבין למה מעיליא ופסוטה לא נכנסו?     

ולדימיר בליאק: אבל זה לא עכשיו

משה גפני: אני לא נכנס לזה עכשיו, זה לא עכשיו

עאידה תומא סלימאן: אבל אם כבר מדברים - - -     

משה גפני: אבל לא עכשיו, אנחנו לא נגיע לשום מקום

משה גפני:   הלאה

ירון גינדי: רק רגע, כבוד הרב

ירון גינדי:  כאן חשוב מאוד, על הסניפים בשני המקומות, שיאמר לפרוטוקול: זה מחזורים נפרדים ותקרות נפרדות

משה גפני: הוא אמר את זה

ירון גינדי: לא, הוא לא אמר מחזורים נפרדים ותקרות נפרדות

ירון גינדי:  שיאמר לפרוטוקול

ירון גינדי:  זה הדבר הכי חשוב ל-0 עד 40 קילומטרים, כל ראשי המועצות פה

ירון גינדי:  שימו לב, זה הדבר הכי חשוב לכם

נעמה לזימי: זה צריך להיאמר

משה גפני: ישי, תשובה

ירון גינדי: אני אומר: לעניין הסעיף שהוא קרא עכשיו, כשיש לך סניף ב-0 עד 40 קילומטרים וסניף במקום אחר, זה אומר שאלה תקרות נפרדות של מחזורים ותקרות נפרדות של פיצוי, גם אם זה אותו ח

ירון גינדי: פ

ירון גינדי:  שימו לב

ירון גינדי:  כי אם יאחדו את זה, לא עשינו כלום

ירון גינדי:  אני אומר את זה לפרוטוקול, שיהיה ברור

ירון גינדי:  ושאמיר דהן בבקשה יאשר את זה

רועי כהן: יש עסקים עם שדרות – נתיבות

יוסי אלישע: צריך להגדיר את זה ניזוק נפרד וזה פותר את הבעיה

ירון גינדי: שיגדירו את זה או שהוא יגיד את זה לפרוטוקול

ירון גינדי:  מה שאתם רוצים, אתם הכנסת

אבי נוימן: לא, אבל זה לא לפרוטוקול

משה גפני: אמיר

מירב כהן: אסביר

מירב כהן:  ניקח דוגמה של חברה אחת שיש לה שני סניפים, אחד באשקלון ואחד בתל אביב

מירב כהן:  לגבי תל אביב הם יגישו לפי המתווה הזה, התקרה של 400 מיליון השקלים או 600,000 השקלים לא תיכנס לתקרה של הסניף באשקלון

מירב כהן:  כלומר, אם מחזור החברה הוא 450 מיליון שקלים ובסניף באשקלון המחזור של אותה שנה הוא 60 מיליון שקלים, זאת אומרת שהם ייכנסו גם פה כי הם יהיו פחות מ-400 מיליון שקלים, ולתקרת הפיצוי עצמה זה יהיה כל עסק בנפרד

מירב כהן:  פה זה יהיה עד 600,000 שקלים – על הסניפים שבמרכז, ושם אין להם תקרה בכלל – כי זה החוק

ירון גינדי: זה דרמטי

אבי נוימן: אמיר, אבל אולי צריך להגדיר את זה גם בחוק, כי אלו בעצם שני ניזוקים

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש לדעת: אם זה עסק אחד ושני סניפים, אתה מפצל אותם לשני עסקים? כי אתמול היה שיח שהוא שונה לגמרי

נעמה לזימי: לא, זה דווקא טוב

נעמה לזימי:  אלי, זה טוב

אבי נוימן: זה היה על איחוד עוסקים, זה היה דיון אחר

אליהו (אלי) רביבו: לעניין מע"מ

מירב כהן: אבל זה לא על איחוד עוסקים, מדובר על עסק אחד שיש לו כמה סניפים

אליהו (אלי) רביבו: שהוא עסק אחד

ולדימיר בליאק: זה לא על איחוד עוסקים

נעמה לזימי: לא איחוד

מירב כהן: המורכבות אפילו יותר גדולה כי אף פעם לא התעסקנו בקרן פיצויים

מירב כהן:  יכול להיות פיצוי אחד לפי החוק הזה, פיצוי אחד לפי 7 עד 40 קילומטרים ופיצוי אחד לפי יישוב ספר

מירב כהן:  זאת אומרת שלאותו עסק יכולים להיות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: כמה מרכיבים לשיפוי

מירב כהן: נכון

משה גפני: תודה רבה, הלאה

ישי פרלמן: "38ו

ישי פרלמן: 	(א)	 עוסק המבקש פיצויים לפי פרק  זה יגיש  למנהל תביעה לפיצויים  כאמור החל מ־16 בחודש העוקב לתום תקופת הזכאות הרלוונטית ועד תום 90 ימים מהמועד האמור; המנהל רשאי לדחות את מועד התחילה להגשת תביעה לתקופה אחת שלא תעלה על 15 ימים,  אם מתקיימות נסיבות שבשלהן לא ניתן להגיש את התביעה באופן מקוון החל במועד האמור

ישי פרלמן: "     

שולמית אלוני: תסביר

ישי פרלמן: כל הפיצוי הזה מבוסס על נתונים שיש לפי מס ערך מוסף, שזה מוגש החל מה-16 בחודש העוקב לתקופת הדיווח

ישי פרלמן:  אם זה מדווח חד-חודשי – אז זה בסוף אותו חודש, ואם דו-חודשי – אז בסוף החודשיים

ישי פרלמן:  מהמועד הזה אפשר יהיה להגיש את התביעה, כשיש למנהל רשות המסים אפשרות לדחות את מועד התחילה אם המערכות עוד לא מוכנות לקלוט, לתקופה של עד 15 ימים

ישי פרלמן:  הנוסח של כל הסעיף הזה בכלל, זה נוסח שמועתק כמעט מילה במילה מחוק הקורונה

אבי נוימן: אבל בתביעה לפיצויים, פה, בחישוב האוטומטי – אמיר הסכים ואני מברך על זה מאוד – צריך להגדיר מה זו התביעה לפיצויי, כי החישוב האוטומטי הוא על בסיס שהוא הצהרתי יותר

מירב כהן: מה זה אוטומטי? לא הבנתי מתי הצענו שזה יהיה אוטומטי

אבי נוימן: לא, אמרת קודם שהחישוב לגבי העוסקים עד 300,000 - - -     

מירב כהן: הפוך, מה שביקשו לעשות בעוסקים הפטורים, ואנחנו בוחנים את זה, הוא שהם כן יכניסו נתונים

מירב כהן:  זה לא יהיה - - -     

אבי נוימן: יכניסו נתונים – כן, אנחנו מדברים - - -     

משה גפני: בסדר, הם יחזרו עם תשובה

משה גפני:  הלאה

ישי פרלמן: "(ב)	 בלי לגרוע מהוראות סעיף 51, המנהל רשאי להאריך את התקופה המרבית להגשת תביעה כאמור בסעיף קטן (א), בתקופה נוספת, אחת או יותר, דרך כלל או לעוסק מסוים, אם נוכח כי ישנה סיבה מספקת לכך, ובלבד שסך כל תקופות ההארכה לא יעלה על 180 ימים; האריך המנהל את התקופה כאמור דרך כלל, תפורסם הודעה על כך גם באתר האינטרנט של רשות המסים

ישי פרלמן:  	 זאת, אפשרות לדחות את סוף התקופה, כלומר, לאפשר יותר זמן להגיש בקשות

שולמית אלוני: מה זה: "ישנה סיבה מספקת לכך"? מהי סיבה מספקת לכך?     

ישי פרלמן: זה מושאר לשיקול הדעת של הגורם המנהלי

ולדימיר בליאק: דוגמה לסיבה מספקת

אליהו (אלי) רביבו: הוא נתן דוגמה, אם המערכות לא זמינות אז הוא יכול עד 15 ימים, אם הבעיה טכנית – אבל פה אתם נתתם את זה פרוץ לגמרי

חמד עמאר: זה משהו אחר לגמרי

אליהו (אלי) רביבו: פה לא, נתתם את זה פה פרוץ לגמרי

ישי פרלמן: פה יהיו דברים - - -     

חמד עמאר: המועד זה בחוק

ישי פרלמן: כי אלה דברים ספציפיים יותר פה, זה יכול להיות: הניזוק היה חולה, היה בבית חולים

סימון דוידסון: הוא גם יכול היה להיות במילואים

אליהו (אלי) רביבו: 	רגע, נצמצם את האפשרויות

אורית פרקש הכהן: אבל סיבה מספקת זה בסדר גמור

אורית פרקש הכהן:  אלה לא נסיבות חריגות, פשוט יש לו סיבה

אורית פרקש הכהן:  מה הבעיה? למה לא מגדירים? למה אנחנו צריכים להעיר על כל זה?     

סימון דוידסון: 	אבל למה לא מגדירים? למשל, צו 8

אליהו (אלי) רביבו: אבל זה סובייקטיבי

סימון דוידסון: אבל זה לא כתוב

אליהו (אלי) רביבו: אבל למה כולם מדברים ביחד?      

משה סולומון: רשות המסים, תענו

משה גפני: סיבה מספקת זה אם הוא קיבל צו 8 - - -     

אורית פרקש הכהן: זה בסדר גמור וזו כל סיבה

אורית פרקש הכהן:  אם אומרים שזה מוצדק, אז זהו

משה סולומון: השאלה היא מה שיקול הדעת שם, מה זה אומר: "סיבה מספקת"? יש מנעד רחב מדי

משה גפני: החוק מדבר - - -     

אורית פרקש הכהן: יש לו שיקול דעת, הוא צריך לנהוג בסבירות

אורית פרקש הכהן:  ברוך השם, אפשר גם להגיד את המילה הזאת

משה סולומון: אבל אין סבירות עדיין

משה גפני: החוק מדבר על סיבה מספקת

משה סולומון: אבל מה זה אומר? אבל בשביל זה שאלנו האם יש דוגמה, כדי שנבין

משה גפני: כן, הוא נתן את הדוגמאות

משה סולומון: מה? לא שמעתי

ישי פרלמן: יש הרבה דוגמאות: אם מישהו חולה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא אם מישהו חולה, אם מישהי הלכה ללדת

ישי פרלמן: גם, יכול להיות

ישי פרלמן:  אני לא יודע, בגלל זה, זה רחב, כדי שלמנהל רשות המסים תהיה אפשרות לשקול את השיקולים הרלוונטיים ולהאריך

ישי פרלמן:  ואני מניח שהם לא קמצנים בהקשר הזה

משה גפני: הלאה

ישי פרלמן: "(ג)	 תביעה לפי סעיף זה תוגש באופן מקוון, ותכלול את הפרטים הדרושים לשם בחינת עמידתו של העוסק בתנאים לקבלת הפיצויים לפי פרק זה ולשם תשלום הפיצויים לפי הוראות פרק זה

ישי פרלמן: "     גם פה, כמו בקורונה, יש כמויות גדולות מאוד של ניזוקים

ישי פרלמן:  כדי שהמערכת תתנהל בצורה יעילה יותר, ההגשה פה תעשה באופן מקוון

ישי פרלמן:      "38ז

ישי פרלמן:  תביעת הזכאות לפיצויים ותשלום מקדמה"     	"(א) 	הגיש עוסק למנהל תביעה לפיצויים לפי הוראות סעיף 38ו, יקבע  המנהל   בהחלטה   מנומקת  את   זכאותו  של  העוסק לפיצויים ואת סכום הפיצויים, בתוך 150 ימים ממועד הגשת התביעה"     

אליהו דלל: למה 150? זה הרבה

שולמית אלוני: גם אם משווים לקורונה, בקורונה היו 100

סימון דוידסון: 150 ימים?     

אליהו דלל: 150 יום זה הרבה

קריאה: ועוד 30 יום אחר כך, עד שאתה מקבל

אליהו דלל: ועוד 30 יום, זו חצי שנה

אליהו דלל:  חברים, חצי שנה

סימון דוידסון: כמה זמן זה היה בקורונה?     

שולמית אלוני: בקורונה זה היה 100 ימים

אליהו דלל: אני מציע שתורידו ל- 120 ימים, ותוסיפו עוד כ-30 ימים, זה יותר הגיוני

מירב כהן: 120 ו -20

שולמית אלוני: לא, בקורונה זה היה 100 ימים

אליהו דלל: שימו 120 ימים ועוד 30 ימים

מירב כהן: לא, 100 ימים זה בהשגה

אליהו דלל: 150 ימים זה לא הגיוני

נעמה לזימי: רגע, ירון, 150 ימים לא מכילים גם את - - -     

משה גפני: יש לי שאלה: האם בכוונה עשיתם את זה פחות ממה שהיה בחוק הקורונה?     

סימון דוידסון: יותר, לא פחות

ולדימיר בליאק: יותר

סימון דוידסון: הרב גפני, זה יותר

מירב כהן: יותר, יש הסבר גם למה

מירב כהן:  אזכיר, בקורונה התנהל אירוע אחד בכל מדינת ישראל שנקרא קורונה

מירב כהן:  פה אנחנו נמצאים – כמו שאמרתי לפני רגע – בשלושה מסלולים: אדום, 0 עד 40 קילומטרים, המענק הזה

מירב כהן:  אנחנו מטפלים במעל 25,000 תביעות בנזק הישיר

מירב כהן:  בסופו של דבר, זה לא אירוע כמו הקורונה, זה אירוע מורכב 

מירב כהן:      אני רק חייב להגיד משהו שיהיה כאן לפרוטוקול, בקורונה 85% מהתיקים שולמו בין שלושה לחמישה ימים, הם לא עולים לתוכנית העבודה בכלל

מירב כהן:  85% מהתיקים משולמים אוטומטית

מירב כהן:  כלומר, בתיקים שנגיע בהם לזמנים ארוכים יותר הוא יקבל מקדמה

מירב כהן:  זה מה שיש בהמשך

רועי כהן: תגדיל את המקדמה ל-60% במקום 50%, וניתן לך עוד ימים

רועי כהן:  תגדיל את המקדמה ל-60%

ולדימיר בליאק: תכף נדבר על זה

נעמה לזימי: גפני, יש לי רק שאלה

נעמה לזימי:  שתי המדרגות הראשונות של המקדמה הן קבועות, למה לא נתנו אוטומטית כבר את 100%? זו כבר שאלה, למה לשחק עם זה? הרי גם בין 60% ל-40%, בין 60% ל-80%, זה אותו סכום

משה גפני: מה השאלה השנייה?         

נעמה לזימי: והשאלה השנייה, למה, למשל, המקדמה השלישית מתחילה נמוך יותר מהמקדמה השנייה?     

משה גפני: תשובה

ולדימיר בליאק: 2,650 שקלים מול 3,300 שקלים, נכון?     

נעמה לזימי: כן

אליהו דלל: קודם כול, יש פה הסכמה שאם מגדילים את המקדמה ל-60%, אז מדברים על - - -     

ולדימיר בליאק: נעמה, אני צודק? 2,650 שקלים מול 3,300 שקלים

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  זאת אומרת, למה הרף הסופי לא נכנס גם לרף - - -     

אליהו דלל: אתם מסכימים לזה?     

ולדימיר בליאק: כי אלה עוסקים פטורים

אליהו דלל: רגע, נסגור נקודה אחת, חברים

רועי כהן: אם יש 150 יום, יש מקדמה של 60% ולא 50%

ירון גינדי: רועי, יש יותר מ-60%, יש יותר

משה גפני: רגע, אפשר לקבל תשובה ומהר?     

נעמה לזימי: בכל מקרה, הייתה גם השאלה הראשונה

משה גפני: נעמה, הוא עונה

מירב כהן: קודם כול, דיברנו על נושא 150 הימים, הסברתי למה הגדלנו את זה

מירב כהן:  רועי ביקש להגדיל את המקדמה, במקום 50% ל-60%, והם ייתנו את הדבר הזה

מירב כהן:  זה אפשרי מבחינתנו

ירון גינדי: מקובל

מירב כהן: אבל הזמנים הם - - -      

ירון גינדי: גם דיברנו על זה שהמקדמה הראשונה תעלה ל-60%,

ירון גינדי:  אבל אם הוא לא שילם לו מקדמה בתוך 150 יום – הוא נותן לו עוד 20%, הוא עולה ל 80%

ירון גינדי:  בן אדם שלא קיבל מקדמה בתוך 150 יום – מגדילים לו ל-80%

אורית פרקש הכהן: את המקדמה

סימון דוידסון: אבל מגדילים לו רק אחרי 150 יום, הוא כבר יהיה תלוי

נעמה לזימי: ירון, השאלה היא על שתי המדרגות הראשונות, שהן קבועות

משה גפני: רבותיי, מה זה הדיאלוג הזה? ירון? מה זה? הלאה

נעמה לזימי: הם לא ענו על זה

מירב כהן: רק אסביר את הבעייתיות שיש בנושא שירון הציג עכשיו

מירב כהן:  תזכרו שכמו שאמרתי, 85% מהתיקים משולמים בצורה אוטומטית, 15% עולים לתוכנית העבודה

מירב כהן:  בנינו מערכת שיודעת לזהות כל מיני דברים שקורים בתוך התיקים

מירב כהן:  זאת אומרת, יש סיכוי גבוה מאוד שאותו תיק יצטרך להחזיר כסף או שלא יקבל את המענק המלא

מירב כהן:  ביד אחת נגדיל לו את המקדמה ואחרי זה, ביד שניה נדרוש ממנו כסף בחזרה

מירב כהן:  תיק לא עולה סתם, רנדומלית, לתוכנית העבודה, הוא עולה לתוכנית העבודה כי יש ממצאים

אליהו (אלי) רביבו: בסדר גמור, אנחנו נגיע לזה גם ב-38ח, בדיוק לשם נגיע

ירון גינדי: אדוני היושב-ראש, נבין, עסק שקיבל בסך הכול 60% בתוך 150 יום מיום התביעה שלו – לא שילמת לו עד 150 יום וגם לא קבעת לו מה יהיה, הוא בחוסר ודאות

ירון גינדי:  תשלים לו עוד 20%

ירון גינדי:  נראה לכם הגיוני שעסק יגיש תביעה ובמשך 150 יום הוא יקבל רק 60%? הוא כבר עבר את 150 הימים והוא יישאר עד עוד שלוש שנים רק עם 60%

ירון גינדי:  אין לזה הגבלה חברים

משה גפני: תודה רבה, להמשיך הלאה, ב-38ח נדבר על זה

נעמה לזימי: רגע, אם הבנתי נכון, השאלה הראשונה שהייתה – זה כבר מטופל בהמשך, לגבי שתי המדרגות

נעמה לזימי:  בסדר גמור

משה גפני: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: ירון, אוודא את זה ב-38ח

משה סולומון: שאלה: למה שהזמן שאחרי 150 הימים לא ירד? כלומר, למה צריך שלוש שנים או תקופה ארוכה כל כך? למה אי-אפשר להגביל את המענה? אחרי 150 יום – קבעת 60%

משה סולומון:  אתה מחכה זמן מסוים, תיתן זמן מוגבל כלשהו – חודשיים-שלושה-ארבעה – עד שהוא יקבל תשובה סופית

מירב כהן: אגיד כך: אתמול התחלנו את הדיון בסעיף השלישי, הוספנו – ואני מבין את הבעיות שיש, כי בסוף זו חליפה אחת שמתאימה לכולם וצריך להתאים אותה לכולם

מירב כהן:  כל כך הרבה פינות ידניות, כשאנחנו צריכים לבדוק את התיקים, זה בלתי אפשרי

מירב כהן:  מצד אחד – אתם מבקשים שנכניס כל כך הרבה דברים, מצד שני – אתם מצפים שהמערכת שלנו תהיה אוטומטית ונוכל לעשות דברים במהירות

מירב כהן:  זה בלתי אפשרי

כפיר בטט: מצד שלישי, גם נוסיף לזה את העובדה שזה לא כמו הקורונה, והחבר'ה של אמיר כל היום נמצאים בשטח כדי לבדוק שמאות על כל הנזק שנקרא נזק ישיר

כפיר בטט:  בסופו של דבר, זה מעגל שצריך לרבע אותו, אי-אפשר הכול מהכול

קריאה: אין בעיה, אבל הבדיקה היא בדיקה רנדומלית - - -     

משה סולומון: אמשיך

משה סולומון:  אם כך, מהו הזמן המוגבל? בסוף, מה שירון אומר כאן זה שאם אתה לא נותן לי תשובה אחרי 150 יום אני צריך איזשהו כסף כדי שאוכל להמשיך לשרוד

משה סולומון:  תיתן לי פרק זמן, תגיד: אחרי חודשיים שלא נתתי לך תשובה – תקבל עוד 10%, אחרי ארבעה חודשים – עוד 10%

אליהו (אלי) רביבו: זה מה שירון הציע

כפיר בטט: שוב, גם במקרה הזה, בסופו של דבר נגיע לוועדה ואתם תגידו - - -     

יוסי אלישע: רק הערה, בשביל שנבין

יוסי אלישע:  בעצם, מסגרת הזמנים בכלל, בחקיקה פה, היא לא באמת מסגרת זמנים

יוסי אלישע:  אין שום סנקציה אם אין עמידה בזמנים

יוסי אלישע:  זאת אומרת – אם אנחנו נראה את הסעיף הבא – יש גם סמכות לתקן אחר כך, למנהל מס רכוש יש סמכות לתקן ללא הגבלת זמן

יוסי אלישע:  אם נשווה את זה למערכי מס אחרים, אין דבר כזה

יוסי אלישע:  בכל מערך מס אחר שנסתכל: מס הכנסה, מע"מ, מיסוי מקרקעין וכדומה, יש מסגרת זמן לבדוק משהו

יוסי אלישע:  לא עמדתם במסגרת הזמנים? רואים את הבקשה כאילו התקבלה

יוסי אלישע:  לא עמדתם במסגרת הזמנים לבדיקת ההשגה? רואים את הבקשה כאילו התקבלה

יוסי אלישע:  לא אכפת לי שייקחו עוד זמן, כמה זמן שהם רוצים, אבל לא יכול להיות שהמתווה הזה – נחזור לקורונה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו לא נאשר את זה, אבל אנחנו תכף נתייחס

יוסי אלישע: אתמול דיברנו על זה שהוא אמר: רבבות אנשים היו צריכים להחזיר את הכסף, כי הסתבר שהם תבעו ביתר

יוסי אלישע:  הסתבר שתבעו ביתר מפני שלא הייתה מסגרת זמנים, פנו לאנשים אחרי שנתיים

כפיר בטט: לא, לא, אתה מטעה את כולם, שוב פעם אתם מטעים את כולם

כפיר בטט:  זה לא נכון, זה מענק סוציאלי

כפיר בטט:  אתה מדבר על דברים שונים לחלוטין, אל תטעה את כל האנשים, זה לא הוגן

יוסי אלישע: תן לי רגע, אני יודע מה אני אומר

כפיר בטט: לא, אתה לא יודע, אני מתנצל

יוסי אלישע: אוקיי, בסדר

יוסי אלישע:  תכף נראה פה, בזמנים, מה הסנקציה אם אתם לא עומדים בזמנים

יוסי אלישע:  אנחנו נגלה שאין כזאת, זאת אומרת, אחרי שנתיים אפשר לבוא אליך ולהגיד לך: הלו, אתה זוכר מה שהגשת אז וכבר זה נגמר? אתה לא זכאי, תחזיר לי

יוסי אלישע:  דרך אגב, מקשר סיבתי, למשל, שאת זה אי-אפשר להוכיח

אליהו (אלי) רביבו: רגע, אני רוצה להסביר לך משהו

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יכולים רק אחד משניים - -     

משה סולומון: מה התפקיד שלך?     

