ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 236, 2023-11-06 00:00

משה גפני: אני מחדש את הישיבה

שולמית אלוני: עצרנו בסעיף 3, בתיקון לחוק בתי משפט לעניינים מינהליים

משה גפני: טוב

משה גפני:  הלאה, 4

ישי פרלמן: סעיף 4 עמ' 102 למעלה:     "4

ישי פרלמן:  	בחוק בתי דין מינהליים, התשנ"ב–1992, בתוספת, בסופה יבוא:     "(31)	 ועדת ערר לפי סעיף 21 לחוק התוכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה), התש"ף–2020

ישי פרלמן: ""     זה מוסיף את ועדת הערר מכוח חוק הקורונה, וגם מבהיר שערעור על החלטה שלה יהיה בבית משפט מינהלי לפי החוק

משה גפני: 5

שולמית אלוני: רגע

שולמית אלוני:  לגבי סעיף 4, הסעיף זה יחול באופן קבוע או שהוא גם יהיה במסגרת - - -     

ישי פרלמן: כן

ישי פרלמן:  זה סעיף קבוע כי זה תיקון מבהיר גם לעניין בתי הדין של הקורונה

שולמית אלוני: הוא רק מבהיר?     

ישי פרלמן: כן

ישי פרלמן:  כבר היום ערעורים על ועדת הערר נדונים בבית דין מינהלי, זה רק מבהיר

שולמית אלוני: זו השמטה שנעשתה בעבר?     

ישי פרלמן: כן

שולמית אלוני: אין לגביה איזשהם דיונים או השגות? 

ישי פרלמן: לא

משה גפני: הלאה, בבקשה

גל ברנס: - - - עם המענק, ועכשיו זה החל"ת ו - - -     

מירב כהן: אדוני, רק שאלה אחת

מירב כהן:  אנחנו רוצים לשבת על כל מה שביקשת מאיתנו לשבת  עליו, אנחנו רוצים לדעת מתי - - -     

משה גפני: לא אמרתי אבל האמת שהייתי צריך להגיד

משה גפני:  נסיים את החוק, ואני רוצה לדבר איתכם גם על הנושא של היהלומים וגם על הנושא של הקבלנים, ואבקש גם מהמגזר השלישי שידברו על העניין הזה

שולמית אלוני: זה בתקנות

מירב כהן: גם החקלאות פה, הם דיברו איתנו

מירב כהן:  אתמול ביקשת מאיתנו לדבר איתם – דיברנו איתם

משה גפני: לגבי החקלאות והתיירות, סיכמתי עם דוד ביטן שהוא ימשיך את הדיון שהיה כאן ויחזיר את זה לכאן כדי שאנחנו נצביע על זה

משה גפני:  לא נצביע בלי החקלאות

ינון אזולאי: מתי ביטן עושה את הדיון?     

משה גפני: במסגרת התקנות

משה גפני:  אותו דבר לגבי התיירות

ינון אזולאי: יש פה דאגה

ינון אזולאי:  יש בסיס שהתקדמנו איתו לגבי החקלאות, אנחנו רוצים שזה לא ירד מהבסיס שהתקדמנו איתו, שלא ירד מההבנות שהגענו אליהן

משה גפני: זה לא ירד מהבסיס, זה לא ירד

משה גפני:  דיברתי אתו

ינון אזולאי: כי לא סגרנו הכול

משה גפני: מאה אחוז

משה גפני:  תשבו איתו ואני מקבל את זה לכאן לוועדה

ינון אזולאי: אבל הרב גפני, אתה ממשיך להיות מעורב בזה

משה גפני: אני ממשיך להיות מעורב

רועי כהן: הרב גפני, יש כמה נושאים פתוחים

ולדימיר בליאק: המגזר השלישי גם חשוב מאוד, לא לעזוב את זה

משה גפני: אמרתי, אתן למגזר השלישי

אורן בוטא: כבוד הרב, אפשר לקבל בבקשה שתי דקות?      

משה גפני: לא

אורן בוטא: כי בוועדה הקודמת לא נתת לי

משה גפני: לא, רגע

משה גפני:  סעיף 5

שרית דמרי:  עורכת הדין שרית דמרי, הלשכה המשפטית, המוסד לביטוח הלאומי

שרית דמרי:       תיקון חוק הביטוח הלאומי – הוראת שעה:     "5

שרית דמרי: 	בתקופה שמיום כ"ב בתשרי התשפ"ד (7 באוקטובר 2023) עד יום י"ז בכסלו  התשפ"ד (30 בנובמבר 2023) יקראו את חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995 (להלן - חוק הביטוח הלאומי), כך:"     

שולמית אלוני: לפני שאת ממשיכה, שתי שאלות ביחס לרישה

שולמית אלוני:  אתם מציינים פה את התאריכים, הם בעצם חופפים לתקופה הקובעת

שולמית אלוני:  בהמשך יש גם הגדרה של התקופה הקובעת

שולמית אלוני:  השאלה הראשונה היא: האם לא צריך להתייחס לזה כבר פה כתקופה הקובעת?     והשאלה השנייה, גם ברמה המהותית, האם לא צריך להפנות פה את התקופה הקובעת לתקופה הקובעת שקבענו בחוק, כדי שגם אם תהיה הארכה לפי התקנות של שר האוצר באישור ועדת הכספים, אז זה ישליך גם על החלק של הביטוח הלאומי?     

קריאה: בעיקרון, זה תיקון נוסח

שולמית אלוני: זה לא נוסח, זו מהות

נועה שוקרון: אנחנו נבחן

משה גפני: הלאה

שרית דמרי: "(1) לפני כותרת פרק ח' יבוא:     "סימן ז': הוראות מיוחדות לעניין ביטוח אבטלה – חרבות ברזל     הגדרות 		179טז

שרית דמרי:  בסימן זה –     "הפסקת העסקה", של עובד - הפסקת העסקתו של עובד באחד מאלה:         (1) 	הודעת המעסיק על פיטורי העובד;     (2) 	הוצאת  העובד  לחופשה  ללא תשלום בתנאים  הקבועים בסעיף 177א, ואולם בסעיף 177א(1), במקום "30" יקראו "14";" להמשיך?     

שולמית אלוני: לא, תסבירי מה זה אומר ותתייחסי גם לסעיף 177א

שרית דמרי: הסעיף מאפשר לנו, בתקופה הקובעת – כמו שאמרנו, נדון בזה ויהיו בה שתי אפשרויות: האפשרות האחת היא הודעת המעסיק על פיטורי עובד, אם העובד מפוטר

שרית דמרי:  זה ברור

שרית דמרי:  האפשרות השנייה היא הוצאת העובד לחופשה ללא תשלום, כאשר אנחנו מפחיתים את ימי החל"ת

שרית דמרי:  זה גם יכול להיות בזכאות, למי שיצא לחל"ת של 14 ימים במקום - - -     

שולמית אלוני: לא, רגע

שולמית אלוני:  סעיף 177א אומר שלא ישולמו דמי אבטלה לפי פרק זה, למבוטח שהעסקתו הופסקה בשל הוצאתו לחופשה ללא תשלום, אלא אם כן מתקיימים לגביו שניים אלה: התנאי הראשון הוא – הוא הוצא לחופשה ללא תשלום ביוזמת המעסיק, רק ביוזמת המעסיק, לתקופה של 30 ימים רצופים

שולמית אלוני:  פה פסקה שתיים מתייחסת לזה שבמקום 30 ימים זה יהיה 14 ימים

שולמית אלוני:  התנאי השני הוא – הוא אינו זכאי לשכר בעד תקופת החל"ת

שולמית אלוני:  פה אתם מבקשים להשאיר את זה כך שזה יהיה רק ביוזמת המעסיק? למה לא לאפשר את זה גם למי שיצא ביוזמתו? 