יוסי אלישע: אני מלשכת עורכי הדין

אליהו (אלי) רביבו: - - או להגיד: ייקוב הדין את ההר - - -      

משה גפני: לא, אבל למה אנחנו צריכים להגיד?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, עדיין, זה לא משנה

אליהו (אלי) רביבו:  או שאתה רוצה by the book או שאתה אומר: תן לי למפרע ואם זה יותר מדי אחזיר

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אז אתה אומר: אני אטיל עליך סנקציות

אליהו (אלי) רביבו:  אם היה לך עומס עבודה ולא הספקת, אז תוותר לי

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  מצופה מאיתנו שננהג באחריות

יוסי אלישע: אבל אתה לא יכול להוציא - - -     

משה גפני: שהאוצר יענה

משה סולומון: אמיר, תן תשובה

יוסי אלישע: איך יכול להיות שיחזרו אליך אחרי שנתיים? - - -     

משה גפני: תודה רבה

משה סולומון: אמיר, יש אפשרות לקצוב זמן מסוים? אני מבין את מה שאמרת קודם, עדיין, צריך איזשהו ביטחון לגוף שלא קיבל תשובה אחרי 150 יום

מירב כהן: סתם דוגמה: במיסוי מקרקעין, כשעורכי דין מטפלים, החלטה בהשגה זה שמונה חודשים

מירב כהן:  אין בעיה, שמונה חודשים זה משהו שהוא הגיוני, אבל לא 150 יום

מירב כהן:  בסוף, אתם צריכים לזכור משהו אחד מאוד חשוב, מאוד קשה לי עם סנקציות מסיבה אחת, אנחנו לא יודעים איך האירוע הזה יתפתח

מירב כהן:  אם האירוע הזה יתפתח גם מהצפון, אנחנו לא נעמוד בזמנים האלה

מירב כהן:  אני מעדיף להגדיל, להגיד: אחרי 150 יום עוד 10% במקדמה

ולדימיר בליאק: 20%

מירב כהן: אני לא רוצה 20%

מירב כהן:  הסיבה שאנחנו לא רוצים - - -     

משה סולומון: כל חודשיים – 10%, עד שנה – 100%

מירב כהן: אלה לא תיקים שעולים רנדומלית לתוכנית, אלה תיקים – יש מערכת חכמה מאוד שמעלה תיקים

מירב כהן:  בדקנו את זה אחרי הקורונה, ב-90% מהתיקים שעלו לתוכנית לא הייתה זכאות

משה גפני: ולכן, מה התשובה שלך?     

משה סולומון: הרב גפני, אפשר להציע הצעה?     

מירב כהן: עוד 10% אחרי 150 הימים שיש, להוסיף עוד מקדמה נוספת מעל ה-60%

משה סולומון: אמיר, אני מציע: בכל חודשיים – 10%, עד שנה – 100%

משה סולומון:  נעצור את זה, 70%

משה סולומון:  - - -     

משה סולומון: ואתה יודע להגיד שאחרי שנה, שזה הזמן המדובר, סיימת את התהליך הזה

מירב כהן: אנחנו באמת לא יודעים איך האירוע הזה יתפתח, המלחמה עוד לא הסתיימה

מירב כהן:  אם המלחמה הייתה מסתיימת, היה לי הרבה יותר קל להגיד: היא הסתיימה, אני יכול לקבוע זמנים ואנחנו יודעים לאן אנחנו הולכים

מירב כהן:  אם המלחמה הזאת עכשיו תתרחב לאזור הצפון, איך נעמוד בזמנים בכל הדברים, בכל המשימות שיש לעשות ביחד?     

משה גפני: ולכן, מה אתה עונה?     

מירב כהן: אני מוסיף, אני חושב, עוד מקדמה אחרי 150 יום

מירב כהן:  זו הסנקציה, אנחנו נשלם עוד 10% כמקדמה, מעל

מירב כהן:  זה כבר 70% מקדמה

משה גפני: 20%

מירב כהן: אני חושב שברמה המקצועית - - -     

רועי כהן: אתה דואג למישהו שצריך להחזיר? אל תדאג, הוא לא היה פונה אם לא היה מגיע לו

כפיר בטט: אמרנו את שלנו, יש פה 1,001 מורכבויות שהם צריכים להתמודד איתן

כפיר בטט:  אתם תקבלו את ההחלטה, מה שאתם חושבים

כפיר בטט:  זה מה שהאיש המקצועי ברשות המסים אומר לגבי היכולות של רשות המסים

כפיר בטט:  אפשר גם להחליט שנותנים 200%, תחליטו מה שאתם רוצים

סימון דוידסון: אלי, תרשום לעצמך 20%

משה גפני: רק רגע, עם כל הכבוד, אנחנו בסוף נחליט

משה גפני:  אנחנו נשב איתם ונחליט מה אנחנו עושים

ישי פרלמן: הייתי ב- 38ז, באמצע (א)

ישי פרלמן:  "(א) 	הגיש  עוסק  למנהל תביעה  לפיצויים  לפי  הוראות סעיף 38ו,  יקבע המנהל בהחלטה מנומקת את זכאותו של העוסק לפיצויים ואת סכום הפיצויים, בתוך 150 ימים ממועד הגשת התביעה, ואם ביקש מהעוסק פרטים נוספים – רשאי הוא  להאריך  את  התקופה  האמורה בתקופות נוספות שלא יעלו יחד על 30 ימים

ישי פרלמן: "     

שולמית אלוני: אני אומרת: בקורונה, בסייפה, הייתה תקופה נוספת אחת בלבד, של 20 ימים

שולמית אלוני:  פה אתם מבקשים תקופות נוספות שלא יעלו יחד על 30 ימים

אליהו (אלי) רביבו: שבכל מקרה לא יעלו על 30 יום

שולמית אלוני: כן, אלה תקופות נוספות

ולדימיר בליאק: אבל רשום פה: תקופות

אליהו (אלי) רביבו: הם יכולים להגיד: עשרה ימים, ועוד עשרה ימים ועוד עשרה ימים

אליהו (אלי) רביבו:  מצרפי, זה לא יכול לעבור את ה-30 יום

אליהו (אלי) רביבו:  יש מסגרת

ולדימיר בליאק: כן, שלא יעלו יחד

ישי פרלמן: הפרשנות הנכונה זה מה שחבר הכנסת אמר

אליהו (אלי) רביבו: חד-משמעית, זה גם לא נתון לפרשנות, תקופות שיסתכמו באופן מצרפי במקסימום 30 יום

אליהו (אלי) רביבו:  זה פשוט

אליהו דלל: מה שכתוב – זה ברור

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, (ב)

ישי פרלמן: "(ב) 	המנהל רשאי, ביוזמתו או לפי דרישת העוסק, לתקן את קביעתו כאמור בסעיף קטן (א), אם התגלו עובדות חדשות או אם מצא כי נפלה טעות בקביעה זו

ישי פרלמן: "     

אליהו (אלי) רביבו: אבל זה בכפוף ל-38ז(א), זה המשך שלו

ישי פרלמן: לא, זה מקרה אחר, זה תיקון

אליהו (אלי) רביבו: למה? בתוך אותה מסגרת

ישי פרלמן: לא

אליהו (אלי) רביבו: תבהיר

ישי פרלמן: אלה מקרים חריגים

ישי פרלמן:  מקרים חריגים שבהם קיבלתי החלטה והתגלו עובדות חדשות: משהו פתאום נעלם, לא יודע, מישהו העלים חלק מההכנסות שלו

ישי פרלמן:  אחרי שנה עשו תיקון שומה במס ערך מוסף ואנחנו מגלים שהייתה איזושהי בעיה בפיצוי המקורי ועושים תיקון

ישי פרלמן:  אלה המקרים החריגים האלה

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, תקצוב את זה

אליהו (אלי) רביבו:  תקצוב את זה בשבע

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כול, תקצוב, ונדבר על זה

משה גפני: תודה רבה, תשובה

קריאה: מחר יהיה לו דיון שומות, יגלו משהו – ילכו לקרן הפיצויים לתקן לו את הפיצוי

משה גפני: כפיר, תשובה

כפיר בטט: אני מבקש, אתן תשובה אחר כך

ירון גינדי: כבוד הרב, אני רק מזכיר לך דבר אחד, ולכולם פה, כל מה שאנחנו מדברים פה: 150 יום,  180 יום, זה עוד בלי השגה

ירון גינדי:  תחשוב שבן אדם הגיש השגה, שימו לב כמה ימים עוד יש לו – עוד 120

ירון גינדי:  בחוק הרגיל, בלי שום מגבלות עליו, יש שנה

דובי אמיתי: כבוד הרב, עד עכשיו נצמדתי למה שדיברנו עליו אצל שר האוצר, אבל יש דברים שאי-אפשר לעבור עליהם לסדר היום ויש לי רשימה

דובי אמיתי:  אבל לעניין הזה, צריכה להיות פה הגבלה למה שניתן למס הכנסה

דובי אמיתי:  זה הזמן לקבל את ההחלטה

משה גפני: בסדר, הוא אומר שהוא יחזור אלינו

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, הוא אמר שהוא יחזור אלינו

דובי אמיתי: בסדר, יחזור

דובי אמיתי:  אני אומר לך: אנחנו צריכים לקבל החלטה ברורה

דובי אמיתי:  זה הכול, פשוט

רועי כהן: שזה לא פרוץ

שולמית אלוני: (ג)

ישי פרלמן: "(ג) 	ביקש המנהל מהעוסק פרטים נוספים כאמור בסעיף קטן (א), לא יובא במניין התקופה למתן החלטה כאמור באותו סעיף קטן פרק הזמן שבו הניזוק לא מסר למנהל את הפרטים כאמור

ישי פרלמן: "     

שולמית אלוני: למה? לשם מה זה נדרש? זה גם לא היה בחוק הקורונה, זה חדש

מירב כהן: צריך לזכור שלא הכול זה חוק הקורונה, זה חוק מס רכוש

מירב כהן:  ככה זה היה קיים בחוק מס רכוש ובתקנות - - -     

שולמית אלוני: בסדר, אבל רוב הסעיפים פה מוקבלים אחד לאחד לחוק הקורונה, למעט - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אבל זה סעיף סביר

מירב כהן: אבל גם הפקנו הרבה מאוד לקחים לטובה

מירב כהן:  ומצד שני, לקחים, כשאנחנו דורשים מהעסקים מסמכים – אני מתנצל – הם לא מגישים, הזמן עובר והם אומרים לנו: למה אתם לא מקבלים החלטה? אנחנו רוצים לקבל החלטה לפי המסמכים ולא לדחות סתם, ואנחנו רוצים שזה לא ייספר בזמנים

אליהו (אלי) רביבו: כן, אבל אתה מבין שיכול להיות – לא שחלילה אנחנו מטילים בכם דופי או חשד – שאתם תמצו את רוב הזמן המוקנה לכם, תבקשו נתון ועשינו פריש-מיש וחזרנו לנקודת ההתחלה

אליהו (אלי) רביבו:  גם פה אנחנו צריכים להפעיל שיקול דעת ואנחנו צריכים לגדור את זה

משה גפני: מה שאני מבקש: הנושאים שנשארים פתוחים, שהם בוויכוח, אני מבקש שאחרי שתסתיים הישיבה, הם ישבו ביחד אִתָּךְ

משה גפני:  אני רוצה לדעת האם נשארים ויכוחים, ואם נשארים ויכוחים נכריע את זה בהצבעה

אליהו (אלי) רביבו: תרשום לך שאנחנו צריכים לדבר על זה

משה גפני: מה?     

אליהו (אלי) רביבו: ביקשתי ממנו שירשום שצריך לדבר על זה

משה גפני: בסדר

משה גפני:  אייל שמואלי, ראש מועצת כפר ורדים, שתי דקות

משה גפני:  אתה צריך לנסוע בחזרה, בבקשה

איציק שמולי: בשנת 2000 צה"ל נסוג מרצועת הביטחון, כנראה שהם לא ידעו שהיום הם ירדו עוד חמישה קילומטרים דרומה מתחת לקו הלבנון

איציק שמולי:  ולכן, מדינת ישראל נסוגה כרגע 5 קילומטרים דרומה

איציק שמולי:  מה שקרה בשנת 2000 הוא שכפר ורדים נכנס לקו העימות מטעם משרד הביטחון ומשרד הביטחון הכריז על כפר ורדים כיישוב קו עימות

איציק שמולי:  היום מי שמנהל את המערכה על כפר ורדים זה לא פיקוד העורף, זה פיקוד צפון

איציק שמולי:  לכן, כפר ורדים משותק

איציק שמולי:  אנחנו 9 קילומטרים ו-40 מטרים, ולכן, כפר ורדים כרגע משותק: אין חינוך, אין עסקים – כמה עסקים שיש, כן?     אבל אנחנו לא ביישובי הספר מכיוון שבשנת 1961 כשקמה הרשימה הזאת, שעכשיו מאשרים עליה ומשלמים עליה הרבה מאוד כסף – כפר ורדים לא הייתה

איציק שמולי:  בשנת 1992 כשהוספו יישובי ספר – כפר ורדים לא הייתה

איציק שמולי:  המועצה קמה בשנת 1993 ובבג"ץ 2006 אנחנו לא היינו ולא נכנסנו, עם 23 רשויות נוספות

איציק שמולי:       מה שקורה היום, הרב גפני – אנחנו לא רוצים כסף

איציק שמולי:  אני לא רוצה כסף, אני לא רוצה עזרה לעסקים

איציק שמולי:  אני רוצה שאם משרד הביטחון החליט שאני קו עימות ושיתק את כפר ורדים, אז שיחזור בו ויגיד שכפר ורדים הוא מקום טוב לישון בו, ומחר אנחנו נחזיר את כל החינוך ונחזיר את כל העסקים לעבוד, ונזמין את כל המפונים לשתות קפה בבית הקפה בכפר ורדים

איציק שמולי:  אבל זה לא כך כי משרד הביטחון לא מאפשר ומשרד החינוך אימץ את ההחלטה שלו, אבל משרד האוצר לא מוכן לאמץ את החלטת משרד הביטחון

איציק שמולי:       מה אני צריך לעשות? זו השאלה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  זה לא נוגע לחוק הזה זה נגוע לתקנות, כשנדון עליהן - - -     

מיכל שיר סגמן: אבל הוא צריך תשובה עכשיו

חנוך דב מילביצקי: הרב גפני, ברשותך, רק בעניין הזה

משה גפני: זה לא בחוק, הוא פשוט צריך לנסוע בחזרה

חנוך דב מילביצקי: אני מבין, אבל מכיוון שהעלו את כפר ורדים חשוב להעלות פה שיש יישוב נוסף שנקרא קיס רסמיה ויש לו בדיוק את אותו אירוע

חנוך דב מילביצקי:  באותו בג"ץ הוא כן היה ברשימה והוגדר כיישוב כזה, הוא גם יישוב קו עימות ומשום מה יש איזו התעקשות – עכשיו, אני לא רוצה להוציא - - - החבר'ה של האוצר, חשוב שתדעו, כי אני יכול להוציא עכשיו את הרשימה ולהראות להם איזה יישובי ספר כן נכנסים, שהם הרבה מעל לקו שאתם קבעתם

איציק שמולי: אעזור לך: להבות הבשן, עברון, יחיעם - - -      

חנוך דב מילביצקי: אני לא רוצה לעשות את זה, אבל חבר'ה, תתאפסו

חנוך דב מילביצקי:  את היישובים האלה שהם 9 קילומטרים, 9 עד 40 קילומטרים, 8

חנוך דב מילביצקי: 900 קילומטרים – כל הדברים האלה – תתאפסו, תעשו איזשהו קו

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אליהו רביבו ביקש ממני להעלות את העניין הזה וביקשתי ממנו שימתין

משה גפני:  זה לא הדיון פה, זה בדיון בתקנות

חנוך דב מילביצקי: נחזור לזה בתקנות

משה גפני: בכר, שתי דקות

משה גפני:  מלשכת עורכי הדין

עמית בכר: תודה רבה, אפילו פחות

עמית בכר:  אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני רוצה בדקה וחצי להזכיר את הנושא של הסקטור המשפטי

עמית בכר:  תבינו, בתי המשפט סגורים בצו, עשרות אלפי עורכי דין כמעט סגרו את המשרדים

עמית בכר:  עלויות השכר הן מאוד מאוד מכריעות כי מדובר בכוח עובדים מיומן, שגם בגלל האופי המיוחד של עורך דין-לקוח והאופי המיוחד של הטיפול, אי-אפשר להחליף, לפטר ולהזיז

עמית בכר:       המגבלה של 75% מהשכר הממוצע במשק היא למעשה, גזירת מוות על אותם משרדים שצריכים להחליט בין שתי ברירות בלתי אפשריות: או להוציא חל"ת – שבגלל שהשכירים, שזה כוח עבודה, מרוויחים לא פעם שכר גבוה יותר, הפיצוי הוא לא מספק, הוא אפילו קטן מאוד

עמית בכר:  זה או גזירת מוות על עורך הדין שמוציאים לחל"ת, שיש גם סיכוי גבוה שהוא לא יחזור לאותו משרד ויגרום נזק עצום למשרד וללקוחות או, מה שקורה – שרוב עורכי הדין לוקחים על עצמם את הדבר הזה וגורמים לעצמם נזק כלכלי עצום, כי יש לנו גם אחריות למשפחות שאנחנו מפרנסים ולכוח האדם

עמית בכר:  אתה לא זורק - - -     

אליהו (אלי) רביבו: עמית היקר, חל"ת גמיש היה מסייע למעסיק - - -     

עמית בכר: חל"ת גמיש הוא פתרון

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש שתבטא את זה

עמית בכר: קודם כול, יש שתי אפשרויות שאנחנו מבקשים להעלות במקביל: אחת – החל"ת הגמיש, כן, צריך את החל"ת הגמיש בצורה ברורה

עמית בכר:  השנייה – לסייג, לתת אפשרות לבטל על הסקטור המשפטי, בגלל שבתי המשפט סגורים, את המגבלה של 75% מהשכר הממוצע במשק

עמית בכר:  זה לא תיקון גדול

אורית פרקש הכהן: זה לא 75%, זה או זה או הממוצע הנמוך מביניהם

אורית פרקש הכהן:  כלומר, זה יהיה השכר הממוצע במשק

עמית בכר: נכון, אבל גם הירידה במחזורים היא בעייתית כי אנחנו לא רואים היום את הירידה

עמית בכר:  משרדי עורכי הדין גובים היום על עבודה של לפני חודשיים, בעוד חודש-חודשיים תתחיל הבעיה הגדולה

עמית בכר:  תודה לכם

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  יש לכם תשובה?     

כפיר בטט: אני חושב ששוחחנו על זה אתמול מספר פעמים

אורית פרקש הכהן: עם מי? שוחחת עם עמית בכר?     

כפיר בטט: לא, לא, נתתי תשובות בוועדה

כפיר בטט:  דיברנו על זה בוועדה, לא שוחחנו ספציפית עם עורכי הדין או ספציפית עם סקטור אחר, אנחנו גם לא חושבים שיש הבדל גדול בין סקטור עורכי הדין לסקטור אחר

עמית בכר: הסברנו לכם שזה סקטור סגור לחלוטין, הסברתי במפורש

משה גפני: תודה

כפיר בטט: לגבי השוטף פלוס, אמיר דהן עובד על פתרון ביחד עם ירון גינדי, איך נעשה חישוב שייתן את המענה למי שהפגיעה שלו תתבטא יותר מאוחר בגלל שהוא עובד על בסיס מזומן

כפיר בטט:  בזה יש עבודה ביחד איתם כדי לייצר את הפתרון

כפיר בטט:       לגבי הסיפור של השכר הממוצע, כבר הסברנו, זה הרבה יותר ממה שיש בדמי אבטלה

כפיר בטט:  כי בדמי אבטלה אנחנו מדברים על סדר גודל של 54% מהשכר הממוצע והתקרה המקסימלית היא בסדר גודל של 11,000 שקלים ולא כפול הוצאות השכר

כפיר בטט:      כמו שגם בדמי אבטלה זו הגישה של המדינה, גם פה אנחנו לא באים לסבסד משכורות של אנשים ב-30,000 שקלים וב-40,000 שקלים

כפיר בטט:  ולכן, אמרנו: ה-75% זה הכלל או השכר הממוצע כפול מספר - - - הנמוך מביניהם

משה גפני: אנחנו עוד נדבר על זה, תודה רבה

עמית בכר: החל"ת הגמיש, כמו שאמר חבר הכנסת רביבו, הוא פתרון טוב והוא לא רק  - - -     

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  חבר הכנסת אליהו רביבו

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה אדוני היושב-ראש, אני מודה לך מאוד על אפשרות החריגה מנושא הדיון

אליהו (אלי) רביבו:       אני שולח לכם את החיזוקים שלי ואני מצפה מכם, עם ישראל, להמשיך להיות מאוחדים, להמשיך להיות חסונים, כי רק ביחד ננצח

אליהו (אלי) רביבו:  כי כוחנו באחדותנו, כי אין לנו ברירה אחרת

אליהו (אלי) רביבו:  זו העת להיות ביחד, זו העת להתאחד, זו העת לתמוך אחד בשני ולהוביל למטרה אחת: ניצחון

אליהו (אלי) רביבו:       את האִמְרָה הזאת קבע ואמר גיבור ישראל, סגן אלוף סלמאן חבקה, שכל מדינת ישראל שכלה ביום שישי האחרון

אליהו (אלי) רביבו:  לצערי ולתסכולי, יש אוכלוסיות שלמות שאנחנו מכירים אותן – נעמה, תודה, אני מסתדר

נעמה לזימי: אני מדברת עם ראש רשות בצד, דקה

נעמה לזימי:  בבקשה, אל תעיר לי

נעמה לזימי:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: את יכולה להמתין איתו

אליהו (אלי) רביבו:  את רוצה לדבר איתו? תדברי איתו בחוץ, אני מדבר על נושאים מספיק חשובים

נעמה לזימי: למה? הפרעתי? זה הפריע? סליחה שאני לא מקשיבה להוד רוממותו

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

נעמה לזימי:  יופי

נעמה לזימי:  תכניסו אותם ללשכה, לתקנות

אליהו (אלי) רביבו: יש אוכלוסיות שלמות שאנחנו מקשיבים להן, נחשפים אליהן, שומעים את זעקתן החלושה – רק בעת צרה

אליהו (אלי) רביבו:  סגן אלוף סלמאן, השם ייקום דמו, שש אלי קרב לא כי הוא ציפה שמישהו יעריך את זה

אליהו (אלי) רביבו:  הוא מהראשונים ששעטו ביום שבת השחורה מוקדם בבוקר – כשעזב את אשתו ואת בנו יחידו – מהצפון הרחוק ביאנוח-ג'ת

אליהו (אלי) רביבו:  הוא שאל: מה המקום המורכב ביותר להילחם בו? זו הייתה בארי, שם הוא נלחם והציל עשרות רבות של נפשות

אליהו (אלי) רביבו:  כעבור 30 יום שבהם הוא לא הגיע הביתה, הוא נפל בעת מילוי תפקידו

אליהו (אלי) רביבו:       אתמול, אחרי סיום הדיון כאן, נסעתי לנחם את משפחתו

אליהו (אלי) רביבו:  כשאני שומע את אמא שלו, שתבדל לחיים טובים וארוכים, אומרת לי שגם עימאד, הילד שלו שהוא בן שנתיים וחצי, יגדל להיות גיבור כמו אבא שלו וזה מה שהוא ידע, היא לא אומרת את זה כי היא מצפה לקבל בחזרה את ההכרה כיישוב מזכה

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי מהאוצר, היישובים שאנחנו מדברים עליהם, בסך הכול כמה בודדים, נמצאים בהחרגה של מאות מטרים מיישובים סמוכי גדר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש מכם להקשיב לנציגים שלהם שהטריחו את עצמם ביום סיום האבל

משה גפני: נציג אחד

אליהו (אלי) רביבו: הגיעו נציגים, נציג אחד יבטא את כאבם

משה גפני: נציג אחד, בקצרה, מכיוון שזה לא הדיון

אליהו (אלי) רביבו: בתקווה שלאחר מכן נקיים את הדיון שקבעתי איתך, כפיר, כדי להפעיל שיקול דעת ולראות איך אנחנו מגמישים לא רק בדרום אלא גם בצפון שנחלש, ובתוך זה נצטרף לנושא שיושב-ראש כפר ורדים דיבר עליו

משה גפני: מי מדבר?     

סאקה חבקה: בוקר טוב לכולם, קוראים לי סאקה חבקה, אני וסלמאן בני דודים

סאקה חבקה:  עזבתי את המשפחה, את המנחמים

סאקה חבקה:  חבר הכנסת אלי הגיע אתמול לנחם

סאקה חבקה:  אלי תודה רבה שבאת אתמול ושתפסנו פינה ודיברנו, כי הנושא הזה כל כך חשוב לנו ככפר, כל הנושא של ההחרגה של תורת המספרים, אקרא לזה כך

סאקה חבקה:  כשהיינו 12% במס וירדנו ל-7%, כי יאנוח-ג'ת באמת – חלק אני מאמין שביקרו אצלנו וחמד עמאר גם מכיר את זה מקרוב

סאקה חבקה:       בשבת הארורה, סלמאן דהר לצאלים להציל אנשים

סאקה חבקה:  לצערי, הוא נפל ב-2 בנובמבר והציל גם עוד הרבה מאוד אנשים במותו

סאקה חבקה:       כשאלי דיבר איתי אתמול, הוא אמר לי: סאקה, מחר יש ועדה

סאקה חבקה:  אני גם דהרתי להגיע לפה, כי באמת הכפר חשוב לנו

סאקה חבקה:  זה כפר עני, אין לנו אזורי תעשייה, אין לנו עסקים – אולי ירקן אחד או שניים, או מכולת אחת או שתיים

סאקה חבקה:  80% מהחברים שלי הם אנשי קבע או משרתים בכל מיני משרדים

סאקה חבקה:  חברים, אין לנו עסקים, אין לנו מנכ"לים של חברות הייטק שמרוויחים הרבה מאוד כסף

סאקה חבקה:  די, אנחנו באמת – אני לא רוצה לפתוח לכם את תלוש השכר שלי, מאות השקלים שמס הכנסה לוקח מאיתנו זה החלב שאנחנו צריכים לקנות לילדים שלנו

סאקה חבקה:       אני כבר חושב על הבן של סלמאן, כי כל מי שבא אתמול וכל מי שעכשיו בבית העם, שבא לנחם, ועוד הרבה מאוד אנשים יבואו לבית העם – באמת, כל עם ישראל מגיע, בית העם לא ריק לרגע

סאקה חבקה:  אנחנו בדרך כלל פותחים את התנחומים מהשעה 16:00 עד השעה 20:00 בערב, אבל נאלצים לפתוח את זה מהשעה 09:00 כי אנשים רק רצים, מאילת ועד מטולה, להגיע לנחם

סאקה חבקה:  אבל אני רוצה את החיבוק גם אחר כך ואני רוצה את החיבוק ביום-ביום

אליהו (אלי) רביבו: מאה אחוז

סאקה חבקה: ביום-יום

סאקה חבקה:  זה כואב לנו מאוד

סאקה חבקה:  חברים, עוד פעם, אני לא רוצה, כי יש הרבה מאוד יישובים שנופלים  בתורת המספרים הזאת, האומללה

סאקה חבקה:  אי-אפשר

סאקה חבקה:  דיבר פה חברי, אייל שמואלי, ראש מועצת כפר ורדים, אנחנו בדיוק על אותו קו

סאקה חבקה:  הוא מדבר על 9 קילומטרים ואנחנו עוד 100 מטרים, אולי יותר, אולי פחות

סאקה חבקה:  די

משה גפני: תודה רבה

אליהו דלל: חבקה, לא ניתן בשום פנים ואופן לעזוב אתכם, אנחנו מאחוריכם

אליהו דלל:  אני מדבר כמעט בשם כל חברי הכנסת

אליהו (אלי) רביבו: כל הקואליציה, בוודאי

משה גפני: תודה רבה

ולדימיר בליאק: בעיקר, צריך לעשות סדר בקריטריונים האלה

משה גפני: אנחנו משתתפים בצערכם, נעשה כל מאמץ, אבל צריך לראות את תמונת המצב כולה

משה גפני:  זה לא החוק הזה, זה בתקנות וזה סיפור - - -      חמד עמאר

אליהו (אלי) רביבו: הרב גפני, כבר קבענו פגישת המשך

חמד עמאר: קודם כול, אני באמת רוצה להודות לאלי שמעלה את הנושא

משה גפני: בקצרה

חמד עמאר:  בקצרה מאוד

חמד עמאר:      אבל מה שכואב לי הוא שנזכרים בנו, בעדה הדרוזית, רק במקרים האלה

חמד עמאר:  סלמאן חבקה הוא גיבור

חמד עמאר:  אגיד לכם: כל דרוזי הוא גיבור

חמד עמאר:  כל אחד על מדים הוא גיבור, דרוזי ולא דרוזי, כשהוא נלחם עכשיו

חמד עמאר:  אנחנו נזכרים בדברים האלה רק בשעת צרה, בשעות קשות, בשעות שבהן אנחנו מאבדים אנשים

חמד עמאר:  אני לא רוצה להעלות עכשיו את הנושא של היישובים הדרוזים, את המצב של היישובים הדרוזים, כי אני אומר לכם: אנחנו נלחמים עכשיו, ובמלחמה צריך להתרכז במלחמה ולנצח

חמד עמאר:      אבל אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש: 100 מטרים, 200 מטרים, אמרתי את זה אתמול, 7 קילומטרים ו-9 קילומטרים – זה לא דבר קדוש

חמד עמאר:  אנחנו, המחוקק, יכולים לשנות

חמד עמאר:  ואנחנו יכולים לשנות ולעשות את זה

חמד עמאר:  כשמדברים על קואליציה-אופוזיציה, במלחמה – כולנו מתאחדים

חמד עמאר:  גם אחרי המלחמה אנחנו צריכים להתאחד – קואליציה-אופוזיציה, לא נהיה שפוטים של ההחלטות של פקידי האוצר

חמד עמאר:  תודה

משה גפני: אני עובר לסעיף 38ח

משה גפני:  בבקשה

משה גפני:      אגב, שתדעו, המערכת היא מערכת מורכבת

משה גפני:  היא מורכבת מהרבה מאוד פרטים, יש גם את הנושא של הטבות המס, את הנושא של קרבה לגבול

משה גפני:  זו מערכת שהיא מורכבת מאוד ולכל דבר יש השלכה

משה גפני:  אני מסכים עם מה שאתה אומר - - -     

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, היום הטיל לא - - -     

משה גפני: זה לא הפקידים, זה אנחנו

חמד עמאר: בדיוק

חמד עמאר:  שלא נהיה שפוטים שלהם אחרי ה - - -     

ולדימיר בליאק: אנחנו לא שפוטים, זו החלטה שלנו

חמד עמאר: אחרי זה נהיה שפוטים, אם שר האוצר אמר לא – כל הקואליציה תתאחד מאחורי שר האוצר

חמד עמאר:  זה מה שחשוב לי

ינון אזולאי: עימאד, בבקשה

עימאד סיף: רק דקה אחת

עימאד סיף:  שמי עימאד, אני גם תושב היישוב, הכפר יאנוח-ג'ת, היישוב שנפלו בו שני סגני אלופים במלחמה הזאת

עימאד סיף:  הראשון: סמח"ט 300 – סגן אלוף עלים סעד, והשני: סגן אלוף סלמאן חבקה

עימאד סיף:  זיכרונם לברכה

עימאד סיף:       צורם לי מאוד שהייתי צריך לעזוב את הלחימה היום בבוקר, לאחר שאלי בא לנחם אתמול וביקש מאיתנו להגיע

עימאד סיף:  ביקש מאיתנו להגיע למלחמה, כשלכאורה טריוויאלי מבחינתי שאתם כנציגי ציבור צריכים להילחם למעננו

עימאד סיף:  אני צריך לעזוב את המלחמה האמיתית

ועדת הכלכלה): עשר דקות

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, זה לא מכובד, עד שהוא יסיים לדבר

אליהו (אלי) רביבו:  תאפשר לו לסיים לדבר

עימאד סיף: המלחמה שלנו לא התחילה ב-7 באוקטובר, היא התחילה עוד הרבה לפני

אליהו (אלי) רביבו: ב-1948, שם התחילה המלחמה

עימאד סיף: היא התחילה ב-1948

עימאד סיף:  אנחנו נלחמים יום-יום, לצערי, בכל מיני חוקים

עימאד סיף:  אני לא רוצה להתבטא בצורה קשה, אבל חוק הלאום וחוק קמיניץ הם שני חוקים ממש קשים, קשים מנשוא

עימאד סיף:  אני מבקש להתייחס גם לזה

עימאד סיף:  תודה

נעמה לזימי: ולבטל אותם

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו נתייחס לזה בעיתוי ובמקום הנכון

אורית פרקש הכהן: יש לי שאלה: מה נגמר עם שכיר בעל שליטה? אמיר, שכיר בעל שליטה בפנים?     

מירב כהן: הוא מקבל תלוש שכר והוא בתוך 75% ההשתתפות של המדינה

משה גפני: 38ח

ישי פרלמן:  "38ח

ישי פרלמן:  	(א)	 נקבעה זכאותו של העוסק לפיצויים לפי הוראות סעיף 38ז(א), ישולמו לו הפיצויים לא יאוחר מתום שלושים ימים מיום קביעת הזכאות

ישי פרלמן: "     

אליהו (אלי) רביבו: תעצור, אתה מקריא את זה כאילו לא אמרת כלום עכשיו

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה (ב)? למה אנחנו צריכים כל כך הרבה זמן? כפיר, השאלה היא אליכם

מירב כהן: ירדנו ל-14

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, למה ל-14? תשלם , אחרי זה תברר ואם צריך, בדיעבד, תחזיר

מירב כהן: זה לא תברר, זה כבר אחרי שביררנו

אליהו (אלי) רביבו: נקלטה, נכון? נקלטה

אליהו (אלי) רביבו:  למה צריך 30 יום?     

ולדימיר בליאק: דקה, תן להם להסביר

אליהו (אלי) רביבו: הוא הגדיר את זה כ-30 יום

ולדימיר בליאק: בסדר, כי זה מופיע בנוסח

ולדימיר בליאק:  מה אתה רוצה? דיברנו על זה

משה גפני: אבל תן להם להסביר, בשביל מה הבאנו אותם?     

מירב כהן: ככלל, ברגע שהוחלט זה משולם תוך 72-24 שעות

מירב כהן:  זה בסך הכול טכני, אם תהיה תקלה במערכת ולא נצליח לחייב, זה בגלל זה

מירב כהן:  אפשר להוריד זה ל 14 יום, אבל בפועל זה משולם תוך שלושה ימים

אליהו (אלי) רביבו: תוריד את זה בבקשה ל-14 יום

מירב כהן: נוריד את זה ל-14 יום

ירון גינדי: סוכם על 14 יום, אי-אפשר פחות

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, תגביל את זה עד ל-14 יום

שולמית אלוני: קודם כול, בעבר זה היה פחות, היו חמישה ימים

שולמית אלוני:  אבל גם נכתב: ישולמו לו הפיצויים בהקדם, ולא: לא יאוחר מתום

שולמית אלוני:  המילה בהקדם גם הייתה, אולי כדאי להחזיר גם אותה

אליהו (אלי) רביבו: נכון

ולדימיר בליאק: נחזיר

אליהו (אלי) רביבו: או: לאלתר ולא יאוחר מ-14 יום

ולדימיר בליאק: בהקדם ולא יאוחר מ-14 יום

ולדימיר בליאק: כן?     

משה גפני: כן, כן, בהקדם

ולדימיר בליאק: בהקדם ולא יאוחר מ-14 ימים

משה גפני: הלאה

ישי פרלמן: "(ב)	 לא הודיע המנהל לעוסק על החלטתו לפי סעיף 38ז בתוך 21 ימים מיום הגשת התביעה, ישלם לו מקדמה בשיעור של 50% מסכום הפיצויים המגיע לעוסק, להנחת דעתו של המנהל,ויחולו לעניין מניין התקופה כאמור הוראות סעיף 38ז(ג)

ישי פרלמן: "     

ולדימיר בליאק: 60%

ישי פרלמן: קודם סוכם על 60%, נכון?     

ולדימיר בליאק: כן

ירון גינדי: ופה מוסיפים את עוד 20%

שולמית אלוני: בעצם, זה יהיה: אם לא הודיע המנהל לעוסק בתוך - - -     

ירון גינדי: 60%, ולדימיר?     

ולדימיר בליאק: 60% ועוד 20% אחרי 150 ימים, נכון?     

שולמית אלוני: זה יהיה: אם לא הודיע המנהל לעוסק בתוך 150 ימים, ישלם מקדמה נוספת של 20% - - -     

כפיר בטט: אמרנו שנבחן את זה

שולמית אלוני: אתם בוחנים את זה?     

ישי פרלמן: כן, זה לא נסגר עדיין

כפיר בטט: נבחן גם את 150 הימים?     

ולדימיר בליאק: ההצעה שלנו היא: 20%

אורית פרקש הכהן: שאלה, אמיר, האם אתם לא רוצים לקחת על עצמכם זמן מוחלט, מוגדר, כמו שנאמר כאן? בסוף צריך להשיב

מירב כהן: למה?     

אורית פרקש הכהן: הרי המטרה היא לא שאנשים ייתקעו עם מקדמות של 80%

אורית פרקש הכהן:  להגיד: הוא יענה להם - - - בעצם, מתי צריך לסיים את הטיפול בתיק?     

מירב כהן: אמרנו שבסוף הדיון נחזיר תשובה על כול הדברים

אורית פרקש הכהן: כי כרגע יש פה רק לוחות זמנים למקדמה

מירב כהן: נשב על כל הדברים ונחזיר תשובה על הכול

כפיר בטט: שוב, צריך להבין, זה עניין של מכלול

משה גפני: לא, לא מתחילים את הדיון מחדש

חמד עמאר: אבל דיברנו על הדיון, ואמרנו: מ-60%, ו-20%

חמד עמאר:  למה לחזור על זה עוד הפעם?     

משה גפני: עם כל הכבוד, הרוב יקבע ונכריע את זה בהצבעה

משה גפני:  אם יהיה ויכוח, אני מקווה שלא יהיה ויכוח

סימון דוידסון: אבל חמד, הם לא מסכימים ל-20%

חמד עמאר: גפני, אבל סיכמנו, למה לחזור על זה עוד פעם? אמרנו 60% ו-20%

סימון דוידסון: חמד, הם לא מסכימים ל-20%

משה גפני: הם לא מסכימים

כפיר בטט: לא אמרנו: לא מסכימים, אמרנו: נבחן את זה

ולדימיר בליאק: נבחן ונחזור לזה

קריאה: אבל אנחנו ביקשנו 20%

חמד עמאר: אמרנו שאם אתם לא תחליטו, אנחנו נחליט כאן ונצביע

חמד עמאר:  בסדר, נתקדם

משה גפני: תודה רבה, אני חבר שלכם עד שאנחנו נפסיק להיות חברים ונתחיל לדבר בהצבעות

אליהו (אלי) רביבו: חבל, כי התחלתם טוב

משה גפני: רק רגע

משה גפני:  חמד, אני אומר לך ו - - -     

אורית פרקש הכהן: דרך אגב, אם תתחייבו לתאריך מוגדר בטיפול, זה יוכל לעזור גם בבקשה להוסיף את 20%

אורית פרקש הכהן:  אתה מבין מה אני אומרת?     