נועה שוקרון: אתייחס

ינון אזולאי: אגב, המעסיק יכול להוציא לחל"ת גם בלי הסכמת העובד?     

ולדימיר בליאק: רק בהסכמת העובד

ינון אזולאי: רק בהסכמה

נועה שוקרון: נכון

ינון אזולאי: והעובד לא יכול לצאת לחל"ת בעצמו? הוא יכול

נועה שוקרון: לא

נועה שוקרון:  כרגע, העובד לא יכול לצאת בעצמו

נועה שוקרון:  זה גם היה מצב העניינים בשגרה

נועה שוקרון:  בקורונה, בסופו של דבר, היינו במצב עולמי שונה לחלוטין מבחינת שוק העבודה

נועה שוקרון:  המדינה אמרה לאנשים שהיא מבקשת מהם לשבת בבית, זו הייתה השאיפה ולכן, היה נכון וראינו לנכון, גם לאפשר שהעובד יוציא את עצמו לחל"ת וגם לעשות שורה ארוכה של הקלות סוציאליות בעולם החל"ת

נועה שוקרון:      אנחנו נמצאים במצב עניינים אחר

נועה שוקרון:  היום יש הרבה מאוד משרות בשוק העבודה, חלק מהמאמץ המלחמתי הוא לשמר את הפעילות העסקית ולוודא שאנשים שיכולים לעבוד יוצאים לעבודה

נועה שוקרון:  אני חושבת שהרציונל הזה בא לידי ביטוי גם בתיקונים האלה וגם בתיקונים של מענק ההמשכיות העסקית שעברנו עליהם קודם לכן, ולכן, מבחינתנו, אנחנו לא רוצים לייצר מצב או תמריץ לעובד לצאת מיוזמתו משוק העבודה

ולדימיר בליאק: אבל אם מערכת החינוך לא פועלת?     

ינון אזולאי: ההורה צריך להישאר ובעבודה אומרים לו: אתה חייב לבוא

ולדימיר בליאק: מה אתם רוצים שהוא יעשה? זה בדיוק אותו מצב עולמי

ינון אזולאי: מה ההיגיון בזה?     

חמד עמאר: אני יכול לשאול שאלה? למשל, מישהו נמצא במילואים ואשתו לבד, היא עובדת ויש לה ילדים בבית בגלל שהם לא הולכים לבית הספר

חמד עמאר:  המעביד אומר לה: אני לא מוציא אותך לחל"ת, והיא חייבת להיות עם הילדים

חמד עמאר:  מה אנחנו עושים במצב כזה? 

ולדימיר בליאק: נכון, והיא לא יכולה לצאת

ולדימיר בליאק: או מוציא אותה על חשבון הימים - - -     

מיכל שיר סגמן: אגב, יש עוד בעיה, של אנשים שהתפנו עצמאית למרות שהיישוב שלהם לא פינה אותם

מיכל שיר סגמן:  העבודה שלהם עדיין בצפון או בדרום, הם נמצאים בפינוי במרכז – אלו פניות ציבור שכבר קיבלתי

נועה שוקרון: חברת הכנסת, המפונים זה לא - - -     

ולדימיר בליאק: לא, לא, זה פינוי מרצון

ולדימיר בליאק:  זה לא פינוי לפי הוראות פיקוד העורף, זה משהו אחר

חמד עמאר: הדוגמה שנתתי לך היא דוגמה חיה שנמצאת בשטח

ולדימיר בליאק: כל עוד מערכת החינוך לא פועלת באופן מלא, אנחנו במצב מורכב

ולדימיר בליאק:  אי-אפשר לא להתייחס לזה

ולדימיר בליאק: הם לא רוצים להתייחס לזה

ולדימיר בליאק:  היא הייתה אצלי בוועדה, הם לא נותנים התייחסות ספציפית לנשות מילואים ובני זוג של נשות מילואים

ולדימיר בליאק:  ואני אומרת לכם: זו שערורייה

ולדימיר בליאק:  כל המדינה מחזקת את המילואים: הולכים אליהם, עושים להם על האש, מחלקים להם דגלים, שולחים תרומות, הכול

ולדימיר בליאק:  אם אנחנו לא יודעים להגן על הנשים שלהם, על בני הזוג שלהן - - -     

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, נחריג את הנשים שהבעלים שלהן במילואים והילדים שלהן לא בבית הספר

נועה שוקרון: האם אפשר להתייחס ולענות מקצועית? חבר הכנסת, האם אפשר לענות מקצועית לשאלות שלך לפני שמקבלים החלטות?     

ינון אזולאי: אגב, אני חייב להגיד לך שגם השאלות שלו מקצועיות

נועה שוקרון: בוודאי

ינון אזולאי: בגלל זה את עונה לו מקצועית

משה גפני: תעני, בבקשה

נועה שוקרון: קודם כול, לעניין הייחוד של אותה אוכלוסייה

נועה שוקרון:  שר האוצר הכריז על מענק למילואימניקים שגובהו 1,100 שקלים להורים

חמד עמאר: אני לא מדבר על המילואימניק, אני מכיר את זה

קריאות: - - -     

משה גפני: רבותיי, תיתנו לה להגיב, בבקשה

נועה שוקרון: 	המענק הינו 3,100 שקלים – סליחה, טעיתי במספר – להורים לילדים מתחת לגיל 14

נועה שוקרון:  ולכן, הסוגייה הזאת בהחלט מיוחדת ומקבלת מענים ספציפיים

נועה שוקרון:      לעניין שוק העבודה והטענה על מערכת החינוך

נועה שוקרון:  קודם כול, מערכת החינוך איננה סגורה הרמטית, אנחנו במצב הרבה יותר מורכב והמגמה שם היא גם מגמה חיובית של פתיחה

נועה שוקרון:  יש הרבה מאוד מקומות שגם היום פתוחים

נועה שוקרון:  לכן, לא היינו רוצים לתת איזושהי הוראה שהיא כללית ורוחבית בהקשר הזה

נועה שוקרון:      חשוב לזכור שמענק המשכיות עסקית נותן שיפוי על השכר

נועה שוקרון:  כלומר, הוא מאפשר למעסיק תמריצים כלכליים שעדיין מאפשרים לו להעסיק את אותו עובד, גם אם העובד לא הגיע באופן מלא לעבודה אלא חווה בחודש האחרון איזושהי נוכחות חלקית כתוצאה מאותה מערכת חינוך

נועה שוקרון:  ולכן, מבחינתנו הרכיב הזה בהחלט מספק מענה גם להורים לילדים

נועה שוקרון: זה לא נותן מענה, משתי סיבות: סיבה אחת, אם את מדברת על המתווה של עסקים ש-25% מהכנסותיהם נפגעו, ברור לך שמי שמתחת – כל הנשים של המילואימניקים הן כאילו לא קיימות

נועה שוקרון:  הסיבה השנייה, אתם משאירים את זה להחלטת המעסיק

נועה שוקרון:  זה ויכוח גדול מאוד, אבל יש נשים שלא יכולות להגיע

נועה שוקרון:       קודם אמרת בוועדה שלנו שהקורונה הייתה שונה

נועה שוקרון:  בקורונה אמרנו לאנשים: אתם לא יוצאים לעבוד, אין מה לעשות

נועה שוקרון:  ולכן, נתנו להם את המעטפת הסוציאלית

נועה שוקרון:  כשאת מלאימה – לצורך העניין, אני לא אוהבת את המילה הזאת – את הבעלים של הנשים הללו ובסוף אומרת להן, אתן לא תקבלו שכר - - - הן חייבות להיות בבית, אין דבר כזה לא להתייחס אליהן

נועה שוקרון:  אתם תצטרכו למצוא את הפתרון ולא משנה כמה המחזור של אותו עסק נפגע או לא נפגע, כי זה לא רלוונטי

קריאה: את צריכה פתרון ייחודי כי גם נשים בעסקים של מעל 400 מיליון שקלים לא נמצאות שם, מה לעשות?     