משה גפני: את עושה לי את זה בכוונה כדי שאתבלבל בזמן שאני מדבר? אני רוצה להגיד לכולם: אם נחזור על עצמנו לא נגיע לשום מקום

משה גפני:  בסוף הישיבה אבקש שישבו על מה שנשארו ויכוחים לגביו, שיגידו על מה הוויכוח

משה גפני:  אני מקווה שיגיעו להסכמות ואנחנו נהיה פטורים מלהכריע בעניין הזה, אלא אם כן יש משהו חריג

משה גפני:  במידה ויהיו דברים שלא יגיעו להסכמות עליהם, נניח, הם לא יסכימו על ה-20 יום – נכריע את זה את זה כאן בהצבעה

חמד עמאר: 20%

משה גפני: נכריע את זה כאן בהצבעה, זה מה שאמרתי

משה גפני:  אני מקווה שנוכל להתקדם, אני רוצה לסיים ואני רוצה לסיים בהסכמה

משה גפני:  הלאה

ישי פרלמן: "(ג)	 אין  במקדמה שתשולם לפי סעיף קטן (ב)  ובגובהה כדי לקבוע את זכאותו הסופית של העוסק לפיצויים

ישי פרלמן: "     כמו שאמיר אמר: בעצם, אף אחד לא בודק את הדוח כמו שצריך לפני תשלום המקדמה, רק במקרים הכי חריגים

ולדימיר בליאק: כלומר, זה בעצם אומר ש-60% זה לא אומר שהם 60% מ-100%

מירב כהן: נכון

מירב כהן:  המערכת עושה את זה אוטומטית, התיק לא - - -     

משה גפני: כן

ישי פרלמן: "(ד)	 על סכום הפיצויים המשולמים לפי פרק זה ייווספו הפרשי הצמדה וריבית מיום הגשת התביעה לפיצויים עד יום התשלום

ישי פרלמן: "     	פה יש שוני מחוק הקורונה, נותנים פיצויים, פיצויי הצמדה וריבית, ולא דוחים את זה ב-30 ימים כמו שהיה בקורונה

ישי פרלמן:  בגדול, בגלל שהלכנו לכיוון של חוק מס רכוש וקרן פיצויים, שם המתווה הוא של תשלום מיום הגשת התביעה ולא מתקופה מאוחרת יותר

ישי פרלמן:  עשינו את זה גם במקומות אחרים, ועשינו את זה גם פה

ישי פרלמן:  "38ט

ישי פרלמן: 	(א) 	זכות לפיצויים ולמקדמה לפי פרק זה לעוסק שמחזור עסקאותיו  בשנת  הבסיס  אינו עולה על 300,000 שקלים חדשים, אינה ניתנת   להעברה, לשעבוד ולעיקול, בכל דרך שהיא, אלא לשם תשלום מזונות המגיעים מעוסק הזכאי לפיצויים או למקדמה לפי פסק דין של בית משפט  או של בית דין מוסמך

ישי פרלמן:      (ב)	 הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם על פיצויים או  מקדמה כאמור ששולמו באמצעות תאגיד בנקאי או חברה כהגדרתה בחוק הדואר, התשמ"ו–1986, בנותנה שירותים לפי סעיף 88א לאותו חוק, במשך תשעים ימים מיום ששולמו כאמור

ישי פרלמן: "     פה יש סעיף של הגנה מעיקול, זה בדיוק אותו סעיף שהיה בחוק הקורונה, למרות שכמו שאמרנו: זה נזק עקיף

ישי פרלמן:  בגדול, אנחנו חושבים שזה נזק שלא אמור להיות מוגן מעיקול

ישי פרלמן:  פה, בגלל נזקי המלחמה ובגלל שיש פה משהו שמקשה יותר על העוסקים, אנחנו נותנים לעוסקים קטנים הגנה מעיקול אפילו כשזה משקף רווח

שולמית אלוני: מה שקראנו בתחילת הצעת החוק היה סעיף שהתייחס להגנות, ככל שמדובר בנזק ישיר

שולמית אלוני:  שם לא הייתה הגנה קבועה גם לנזק עקיף מכוח התקנות, זאת אומרת, רק נזק ישיר

שולמית אלוני:  ופה, אתם קובעים את הנזק העקיף רק לפי הפרק הזה

ישי פרלמן: כן, רק לפי הפרק הזה

ישי פרלמן:  יש פה מענק שונה לעוסקים שהם מתחת ל-300,000 שקלים ולעוסקים שהם מעל

ישי פרלמן:  יש לנו אפשרות תפעולית לתת חיווי לבנקים, שהם ידעו מה הם צריכים ומה הם לא צריכים לעקל

ישי פרלמן:  זה לעומת מקרים אחרים בהם הבנק לא יכול לדעת מה גובה המחזור של העוסק ולכן, זה מייצר קשיים הרבה יותר גדולים

שולמית אלוני: האם ייתכן שמישהו שזכאי פה בכל זאת ייצא מוטב לפי נזק עקיף במסלול הרגיל? בפרק השמיני, לא שמונה 1

ישי פרלמן: בדרך כלל, הפיצוי לפי התקנות יהיה גבוה יותר

שולמית אלוני: שוב, למה לא להכניס גם ביחס אליו?      

ישי פרלמן: בעיקר בגלל הקושי התפעולי

ישי פרלמן:  אנחנו לא יכולים לתת את החיווי שלגבי עוסק שהוא מתחת ל-300,000 שקלים, לעוסק שהוא מעל ל-300,000 שקלים

ישי פרלמן:  זה בגדול

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש, אפשר להעיר על הסעיף הזה?     

משה גפני: כן

ירון גינדי: נשים לב מה יש בסעיף כאן

ירון גינדי:  יש כאן הגנה, בצדק, מעיקול ושעבוד על עסק שהמחזור שלו 25,000 שקלים לשנה, אבל על עסק שהמחזור שלו הוא 30,000 שקלים בשנה אין הגנה

ירון גינדי:  אדוני היושב ראש, אנחנו קובעים פה פיצוי לעסק שנפגע ממלחמה

ירון גינדי:  עסק שנפגע במלחמה והמחזור שלו 25,000 שקלים ויש לידו עסק עם מחזור של 30,000 שקלים – זה מוגן מפני עיקול וזה לא מוגן

ירון גינדי:  אני לא מבין למה

ירון גינדי:  אתה נותן לעסק פיצוי בשביל לפצות אותו על הנזקים שלו מהמלחמה, להחזיר את המצב לקדמותו

ירון גינדי:  למה אנחנו לא מגנים על העסקים? זה שיש לו מחזור של 30,000 שקלים – מה קורה איתו לעומת אותו אחד שיש לו מחזור של 25,000 שקלים?     

ולדימיר בליאק: מה התשובה?     

מיכל שיר סגמן: פשוט, יש לו פחות עורכי דין ורואי חשבון שיכולים אחר כך ללכת לרדוף אחרי המדינה

ירון גינדי: לא הבנתי, לא הבנתי למה, מה ההבדל ביניהם?     

משה גפני: תשובה

ישי פרלמן: זה מה שדבירנו עליו אתמול

ישי פרלמן:  בסוף, יש נושה של העסק הזה

ישי פרלמן:  הוא יכול להיות העובד של העסק הזה שרוצה את הכסף שלו, של שכר העבודה שלו, והעסק לא משלם לו את שכר העבודה והוא לא יקבל את שכר העבודה

סימון דוידסון: מה ההיגיון פה? אני לא מבין מה ההיגיון

חמד עמאר: לעסק עם מחזור של עד 25,000 שקלים גם יש עובדים

משה גפני: דקה, חמד, אני גם רוצה להבין

משה גפני:  כן

מירב כהן: אני חייב להסביר משהו, תזכרו שיש כאן פיצוי שקשור לשכר

מירב כהן:  באמת יכול להיות שיש עובד שעזב ותבע ולא יקבל את - - -     

משה גפני: מה ההבדל בין שני המקרים?      

חנוך דב מילביצקי: תחריג שכר עבודה ומזונות, כמו תמיד

משה גפני: מה ההבדל?     

חנוך דב מילביצקי: תחריג את שני הדברים האלה וכל השאר מוגן

משה גפני: מה ההבדל בין שני המקרים?     

ישי פרלמן: קודם כול, סביר שלעוסק קטן לא יהיה - - - מעל 300,000 שקלים - - -     

חמד עמאר: הייתה הצעה טובה, ששמעתי עכשיו, שכר - - -     

חנוך דב מילביצקי: שכר עבודה ומזונות – תחריג, כל השאר מוגן

חמד עמאר: תחריג שכר עבודה ומזונות, וכל השאר - - - כי אתה מדבר על נזק ישיר, כשהבן אדם רוצה לשקם את עצמו ולצאת בחזרה לעבודה

ישי פרלמן: הנזק פה עקיף, זה לא ישיר

חמד עמאר: לא חשוב, אני מכליל גם נזק עקיף

חמד עמאר:  הוא רוצה לשפר את עצמו ולצאת בחזרה לעבודה, והוא יכול לשלם את העיקול

חנוך דב מילביצקי: מה אתה אומר? 

חמד עמאר: אם אתה לא מאפשר לו את זה אז - - -     

משה גפני: אני מבקש שלא יהיה הבדל

משה גפני:  אי-אפשר להקל אם מקבלים את התשלומים האלה? מה זאת אומרת: אין לו עובדים-יש לו עובדים, אין לו מזונות-יש לו מזונות? פשוט אי-אפשר שיחול על זה שעבוד

סימון דוידסון: חד-משמעית

חנוך דב מילביצקי: אתמול הוועדה הסכימה

ישי פרלמן: ההשלכה היא שאם יש לו עסק אחר – לא יודע, מהעוטף – שמכר לו דברים, הוא לא יוכל לקבל - - -     

חנוך דב מילביצקי: בסדר

סימון דוידסון: בסדר, אבל אנחנו מדברם על משהו זמני זה משהו שיהיה לכל החיים

חנוך דב מילביצקי: נכון

ישי פרלמן: זה מחליף רווחים, נכון?     

ירון גינדי: מה פתאום, זה לא מחליף רווחים

סימון דוידסון: כמה חודשים זה יכול להיות?     

קריאות: - - -     

חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על רווחים

חמד עמאר:  אנחנו מדברים על פיצויים, לא רווחים

ירון גינדי: זה משתתף בהוצאות שהוצאתי, זה לא מחליף רווחים

חמד עמאר: אני יודע, לא רווחיות

ירון גינדי: דרך אגב, זה טיעון מנצח, תודה שעזרת לנו

ירון גינדי:  זה לא מחליף רווחים, זה משתתף בהוצאות

משה גפני: ירון, אתה רוצה לנהל את הישיבה? תנהל את הישיבה

משה גפני:  אולי תהיה יותר מוצלח מאשר כשאתה מתווכח איתם

משה גפני:       לי לא נראה, בעיני בשר ודם, שיש הבדל בין שני המקרים

משה גפני:  זה יותר כסף וזה פחות כסף

משה גפני:  אני מבקש שבזמן הזמני הזה, כשהוא מקבל את הכסף הזה, לא יחול על זה שעבוד

משה גפני:  הסברתם לי מההתחלה למה לא צריך שיהיה שעבוד

משה גפני:  לכן, העברנו את החוק ולכן, אנחנו מעבירים גם את זה

משה גפני:  אתם לא רוצים להכריע עכשיו? בסדר, תבדקו את זה ותגידו בדיון שיהיה בסוף - - - תגידו האם אתם מסכימים או לא

משה גפני:  ואם יישאר הוויכוח – נכריע בהצבעה

משה גפני:       הלאה, 38י

ישי פרלמן: 38י: תשלום ביתר

משה גפני: כאן נכנס לכם משהו - - -     

ישי פרלמן: זה אפילו לא מגן על האוצר, זה מגן על  - - -     

משה גפני: לא, נכנס לכם - - -     

חנוך דב מילביצקי: תראה, מזונות גם ככה מוחרגים, תחריג גם שכר עבודה והכול בסדר

סימון דוידסון: לא, אבל ההצעה של גפני היא הנכונה, לא צריך להחריג

חנוך דב מילביצקי: שכר עבודה אתה צריך להחריג, לדעתי

חמד עמאר: צריך להחריג מזונות

משה גפני: 38י, הלאה

חמד עמאר: מזונות חייבים להחריג

ישי פרלמן: 	"(א)	 שולמו לניזוק פיצויים, לרבות מקדמה, בסכום העולה על סכום הפיצויים שהוא זכאי להם לפי פרק זה, יחזיר הניזוק את  ההפרש  שבין  סכומים  אלה (בסעיף זה - סכום היתר)  בתוך תשעים ימים מיום שהמציא לו המנהל דרישה להחזר, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית על סכום היתר, מיום ששולם סכום היתר עד יום ההחזר

ישי פרלמן: "     

ולדימיר בליאק: בקורונה ביטלתם את הריבית

אליהו (אלי) רביבו: למה? הוא לא ביקש ממך - - -     

מיכל שיר סגמן: למה להעניש את בעלי העסקים? הרי יש קנס, מי שיש לו - - - יש קנס, הוא נקנס על זה

מיכל שיר סגמן:  למה להוסיף כאן ריבית והצמדה?     

משה גפני: ואני רוצה הסבר

אליהו (אלי) רביבו: זה ב-(ג), זה לא שם

מירב כהן: הוא גם מקבל את הכסף עם ריבית והצמדה

משה גפני: אני מציע שתתחילו - - -     

ולדימיר בליאק: נכון, אבל בקורונה ביטלתם את הריבית על ההחזר והשארתם רק את ההצמדה

ולדימיר בליאק:  תשאירו את הצמדה

ישי פרלמן: אבל גם לא נתנו ריבית מההתחלה

משה גפני: אפשר לקבל הסבר על זה?     

מירב כהן: קודם כול, הכסף המשולם כולל ריבית והצמדה

משה גפני: כן

מירב כהן: הוא צריך להחזיר

מירב כהן:  הכסף היה אצלו, הוא נהנה מאותו כסף והוא צריך להחזיר אותו אלינו עם ריבית והצמדה

אליהו (אלי) רביבו: קח אותו בערכים נומינליים, הוא לא ביקש את הכסף - - -     

משה גפני: אליהו, אני רוצה להבין

אליהו (אלי) רביבו: סליחה

משה גפני: כן

מירב כהן: זה מצד אחד

מירב כהן:  בקורונה הייתה שאלה: למה ביטלנו את ההצמדה?     

ולדימיר בליאק: לא ביטלתם את ההצמדה, ביטלתם את הריבית

מירב כהן: מראש, גם בתשלום לא הייתה הריבית

מירב כהן:  החלטנו בסוף, לאור פנייה שהייתה, כן לשלם לכולם ריבית ולקחנו עלינו סיכון גדול מאוד

מירב כהן:  לא רצינו להגיע עם זה לבית המשפט

משה גפני: מה אתם מציעים כאן?     

מירב כהן: זה חוק מס רכוש, הוא תמיד היה ככה, בכל התקנות, ריבית והצמדה

רועי כהן: אחרי 150 יום אתה תיתן לי ריבית?     

משה גפני: מה אתם מציעים כאן?     

מירב כהן: מה זה: עם ריבית? כל תשלום שלנו הוא עם ריבית והצמדה

אליהו (אלי) רביבו: רועי, זה כן, ואנחנו עדיין לא מסכימים לזה

מירב כהן: כל תשלום שלנו הוא עם ריבית והצמדה

מיכל שיר סגמן: אחר כך אתם לא מבינים למה בעלי עסקים פוחדים מכם ופוחדים לקחת מענקים

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו עדיין לא מסכימים לזה

אליהו (אלי) רביבו:  שילמת לבן-אדם בגלל טעות שלך – הוא לא ביקש את הכסף – הוא צריך לשפות אותך בהצמדה וריבית?     

מיכל שיר סגמן: אנשים עדיין מחזירים את החובות שלהם מהקורונה

מיכל שיר סגמן:  אנשים עדיין נמצאים במצוקה, הם פוחדים מכם

אליהו (אלי) רביבו: חבר'ה, שנייה

מירב כהן: אסביר

חמד עמאר: אמיר, הגענו לסיכומים בקורונה – הורדנו את הריבית

חמד עמאר:  גם כאן נוריד את הריבית, וזהו

ולדימיר בליאק: בהחזר המענקים

אליהו (אלי) רביבו: אתה מדבר על שיפוי ששילמת על פי דרישה של מבקש?     

מירב כהן: אסביר

אליהו (אלי) רביבו: תדייק את זה

מירב כהן: דיברנו על מקדמה של 60% כי לא הסתיים הטיפול בתיק – לפי הנתונים שהוא כתב – אחרי זה שילמנו לו

מירב כהן:  עכשיו ביקשתם מקדמה נוספת של 20%, שאנחנו נבחן אותה

מירב כהן:  נניח ששילמנו 80% אבל בסוף הסתבר לנו שהעסק הזה נסגר, אתה רוצה שהוא יחזיר את הכסף בלי ריבית והצמדה? זה נראה הגיוני?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, זה בכוונת מכוון

אליהו (אלי) רביבו:  זה כשבן אדם דורש כסף כשהוא יודע שהוא מטעה והוא אומר: אולי זה ייפול בין הכיסאות במערכות

אליהו (אלי) רביבו:  הוא צריך לשלם בריבית דריבית

מירב כהן: זה המקרה

מיכל שיר סגמן: אבל החוק עושה את ההבחנה הזאת מלכתחילה

מיכל שיר סגמן:  החוק עושה את ההבחנה בין כוונה תחילה לתום לב

מיכל שיר סגמן:  החוק יודע להבחין, זה בנוסף

אליהו (אלי) רביבו: זה ב-(ג)

מיכל שיר סגמן: רביבו, זה בנוסף

מיכל שיר סגמן:  יש קנס על כוונה תחילה, החוק יודע לעשות את ההבחנה הזאת

מיכל שיר סגמן:  מוסיפים פה לכולם

אליהו (אלי) רביבו: אבל בי"א(ג) יש לנו - - -     

מיכל שיר סגמן: אני אומרת: למה אתה צריך לעשות גם את זה? למה גם וגם?     

חמד עמאר: למה אנחנו לוקחים את המקרה בו מישהו בא לרמות? אנחנו לוקחים את המקרה בו בן אדם לא ידע

חמד עמאר:  למה לקחת את המקרה החריג, כשבן אדם בא לרמות? מי שבא לרמות, אנחנו יודעים שהוא בא לרמות

חמד עמאר:  אני מדבר על בן אדם נורמטיבי שהגיש לא בכוונה

מירב כהן: אם הוא בן אדם נורמטיבי הוא יצטרך להחזיר ריבית והצמדה ולא יהיה לו קנס

מירב כהן:  כאן אנחנו בסעיף הבא

מירב כהן:  נדבר על הסעיף הבא, של קנס - - -     

חמד עמאר: תן לי קנס וכאן תוריד את הריבית

חמד עמאר:  אם מישהו בא לרמות - - -     

מירב כהן: אבל - - - ריבית והצמדה, הכסף - - -     

חמד עמאר: בסדר, אבל חמד, פה הם משלמים - - -     

מיכל שיר סגמן: הבן-אדם במילואים והפקידה עושה לו את החשבונאות

מיכל שיר סגמן:  הוא יחזור מהמילואים ויגלה שהוא חייב הרבה מאוד כסף למדינה, אבל הוא עדיין לא החזיר מהקורונה 

משה גפני: הסעיף הבא

ישי פרלמן: "(ב) 	על סכום היתר  ועל  הפרשי ההצמדה כאמור בסעיף קטן (א), יחולו  הוראות  פקודת  המסים  (גבייה), כאילו  היה מס וכן יחולו עליהם הוראות חוק קיזוז מסים, התש"ם–1980, כאילו היו חוב מס

ישי פרלמן: "     

שולמית אלוני: תסביר

ישי פרלמן: זה פשוט מאפשר גבייה

ישי פרלמן:  כשרשות המיסים גובה סכומים ביתר, היא צריכה לפעול באמצעים הרגילים שדרכם היא גובה מס

ישי פרלמן:  זה מאפשר לה לעשות את זה באמצעים המינהליים של פקודת המסים (גביה), ושל קיזוז מסים

ישי פרלמן:       רק אגיד שזה תלוי בהחלטה בקשר לסעיף הקודם, אבל אם יוחלט פה על ריבית אז צריכים להיות פה גם הפרשי הצמדה וריבית

שולמית אלוני: מה לגבי סעיף תשלום בחסר, כשמשולם לעוסק פיצוי בסכום נמוך ממה שהוא זכאי לו

שולמית אלוני:  זה גם משולם

מיכל שיר סגמן: על זה המדינה לא משלמת ריבית והצמדה

אליהו (אלי) רביבו: בוודאי שכן

מיכל שיר סגמן: עם הבירוקרטיה, אתה ידע מה קורה לבן אדם בדרך

אליהו (אלי) רביבו: אל תכניסי להם שטויות לראש, בוודאי שכן

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש

משה גפני: כן

ירון גינדי: כאן רק צריך להיות מצוין שהפיצויים האלה פטורים ממע"מ, זה לא מופיע בחוק

ישי פרלמן: אבל זה מופיע בחוק

ירון גינדי: מופיע? איפה?     

אליהו (אלי) רביבו: תרשמו לכם שנתייחס לזה אחר כך, נתקדם בהקראה

מירב כהן: ישי, תרשום

מירב כהן:  גם אני זוכר שזה מופיע איפשהו אבל - - -     

אליהו (אלי) רביבו: בסדר? חבל

שולמית אלוני: על מה אתה מדבר? על סעיף - - -     

מירב כהן: פטור ממע"מ

שולמית אלוני: לא, אתה מדבר על פטור ממע"מ, הוא מדבר על תשלום בחסר

ישי פרלמן: נבהיר

ישי פרלמן:  אם זה לא כתוב אנחנו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, נטפל בזה אחר כך

אליהו (אלי) רביבו:  נתקדם

שולמית אלוני: רגע, אבל ישי מדבר על תשלום בחסר

שולמית אלוני:  ישי, אתה מדבר על תשלום בחסר, זה אומר שאם הסעיף חסר – נראה לי שחסר – אתם תוסיפו סעיף שאומר שאם שולם לעוסק פיצוי בסכום נמוך מהסכום שהוא זכאי לו, ישולם ההפרש בתוספת הפרשי הצמדה וריבית

שולמית אלוני:  כן?     

ישי פרלמן: כן, אם זה חסר, אני לא בטוח שזה חסר

שולמית אלוני: זה חסר

ישי פרלמן: אבל זה יהיה ההסדר

שולמית אלוני: אוקיי

שולמית אלוני:  עכשיו לגבי המע"מ

משה גפני: לגבי המע"מ

ישי פרלמן: בגלל שאנחנו בחוק מס רכוש, יש בתקנות מע"מ פטור שכבר קיים ולא צריך להוסיף את זה פה, בניגוד לחוק הקורונה שהיה חוק חדש

משה גפני: אפשר להפנות לסעיף הזה?      

ישי פרלמן: אין צורך, זה פשוט קיים

ישי פרלמן:   בניגוד לחוק הקורונה, שהיה חוק חדש

משה גפני: הלאה

ישי פרלמן: 38יא, קנס בשל הגשת תביעה ביתר

ישי פרלמן:      "(א) 	בסעיף זה, "סכום ההפרש" – ההפרש שבין סכום הפיצויים  שכלל  ניזוק  בתביעה  שהגיש   לפי   סעיף  38ו ובין סכום  הפיצויים   שהמנהל  קבע  שהוא  זכאי  לו   לפי   הוראות  סעיף 38ז(א)

ישי פרלמן: "     

שולמית אלוני: תסביר

ישי פרלמן: קודם כול, 38יא זה גם סעיף שהיה בחוק הקורונה

ישי פרלמן:  הוא מאפשר קנס בשל הגשת תביעה ביתר, כמו שאמרו פה שצריך להיות, אם יש רשלנות של העוסק, ובלבד שסכום ההפרש – כלומר, ההפרש בין מה שהנישום ביקש לבין מה שמגיע לו – עולה על סכום מסוים, על 50% מסכום הפיצויים שכלל בתביעה

יוסי אלישע: אדוני, רק צריך להוסיף פה את המילים: כוונה תחילה, כי רשלנות יכולה להיות גם מעצם המעשה, או שהיא נתנה תיאור של פקידה שטעתה והמשמעות מיוחסת לו

יוסי אלישע:  צריכות להיות פה המילים: כוונת מכוון, ולא קנס - - -     

אליהו (אלי) רביבו: כוונת מכוון זה ב-(ג), רגע

יוסי אלישע: לא, לא, גם כאן, יש לך קנס, זה קנס גירעון לכל דבר

אליהו (אלי) רביבו: זה קנס גירעון אבל לא בכוונת מכוון

יוסי אלישע: אבל כאן לא צריך להיות קנס אם הנישום פעל לפי ההבנה, בתום לב – הוא לא צריך לקבל קנס

ישי פרלמן: אם זה תום לב, אז זו לא רשלנות

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

יוסי אלישע: לא, לא, רשלנות יכולה להיות, לפי הפסיקה, אם הפער הוא - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא נערבב ונחבר בין רשלנות לחוסר תום לב

יוסי אלישע: התרשל בעריכת הדוח – יש המון פסיקה על זה במס הכנסה

יוסי אלישע:  זו בהחלט יכול להיות סיטואציה בה פקיד מילא את הדוח ולא פעל כמו שצריך, לא בכוונת מכוון אבל כן מיוחסת לו רשלנות

יוסי אלישע:  לכן, כן צריכים לחדד את המקרים האלה לכוונת מכוון, זה הכול

יוסי אלישע:  אם מישהו פעל בתום לב לא צריך להיות לו – אם הוא, הפקיד שלו, מנהל החשבונות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני חושב שההתפלפלויות האלו רק יכבידו על כל הסיסטם

יוסי אלישע: יש לך רואי חשבון שימלאו עשרות אלפי תביעות, אם הם טעו פה ושם - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אין מנוס, אתם רוצים להקריס את המערכת – תקריסו

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה: ימלאו עשרות אלפי תביעות?     

מירב כהן: זה היה בדיוק אותו דבר בקורונה

מיכל שיר סגמן: ויש הבדל בין עסקים גדולים שיש להם צי של אנשים שיודע לטפל להם בדברים האלה, לבין עסקים קטנים יותר שמתחילים להסתבך

מיכל שיר סגמן:  ראינו את זה בקורונה

מירב כהן: בקורונה הוגשו לנו 600,000 תביעות, הגענו בסך הכול ל-300 קנסות גרעון

מירב כהן:  אנחנו הולכים למקרים הקיצוניים ביותר, כשאנשים ממש מרמים – אגיד את זה בעדינות – ואלה המקרים שמגיעים אליהם

מירב כהן:  זה לא מה - - -     

קריאה: די, מספיק, בשבילכם כל העצמאים רמאים

קריאה:  די, מספיק, אתם מתחילים להגזים עם זה

קריאה:  מספיק, עבורכם כל העצמאים רמאים? די, מספיק, בושה וחרפה

משה גפני: רגע ,מה זה?     

קריאה: העצמאים מרמים, העצמאים רמאים

קריאה:  אני שומע את זה כל הזמן, די, מספיק

אליהו (אלי) רביבו: הוא לא אמר את זה, בבקשה - - -     

משה גפני: מה זה הדבר הזה?      

קריאה: אנחנו רמאים בשבילם

משה גפני: בסדר, רמאים

קריאה: אנחנו לא רמאים

משה גפני: אני אמרתי שאתם רמאים?     

חמד עמאר: לא שמעתי אף אחד שאמר שאתם רמאים, לא שמעתי אדם אחד שאמר את זה

משה גפני: אף אחד לא אמר את זה

קריאה: הינה, הוא אמר את זה

כפיר בטט: זה לא מה שהוא אמר, זה לא בסדר שאתה אומר את זה עליו

קריאה: כן, זה הוא אמר

כפיר בטט: זה לא מה שהוא אמר

קריאה: זה הוא אמר: מרמים

כפיר בטט: אף אחד לא אמר את זה

אליהו (אלי) רביבו: לא שמעתי מילה כזאת, אדוני היושב-ראש, סליחה

משה גפני: הלאה

אליהו (אלי) רביבו: אבל הוא לא אמר כזה דבר, נאמר את האמת

ישי פרלמן: 38יא: "(ב)	 עוסק שסכום ההפרש לגביו עולה על 50% מסכום הפיצויים  שכלל  בתביעה  שהגיש  לפי  סעיף  38ו  ולא הוכיח להנחת  דעתו  של  המנהל  שלא התרשל בעריכת התביעה שהגיש - - -"

אליהו (אלי) רביבו: לפני סעיף 38ז

ישי פרלמן: התביעה היא לפני סעיף 38ו וההחלטה היא לפי סעיף 38ז

אליהו (אלי) רביבו: תבהיר את זה, כי זה לא מובהר פה

ישי פרלמן: אני חושב שזה בסדר אבל אסתכל עוד פעם:     "(ב)	 עוסק שסכום ההפרש לגביו עולה על 50% מסכום הפיצויים  שכלל  בתביעה  שהגיש  לפי  סעיף  38ו  ולא הוכיח להנחת  דעתו  - - -"

אליהו (אלי) רביבו: הינה, גם פה מופיע: שהגיש לפי 38ז

קריאה: אתה בתזכיר הקודם, גם אצלי זה מופיע, יש תזכיר חדש

קריאה:  אתה בתזכיר הקודם שדומה ב-99%

שולמית אלוני: אנחנו לא בתזכיר, אנחנו בהצעת החוק

אליהו (אלי) רביבו: נקווה שמדובר ב - - -     

אבי נוימן: חבר הכנסת רביבו, בהצעת החוק זה תוקן

אבי נוימן:  כתוב ו' בהצעת החוק

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  לנו מופיע ז', נתקדם

ישי פרלמן:  "שלא התרשל בעריכת התביעה שהגיש, יהיה חייב בקנס    בשיעור של 25% מסכום ההפרש

ישי פרלמן: "      

שולמית אלוני: תסביר

ישי פרלמן: ההפרש זה ההפרש שבין הסכום שתבעת לבין הסכום שאתה זכאי לו

אליהו (אלי) רביבו: למה? למה רק 50%?     

ישי פרלמן: זה יהיה פחות?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, רגע

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מגדיר אותה כעסקה מלאכותית?     

ישי פרלמן: לא, פה אנחנו לפני העסקה המלאכותית, פה זו התרשלות

ישי פרלמן:  זה מה שיוסי דיבר עליו

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש שכשמדובר בעסקה מלאכותית, כולנו מבינים שמדובר בחשבונות פיקטיביות – למה לא 200%?     

מירב כהן: זה בסעיף הבא

שולמית אלוני: אתה מדבר על הסעיף הבא

משה גפני: על מה אתה מדבר? על איזה סעיף?     

אליהו (אלי) רביבו: 38יא(ג)

משה גפני: אבל עוד לא הגענו לזה

חמד עמאר: אנחנו ב-(ב) לא ב-(ג)

אליהו (אלי) רביבו: כבר עברנו ל-(ג)

חמד עמאר: עברת ל-(ג)?     

משה גפני: עוד לא עברנו

שולמית אלוני: ישי, אתה ב-(ב)

ישי פרלמן: אני ב-(ב)

שולמית אלוני: תסביר את (ב)

חמד עמאר: אנחנו ב-(ב), לא ב-(ג)

משה גפני: כן

ישי פרלמן: כדאי להעביר לחבר הכנסת רביבו את הנוסח של הצעת החוק

אליהו (אלי) רביבו: יש סעיפים שקופצים

משה גפני: בסדר, תעבירו

משה גפני:  הלאה

משה גפני:  מה אתה קורא עכשיו?     

ישי פרלמן: עכשיו אני ב-(ג)

שולמית אלוני: לא, תסביר את (ב), לא הסברת את (ב)

ישי פרלמן: (ב) מתייחס לרשלנות, וכמו שיוסי אמר: אנחנו בעצם, עושים עוד שכבה של הגנה

ישי פרלמן:  כששכבת ההגנה הנוספת היא שיש הפרש של 50% מסכום הפיצויים שתבעת לסכום הפיצויים שהיית אמור לקבל

ישי פרלמן:  במקרה כזה הוא צריך לשלם קנס בשיעור של 25% מסכום ההפרש

ישי פרלמן:  אם היית אמור לקבל 50 ותבעת 200, אז תצטרך לשלם 25% מ-150

שולמית אלוני: לגבי סעיף (ג)

משה גפני: רגע, מה הוא קרא?     

שולמית אלוני: הוא הסביר את סעיף קטן (ב), עכשיו אנחנו עוברים לסעיף קטן (ג)

משה גפני: את סעיף קטן (ג) ואת 38יב – אני מבקש להוריד

משה גפני:  הורדנו את זה בקורונה ותפסיקו לעשות מאיתנו צחוק

מירב כהן: את מה הורדנו?     

משה גפני: הורדתם את זה בקורונה

מירב כהן: קנס גירעון היה קיים בקורונה, הוא נוצר בקורונה

מירב כהן:  הייתה שיחה - - -     

משה גפני: אפשר להוריד את זה?      

ישי פרלמן: הוא רוצה את העסקה המלאכותית

קריאה: העסקה המלאכותית, אני לא מבין מאיפה הבאתם את זה

כפיר בטט: בדיוק עכשיו חבר הכנסת רביבו אמר שצריך את זה

אליהו (אלי) רביבו: חד-משמעית

כפיר בטט: זה בדיוק מה שדיברנו עליו פה, גם עם חלק מחברי הכנסת: אנשים שיירשמו חשבוניות פיקטיביות, יידחו חשבוניות, כל הדברים האלה

כפיר בטט:  הרי אתם כל הזמן אומרים: אנחנו צריכים ללכת בדרך הישר, לתת כאילו כולם הוגנים

כפיר בטט:  זה בדיוק מה שאנחנו עושים

אליהו (אלי) רביבו: מאה אחוז

אורן בוטא: הוגנים, תתנו סכומים הוגנים, לא 1,750 שקלים

משה גפני: אתה רוצה להסביר לי? בסוף אני מצביע ואני מוריד את זה ובכלל לא מעניין אותי מה שתגיד

משה גפני:  הרי הורדנו את זה, שנה אחרי שנה אנחנו - - -     

מירב כהן: זה לא ירד בקורונה

מירב כהן:  אזכיר שוב, בקורונה, בחקיקה הראשונה, זה לא ירד

משה גפני: בסדר

משה גפני:  תעברו לסעיף הבא, 38יב

אורית פרקש הכהן: אבל זה בסך הכול מתקן מצבים שבהם עושים דברים לא תקינים, אני לא מבינה את הכעס שלך

משה גפני: הם מורידים את זה בכל שנה, מה הם - - -      

אורית פרקש הכהן: אבל  עכשיו הם אומרים לך שלא, עסקה מלאכותית זה סמכות - - -     

קריאה: אבל עסקה מלאכותית זה בסעיף שאחרי, פה מדובר על 50%

קריאה:  טעה, סיכול ספרות

קריאה:  שני דברים שונים

כפיר בטט: 	הרב גפני, אני חייב להגיד שלא הבנתי מה אתה אומר

קריאה: אני מדבר על 50%, אני לא מדבר על עסקה מלאכותית, אני לא מדבר על 38יג

כפיר בטט: הרב גפני, לא הבנתי למה התייחסת

כפיר בטט:  את מה? אני כבר באמת לא יודע על מה מדברים

ולדימיר בליאק: על (ב) ו-(ג)

משה גפני: אנחנו מדברים על 38 - - -     

אורית פרקש הכהן: 38יד, אתה אולי מדבר על 38יד לא על 38יב

ולדימיר בליאק: 38יא(ב)(ג)

מירב כהן: ב-38יא(ב) מדובר על - - -     

משה גפני: אני רוצה לדעת מתי היה סעיף כזה בקורונה?     

מירב כהן: בקורונה, בכל מהלך הקורונה, היה סעיף כזה

מירב כהן:  הייתה שיחה בינך לבין מנהל רשות המסים

שולמית אלוני: באומיקרון הסעיף הזה ירד, גם לגבי העסקה המלאכותית וגם לגבי סעיף קטן - - -     

מירב כהן: לא הייתה עסקה מלאכותית, לא הייתה באומיקרון בכלל ולא הייתה בכל הקורונה

שולמית אלוני: נכון

שולמית אלוני:  סעיף קטן (ג) - - -     

מירב כהן: זה משהו חדש, זה חדש

מירב כהן:  רגע, והסעיף השני היה בכל הקורונה

אורית פרקש הכהן: של ה-50%?     

מירב כהן: כן

מירב כהן:  של הרשלנות, היה

ישי פרלמן: הסעיף של ה-25% היה - - -     

שולמית אלוני: הסעיף של ה-25% היה, הסעיף של ה-50% לא היה

קריאות: - - -     

חנוך דב מילביצקי: שלומית, אבל מה הבעיה בעסקה המלאכותית?      

משה גפני: הוא שואל אותך: מה הבעיה?     

חנוך דב מילביצקי: שלומית, מה הבעיה בעסקה המלאכותית?      

אורית פרקש הכהן: שלומית, הרי אנחנו גם לא רוצים רמאות, נכון? אלה כספי המיסים שלנו

חנוך דב מילביצקי: אני מאוד רוצה להרתיע, שמי שחושב לעשות עסקאות מלאכותיות יהיה מורתע מאוד

חנוך דב מילביצקי:  זה אינטרס ישיר, מה הבעיה בזה?      

שולמית אלוני: היו פה טענות בעבר

חנוך דב מילביצקי: זה משהו אחר

חנוך דב מילביצקי:  אני מדבר עכשיו על העסקה המלאכותית

מירב כהן: אתם מבקשים שנבטל את פסילת הספרים, שעסקים שפסלו להם בשנת 2022 ייכנסו לזכאות

מירב כהן:  בקורונה, בשנת 2020, זה היה בפנים

מירב כהן:  רק ב-2021 ביקשו מאיתנו להוריד את זה, והסכמנו כי זה כבר היה אירוע ארוך

מירב כהן:  היום אתם מבקשים לבטל את פסילת הספרים, אתם מבקשים לבטל את הקנס גירעון – זאת אומרת, שאין שום הרתעה לאף אחד, שיעשו מה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה להסביר לך מה המקור של כל החשש הזה

אליהו (אלי) רביבו:  יכול להיות שמערכת הטרנספורמציה שלכם לא מספיק מכוילת

אליהו (אלי) רביבו:  מניסיון העבר, אתם מכלילים אוכלוסיות שלמות שפועלות בתום לב, כאילו שמדובר בכאלו שמייצרות בכוונה חשבוניות מלאכותית

מירב כהן: אני לא מכיר מקרה אחד בקורונה בו פנינו למישהו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: עזוב, אל תיתן לי כל דבר על הקורונה

מירב כהן: אבל אתה נותן דוגמה על היחידה שלי, שמטפלת, וזה מהקורונה

מירב כהן:  אני לא מכיר מקרה אחד בו מישהו אמר - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש שתהיה חדות

אליהו (אלי) רביבו:  מצד אחד, שלא יחנקו לנו את מי שמנסה לעשות עושר, שלא באמצעות משפט

אליהו (אלי) רביבו:  מצד שני, את מי ששגה בתום לב, לא צריך לפסול ולהגדיר מראש כמי שייצר חשבונית מלאכותית בכוונת מכוון

אליהו (אלי) רביבו:  אם נהיה מספיק ברורים וחדים בהבחנה, לא נאפשר לכאלה לחגוג רק בגלל שאנחנו רגישים כלפי אלה שהם קורבנות של פירוש לא נכון שלכם

כפיר בטט: תסתכל על 38יב, איך זה מנוסח? כתוב שהמנהל סבור כי - - -      

אליהו (אלי) רביבו: זה בדיוק מה שאני מנסה להבין: היכן נכנס שיקול הדעת שמפעיל את הסבירות של אותו מנהל, שעל בסיס אותם נתונים הוא מחליט האם היא מלאכותית או לא?      

גל ברנס: מה שאמיר אמר קודם, הוא נתן לכם נתון חשוב מאוד: מתוך 600,000 תביעות הוא פנה באופן יזום ל-300

אליהו (אלי) רביבו: שלומית, תקשיבי לזה, היועצת, בבקשה

גל ברנס:  אני אומר: מתוך 600,000 תביעות, הוא פנה באופן יזום על 300

גל ברנס:  300 מתוך 600,000 תביעות זה פחות מ-0

גל ברנס: 05% מהתביעות

גל ברנס:  0

גל ברנס: 05% מהתביעות זה מזערי וזה כנראה

אליהו (אלי) רביבו: זה לא 0

אליהו (אלי) רביבו: 05% זה 0

אליהו (אלי) רביבו: 5%

חמד עמאר: זה 0

חמד עמאר: 05%, אתה מדבר על 600,000, הוא צודק

חמד עמאר:  תמשיך

אליהו (אלי) רביבו: 600,000

גל ברנס: כן

גל ברנס:  אני אומר: זה כל כך מזערי שהוא כנראה לא פנה סתם, הוא באמת פנה במקומות בהם הדברים זעקו לשמיים

גל ברנס:  וקורונה זה ניסיון של שנתיים, לא של חודש

גל ברנס:  אני חושב שאפשר ללמוד מהנתון הזה כדי להבין שאף אחד לא - - -     

אליהו (אלי) רביבו: מתוך אותן 300 פניות, כמה פניות היו מוצדקות?     

מירב כהן: בתיקים שלנו? בודדים

מירב כהן:  אנחנו עושים שימוע לפני כל פנייה כזו

גל ברנס: לא, בכמה מתוך 300 הפניות לא צדקת?      

מירב כהן: בכל הקנסות גירעון, אולי שניים הצליחו לשכנע אותנו שזה באמת נכון

מירב כהן:  שלחנו להם קנסות, עשינו איתם שימוע, התנהלו איתם

מירב כהן:  אתם צריכים להבין, מצד אחד, אתם מבקשים שהמסלול יהיה אוטומטי

אליהו (אלי) רביבו: שלומית, סליחה, הם שכנעו אותי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מצטער

אליהו (אלי) רביבו:  שכנעו אותי, נגמר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקבל את הסקירה שלהם כרְאֵה וְקַדֵּשׁ

אליהו (אלי) רביבו:  לא את הפרשנות, את הסקירה

משה גפני: מאה אחוז, אני לא

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, אני מחווה את דעתי

נעמה לזימי: גם אני לא

משה גפני: אני מבקש - - -     

נעמה לזימי: אלי, אנחנו נמצאים בזה פעם אחר פעם

משה גפני: אני מבקש לדעת מה היה בפעמים הקודמות

משה גפני:  אם זה היה בפעמים הקודמות, אז אני מסכים שזה יהיה

מירב כהן: למעט סעיף (ג)

משה גפני: אם זה לא היה, אני מבקש שזה לא יהיה כאן

משה גפני:  זה נראה כאילו אתם עולים על איזושהי הזדמנות להעביר את זה

ישי פרלמן: היושב-ראש, זה לא ירד בוועדה, זה פשוט לא היה מראש בפעם שעברה

משה גפני: אז זה לא היה והסתדרותם

ישי פרלמן: בסדר, זה לא שאנחנו מביאים משהו שכבר התנגדתם אליו

כפיר בטט: הרציונל פה הוא שבסוף יש עסקים - - -     

ולדימיר בליאק: רגע, בפעם הקודמת, בקורונה, זה היה או לא היה?      