קריאה: אתה חייב להתייחס לנשות המילואים והמילואימניקים

נועה שוקרון: לגבי הירידה במחזור ב-25%

נועה שוקרון:  בסופו של דבר, כל הרציונל של שיפוי כלכלי מדבר על שיפוי כתוצאה מפגיעה

נועה שוקרון:  אם המחזור של העסק לא נפגע, אין סיבה שההוצאות שלו יהיו שונות וגם שהוצאות השכר שלו יהיו שונות

חמד עמאר: אנחנו לא מדבירם על זה

חמד עמאר: אבל אנחנו מדברים על אישה שלא יכולה להגיע לעבודה והמעסיק לא משלם לה

נועה שוקרון: לכן, רק ככל שקיימת פגיעה במחזור, יש רציונל - - -     

משה סולומון: לא מחזור, אנחנו מדברים פה על שכירים

משה סולומון:  מדברים פה על נשים שהן שכירות, לא על בעלי עסק

חמד עמאר: נכון, נחריג את הנשים

משה סולומון: למה אי-אפשר להחריג את הנשים שהן שכירות? אני לא מדבר כרגע על עסק, כשאתה יכול לאמוד אם זה ירד או לא ירד

משה סולומון:  פה אתה לא יכול, היא לא הגיעה לעבודה בגלל שהיא לא הייתה יכולה להגיע לעבודה

נועה שוקרון: אני חוזרת ואומרת: בסוף יש 300,000 מילואימניקים נכון להיום

נועה שוקרון:  הם גם גברים וגם נשים – אני גם חושבת שראוי להזכיר את זה

נועה שוקרון:  כתוצאה מזה יש 300,000 איש בשוק העבודה שאתם כרגע מבקשים - - -     

נועה שוקרון: לא, 100,000

נועה שוקרון:  קיבלנו את זה מהממ"מ, מדובר על 100,000 בני ובנות זוג של מילואימניקים

נועה שוקרון:  מסתבר שכל השאר רווקים ורווקות

נועה שוקרון: מדובר במספרים גבוהים מאוד, כשכרגע מה שאתם מציעים לעשות זה להגיד להם: אין לכם תמריץ לצאת לעבודה

נועה שוקרון:  100,000 איש 

נועה שוקרון: לא נכון, אדייק

נועה שוקרון:  אדוני היושב-ראש, אדייק

נועה שוקרון:  אנחנו מדברים על קבוצה של 100,000, שחלקם כן יכולים להגיע לעבודה

נועה שוקרון:  אנחנו מדברים על המצבים בהם הם לא יכולים להגיע לעבודה כתוצאה מכך שיש להם ילדים קטנים

נועה שוקרון:  לרוב מדובר על אימהות או בני זוג, כשיש ילדים קטנים, שלא יכולים להגיע לעבודה

נועה שוקרון:  גם המערכת ההיברידית לא נותנת להם הגנה

נועה שוקרון:  ואני אומרת לך: גם אם מדובר אפילו ב-50%, המדינה תיתן לחיילים שלנו להילחם בשקט, בלי שהם מוטרדים מהמשכורת

נועה שוקרון:  את רוצה שהמילואימניק גם ישלם על זה שהוא במילואים, זה מה שאתם עושים אם אתם לא מתייחסים אליהם

נועה שוקרון: חברת הכנסת, אני אומרת - - -     

נועה שוקרון: כרגע, התוצאה בפועל, ולא משנה כמה תחזרי על הדברים שלך - - - זה שאת מבקשת מהמילואימניקים שישלמו מההכנסה הביתית שלהם, שהם ישלמו מהכיס שלהם על השירות

עודד פורר: אתם לא מבינים

עודד פורר:  הבחור שנמצא עכשיו בחזית ואשתו מתקשרת אליו ואומרת לו: אני לא יכולה לצאת לעבודה, לא משלמים לי על זה כי אני נשארת עם הילדים – הם לא יילחמו בסוף, החבר'ה האלה לא יילחמו

עודד פורר:  אחרי 30 יום שהם יושבים על הגבול, הם יחזרו בחזרה

עודד פורר:  אני לא מצליח להבין אותכם

משה סולומון: אני מבין את החשש שלך שיהיו  פרזיטים, למה לא ליצור מתווה?      

נועה שוקרון: חלילה, זה לא עניין של פרזיטים

משה סולומון: למה שבן אדם לא יצא לעבודה אם הוא יכול לצאת לעבודה?     

משה סולומון: אתם מציירים  אותם כאנשים שלא רוצים לעבוד, בזמן שהם התגייסו למאמץ

משה סולומון: נקבל ממנה תשובה

נועה שוקרון: התופעה שבה עובד מוציא את עצמו לחל"ת - - -     

משה גפני: אני מבקש להפסיק עם זה

משה סולומון: היא באמצע תשובה

עודד פורר: אני אשאל את השאלה: מה עושה אישה שבעלה גויס בצו 8, או בעל שאשתו גויסה בצו 8 ויש לו ילד בן 7 או בן 5 או בן 6? מה הוא עושה בלי מסגרת? מה הוא עושה?     

משה סולומון: היא בדיוק עונה על זה

משה סולומון: היא אומרת לך שאם העסק נפגע – שישלם, אם לא – לא

עודד פורר: אגב, אם הוא עובד מדינה – הם מקבלים כסף

עודד פורר:  עובדי מדינה מקבלים כסף, אין בעיה

עודד פורר: אגב, אדוני היושב-ראש, לא היינו במצב הזה אם לאורך השבוע היו טורחים לענות: שר האוצר, בטט – שאני לא יודעת איפה אדון בטט

ינון אזולאי: הינה הוא, פה

ינון אזולאי: שלום בטט

ינון אזולאי:  בפעם הבאה תרים טלפונים, כי אני לא מבינה איך זה שאתה - - -     

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, מה זה עכשיו?     

משה גפני: לא, לא, אגיד את מה שיש לי

משה גפני:  אני רק אומר לך: אם הם היו טורחים לענות – ואני אפסיק להפריע לך, אדוני היושב-ראש – אבל אם הם היו טורחים - - -     

משה גפני: לא

משה גפני:  את עכשיו מנהלת - - - עם בטט?     

משה גפני: אנחנו לא נוותר על הדבר הזה , לא נוותר

משה גפני: בסדר

משה גפני:  לא, לא נוותר

משה גפני: בסדר

משה גפני:  אני מבקש, אנשי האוצר, אתם רוצים להקשיב לי?     

ועדת הכלכלה): אבל היא באמת לא מבקשת הרבה דברים, תשבו איתה ותשקלו

משה גפני: אני מבקש: יש תביעה שהיא מוצדקת, מעלים אותה פעם אחר פעם

משה גפני:  העלו אותה גם בדיונים אחרים, היא הגיעה גם לכאן

משה גפני:  אני מבקש שתשבו איתם כדי להגיע להסכמה, כזאת או אחרת

משה גפני:  כמו שאמרנו, אחרי הדיון אני אעשה הפסקה גדולה על מנת שתשבו על כל הנושאים שעלו כאן

משה גפני:       אני מבקש להמשיך הלאה

משה גפני:  אורנה צח, בבקשה

משה גפני:  נושא הביטוח הלאומי

אורנה צח: תודה

אורנה צח:  אני מבקשת להעלות כמה נקודות שלא נמצאות

אורנה צח:  כנציגת לשכת רואי החשבון, אני קוראת את התיקון בחוק – הם לא מקשיבים

רועי כהן: הם צריכים להקשיב לך, האוצר

משה גפני: כן

משה סולומון: אבל גם הם לא מקשיבים

אורנה צח: רועי, זה חשוב

עודד פורר: אגף תקציבים רוצה התייעצות סיעתית

עודד פורר: התייעצות, אולי הם רוצים להגיע להסכמה

משה גפני: כל הבדיחות האלה – אני לא אומר לך, אני אומר לעצמי – בסוף, מרחיקים את אישור החוק

עודד פורר: פשוט יותר, שיעשו את מה שצריך

עודד פורר:  מביאים לפה חוק - -     

משה גפני: בסדר, יושבים, דנים

עודד פורר: - - לא אפוי, חצי חוק, בלי שהם מתייחסים לאף אחת מההערות

קריאה: משה, יש לי מה להגיד על זה

משה גפני: אתה יודע מה, אני לא מתווכח איתך בכלל

משה גפני:  היה פה דיון

עודד פורר: אגב, אין בעיה חבר הכנסת גפני, תביאו את החוק הזה

עודד פורר:  אנחנו נכניס הסתייגויות

משה גפני: מאה אחוז

הקליטה והתפוצות): תביאו את החוק הזה ותצביעו על ההסתייגויות, אתה תגלה שגם החברים שלך הצביעו בעד ההסתייגויות

משה סולומון: אבל אנחנו דנים פה

משה סולומון:  מתקיים פה דיון מאתמול, אנחנו עוברים סעיף-סעיף

משה גפני: היה פה דיון

עודד פורר: ראיתי את הדיון אתמול, תאמין לי

משה סולומון: סעיף-סעיף, עוברים על זה וגם מתייחסים לזה

עודד פורר: ראיתי למה התייחסו ולמה לא

משה סולומון: אתה צודק בהערות שלך, אבל - - -     

ינון אזולאי: איך שהוא נכנס ואיך שהוא יוצא, זה ממש אחרת

משה גפני: היה פה דיון, המתווה שונה באופן מוחלט, בכל סעיפיו

משה גפני:  אתמול היה דיון, אנחנו משנים כל הזמן

רועי כהן: והיום היה דיון

משה גפני: בסדר

משה גפני:  עם כל הכבוד, אנחנו מגיעים להכי הרבה הסכמות שאפשר

עודד פורר: ומותר להעלות הערות?     

משה גפני: כן

עודד פורר: גם אם אתה לא אוהב את זה

משה גפני: אני אוהב את זה

עודד פורר: לא, אתה לא אוהב את זה, מציק לך מאוד כשמעלים פה הערות

משה גפני: שמעת ממני שזה מציק לי?     

עודד פורר: לא, לא שמעתי ממך כלום

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  הלאה

אורנה צח: תודה

אורנה צח:  אני רוצה להתייחס למתווה האוצר שפורסם בהתחלה, עם ההסכמות, לעומת מה שיצא בסוף

אורנה צח:  ממש בקצרה

אורנה צח:  ולעוד נקודה חשובה מאוד שלא הייתה בכלל בהתחלה

אורנה צח:      השאלה הראשונה והחשובה מכולן, אני מקריאה את מתווה האוצר: ההקלות יתקיימו בין ה-7 באוקטובר ל-30 בנובמבר

אורנה צח:  מועד היציאה לחל"ת, שנקבע לפי שירות התעסוקה, יהיה החל מהיציאה בפועל של העובד לחל"ת

אורנה צח:  אני לא מוצאת את זה בתיקון

אורנה צח:  קראתי למעלה ולמטה, אני לא מוצאת את זה בתיקון

אורנה צח:  אני מבקשת שזה יהיה בחוק

אורנה צח:  אחרי הרבה מאוד שיחות שעשיתי עם הרבה מאוד גורמים, אף אחד לא מוצא את זה

אורנה צח:  איפה זה כתוב כאן? אני מבקשת להכניס את זה

משה גפני: לא הבנתי

ינון אזולאי: את יכולה לחזור עוד פעם?     

נועה שוקרון: האם אפשר לענות ולפתור את הבעיה? הדבר הזה לא דורש תיקון חקיקה הוא דורש תיקון נהלים של שירות התעסוקה, שכבר בוצעו בפועל

אורנה צח: אוקיי, תודה

נועה שוקרון: הסעיף מיושם במלואו

אורנה צח: הסעיף, כמו שהובטח, מיושם במלואו

נועה שוקרון: בהחלט

אורנה צח: אני אומרת את זה לפרוטוקול, וזה סוכם עם לשכת התעסוקה

אורנה צח:  רק בקשה אחת: לפרסם את זה

אורנה צח:  כי אני מתואמת עם לשכת התעסוקה ולא הצלחתי לקבל שום דבר רשמי בפרסום

משה גפני: אוקיי

נועה שוקרון: בסדר

אורנה צח: תודה רבה, קיבלתי את התשובה

אורנה צח:      הדבר השני, הקטנצ'יק, הם חמישה ימי ההמתנה

אורנה צח:  קראתי, גם במתווה המקורי, שצריך להיות ביטול של אותם חמישה ימי המתנה

אורנה צח:  אני לא מוצאת את זה כאן, בתיקון בחוק

אורנה צח:  כלומר, כל אחד שיתייצב –  נכון שאין ימי חופשה, אבל במתווה הזה חמישה ימים ראשונים יידחו להמשך, ואלוהים יודע עד כמה יהיה ההמשך

משה גפני: אוקיי

שולמית אלוני: יש לכם תשובה לגבי זה?     

ולדימיר בליאק: מה התשובה?     