כפיר בטט: לא

ולדימיר בליאק: זה לא היה

ולדימיר בליאק:  עליתם על מקרים? היו הרבה מקרים בקורונה? הרי שרדנו את הקורונה בלי זה, אני באמת רוצה להבין, זה לא נאמר בהתרסה

כפיר בטט: המטרה שלנו היא באמת לשלם כסף כאילו כולם הוגנים

כפיר בטט:  אני אומר לכם: אני כבר ראיתי בעיניים, אחרי שאנחנו יצאנו ממתווה הפיצוי, ששולחים מיילים על: מי שרוצה שנדחה לו חשבוניות בעקבות מתווה האוצר – שיגיד

כפיר בטט:  אנחנו לא רוצים להתייחס לכולם כאילו הם רמאים

כפיר בטט:  לכן, יש פה סעיף שאומר במפורש: אם הוא סבור שיש פה כוונה לבוא ולעשות משהו כדי להגדיל את סכום הפיצוי, אז באים ומטפלים

כפיר בטט:  אם אנחנו לא נעשה את זה, אז באמת אין אפילו שום דבר שמרתיע אנשים מלא לעשות את הדבר הזה

משה גפני: תודה

משה גפני:  אני מבקש להגיד לכם – אתם לא יודעים את זה, אבל אנחנו כן יודעים – אנחנו לא עובדים של רשות המסים ואנחנו לא עובדים של משרד האוצר

משה גפני:  כאשר יש חקיקה כזאת, יש עול על אזרח שהוא אזרח כשר וישר והכל בסדר

משה גפני:  יש לו עול ופקיד יכול לקחת סעיף כזה בחוק ולעשות לו את המוות, הכוונה: לטרטר אותו

משה גפני:  אנחנו מבקשים: מה שלא היה והסתדרתם – שלא יהיה עכשיו

משה גפני:  כל המוסיף גורע

מירב כהן: אפשר לבקש מאדוני שההצעה בנושא הזה - - -     

משה גפני: בבקשה

מירב כהן: שהסעיף הזה יהיה לעסקים עם מחזור שמעל 50 מיליון שקלים

קריאה: למה?     

מירב כהן: כי יש להם חשבים ויש להם משרד גדול ואין טעות, כמו שאתם אומרים: פקידה הקלידה

אורית פרקש הכהן: היושב-ראש גפני, לי יש עוד הצעה

משה גפני: כן

אורית פרקש הכהן: תסתכל בסעיף 38יב

אורית פרקש הכהן:  אמיר, יש לי עוד הצעה: תסתכלו על סעיף 38יב - - -     

רועי כהן: גפני, זה בסדר, מעל 50 מיליון שקלים זה בסדר

יוסי אלישע: שיכינו את זה גם על סעיף (ב)

אורית פרקש הכהן: רגע

אורית פרקש הכהן:  הרב גפני, יש עוד הצעה

אורית פרקש הכהן:  בסעיף 38יב סעיף קטן (1) כתוב על הסמכות של הפקיד לראות עסקה כעסקה מלאכותית: "ניתן לראות פעולה כבלתי נאותה גם אם אינה נוגדת את החוק;"

אורית פרקש הכהן:  אולי את זה תמחקו

אורית פרקש הכהן:  אמיר, את זה תמחקו

גל ברנס: אסביר: מותר לדחות חשבונית

גל ברנס:  חברת הכנסת פרקש, מותר לדחות חשבונית, זה חוקי, הכול בסדר, זה רק מגביל את המענק

אורית פרקש הכהן: בסדר, אבל אני רוצה להשלים

אורית פרקש הכהן:  גם אם זה נמחק, זה לא אומר שזה הסדר שלילי

גל ברנס: לא, זה מרוקן את הסעיף מתוכן

אורית פרקש הכהן: למה? זה לא אומר בהגדרה - - - 

גל ברנס: מותר לבקש תשלום על חשבונית בחודש הבא, אף אחד לא מכריח מישהו מתי לעשות את הדבר הזה

גל ברנס:  הכוונה בלא נוגד את החוק, שיכול להיות שזו פעולה חוקית אבל שעשית אותה במטרה להגדיל את המענק שלא בצדק

גל ברנס:  בגלל זה, זה נכתב

גל ברנס:  אבל ברור שהפעולה היא חוקית, אנחנו לא רוצים להגיד שהיא לא חוקית

כפיר בטט: אורית, אתם צריכים לשאול את עצמכם מה אתם רוצים

כפיר בטט:  האם אתם רוצים שעכשיו, בעקבות המתווה, אנשים ידחו חשבוניות לעוד חודשיים ויקבלו את הסכום? האם זה מה שאתם רוצים?      

אורית פרקש הכהן: לא, לא

אורית פרקש הכהן:  הרב גפני, מה עם ההצעה?     

יוסי אלישע: כבוד היושב-ראש, נבין על מה אנחנו מדברים

יוסי אלישע:  ניקח מקרה פשוט

יוסי אלישע:  נניח שלאדם נשאר שלב כדי לסיים את העבודה

יוסי אלישע:  בסוף החודש הוא צריך להוציא חשבונית, והוא אומר: לא יכולתי להגיע כדי לסיים – אוציא את החשבונית בעוד יומיים

יוסי אלישע:  ברשות המסים יגידו לו: פעלת בצורה מלאכותית

כפיר בטט: זה לא המקרה, זו לא עסקה מלאכותית

אורן בוטא: שלא ניפול בפינות האלה

יוסי אלישע: צריך להבין על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על עסקה מלאכותית

יוסי אלישע:  עסקה מלאכותית זה לא משהו חדש, אנחנו מדברים על זה בפסיקה כבר עשרות שנים

יוסי אלישע:  הנושא הזה פרוץ לחלוטין

יוסי אלישע:  אפשר לטעון כמעט לגבי כל פעולה שביצעת, שהיא פעולה שהטעם שלה הוא להגדיל את היקף הכספים שאתה רוצה לקבל

יוסי אלישע:  יכולת ההוכחה – בטח כאן, בוועדת ערר – היא אפס

יוסי אלישע:  אתה לא באמת יכול להוכיח אחרת

יוסי אלישע:  ולכן: לא היה בקורונה? – לא צריך להיות גם עכשיו

יוסי אלישע:  למה אנחנו מכניסים את כל את כל הנישומים לחוסר ודאות מוחלט?      

חנוך דב מילביצקי: אני לא מסכים

נעמה לזימי: תסביר את זה

חנוך דב מילביצקי: גם אסביר למה אני לא מסכים

חנוך דב מילביצקי:  מכיוון שכשאנחנו נותנים פה סיוע, אלה בכל זאת כספי ציבור וצריך לנהוג במשנה זהירות

חנוך דב מילביצקי:  ואני בטוח – בהתאם לנתונים שהם נתנו – שעל חשבונית אחת שבן אדם לא הוציא בדצמבר אלא הוציא בתחילת ינואר, לא על זה תהיה עסקה מלאכותית

חנוך דב מילביצקי:  זה לא מעניין אותם ולא לשם הם הולכים

חנוך דב מילביצקי:  אבל בן אדם שהולך ועושה עכשיו מפעל כדי לבוא ולהרוויח, צריך לחטוף בראש

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק, יישר כוח

משה גפני: למה אתה צועק?     

ולדימיר בליאק: למה אתה צועק?     

אליהו (אלי) רביבו: כי לא צריך להשמיע את זה

חנוך דב מילביצקי: הוא התלהב

משה גפני: למה אתה צועק? אביא לך את זה שיושב מול הפקיד ברשות המסים, שהורגים אותו לגמרי והוא לא - - -         

חנוך דב מילביצקי: הרב גפני, לא על זה

קריאות: - - -     

אליהו (אלי) רביבו: תן לי רגע להגיד מילה

חנוך דב מילביצקי: אני אומר: אני לא ראש רשות המיסים

ולדימיר בליאק: אני מבין, אבל אתה מניח פה הנחה שלא בטוח שהיא נכונה

חנוך דב מילביצקי: איזו הנחה? שהם פועלים בתום לב?     

ולדימיר בליאק: לא

אליהו (אלי) רביבו: זה 0

אליהו (אלי) רביבו: 5%, באמת

חנוך דב מילביצקי: ולדימיר, 300 מתוך 600,000, זה מדבר בעד עצמו

חנוך דב מילביצקי:  300 מתוך 600,000

מירב כהן: רק אסביר את מה שנאמר פה: חשבונית נדחית זה אפילו לא רשלנות זה בסך הכול קשר סיבתי, אנחנו מחזירים את החשבונית ומקטינים את ירידת המחזורים

מירב כהן:  אני מדבר על עסק ש - - -     

ולדימיר בליאק: זה גם יכול להיות לא 300 מתוך 600, אלא 15 מתוך 30

יוסי אלישע: אבל זו בדיוק הנקודה, מה זה קשר סיבתי? תחדדו מתי מתקיים קשר סיבתי ומתי לא

יוסי אלישע:  אני עסק פתוח, העובדים מגיעים, הלקוחות לא

יוסי אלישע:  אומרים לי: אין קשר סיבתי למלחמה כי היית פתוח, אתה לא סגור, העובדים נמצאים

יוסי אלישע:  עכשיו נתחיל להתווכח על החשבוניות: מה יצא לפני, מה יצא אחרי

יוסי אלישע:  צריך לחדד את הדברים

יוסי אלישע:  חוסר הוודאות בקורונה - - -      

חנוך דב מילביצקי: זה לא קשור לחוסר ודאות

יוסי אלישע: אני אומר לכם: נתנו כסף

יוסי אלישע:  זה נכון, אבל תשאלו אותם כמה כסף יצא

יוסי אלישע:  יצא המון כסף  - - -     

חנוך דב מילביצקי: סליחה שאני אומר את זה, אבל מי שדואג למה שיקרה עם הרמאים זה לא בסדר

חנוך דב מילביצקי:  זה לא יוצר חוסר ודאות

מירב כהן: אתן דוגמה אחרונה ותקבלו את ההחלטה

משה גפני: לא, אני לא רוצה

ינון אזולאי: אמיר, כמה קשר סיבתי פסלתם בקורונה?     

מירב כהן: הרבה מאוד קשר סיבתי, אבל זו לא רשלנות

מירב כהן:  אתן לך דוגמה

ינון אזולאי: למה? כולם רמאים?     

רועי כהן: הרבה מאוד קשר סיבתי, הרבה מאוד

ינון אזולאי: לא

ינון אזולאי:  תסביר לי גם מה הסיבה

ינון אזולאי:  כי אם הוא אומר לך: אני הייתי פתוח אבל לא באו אלי לקוחות – מה אתה רוצה?     

מירב כהן: זה לא קשור לזה

ינון אזולאי: אבל הוא אומר לך: אלה הדברים שבהם - - -     

חנוך דב מילביצקי: אבל זו לא עסקה מלאכותית

ינון אזולאי: תגידו מה הנתונים, כמה

חנוך דב מילביצקי: ינון, זו לא עסקה מלאכותית

חנוך דב מילביצקי:  קשר סיבתי זו לא עסקה מלאכותית

ינון אזולאי: אבל על זה הם החזירו - - - למה

מירב כהן: ינון, הוא מבלבל אותכם לחלוטין, הוא מציג נתונים הפוכים

מירב כהן:  אני מתנצל

ינון אזולאי: בגלל זה אני מבקש את הנתונים ממך, אני לא מבקש ממנו

מירב כהן: אסביר

מירב כהן:  קשר סיבתי לא קשור לקנס גירעון, ולא קשור להתרשלות ולא קשור לעסקה מלאכותית

מירב כהן:  אין להם קשר אחד עם השני

מירב כהן:  אתן דוגמה לקשר סיבתי דווקא ממשרד עורכי דין ואחר כך אתן דוגמה ממסעדה

מירב כהן:  בתקופת הבסיס היו לי ארבעה סניפים

מירב כהן:  לפני תקופת המלחמה סגרתי שלשוה סניפים והמחזורים ירדו מ-4 מיליון ל-500,000 שקלים

מירב כהן:  כולם מסכימים שזו לא ירידה אמיתית

יוסי אלישע: בסדר, זה צמצום עסקים

יוסי אלישע:  זה לא קשר סיבתי

מירב כהן: זה קשר סיבתי

מירב כהן:  אני מקטין לך את תקופת הבסיס כי אין קשר סיבתי

מירב כהן:  לא כל הירידה נבעה מהמלחמה, היא נבעה מזה שסגרת סניפים

מירב כהן:      משרד עורכי דין מקבל מחזורים של ½ מיליון שקלים בכל חודש

מירב כהן:  הייתה לו עסקה חד-פעמית שהוא ניהל במשך עשר שנים והוא קיבל שכר טרחה מטורף של 10 מיליון שקלים בתקופת הבסיס

מירב כהן:  זו עסקה חד-פעמית, היא לא רגילה לפעילות השוטפת והוא לא תכנן לקבל אותה באירוע הזה

מירב כהן:  זה קשר סיבתי, זה לא קשור לאירוע

מירב כהן:  אנחנו מחפשים לזקק ולהגיע לאותו אירוע

מירב כהן:  אם אנחנו לא נעשה את הדברים האלה – כסף מיותר ישולם

משה גפני: נכון

מירב כהן: נתתי את הדוגמה הזאת בשנת 2009

מירב כהן:  תפתחו את הפרוטוקול, עם גפני וליצמן, נתתי להם דוגמה על הדבר הזה

יוסי אלישע: לא ניקח את יוצאי הדופן

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  להמשיך הלאה, נדבר על זה בסוף הישיבה

ינון אזולאי: כמה כאלה יש?     

מירב כהן: קשר סיבתי – יש הרבה, העסקים משתנים

יוסי אלישע: יש הרבה, לעסקים שפתוחים ועובדים יש בעיה

משה גפני: אני לא רוצה לשמוע

משה גפני:  הלאה

ישי פרלמן: "(ג)	 עוסק שסכום ההפרש לגביו עולה על 15,000 שקלים חדשים - - -"      

משה גפני: מה אתה מקריא?     

ישי פרלמן: אני קורא את סעיף קטן (ג)

ישי פרלמן:      "וכן עולה על 50% מסכום הפיצויים שכלל בתביעה שהגיש לפי סעיף 38ו,  וסכום ההפרש נובע מפעולה  שנקבע לגביה בקביעה סופית כי היא מהווה עסקה  מלאכותית לפי סעיף 38יב, ובלבד שהעוסק לא דיווח עליה, או שהיא עסקה בדויה לפי הסעיף האמור, יהיה חייב בקנס בשיעור של 40% מסכום ההפרש

ישי פרלמן: "     זה מה שדיברנו עליו עכשיו

ישי פרלמן:      "(ד)	 על קנס כאמור בסעיף זה יחולו הוראות סעיף 38י(ב)

ישי פרלמן: "      זו אותה הוראה שאומרת שאפשר לגבות את זה באמצעים בהם רשות המסים גובה חובות

ישי פרלמן:      38"יב

ישי פרלמן:  	היה המנהל סבור כי עסקה  פלונית  המגדילה  או העלולה להגדיל  את  סכום הפיצוי המשתלם  לפי פרק זה היא מלאכותית או בדויה, או כי אחת ממטרותיה העיקריות של עסקה פלונית היא הגדלה בלתי  נאותה של  סכום הפיצוי האמור, רשאי הוא להתעלם מן העסקה, והפיצוי לאדם הנוגע בדבר יחושב לפי זה; לעניין זה –     (1) 	ניתן לראות פעולה כבלתי נאותה  גם אם אינה נוגדת את החוק;     (2)  "עסקה" - לרבות פעולה

ישי פרלמן: "     זה בעצם, סעיף שלקוח מפקודת מס הכנסה ודיברנו על זה עכשיו

ישי פרלמן:      38יג: השגה וערר

חנוך דב מילביצקי: רגע לפני שאתה מתחיל

חנוך דב מילביצקי:  הרב גפני, אפשר להעלות את מה שביקשתי ממך?     

משה גפני: עוד מעט

חנוך דב מילביצקי: אני פשוט צריך לגשת לוועדת הפנים

חנוך דב מילביצקי:  זה נקודתי, בסדר?     

משה גפני: כן, תעלה

משה גפני:  תגיד בדיוק על מה זה

חנוך דב מילביצקי: אם אפשר לחזור לעמוד 86 סעיף קטן (2)

חנוך דב מילביצקי:  דיברתי על זה אתמול ולא הייתה התייחסות: "לעניין ניזוק שמחזור עסקאותיו בשנת הבסיס עולה על מעל 100 מיליון שקלים חדשים ואינו עולה על 300 מיליון שקלים חדשים – 600,000 שקלים חדשים בתוספת 0

חנוך דב מילביצקי: 3% "

חנוך דב מילביצקי:  ואני שואל: למה 0

חנוך דב מילביצקי: 3%?      

מירב כהן: זה פשוט קו ישר בין 100 מיליון שקלים ל-300 מיליון שקלים

ולדימיר בליאק: שאלתי את זה אתמול

חנוך דב מילביצקי: אבל אסביר: יש חברה עם מחזור של 270 מיליון שקלים, שההפסד שלה הוא בגבוה, 70%, 80%

חנוך דב מילביצקי:  למה אתה מגדר אותה ב-0

חנוך דב מילביצקי: 3%? הרי יש לך את הקו של 1%-2% שאותו אתה לא רוצה לעבור

כפיר בטט: עשינו קו לינארי

כפיר בטט:  פה גדלנו מהקאפים

כפיר בטט:  היינו במחזור של 300,000 שקלים בקורונה וגדלנו למחזור של 600,000 שקלים בבסיס

כפיר בטט:  רצו עוד יותר בשביל עסקים גדולים, שיהיה כ-1% מה - - - יותר גבוה, ושזה ילך באופן לינארי

כפיר בטט:  אם אתה במחזור של 100 מיליון שקלים, זה לא קופץ לך ברגע אחד מ-600,000 שקלים ל-1

כפיר בטט: 2

כפיר בטט:  מיליון שקלים, זה הולך באופן לינארי עד שאתה מגיע ל-1

כפיר בטט: 2 מיליון שקלים בקצה

כפיר בטט:  ה-0

כפיר בטט: 3% פשוט מייצג את הקו הליניארי שבו זה מתקדם

חנוך דב מילביצקי: דבר איתי בכסף, קו ליניארי

כפיר בטט: 270 מיליון שקלים – כמה זה יוצא?      

חנוך דב מילביצקי: זה יוצא 650,000 שקלים בערך

כפיר בטט: לא

מירב כהן: בין 100 מיליון שקלים ל-280 מיליון שקלים, יש הפרש של 180 מיליון שקלים

מירב כהן:  את 180 מיליון השקלים תכפילו 0

מירב כהן: 003 וזו התוספת ל-600,000

חנוך דב מילביצקי: יפה

חנוך דב מילביצקי:  למה אתה נותן 0

חנוך דב מילביצקי: 3%? למה אתה לא נותן 1%?     

כפיר בטט: זה הקו הישר

מירב כהן: אם אמרנו של-300 מיליון שקלים העתודה היא 1

מירב כהן: 2 מיליון שקלים, עכשיו אני צריך לדעת איך אני מגיע מ-600,000 שקלים עד 300 מיליון שקלים בקו ישיר

מירב כהן:  איך אני עושה את זה? זו המדרגה

מירב כהן:  אם תעשה 600,000 שקלים ל-1

מירב כהן: 2 מיליון שקלים’ חסרים לנו כאן 600,000 שקלים נוספים

מירב כהן:  נכון? תעשה בקו ישיר ותגיע בדיוק ל-1

מירב כהן: 2 מיליון שקלים

מירב כהן:  הסברנו את זה אתמול, אראה לך גם דוגמה

מירב כהן:  זה הכי מדויק שיכול להיות

חנוך דב מילביצקי: אבל, שוב, למה אתה לא קובע לו 1% במקום 0

חנוך דב מילביצקי: 3%, עם תקרה של 1

חנוך דב מילביצקי: 2 מיליון שקלים שאתה לא רוצה לעבור?         

מירב כהן: כי נגיע ל-1

מירב כהן: 2 מיליון שקלים הרבה לפני 300 מיליון השקלים

מירב כהן:  נגיע ל-1

מירב כהן: 2 מיליון שקלים ב-150 מיליון שקלים

כפיר בטט: או שמה שאתה אומר זה אותו דבר

כפיר בטט:  חנוך, אם תרצה, נשב איתך על זה

כפיר בטט:  רק כדי להראות לך את הנוסחה, איך זה מתקדם

חנוך דב מילביצקי: הם לא מקבלים פחות כסף כתוצאה מזה?     