ינון אזולאי: לגבי חמשת הימים

אוריאל כזום: גם בקורונה לא ניכינו את חמשת הימים ובתמורה ביקשנו להוסיף, מהפרסום הראשוני שהיה – הוספנו דמי אבטלה לכל המובטלים הצעירים שלא היו זכאים להם

אוריאל כזום:  יש סדר גודל של 18,000 מובטלים שהם מובטלים חוזרים, מובטלים עד גיל 40 – הם לא כאלה צעירים – הם יכולים לקבל פעם אחת דמי אבטלה מלאים, ובפעם השנייה 80%

אוריאל כזום:  יש לנו עשרות אלפי מובטלים פוטנציאליים צעירים שהוצאו עכשיו לחל"ת ולפי מה שפורסם בהתחלה הם לא היו אמורים לקבל דמי אבטלה

אוריאל כזום:  אנחנו ביקשנו לתת להם, ובתמורה להשאיר את ימי ההמתנה כמו שהם

רועי כהן: מה זה ביקשתם? זה לא הוסכם עדיין

רועי כהן:  ביקשתם

רועי כהן:  אדוני היושב-ראש, כל הדברים האלה זה כל מה שהביטוח הלאומי ביקש, זה לא אומר שזה הוסכם

רועי כהן:  שלא יוצג לציבור שזה הוסכם

רועי כהן:  כרגע זה עדיין 80%

ינון אזולאי: חשוב גם שתגידו עם מי אתם מסכימים על זה, מה הם אמרו - - -     

נועה שוקרון: זה לא נכון, התיקון הזה נמצא בהצעת החוק

רועי כהן: לא נכון, ב-80% לא נמצאה הגדלה ל-100%

רועי כהן:  זה לא נמצא

קריאות: - - -      

אוריאל כזום: 	אני לא עוסק פה בכל חוק אבטלה, כי יש הרבה דברים שהייתי שמח לבטל בחוק אבטלה באופן גורף

אוריאל כזום:  ימי המתנה היו גם בקורונה, חמישה ימים

שולמית אלוני: אבל שם דובר על תקופות אחרות, התקופות בקורונה היו ארוכות יותר

אוריאל כזום: נכון

ינון אזולאי: - - - חודשים, גם שנה

אוריאל כזום: אני מדבר על ימי המתנה

אוריאל כזום:  בכל תביעה ראשונה מורידים חמישה ימי ההמתנה

אוריאל כזום:  דרך אגב, הייתי שמח לבטל את זה בחוק, בעיקר, בלי קשר לתקופה הזאת

אוריאל כזום:  החל"ת הוא בעצם, להכניס אנשים לדמי אבטלה

אוריאל כזום:  רבים לא מבינים, בסוף חל"ת זה לא תוספת לדמי אבטלה, זה ניצול של חוק דמי אבטלה

אוריאל כזום:      חשבונו שנכון יותר להכניס קבוצה גדולה מאוד של צעירים, שלפי המתווה הראשוני שפורסם בכלל לא היו זכאים לדמי אבטלה כי הם ניצלו 180%, ולהשאיר את חמשת ימים, כמו שיש ליתר האוכלוסיה

ינון אזולאי: אשאל אותך שאלה

אוריאל כזום: ינון, רק עוד משפט אחד, ברשותך

אוריאל כזום:  מי שמפוטר היום ומקבל דמי אבטלה, לא חל"ת – מורידים לו את חמשת הימים

שולמית אלוני: אבל למה צריך להיות קשר בין הדברים? זאת אומרת, למה אתה - - -      

קריאה: אבל האוצר אמר שאין חמישה ימי המתנה

קריאה:  אני לא מבין, אתם כופרים בזה עכשיו? פרסמנו את זה לכל העובדים

קריאה:  אני לא מצליח להבין

קריאה:  זה לא הגיוני

קריאה:  התהדרתם במתווה חדש, בלי חמישה ימי המתנה, עם יתרון לעובדים

ינון אזולאי: כשאתה יוצא למינימום 14 יום, כמו שאתה עושה עכשיו – אגב, יש כאלה שיהיו 14 יום וגם לא יותר כי המשק התחיל לחזור

ינון אזולאי:  מה שקורה עכשיו הוא שבחמשת הימים הראשונים כבר פגעת בהם

קריאה: כפיר, לא רציתם מתווה העסקה גמיש? גם אמרתם שבמתווה שלכם אין חמישה ימי המתנה

קריאה:  כפיר, מה פתאום זה נולד עכשיו?     

ינון אזולאי: אבל אתה אומר שאת חמשת הימים הראשונים - - - יש חמישה ימי המתנה

ינון אזולאי:  חמשת ימי ההמתנה האלה, ההסכם היה שהם לא יהיו

משה גפני: רבותי

ינון אזולאי: יש לכם בעיה אחרת? תפעולית? אני לא יודע

משה גפני: ינון

משה סולומון: אבל אם אתה גם מסכים עם זה עקרונית, חמשת הימים, למה אתה לא מוריד את זה עכשיו? אתה מסכים עם זה, למה אתה לא מוריד את זה?     

ינון אזולאי: הוא רוצה לתקן עוולה בעוולה, אין מה לתקן עוולה בעוולה

ינון אזולאי:  אתה צודק, צריך להכניס גם את אלה, רק שמה שאתה אומר לנו הוא: תכניסו גם את זה וגם את זה

ינון אזולאי:  זה בסדר

משה גפני: היה סיכום שלא יהיו ימי המתנה

משה סולומון: והוא גם מסכים עם הסיכום

משה גפני: הלאה

שולמית אלוני: רגע

משה גפני: אין ימי המתנה

שולמית אלוני: בעצם, המשמעות היא שגם סעיף 172 יוחרג

אוריאל כזום: ישבנו וביקשנו להוסיף את הצעירים בתמורה לימי המתנה, כי מבחינתנו זו הייתה אוכלוסיה משמעותית שלא תהיה זכאית בכלל

אורנה צח: אורי, למה לא גם וגם? אני בעד: גם וגם

אוריאל כזום: כשישבנו התייעצנו גם עם ההסתדרות וגם עם האוצר

אוריאל כזום:  כשהתייעצנו חשבנו שבסוף, בין האופציות, זו אופציה חשובה יותר

משה סולומון: כן, אבל למה זה על חשבון זה? איך זה קשור?     

נועה שוקרון: אם אפשר לקבל רגע לחדד, אחדד וגם אשמח שההסתדרות תהיה רגע עם אוזן קשבת

נועה שוקרון:  בסופו של דבר בהסכם כמו בהסכם, יש סעיפים שאנחנו כאוצר מרוצים מהם ויש סעיפים שלא

משה גפני: לא, לא, אל תעשה

משה גפני:  לא יהיו ימי המתנה, היה סיכום שלא יהיה

קריאה: זהו

קריאה:  תודה כבוד היושב-ראש

משה גפני: אפשר להמשיך הלאה

רועי כהן: נמשיך הלאה, זה מה שסוכם וזה מה שיהיה

נועה שוקרון: יושב-ראש הוועדה, אפשר? אם אנחנו הולכים על ההסכם כלשונו – וזה כמובן, דבר שאנחנו נכבד – אז יש סעיף שכשנגיע אליו, לגבי אותם 180%, שצריך להוריד

רועי כהן: לא ניתן, זה יהיה גם וגם

קריאות: - - -     

אורנה צח: לא, לא

אורנה צח:  זה היה רשום במתווה

אורנה צח:  סליחה, זה היה רשום במתווה המקורי

אורנה צח:  סליחה, הבאתי, אני גם אראה לך את מה שאתם כתבתם

רועי כהן: הם אומרים: אם תורידו לנו את חמשת הימים, אז לא ניתן לכם את 80%, ההעלאה

אורנה צח: ידעתי שתתקפו אותי על זה והבאתי את הפרסום שלכם

אורנה צח:  הבאתי את הפרסום שלכם ממשרד האוצר, ואני מקריאה: הארכה אוטומטית של ימי אבטלה למי שניצל 180% מימי הזכאות בארבע השנים האחרונות

אורנה צח:  זה נמצא בתוך המתווה, ופה ירדו חמישה ימי ההמתנה

אורנה צח:  ולהלן: צריך להחזיר את חמשת ימי ההמתנה וגם לתת את 180%

משה גפני: רגע

משה גפני:  אתם רוצים שאסגור את הישיבה? אסגור את הישיבה

משה גפני:  כבר אין לי כוח לזה

משה גפני:  ישבתי בישיבה והיה סיכום

משה גפני:  עכשיו את אומרת לנו: משא ומתן? אנחנו נוריד את ימי ההמתנה ונוסיף את זה

רועי כהן: כן, זה מה שהיא אומרת

משה גפני: זה לא מקובל עליי

משה גפני:  זה הכול, להמשיך הלאה

משה גפני:      תודה רבה

משה גפני:  יש לך עוד משהו לומר?     

אורנה צח: כן, בהחלט

משה גפני: בבקשה

אורנה צח: משהו קטנצ'יק

משה גפני: אם קטנצ'יק, אז מהר

אורנה צח: על זה אני מדלגת כי כבר אמרתי להם

אורנה צח:       הדבר הכי הכי חשוב: בכל תקופת אבטלה מנכים הכנסות, הבעיה הכי חשובה בניכוי הכנסות של המובטלים היא שהאבטלה מלכתחילה הרבה יותר נמוכה מהשכר

אורנה צח:  לוקחים סוגי הכנסות ומנכים מהן

אורנה צח:  הציבור שהכי נפגע זה המובטלים שהם גם עצמאיים

אורנה צח:  הם לא רוצים לסגור את התיק, כי הם בכל זאת ממשיכים קצת לעבוד

אורנה צח:  זה שהם נפגעו, למשל בחודש אוקטובר, זה לא רלוונטי כי ההכנסה שלהם על פי חוק הביטוח הלאומי מחולקת לכל השנה

רועי כהן: שאלתי את אורי על זה: מה קורה לעצמאי ושכיר שמקבל את דמי האבטלה כשכיר ומקזזים לו את ההכנסה כעצמאי למרות שבפועל אין לו

רועי כהן:  מקזזים לו את מה שהוא הרוויח שנה לפני

אורנה צח: כלום, אפס

אורנה צח:  רועי, אפס

רועי כהן: תגיד מה עשינו בקורונה

רועי כהן:  אני דאגתי לזה מול מאיר שפיגלר וזה טופל

אורנה צח: לא, זה לא טופל בקורונה

אורנה צח:  רועי, זה לא טופל בקורונה

רועי כהן: זה טופל, לחלק מהאנשים זה טופל

אורנה צח: רק הבטיחו לך, זה לא טופל

רועי כהן: זה טופל, הינה, הוא יגיד לך

אורנה צח: לא טופל - - -     

שלום דנינו: אבל מה שחשוב זה לטפל בזה עכשיו, עזבו את הקורונה

אורנה צח: צריך לטפל בזה עכשיו

רועי כהן: אורי, תענה על זה, זה קריטי

אוריאל כזום: אני מזכיר שהחל"ת זה חוק אבטלה

אורנה צח: חד-משמעית

אוריאל כזום: ולכן, יש קיזוז הכנסות

אוריאל כזום:  יש קיזוז הכנסות מפנסיה - - -     

משה גפני: אתם רוצים לעזור כדי שנגמור את העניין הזה?     

אוריאל כזום: האופציה שיש כרגע לעצמאים - - -     

קריאות: - - -     

אורנה צח: אורי, לא שומעים אותך

רועי כהן: תדבר, תגיד מה לעשות

אוריאל כזום: כל מובטל שהוא מובטל ועצמאי, אנחנו מקזזים מדמי - - -     

קריאות: - - -     

אורנה צח: רק רגע, אנחנו לא שומעים

אוריאל כזום: קודם כול, אני מזכיר כי אנשים לא מבינים, חל"ת זה דמי אבטלה לכל דבר

אוריאל כזום:  אלה ימי האכשרה שלהם, זו תקופת האכשרה

אוריאל כזום:  אחרי החל"ת אין עוד אבטלה

אוריאל כזום:  אנשים שחושבים שחל"ת זה מן תעודת ביטוח, מקבלים חל"ת וזה פיצוי מהמדינה

אוריאל כזום:  חל"ת אלה דמי אבטלה, זה אומר שאם בן אדם קיבל את החל"ת אחרי זה הוא לא מקבל עוד דמי אבטלה

אוריאל כזום:  זה שכר שהוא הרבה יותר נמוך מהשכר הרגיל

אוריאל כזום:       קודם כול, צריכים להבין את זה

אוריאל כזום:  לכן, אנחנו – גם כביטוח לאומי, אני חייב להגיד – לא ששנו שאנשים ייכנסו לחל"ת

אוריאל כזום:  חשבנו שהמודלים האחרים, גם של מס רכוש וגם של האוצר שמאפשר גם וגם, עדיפים

אוריאל כזום:  קודם כול, צריך להבין, כי לאנשים יש קצת - - -     

שלום דנינו: אם זה ככה, למה לא העדפתם את ההעסקה הגמישה?  

אוריאל כזום: רגע, אני אענה על זה

אוריאל כזום:  לגבי השאלה של רועי

אוריאל כזום:  מדמי אבטלה מקוזזים הכנסות של עצמאי

רועי כהן: אין לו הכנסות

אוריאל כזום: רגע

אורנה צח: לא, אני לא מדברת על סגירת עיסוק

אורנה צח:  אני מדברת על המשך - - -     

אוריאל כזום: רגע

אוריאל כזום:  אסביר

צמרת אביב: - - - את כל השנה, מחלקים ב-12 וזה מתקזז - - -     

אוריאל כזום: לא אמרתי שלא

אוריאל כזום:  זה לא מה שאמרתי, לא אמרתי את זה

אוריאל כזום:  תנו לי שני משפטים ואסביר

אוריאל כזום:  מדמי אבטלה אנחנו מקזזים גם הכנסות מפנסיה, גם הכנסה מעבודה אחרת וגם הכנסות מעצמאי

אוריאל כזום:  עצמאי זו הכנסה שנתית

אוריאל כזום:  מה שאפשר לעשות זה לסגור את התיק

רועי כהן: למה? למה לסגור את התיק?      

אורנה צח: אורי, הם לא יכולים לסגור את התיק, אם הם ייפגעו בעבודה – הם לא מבוטחים

אורנה צח:  זה לא עובד

אוריאל כזום: אורנה, בגדול, מה שאפשרנו בקורונה זה לסגור את התיק ולא לקזז

אוריאל כזום:  ננסה למצוא פתרון

אוריאל כזום:  אני אומר עכשיו: יש עוד יום לדיון

אורנה צח: לא, הפתרון הזה לא מקובל עלי מפני שבית הדין לעבודה לא קיבל את זה

אורנה צח:  גם בהקטנת מקדמות, בית הדין לעבודה לא קיבל את זה

אורנה צח:  יש לי את פסקי הדין ואתה יודע שאני מכירה אותם

אורנה צח:  היום אנחנו כבר אחרי זה

אוריאל כזום: אורנה, אגיד שבניגוד להכנסות מפנסיה – שאלה באמת הכנסות שנתיות, בטח במקרה הזה – עכשיו, כשלאנשים שאין עבודה לא סביר לקזז את ההכנסות מה - - - צריך למצוא את הדרך

משה גפני:  אני מבקש - - -     

רועי כהן: אדוני היושב-ראש, שימצאו את הדרך

משה סולומון: מה הדרך?      