כפיר בטט: התקרה שלהם יותר נמוכה מ-1

כפיר בטט: 2 מיליון שקלים, היא בסדר גודל של - - -     

משה גפני: חנוך, שב איתם

משה גפני:  או שהם ישכנעו אותך - - - אם אתה משכנע אותם, אז אנחנו - - - אם תישאר מחלוקת, תעלה את זה

חנוך דב מילביצקי: טוב

ירון גינדי: דרך אגב, אותי הם שכנעו

משה גפני: הלאה

ישי פרלמן: השגה וערר, 38יג:  	"(א)	(1)	 הרואה את עצמו  נפגע  מהחלטת  המנהל בנוגע  לפיצויים הניתנים לפי פרק זה, לרבות בנוגע להטלת קנס בשל הגשת תביעה ביתר,  רשאי להגיש השגה לעובד רשות  המסים בישראל שהמנהל הסמיכו לשם כך, בתוך45 ימים מיום קבלת ההחלטה;החלטה בהשגה תהיה מנומקת ותינתן בכתב בתוך 150 ימים

ישי פרלמן: "     גם פה זה סעיף שהיה קיים בקורונה, אני חושב שהארכנו את התקופה בכמה ימים

ירון גינדי: אנחנו מבקשים להגדיל את הזמנים ל-60 יום, ואמיר הסכים

מירב כהן: אנחנו לא רואים בעיה עם זה

מירב כהן:  הם רוצים שהזמן להגיש השגה יהיה במקום 45 יום - - -     

ירון גינדי: 60 יום

יוסי אלישע: אמיר, אין בעיה שתיקחו גם 180 ימים, אבל לאחר מכן זו החלטה, יש קביעה פוזיטיבית מהי המשמעות

יוסי אלישע:  קחו גם 200 ימים, אבל הנישום צריך לדעת – הוא הגיש השגה – שיש סופיות להליך הזה

יוסי אלישע:  לכאורה היום, בקורונה, גם אחרי שנתיים עדיין לא הייתה סופיות, הם היו יכולים לקבל החלטה

יוסי אלישע:  לכן, למסגרת הזמנים הזאת צריכה להיות משמעות

מירב כהן: היה בית משפט עליון שדן בנושא הזה ואמר שיש בזה הגיון, באירוע כזה גדול

מירב כהן:  הייתה החלטה של בית משפט עליון

יוסי אלישע: למה מעניינים אותי 150 הימים? תכתוב גם 0, הרי אתה יכול להוציא מתי שאתה רוצה, אתה לא מוגבל בזמן

מירב כהן: זה לא, זה הזמן שאתה מתכוון אליו

מירב כהן:  בסופו של דבר – אני חוזר שוב פעם – אם האירוע הזה - - - לא נכון, אני לא יודע איך אנחנו - - -     

קריאות: - - -     

יוסי אלישע: אמיר, זה לא נכון, אנחנו בהליך השגה

מירב כהן: אתן לך דוגמה: רמי לוי – אני סתם אומר רמי לוי, טעיתי בשם

מירב כהן:  סופר גדול מאוד שהמחזורים שלו עלו

מירב כהן:  אתן דוגמה: המחזורים שלו עלו, הוא הגיש תביעה ונדחה אוטומטית

מירב כהן:  הוא הגיש השגה, אנחנו לא עמדנו בזמן של 150 הימים – הוא יקבל את הפיצוי שאתה אומר, למרות שהיינו - - -     

יוסי אלישע: אני אומר לך: קח 200 ימים, קח כמה שאתה רוצה, רק שנישום שהגיש השגה - -     

מירב כהן: למס הכנסה יש שנה

יוסי אלישע: - - מתקשר לנציג שלו - - -     

רועי כהן: אני אתן לך דוגמה אחרת, מסעדה בשם: משה וחצי

רועי כהן:  הוא הגיש השגה וצריך לקבל ממך את ה - - -הוא יחכה שנה וחצי כדי לקבל את הכסף? אל תלך על רמי לוי, תלך על משה וחצי שהוא מסעדה קטנה

רועי כהן:  למה אתה נותן לי דוגמאות של רמי לוי? תן לי את העסקים הקטנים, למה אתה נותן לי דוגמאות - - -      

יוסי אלישע: אין מערך מס אחד, אין חקיקה אחת שזה לא קבוע בה בצורה מפורשת

יוסי אלישע:  ניתן לך זמן להחליט? בתום הזמן הזה רואים את הבקשה כנתקבלה

גל ברנס: אנחנו באמת מנסים להסביר את זה בכל פעם מחדש: מעולם לא היינו באירוע כזה

גל ברנס:  אנחנו עושים פה שלושה מסלולי פיצויים: אחד – אדום, אחד – תקנות, ואחד – כל הארץ

יוסי אלישע: לא, הקורונה דומה מאוד בהקשר הזה

גל ברנס: אנחנו עושים נזק ישיר כשאנחנו נכנסים היום עם הצבא לתוך הקיבוצים, כדי להצליח לרשום מספרי רכב

גל ברנס:  אנחנו מטפלים בפגיעות – 22,000 תביעות, רק של פגיעות ישירות

גל ברנס:  אי-אפשר לדעת כמה זמן הדברים האלה ייקחו, במיוחד כשהרבה דברים פה גם עברו מאוטומטי ללא אוטומטי

יוסי אלישע: למה קובעים זמן?     

קריאה: מה הבעיה? תגייס כוח אדם

גל ברנס: כל מי שיכול היה – גויס

משה גפני: בסדר, הבנו

ירון גינדי: רשות המסים באה ואומרת: 85% מההגשות, אנחנו משחררים אוטומטית

ירון גינדי:  זה נתון שאמר מנהל מוקד הפיצויים לא אני

ירון גינדי:  זאת אומרת, אנחנו מדברים על אותם 15%

ירון גינדי:  אנחנו לא מדברים על כל האירוע הגדול, אלא על 15%

ירון גינדי:  כל מה שאנחנו אומרים הוא: שכנסת ישראל תחליט שראוי ששנה מהיום בו בן אדם הגיש תביעה, הוא ידע איפה הוא עומד

ירון גינדי:  ואם הוא הגיש השגה, יש לו 150 יום ואחרי זה יש לו עוד 120 יום להשגה – אני ב-270 יום

ירון גינדי:  ניתן להם, לא 270 יום ,ניתן עוד 90 יום, רק סופי

ירון גינדי:  זהו, זה מה שאנחנו מבקשים

משה גפני: תודה רבה

גל ברנס: זה לא סופי, מבקשים לתת כסף אם לא ענו

ינון אזולאי: לא, הוא אומר לך: אם אתה לא מגיע עד אז – תיתן את הכסף

קריאות: - - -     

יוסי אלישע: השגה זה אחרי שהכריעו בבקשה

ירון גינדי: פה, ברשות המסים יש שנה

גל ברנס: - - - במציאות זה לא מוצדק, ואתה רוצה להגיש השגה ולקבל את הכסף

משה גפני: די, מספיק

רועי כהן: לא, לא לקבל

רועי כהן:  תקבל החלטה

רועי כהן:  תגיד כן – כן, לא - - -     

משה גפני: רועי

משה גפני:  זו ההצעה שלנו, תבדקו אותה ותיתנו תשובה על זה

משה גפני:  אנחנו נצביע על זה

ינון אזולאי: הרב גפני, סליחה שאני אומר: מה זה תבדקו? כבר בדקו אותה והם אמרו שלא, צריך להחליט שכן

משה גפני: בסדר

משה גפני:  אני נותן להם את האופציה לשנות את דעתם, ואם לא אז נצביע

מירב כהן: אדוני, לא הבנתי, שנה מיום התביעה או מיום ההשגה?     

ולדימיר בליאק: מיום ההשגה

מירב כהן: נבדוק את זה ונחזור

ינון אזולאי: לא, לא

ינון אזולאי:  ברור שזה סביר

ולדימיר בליאק: זה סביר לחלוטין

אורית פרקש הכהן: ההצעה של ה-50 מיליון שקלים? מה סביר?     

ינון אזולאי: למה מיום ההשגה?     

ולדימיר בליאק: שנה אחרי ההשגה

ינון אזולאי: למה מיום ההשגה? זה כבר לוקח לך שנתיים, איפה אתה חי?      

רועי כהן: מיום ההגשה של הבקשה

ינון אזולאי: מיום ההגשה של הבקשה

רועי כהן: דחיתם אותו -- - -     

משה גפני: רגע, אבל מה זה עכשיו?     

רועי כהן: הם דחו, הם קיבלו עכשיו עוד שנה

ינון אזולאי: לא, אני לא מבין, אתה לוקח אותו לשנתיים?     

מירב כהן: בגדול, ההצעה של ירון היא כבר בתוך החקיקה

מירב כהן:  בלתי אפשרי שנעמוד בזה, אנחנו לא נצליח לעמוד, אני אומר את זה מראש

מירב כהן:  אתם רוצים לשלם כסף למי שלא מגיע?      

ינון אזולאי: מי לא יכול לעמוד? למה אתם לא יכולים לעמוד בזה?     

מירב כהן: למה אנחנו לא יכולים לעמוד בזה?     

ינון אזולאי: כן

מירב כהן: חזרנו על זה כמה פעמים: יש 25,000 נזקים ישירים במלחמה – היא עוד לא הסתיימה; אם האירוע בצפון יתגבר זה יגדל הרבה יותר; בדרום, ביקשתם להכניס ב-0 עד 40 קילומטרים מסלולים אדומים לחקלאות, שמעולם לא היו

מירב כהן:  יש היקף עצום כל כך, זה לא מתקרב לקורונה

ינון אזולאי: אמיר

מירב כהן: אסביר: מקטע אחד של המלחמה זה כמו שמונה מקטעים של הקורונה

ינון אזולאי: כמו שאתם יודעים לבדוק תיקים של מיליוני לקוחות ומיליוני העסקים, תעשו גם את זה, תשלמו

ינון אזולאי:  לקחת כסף אתם יודעים מהר, גם תיתנו מהר יותר

ינון אזולאי:  לא אמרנו לצמצם את זה עד כדי כך - - -     

מירב כהן: רוב התשלומים במס הכנסה הם בכלל אוטומטיים

ינון אזולאי: שגם זה יהיה אוטומטי

משה גפני: תודה רבה

אורן בוטא: 200,000 העוסקים הפטורים – תנו להם אוטומטית סכומים לא מגוחכים

אורן בוטא:  תאמין לי, לא צריך כוח אדם בשביל זה, זה לשנות את הסכום מ-1,750 שקלים לפי שניים, מ-3,300 שקלים ל-5,300 שקלים

קריאה: אתה כבר בהיסטוריה, זה כבר הוחלט

נעמה לזימי: 1,750 השקלים, באמת חייבים לתקן את זה

משה גפני: אתה לא מבקש רשות?     

אורן בוטא: ביקשתי זכות דיבור, אני מחכה

משה גפני: לא, לא ביקשת

משה גפני:  הלאה

נעמה לזימי: רגע, גפני, עם 1,750 השקלים, אנחנו רוצים לעשות תיקון של הסכום הזה

משה גפני: רגע, הלאה

ישי פרלמן: "(2) 	השגה תוגש בטופס מקוון שיקבע המנהל ותכלול את הפרטים הדרושים לשם בחינת טענותיו של מבקש הפיצויים ועמידתו בתנאי הזכאות לפיצויים

ישי פרלמן:       (3)	 העובד המוסמך להחליט בהשגה רשאי לדון ולהכריע בה על פי טענות וראיות שיוגשו בכתב

ישי פרלמן:       (ב)	 על החלטה   בהשגה  לפי סעיף  קטן (א) ניתן לערור לפני  ועדת  ערר  כאמור  בסעיף  38יד,  בתוך 45 ימים  מיום  שנמסרה   לעורר   ההחלטה,  בצירוף  הודעה  על   זכות  הערר  ועל   המועד להגשתו

ישי פרלמן: " 

ירון גינדי: גם פה אנחנו רוצים 60 יום, בבקשה

ינון אזולאי: קיבלתם, 60 יום

ינון אזולאי:  הרב גפני, 60 יום

חמדת סלאי: סליחה, כבוד הרב גפני, שלום

חמדת סלאי:  שמי חמדת, אני נמצאת ברשימת הדוברים, כנראה לקראת הסוף

משה גפני: מה זו רשימת הדוברים?     

חמדת סלאי: נרשמתי כדי לקבל זכות דיבור

חמדת סלאי:  אני מבקשת ממש דקה מזמנכם

חמדת סלאי:  אני חברת קיבוץ כפר סאלד, אני מגיעה אליכם מגבול הצפון

חמדת סלאי:  הגעתי לכאן כדי - - -      

משה גפני: אבל אנחנו באמצע הקראה, בדיון על סעיפים בחוק

חמדת סלאי:  נכון, אני מבינה את זה

חמדת סלאי:  אני גם מבינה שכנראה תורי לדבר לא יגיע ואני ממש מבקשת אותו

חמדת סלאי:  אני מגיעה אליכם כאימא

משה גפני: בסדר, תמתיני, אתן לך

משה גפני:  אבל אני ממש באמצע

חמדת סלאי: אני מודה לך

משה גפני: אני לא יודע מי אמר לך לבוא

נעמה לזימי: פשוט פינו אותם ולא מממנים את זה, זה סיפור - - -     

משה גפני: את הבאת אותה?     

נעמה לזימי: לא

נעמה לזימי:  דיברתי עם אנשים, אני מכירה את זה

נעמה לזימי:  גם אלי פונים מכפר בלום, מכפר סאלד

משה גפני: אאפשר לך אבל כשנהיה בהפסקה כאן

נעמה לזימי: מזל שלא אני הבאתי אותך כי הוא לא היה נותן לך לדבר

ינון אזולאי: לא, נעמה, את לא יכולה להגיד את זה

נעמה לזימי: אני בטוחה

משה גפני: למה 45 ימים?     

ינון אזולאי: 60 ימים

מירב כהן: תמיד זה היה ככה, זה לא משהו חדש שהמצאנו

מירב כהן:  ככה זה היה לכל אורך הקורונה

משה גפני: אבל הסכמנו

ולדימיר בליאק: אבל הסכמנו ל-60 ימים, לא?     

מירב כהן: אני חייב להגיד שלכל אורך הישיבה פה הוא ביקש וכבר הסכמנו, לפני שאפילו אמרנו את התשובה

ינון אזולאי: אין בעיה, 60 ימים

מירב כהן: רוצים? אין בעיה

משה גפני: הלאה

משה גפני:  ישי, תמשיך

ישי פרלמן: "38יד

ישי פרלמן:  	ועדת  הערר  שהוקמה לפי סעיף 21 לחוק התוכנית  לסיוע  כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020, תהיה מוסמכת לדון בעררים כאמור בסעיף 38יג(ב), ויחולו לעניין הערר ולעניין ועדת הערר ההוראות לפי הסעיף האמור

ישי פרלמן: "     אנחנו מציעים להסמיך, למרות שאנחנו בתוך מס רכוש ויש ועדות ערר מיוחדות לעניין תקנות מס רכוש

ישי פרלמן:  בגלל שוועדות הערר של הקורונה עובדות בצורה טובה יותר, יש בהן יותר - - - 

ינון אזולאי: אגב, רשות המסים, סיימתם את כל ההשגות שהיו בקורונה?     

מירב כהן: לא, יש השגות של האומיקרון שהארכנו להן תקופות, ועד לא מזמן הגישו תביעות

מירב כהן:  עכשיו ההשגות תקועות

מירב כהן:  בחודש הזה אנחנו גם לא מוציאים החלטות, לא להוציא תוך כדי הלחימה

אורית פרקש הכהן: אבל זה רק של האומיקרון?     

ינון אזולאי: אני מסתכל כמה שנים כבר עברו מאז הקורונה

מירב כהן: אבל לאומיקרון אפשרנו להגיש תביעות עד סוף שנת 2023

ינון אזולאי: בסדר, גם על ההשגות של הקורונה

ינון אזולאי:  אראה לך

ינון אזולאי:  אגב, שם גם לא פתחתם השגה למה שאנחנו ביקשנו בוועדה, אביא לך את המכתב שהעברתי אז גם למנהל רשות המסים

ינון אזולאי:  אבל העניין הוא שלפי דעתי לפעמים אתם מושכים את העניין של הכספים יותר מדי

נעמה לזימי: ינון, מה עם ועדת חריגים שתהיה תחת ועדת הכספים?     

ינון אזולאי: עוד פעם, אני אומר לך אמיר, זה לא אתה

ינון אזולאי:  אתה יודע שאנחנו מעריכים אותך, אתה זמין לנו 24 שעות

ינון אזולאי:  אני אומר לך את זה, אתה באופן אישי זמין אבל יכול להיות שבמערכת צריך איזשהו שינוי

מירב כהן: אתם לא מסתכלים גם על הצד ההפוך, זה כאילו יש רק צד אחד

ינון אזולאי: הינה, אני אומר לך: אולי צריכים עוד תקנים לרשות המסים

ינון אזולאי:  תביאו הצעה, תבקשו מהנציבות, זה יעבור

ינון אזולאי:  אם צריך תקציב בשביל זה, שווה להעביר תקציב

כפיר בטט: אבל ינון, צריך להבין, הצד השני של הדבר הזה, זה כל אופציה - - -     

ינון אזולאי: אתן לך מהאוצר, יש להם הרבה

כפיר בטט: כל דבר קטן שאנחנו פותחים פה עכשיו: עוד השגה פה ועוד השגה שם, ועוד אופציה שנהיה מבחינה פרטנית, וכל הדברים שכבר נידונו אתמול – את כל הדברים האלה, הם עושים

מירב כהן: אתם צריכים להבין שכל דבר קטן - - -     

ינון אזולאי: אבל בגלל שיש חוסר בכוח אדם נתעלם מהאדם עצמו?     

כפיר בטט: זה אילוצים של החיים, אין מה לעשות, יש פה איזון

כפיר בטט:  עכשיו אנחנו עם עוד ועוד מקרים קטנים, הם לא יכולים לעמוד בזה

נעמה לזימי: מה זה: אילוצים של החיים? אלה חיים של אנשים, אלה האילוצים

ינון אזולאי: לא נפתח את המקרים הקטנים האלה? דווקא למקרים הקטנים האלה לא ניתן את המענה?     

כפיר בטט: יש את הסך הכול

כפיר בטט:  כן, אם יש מקרה פרטני אחד, הוא לא צריך לשבת עליו שנה עכשיו

נעמה לזימי: ינון, למה שלא תהיה ועדת חריגים תחת ועדת הכספים? שנוכל להביא כל מיני סוגיות חריגות תוך פרק זמן

ינון אזולאי: את יכולה

ינון אזולאי:  אבל כספים - - - את מטפלת בהשגות?     

נעמה לזימי: אולי שתקום ועדת חריגים ברשות המסים

ינון אזולאי: יש להם

נעמה לזימי: אתה יודע כמה פנו אלינו אחרי הקורונה, וזה נגרר ונגרר

נעמה לזימי:  אמרת את זה בעצמך: זה נגרר וגם הרבה מהדברים לא נפתרו

נעמה לזימי:  אי-אפשר לחזור לאותה סאגה

ינון אזולאי: השגה על כל הסיפור של המענקים של ההחזרים, אמרו שיפתחו השגות – לא נפתחו

נעמה לזימי: חייבים לתת איזשהו פתרון הוליסטי כי אי-אפשר להתייחס לזה כאל איזה נזק משני לעסקים ואנשים

נעמה לזימי:  זה לא נזק משני

נעמה לזימי:  אני לא מבינה את הגישה הזאת: מי שנופל בן הכיסאות – קורה

נעמה לזימי:  מה זה הדבר הזה?      

משה גפני: כן

ישי פרלמן: "38טו

ישי פרלמן:  	סעיף 236 לפקודה  יחול על  ייצוג עוסק  לעניין פרק זה, בשינויים המחויבים

ישי פרלמן: "     זה הסעיף שמאפשר גם לרואי חשבון וגם ליועצי מס, ואולי לעוד מישהו, לייצג בהליכים מול רשות המיסים

ישי פרלמן:  כאשר הם אלה שמכירים בפועל את החשבונות של העוסקים, ויש גם היגיון לתת להם לייצג אל מול ועדות הערר

שולמית אלוני: החלה של סעיף 238 על הודעות, אתם צריכים את זה פה?     

ישי פרלמן: לא, בגלל שיש סעיף של הודעות בסוף ה - - -     " 38טז

ישי פרלמן:  	שר האוצר רשאי, באישור ועדת הכספים של הכנסת –     (1) 	להאריך את התקופה הקובעת, בתקופה נוספת, כך שפיצויים לפי פרק זה יינתנו לגבי נזקים שאירעו בתקופה הנוספת כאמור, שתסתיים לא יאוחר מיום י"ט בטבת התשפ"ד (31 בדצמבר 2023), וכן לקבוע את התיאומים הנדרשים בשל הארכה כאמור, ובלבד שאם האריך את התקופה כאמור, תקופת הזכאות של כלל הניזוקים תהיה חודשים  נובמבר  ודצמבר 2023, וכחלק מהתיאומים יוכפלו שיעורי הירידה במחזור העסקאות, הקבועים בהגדרה "מקדם ההוצאות הקבועות" בסעיף 38ג לגבי עוסק המדווח בשיטה דו–חודשית, שיעור הירידה הקבוע בסעיף 38ד(א)(2) ושיעורי הירידה הקבועים בהגדרה "מקדם הנזק" בסעיף 38ד(ה);     אם הנזקים ימשיכו גם בחודש דצמבר, זה סעיף שמאפשר להאריך את התקופה גם לחודש דצמבר

ישי פרלמן:  ובמקרה שעושים את זה, יראו את תקופת הזכאות לכל הניזוקים – גם מי שמדווח חד-חודשי וגם מי שמדווח דו-חודשי – כחודשים נובמבר-דצמבר

ישי פרלמן:  כי בעצם יש נזקים בשני החודשים ועושים השוואה של החודשים נובמבר-דצמבר אל מול חודשיים בתקופת הבסיס

ישי פרלמן:  אם זה קורה אז יהיו תיאומים שיידרשו, כמובן

ישי פרלמן:  בעיקר תיאומים מבחינת תאריכים של הגשה וכל מיני דברים כאלה שצריכים להתעדכן

ישי פרלמן:      וגם צריך לקדם את כל המקדמים ואת כל השיעורים, כך שהם יותאמו לכך שיש נזק בשני החודשים

אורן בוטא: שאלה: מה אתה חושב שהצפי של המלחמה, שהיא לא תהייה עד סוף דצמבר? נניח שהצפי עד סוף דצמבר

אורן בוטא:  תכינו את החוק הזה עד סוף דצמבר

משה גפני: רגע, אבל לא ביקשת

אורן בוטא: אני מחכה ברשימת הדוברים

משה גפני: תחכה

ינון אזולאי: בוטא, אחר כך תגיד שאני לא מגן עליך

ינון אזולאי:  אתה מבין את הבעיה שלך?     

שולמית אלוני: מה לגבי המוסד לביטוח לאומי, לסעיפים שמתייחסים לתיקון של חוק הביטוח הלאומי, הם גם נכללים בהארכה פה? הוא רשאי להאריך את התקופה הקובעת

שולמית אלוני:  אפשר לדבר על זה גם אחר כך, בהמשך, כשנגיע לחוק הביטוח הלאומי

שולמית אלוני:  רק צריך לשים לב ששם מוגדרת תקופה קובעת כהגדרה נפרדת וצריך לראות

ישי פרלמן: נכון, בגלל זה, זה לא מוארך

ישי פרלמן:  זאת הארכה רק - - -     

שולמית אלוני: השאלה היא: האם לא רוצים להאריך גם שם?     

ישי פרלמן: אני מציע שתגיעו לזה ותשאלו את - - -     

ינון אזולאי: עוד פעם, על מה מדובר?     

שולמית אלוני: שאלתי לגבי התיקון של החוק

שולמית אלוני:  בעצם הסמכות פה היא סמכות להאריך בחודש נוסף, וצריך לשים לב

שולמית אלוני:  אולי נשים לב אחר כך, כשנגיע לתיקון חוק הביטוח הלאומי - - -     

ולדימיר בליאק: שזה יחול גם שם

שולמית אלוני: שזה צריך לחול גם שם

שולמית אלוני:  לגבי ההיבטים של האבטלה, החל"ת

משה גפני: הלאה

ישי פרלמן: "(2) 	לקבוע, לגבי סוגי ניזוקים או קבוצות של ניזוקים, דרך שונה לקביעת מחזור העסקאות בתקופת הזכאות או מחזור העסקאות בתקופת הבסיס

ישי פרלמן: ";" 	 

שולמית אלוני: למה צריך את זה?     

ישי פרלמן: פה יש סמכות לכל מיני דברים שגם עלו בדיון הזה – נשים בהריון, אנשים במילואים – בהם תקופת הזכאות לא באמת מייצגת

ישי פרלמן:  יכול להיות שיש מקרים נוספים, בהם המחזור בתקופת הזכאות והמחזור בתקופת הבסיס לא מייצגים את ההכנסה העסקית השוטפת שלהם

ישי פרלמן:  לקבוע כל מיני תיאומים למקרים כאלה

ישי פרלמן:  חשבנו לעשות את זה באמצעות תקנות באישור ועדת הכספים

ינון אזולאי: זו מגמה, כשדיברו על נשים לאחר חופשת לידה כשבעצם המחזורים שלהן - - -     

ישי פרלמן: זאת הדוגמה

ינון אזולאי: עוד פעם, איך זה נותן להם את המענה?     

ישי פרלמן: אנחנו קובעים, כשאתה בודק מה המחזור בתקופת הזכאות ומה תקופת הבסיס, בתקופה אחרת

ישי פרלמן:   לדוגמה: לגבי חופשת הלידה, אפשר לקבוע שיראו, במקום לקחת את החודשים אוקטובר 2022 - - - ייקחו את כל התקופה לפני שהיא נכנסה לתקופת הלידה

ולדימיר בליאק: כמו בחישוב דמי לידה לעצמאים

ינון אזולאי: כן, בסדר

ולדימיר בליאק: אבל ינון, צריך לדייק מה התקופה החלופית

ינון אזולאי: עכשיו צריך להגיד את זה

שולמית אלוני: גם צריך לתקן שזו לא תקופת הבסיס אלא זה לעניין תקופת הבסיס

שולמית אלוני:  ישי, שוב, השאלה היא: האם זו תקופת בסיס או לעניין תקופת הבסיס?     

ישי פרלמן: לעניין תקופת הבסיס

שולמית אלוני: צריך לתקן

ולדימיר בליאק: יהיו תקנות ואנחנו נקבע

ינון אזולאי: בתקנות צריך לזכור לקבוע את התקופה

ולדימיר בליאק: כן

ולדימיר בליאק:  המנגנון קיים, פשוט צריך ליישם אותו

משה גפני: הלאה

ישי פרלמן: "(3)	בסעיף 61 לחוק העיקרי -     (א)	 בכותרת השוליים, בסופה יבוא "לפי פרק שמיני";     (ב)	 במקום "לפי חוק זה" יבוא "לפי פרק שמיני"

ישי פרלמן: " 	 	סעיף 61 מסמיך את שר המשפטים לקבוע תקנות על סדרי דין

ישי פרלמן:  פה, בגלל שיש לנו הוראות נפרדות לסדרי דין, זה לפי חוק הקורונה ולא לפי חוק מס רכוש

ישי פרלמן:  פשוט מחריגים את הסמכות הזאת, זה עדכון טכני יחסית

שולמית אלוני: זאת אומרת, אתם מייחדים את הסמכות של שר המשפטים לפרק הרגיל של החוק ולא לפרק שמיני 1

ישי פרלמן: נכון

ישי פרלמן:      "2

ישי פרלמן: 	הוגשה תביעה לפיצויים לפי סעיף 38ו לחוק מס רכוש, כנוסחו בסעיף (21) לחוק זה, בתקופת הוראת השעה, יחולו הוראות פרק שמיני 1 לחוק האמור, כנוסחו בסעיף (21) לחוק זה, לעניין אותה תביעה, גם לאחר תום התקופה האמורה

ישי פרלמן: "     אמרנו: בהתחלה, עד סוף 2024, יראו את הנוסח בתוך החוק

ישי פרלמן:  אחרי זה, כשנפתח את חוק מס רכוש, זה כבר לא יהיה שם

ישי פרלמן:  אבל ההוראות עדיין צריכות לחול לגבי מי שהגיש תביעה

ישי פרלמן:  זה הוראה שכבר אפשר ללמוד אותה גם מחוק - - - אבל רצינו להבהיר את זה גם פה לאור חוסר הבנה שהיה בתקופת הקורונה

ישי פרלמן:    "3

ישי פרלמן:  	בתקופת הוראת השעה,  יקראו את חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס–2000, כך שבתוספת השנייה, בפרט 28, בסופו יבוא "ובסעיף 38יג לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א–1961"

ישי פרלמן: "     זה סעיף שמאפשר ערעור על החלטות של ועדת ערר, לבית משפט לעניינים מנהליים

ירון גינדי: כבוד היושב-ראש

משה גפני: כן

ירון גינדי: יש לנו כאן בעיה, זה יוצר מצב שבו אם אני רוצה להגיש ערר על אותו עסק: פעם אחת – אני הולך לוועדת הערר של הקורונה, בפעם השנייה, ב-0 עד 40 קילומטרים – אני צריך ללכת לוועדת הערר הרגילה

ירון גינדי:  אני מנהל על אותו ח

ירון גינדי: פ

ירון גינדי:  שני תיקים, כפול שכר טרחה, כפול התעסקות

ירון גינדי:  רק בגלל שמשרד המשפטים לא רצה לקחת על עצמו גם את הסיפור הזה

ירון גינדי:  באותו חוק אנחנו צריכים לערער לשני גופים שונים, זה לא נשמע לי הגיוני

מירב כהן: אסביר

מירב כהן:  כאן, בחוק הזה, רשום שוועדת הערר פועלת לפי ועדת הערר של הקורונה, שיחסית עבדה בסד זמנים מהיר מאוד

מירב כהן:  אנחנו בבקשה מולם, כדי לנסות שייקחו גם את מה שאנחנו מתקינים עכשיו – התקנות של המחזורים ב-0 עד 40 קילומטרים או את המסלולים האדומים – כי הם יעילים מאוד

מירב כהן:  הם היו יעילים מאוד בקורונה

מירב כהן:  כרגע הם עוד לא - - - יש ישיבות איתם

מירב כהן:  אבל זה כן ייצור מצב אבסורדי, כשאותו ניזוק יצטרך - - -     

משה גפני: אתם יכולים לפתור את הבעיה הזאת?     

מירב כהן: אנחנו מנסים לפתור את זה איתם, אני לא יכול להתחייב כי אני לא משרד המשפטים

משה גפני: תשבו ותנסו לפתור את זה

משה גפני:  איפה משרד המשפטים?     

יוסי אלישע: אבל זה לא התיקון פה

מירב כהן: מחר גם עולים לתקנות

יוסי אלישע: לא משנה, תעלה את זה מחר

יוסי אלישע:  זה החוק - - -     

מירב כהן: זה מה שהוא העלה, לא מעניין אותי

מירב כהן: אדוני היושב-ראש, ירדנו לכאן, ועדה שלמה

מירב כהן:  ירדתי עם ועדה שלמה

מירב כהן:  אם אתה תבוא אלי לוועדה, אני מבטיחה לך שניתן לך התייחסות

מירב כהן:  אבל בגלל שזו סוגיה - - -     

משה גפני: אבל אני מצטער, אני באמצע הדיבורים

משה גפני: אני גם מצטערת שנאלצתי לרדת ולהפסיק את הדיון אצלנו

משה גפני: מה את רוצה שאעשה?     

משה גפני: ברשותך, שתיתן לנו לדבר בעוד כמה דקות

משה גפני:  יש פה גם מילואימניקיות

משה גפני: לא, אבל עם כל הכבוד, אנחנו באמצע הדיון בחוק

משה גפני: אבל באמצע הדיון כשהם לא מתייחסים לנשות המילואימניקים

משה גפני: מה את רוצה ממני?     

משה גפני: לא אתן יד לזה ש-100,000 נשים יופקרו כשהבעלים שלהן בחזית

משה גפני:  מה זה צריך להיות?     

דובי אמיתי: למה אנחנו מפקירים?      

שלי טל מירון: כי הם לא במתווה

שלי טל מירון: אני לא יודעת מי אדוני

שלי טל מירון:  אני לא יודעת מי זה בטט, לא יכול להיות שבטט לא עונה שבוע לטלפון

שלי טל מירון:  יש לך 100,000 נשים שנמצאות בבית וכבר עם חובות ופיטורים שקטים, ויש פה מילואימניקיות ויש פה את כל ארגוני הנשים

שלי טל מירון:  אנחנו לא נוותר על הדבר הזה, אין התייחסות בכלל

שלי טל מירון:  הקבוצה הזאת שכל כך מגויסת - - -     

נעמה לזימי: - - - מענק לנשות המילואים, היא צודקת

נעמה לזימי: אני רק התחלתי עם זה, אתם צריכים לעזור בדבר הזה

נעמה לזימי:  שרן, תשמיעי את הקול שלך

נעמה לזימי: זה עלה כאן

נעמה לזימי:  גפני, זה עלה כאן אתמול

נעמה לזימי: לא יהיה במדינת ישראל מתווה שלא מתייחס למילואימניקים שלנו

נעמה לזימי: גפני, אתמול אמרת שתהיה על זה תשובה

נעמה לזימי:  זה עלה אתמול, אתמול אמרת שתהיה על זה תשובה

משה גפני: תודה רבה

נעמה לזימי: לא, רק תגיד

נעמה לזימי: לא, אני רוצה תשובות

נעמה לזימי:  הוא עושה טובה, גם בטט, לא מתייחס לנשים ולמילואימניקים

נעמה לזימי:  אני לא אוותר על הדבר הזה

קריאה: העליתי את זה אתמול

מיכל שיר סגמן: לא מספיק להעלות את זה, צריך להבין שמדובר בלא מעט אנשים

מיכל שיר סגמן: תקשיבו לי טוב, אין פה התייחסות לדבר הזה

מיכל שיר סגמן:  נשים שהבעלים שלהן בחזית חודש ימים - - -     

ינון אזולאי: את צועקת ולא מבינים על מה את צועקת, רגע

ינון אזולאי:  יש סיפור של המענק, שנמצא - - -     

ינון אזולאי: עזוב, מענק של 1,000 שקלים

ינון אזולאי: ויש את הסיפור של נשות המילואים שרוצים לפטר אותן

משה גפני: ינון

משה גפני: אתם מבלבלים את המוח במקום לעזור לנשים האלו שהבעלים שלהן בחזית

משה גפני:  בינתיים מפטרים אותן והן לא יכולות לחתום חל"ת

ינון אזולאי: על זה את מדברת, על הפיטורים

ינון אזולאי: נכון, אני רוצה שיהיה להן חל"ת קבוע

ינון אזולאי:  כל מי שהבעל שלה וכל מי שבת הזוג שלו מגויסים, והם נאלצים להיות בבית – הם יחתמו חל"ת ויקבלו את התשלום

נעמה לזימי: - - - הגנה מפני פיטורים

שלי טל מירון: והגנה מפיטורים

אורית פרקש הכהן: אבל פגעו בהגנה הזאת

מיכל שיר סגמן: שאסור יהיה לפטר אותם

מיכל שיר סגמן:  כמו שאי-אפשר לפטר מילואימניק, אי-אפשר יהיה לפטר אשת מילואימניק

שלי טל מירון: זה הרבה מעבר לחל"ת, זה גם הגנה מפיטורים באופן מלא

שלי טל מירון:  כמו שחייל מילואים מוגן מפיטורים

מיכל שיר סגמן: זה לא קידום מעמד האישה, זה משק בית במדינת ישראל

מיכל שיר סגמן: הגנה מפני פיטורים זה של מילואימניק

נעמה לזימי: מיכל, פנינה, ההגנה מפני פיטורים הולכת לעלות היום בוועדת העבודה והרווחה

נעמה לזימי:  ראיתי את תזכיר החוק הראשון

משה גפני: נעמה, באיזו ועדה את?     

נעמה לזימי: אנחנו מדברים על המענק, פה זה המענק

נעמה לזימי:  ההגנה תעלה בוועדת העבודה והרווחה

ינון אזולאי: ההגנה זה שם, בוועדת העבודה והרווחה

ינון אזולאי: אני רוצה חל"ת

ינון אזולאי:  נעמה, די, אל תזרקי אותנו לשם

נעמה לזימי: למה את דואגת? אני אומרת לך להפך: יש תזכיר חוק שעומד לעלות בוועדת העבודה והרווחה להגנה - - -     

נעמה לזימי: לא על ההגנה, אני רוצה חל"ת

נעמה לזימי:  לא, אישה שלא יכולה להגיע לעבודה לא צריכה להיות תחת חרב הפיטורים

משה גפני: אני עושה הפסקה בדיון

משה גפני: אני חוזר מההפסקה

מיכל שיר סגמן: מילואימניק שייצא להילחם ויראה שהבית שלו פושט רגל, יפסיק להיות מילואימניק

מיכל שיר סגמן:  הוא יפסיק להיות מילואימניק כי הבית שלו מתפרק, כי פיטרו את אשתו, כי היא צריכה להיות בבית עם הילדים והוא נמצא בחזית

מיכל שיר סגמן: מפטרים אותן באופן שקט

מיכל שיר סגמן:  המילואימניקים לא יכולים להתמקד בלחימה, למה שמילואימניק יתמקד בלחימה כשאשתו מפוטרת ולא מקבלת שקל?      

נעמה לזימי: לך אני אומרת שהסיפור של ההגנה הולך להגיע לוועדת העבודה והרווחה

נעמה לזימי:  לכן, פה תתעקשו על השכר המלא

נעמה לזימי: אדוני היושב-ראש, התנצלותי על הבלגן

נעמה לזימי:  אדוני היושב-ראש

שלי טל מירון: זה 100,000 איש, 100,000 נשים שצריכות להיות בתוך המתווה

שלי טל מירון:  בני ובנות זוג, אגב, 97% - - -     

משה גפני: פנינה

משה גפני: סליחה, אדוני היושב-ראש

משה גפני:  אנחנו רגועות, רגועים

מיכל שיר סגמן: רק חשוב לי להבהיר שלא מדובר על מעמד האישה, מדובר פה על המשק הישראלי

מיכל שיר סגמן:  זאת הבחנה שכן חייבים לעשות אותה, זה עלה פה ויש לזה ניחוח לא טוב

מיכל שיר סגמן: נכו, גם גברים וגם נשים

שלי טל מירון: זה לא רק נשים

שלי טל מירון:  יש מילואימניקיות, כשהגברים בבית

משה גפני: פנינה, אני רוצה שתקשיבו

משה גפני:  הגענו להסכמה בין הגורמים במשק, כולל הארגונים הכלכליים

משה גפני:  ישבנו ביחד, כולל ההסתדרות – ישבנו עם יושב-ראש ההסתדרות – גם על המשרתים במילואים

משה גפני:  תכף אבקש מעומר שיגיד מה סוכם לגבי העניין הזה

משה גפני:  יכולה לבוא ההסתדרות, דרכך, ולפתוח את הסיכום הזה

נעמה לזימי: לא הבנתי? איזה סיכום? על מה אתה מדבר? אתמול זה עלה, אמרתם ש - - -     

נעמה לזימי: סיכומים מעל הראש של המילואימניקים? עם כל הכבוד שיש לי אליהם, ההסתדרות היא לא הכתובת שלי, אתה הכתובת שלי

משה גפני: אני יכול לדבר כאן?     

משה גפני: כן, אבל אתה הכתובת שלי

משה גפני:  אל תשלח אותי ליו"ר ההסתדרות, זה לא יקרה

משה גפני: סיכמתי את הדבר הזה

משה גפני:  עכשיו את אומרת שיש לך דיון בוועדה לקידום מעמד האישה - - -     

שלי טל מירון: ועדת הכלכלה ביחד עם הוועדה לקידום מעמד האישה

שלי טל מירון:  שני דיונים, זה חשוב

משה גפני: ועדת הכלכלה ביחד עם - - - בסדר, אני לא יושב-ראש הכנסת

משה גפני: לא, אין פה משהו חדש

משה גפני:  חבר הכנסת גפני, נראה לי שאתה התרשמת בטעות שאנחנו מבקשים משהו חדש

שלי טל מירון: זה גם לא רק לנשים, זה גם לגברים

שלי טל מירון: אדוני היושב-ראש

נעמה לזימי: ההגנה בחוק היום היא על המשרת במילואים

נעמה לזימי:  אבל בתוך הדבר הזה, אשתו צריכה את ההגנה - - - את השכר על ההיעדרות שלה

משה גפני: דקלה

דקלה חורש: דקלה חורש, משרד העבודה

משה גפני: בבקשה

דקלה חורש: כמו שהסבירה נכון חברת הכנסת נעמה לזימי, יש טיוטת חוק

דקלה חורש:  הצעת חוק ששר העבודה הגיש לוועדת העבודה הרווחה, שהעניין שלה זה הגנה מפני פיטורים למפונים ולמשפחות של חטופים ומי שנפגע מפעולות איבה

דקלה חורש:      את הסיפור של הגנה על נשות מילואים אמרנו שנבחן ביחד עם ארגוני המעסיקים והעובדים כי יש לזה השלכות

דקלה חורש:  זה משהו שלא נבחן, אנחנו מבקשים לבחון את זה

דקלה חורש:  יש פה איזה רצון להוציא לחל"ת את נשות המילואימניקים

דקלה חורש:  שוב פעם, זה משהו שצריך לבחון את המשמעויות שלו

דקלה חורש: לא, לא, אל תעוותי

דקלה חורש:  אין לנו רצון, יש כאלה שיכולות להגיע לעבודה כי יש סבתא, סבא

דקלה חורש:  ויש כאלה שהמעסיק מחייב אותן

דקלה חורש:  אין דבר כזה: נבחן

דקלה חורש:  אני אומרת לך שהמתווה הזה, בלי המילואימניקים וההגנה על הנשים שלהן מפני פיטורים ושתקבלנה שכר, לא שווה שום דבר

דקלה חורש:  אל תעשו לנו טובה ותגידו: אנחנו נבחן

דקלה חורש:  אני רוצה את זה בתוך המתווה הזה

דקלה חורש:  עכשיו עושים טובה לחברי כנסת? מה זה השטויות האלה?     

מיכל שיר סגמן: מה הבעיה לעשות תיקון שאסור לפטר נשות מילואימניקים תוך כדי לחימה?     

נעמה לזימי: פנינה, להפך

נעמה לזימי:  חייבים להכניס בתזכיר החוק את ההגנה ובתזכיר הזה את השכר

נעמה לזימי: לא, נעמה

נעמה לזימי: זה מה שאני אומרת: בתזכיר ברווחה – אנחנו מכניסות את ההגנה על נשות חיילי המילואים

נעמה לזימי:  חברים, פה, במתווה הזה – את השכר שלהן, הן נפגעות

נעמה לזימי:  לכן, דיברתי על ההפרדה הזאת

נעמה לזימי: נראה לכם שאלה רק נושאים של נשים?     

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אני עושה הפסקה של חצי שעה

משה גפני:  לאחר מכן, אנחנו ממשיכים בחדר הוועדה