אוריאל כזום: אין לי פה כרגע, אנחנו נשב על זה עד מחר ונמצא משהו

משה גפני: רבותי

משה גפני:  אני מבקש להקריא את החוק, את כולו

משה גפני:  אבל אני רק רוצה להודיע לפני זה: אמרתי קודם, סיכמתי עם חבר הכנסת דוד ביטן, שהוא יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהנושא של החקלאות והנושא של התיירות יידונו אצלו

משה גפני:  ויובאו לכאן, לוועדה, אחרי שמסכמים

משה גפני:  זה יובא לכאן וכאן אנחנו נאשר

ינון אזולאי: גם התיירות וגם החקלאות?     

דובי אמיתי: יש רק בעיה קטנה, אדוני

משה גפני: זה יובא לכאן ואנחנו נקבל את הסיכומים

משה גפני:  אני רק מבקש שבדיונים האלה – אנחנו דנו על התיירות ודנו על החקלאות, אני מבקש להמשיך מאיפה שאנחנו - - -     

ועדת הכלכלה): אין בעיה, גם אנחנו דנו, ניקח הכול בחשבון

משה גפני: בסדר אני רק מבקש שאחרי זה, זה יובא לכאן, לוועדה

משה גפני:  אני מאחל לך הצלחה

דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, יש בעיה טכנית

דובי אמיתי:  אנחנו נמצאים - - -     

שלום דנינו: ואתה מסכים שגם הנושא של פנינה ייכנס שם, הסעיף הזה, ונגמור אותו?     

ועדת הכלכלה): מה עם האנשים של - - -     

ועדת הכלכלה): הסעיף הזה של המילואימניקים גם ייכנס ל - - -     

משה גפני: לגבי המילואים אמרנו: אנחנו יושבים אחרי הישיבה, וגם הנושא הזה יעלה שם

משה גפני:  זה לא נושא של דיון, זה נושא של ויכוח

נועה שוקרון: החוקים הרלוונטיים הם בוועדת העבודה והרווחה, ולכן - - -     

נועה שוקרון: לא, לא, אתה רואה מה היא עושה? זה ילך לוועדת העבודה והרווחה

נועה שוקרון:  לא, הוא אמר לך שאתם תגיעו לסיכומים איתי ועם דוד, שעשינו על זה דיון

נועה שוקרון:  אתם לא תחמקו מזה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני: לא, אני רוצה שזה יהיה ברור

משה גפני: זה ברור

משה גפני: זה לא כל כך ברור לה

משה גפני: אז לא

משה גפני:  אני לא מבין, אני אמרתי, לא?     

שלום דנינו: אבל הוא מסכים איתך, פנינה

שלום דנינו:  הוא מסכים איתך

שלום דנינו: חבר הכנסת גפני, אומנם אני לא מרבה לבקר אותך - - -   

יצחק פינדרוס: פנינה, אני אלמד אותך, את לא מרבה לבקר

יצחק פינדרוס:  מי שקובע כאן זה גפני, לא הם, עם כל הכבוד

יצחק פינדרוס:  זה הכול

יצחק פינדרוס: טוב, זה מה שנאמר

יצחק פינדרוס: זה הכול, יש פה מי שמנהל

שלום דנינו: פנינה, הוא מקבל

משה גפני: להקריא את החוק

דובי אמיתי: סליחה הרב, יש בעיה טכנית

משה גפני: כן

דובי אמיתי: החקלאות שאיננה ב-20 עד 40 קילומטרים נמצאת בתוך תזכיר החוק הזה, אנחנו לא יכולים לדון במקום אחר

משה גפני: אבל זה חוזר לפה

ינון אזולאי: לא, אתה רק דן וחוזר לפה

דובי אמיתי: אתה לא יכול להצביע על זה בלי החקלאות

יצחק פינדרוס: - - - חוזר, דובי, הכול בסדר

ינון אזולאי: דובי, הבעיה הטכנית נפתרה כי אתה מצביע פה על הכול, אתה רק מביא לשם

ינון אזולאי:  במקום לשבת במקום אחר אתה יושב אצל דוד

משה גפני: תגיד לי, אתה חושב שאני לא יודע את זה?      

ינון אזולאי: אני אגיד לך: במקום אחר, כשאתה יושב, אין לך סוכריות

ינון אזולאי:  אצל דוד ביטן יש גם סוכריות

דובי אמיתי: אצל דוד יש לי הרבה יותר

יצחק פינדרוס: יפה, בדיוק

משה גפני: הלאה

משה גפני:  בבקשה, להקריא את החוק

שרית דמרי: התקופה הקובעת

משה סולומון: איפה אנחנו?     

שולמית אלוני: אנחנו בעמוד 102, בהגדרה למטה: התקופה הקובעת

שרית דמרי: ""התקופה הקובעת" – התקופה  שמיום   כ"ב  בתשרי  התשפ"ד  (7 באוקטובר 2023) עד יום י"ז בכסלו התשפ"ד (30 בנובמבר 2023)

שרית דמרי: "	     

שולמית אלוני: גם כאן, אותה הערה כמו ההערה שהתייחסתי אליה ברישה

שולמית אלוני:  צריך לראות כך שזה יחול גם ב - - -     

משה גפני: הלאה

שרית דמרי: הוראות מיוחדות לעניין תקופת האכשרה:     "179יז

שרית דמרי:   (א)     על אף הוראות פרק זה, מבוטח שהופסקה העסקתו בתקופה הקובעת ואינו זכאי לדמי אבטלה לפי פרק זה רק בשל כך שלא השלים תקופת אכשרה בת 12 חודשים כאמור בסעיף 161, אך צבר תקופת אכשרה כאמור באותו סעיף בת 6 חודשים לפחות, יהיה זכאי לדמי אבטלה לפי הוראות סעיף 171

שרית דמרי: "     

שולמית אלוני: תסבירי

שרית דמרי: אשלים ואסביר

משה גפני: רגע, תקריאי

שרית דמרי: "(ב)    הוראות סעיף 161(ג)(2) לעניין הכללת ימי שירות סדיר על פי חוק שירות ביטחון, בתקופת האכשרה, לא יחולו לעניין חישוב תקופת האכשרה לפי סעיף זה

שרית דמרי: "     

משה גפני: מי מסביר? בבקשה

נועה שוקרון: קיים בחוק סעיף שמדבר על ניצול של מקסימום 180% בארבע השנים - - -     

שרית דמרי: זו האכשרה

נועה שוקרון: סליחה

נועה שוקרון:  תקופת האכשרה הקיימת בחוק היא 12 חודשים מתוך 18

נועה שוקרון:  כלומר, כשבן אדם מבקש להיות זכאי לדמי אבטלה, בוחנים אחורה, ב-18 החודשים האחרונים, כמה חודשים הוא עבד

נועה שוקרון:  כרגע יש הקלה, הקלה דומה מאוד למה שהיה בקורונה, שבעצם מדברת על שישה חודשי אכשרה ב-18 החודשים האחרונים

נועה שוקרון:      אזכיר ששוק העבודה ב-18 החודשים האחרונים נראה מצוין, עם 3

נועה שוקרון: 5% אבטלה

נועה שוקרון:  ולכן, אין שום סיבה שאנשים לא יענו על הקריטריון הזה

משה גפני: הלאה

שולמית אלוני: רגע, סעיף קטן (ב)

שולמית אלוני:  תסבירי

משה גפני: סעיף קטן (ב)

שרית דמרי: סעיף קטן (ב), מה שנכן נקבע הוא שתקופת השירות הסדיר לא תחשב כתקופת אכשרה במלואה לשישה חודשים

שרית דמרי:  כלומר, הוא יצטרך תקופת אכשרה כעובד

שולמית אלוני: למה? בקורונה היה רציונל לא להכליל חיילים משוחררים בתוך – שוב, חודשי הקורונה ארוכים

שולמית אלוני:  אבל השאלה היא: האם הרציונל הזה ממשיך לחול גם פה?     

נועה שוקרון: נבחן את זה

ינון אזולאי: ברמה העקרונית תבחנו ולחיוב, כי לא אמורה להיות בעיה עם זה

נועה שוקרון: אנחנו תמיד חיוביים

ינון אזולאי: ברור, הפעם במיוחד

משה גפני: הלאה

שרית דמרי: הארכת תקופת התשלום המרבית לדמי אבטלה:                 "179יח

שרית דמרי:   על  אף  הוראות  פרק   זה,  מבוטח  שהופסקה  העסקתו  בתקופה הקובעת ושאינו זכאי לדמי אבטלה לפי פרק זה רק בשל כך שתקופת התשלום המרבית הקבועה לגביו לפי סעיף 171א הסתיימה לפני התקופה הקובעת או במהלכה, והתאריך הקובע לגביו חל בחודש שחל בתקופה הקובעת, יהיה זכאי לדמי אבטלה בהתאם להוראות פרק זה עד היום שבו מסתיימת התקופה הקובעת

שרית דמרי: "     

משה גפני: תסבירי

נועה שוקרון: אסביר

נועה שוקרון:  אדם זכאי ל-180% מימי הזכאות שלו בארבע השנים האחרונות, זה הקריטריון הקיים בחוק היום

נועה שוקרון:  בארבע השנים האחרונות נכללת גם הקורונה ולא רצינו שאותם אנשים שיצאו לחל"ת בקורונה וניצלו את ימי האבטלה שלהם, ייפגעו

נועה שוקרון:  לכן, מה שאנחנו עושים - -     

משה גפני: רגע

משה גפני: הלאה

נועה שוקרון: - - לאותם אנשים שיצאו לחל"ת בקורונה, אנחנו לא מעוניינים לפגוע בהם ולכן, תהיה להם הארכה אוטומטית של דמי האבטלה גם אם הם הגיעו למיצוי זכאות

ינון אזולאי: ומי שלא קשור לקורונה, שיצא עכשיו, בשנה האחרונה, בחצי השנה האחרונה?     

נועה שוקרון: אתייחס

נועה שוקרון:  בסופו של דבר, הרציונל שהנחה אותנו בכל סעיפי החוק, מדבר על כך שחשוב מאוד שהתמריצים לתעסוקה יישארו ושאנשים שיכולים לצאת לעבודה יצאו לעבודה

ינון אזולאי: אבל במצב עכשיו הוא לא יכול לצאת לעבודה

נועה שוקרון: למה?     

ינון אזולאי: בגלל שאת רואה את המשק

ינון אזולאי:  לצרוך העניין, הוא תושב הדרום, כרגע העסקים גם ככה סגורים ואנשים יוצאים לחל"ת, אין מי שיקלוט אותו

נועה שוקרון: אני מחלקת את התשובה לשניים: לגבי התושבים המפונים, ולגבי יתר הארץ

נועה שוקרון:  לגבי יתר הארץ –  חשוב להגיד, יש פה הרבה מאוד ענפים שזקוקים לידיים עובדות דווקא בעת הזאת

נועה שוקרון:  כלומר, מבחינתנו הביקוש לעבודה הוא גבוה מאוד ואנחנו רוצים לוודא שמי שיצא לחל"ת מענף המסעדנות או התיירות ממרכז הארץ, בהחלט יכול למצוא עבודה חדשה ואין סיבה שהוא לא יעשה את זה

נועה שוקרון:       לגבי אותם תושבי הדרום – המפונים שציינת

ינון אזולאי: לא מפונים, אני לא מדבר על מפונים

ינון אזולאי:  אני מדבר על תושב שלא מפונה

ינון אזולאי:  הוא גר בקרית מלאכי, באשדוד, באשקלון, במקומות שהוא לא מפונה

ינון אזולאי:  גם בתוך אשקלון הם יצאו למשב רוח, חלקם

ינון אזולאי:  אני מדבר על אלה, מה קורה?     

נועה שוקרון: אתייחס

נועה שוקרון:  קרן מס רכוש – אותו תיקון שדיברתם עליו מוקדם יותר היום – מדברת על כך שאותו עובד ברדיוס שייקבע לקרן מס רכוש, מובטח לו שכר

נועה שוקרון:  בין אם המעסיק שלו מגיש מסלול שכר ובין אם הוא מגיש מסלול מחזורי

נועה שוקרון:  ולכן, העובדים האלה לא יצאו לחל"ת

ינון אזולאי: אני לא מדבר על העובדים האלה, אולי לא הסברתי את השאלה נכון

ינון אזולאי:  יש עובד שסיים את החל"ת שלו עכשיו, לפני חודש, הוא סיים את החל"ת שבוע לפני ערב סוכות

ינון אזולאי:  הוא רוצה להתחיל לחפש עבודה, הוא גם צריך היה להתחיל עבודה

ינון אזולאי:  לצורך העניין, הוא נמצא בדרום, במקום שלא מפונה: בבאר שבע, בירוחם, בדימונה באילת

ינון אזולאי:  לא משנה איפה

ינון אזולאי:  בגלל המצב, כשכרגע מפטרים עובדים – הולכים עובדים שהם מוגנים, הם נמצאים בחל"ת

ינון אזולאי:  אבל הוא עצמו צריך להמשיך את החל"ת וכשהוא צריך להמשיך את החל"ת בהפסקה של שבוע, את אומרת לו: אתה לא היית בקורונה, השתמשת בחל"ת שלך, הזדכית עליו עד השבועיים האחרונים שלפני המלחמה

ינון אזולאי:  את אומרת: אני לא יכולה לתת לך

ינון אזולאי:  למה? הרי המצב מחייב אותו, הוא לא יכול לקבל לעבודה

ינון אזולאי:  אין מה לעשות, זה המצב

נועה שוקרון: לא, אחדד שוב

נועה שוקרון:  קודם כל, אם הוא ניצל את הימים שלו מתוקף הקורונה - - -     

ינון אזולאי: לא אמרתי - - - אתם היחידים שמחזירים לנו את הקורונה לחיים

ינון אזולאי:  תדעו לכם, האוצר הוא היחיד שמחזיר

ינון אזולאי:  עזבו את הקורונה, לצערנו, יש דבר גרוע יותר עכשיו

נועה שוקרון: התנאי הוא ארבע שנים, לא אנחנו - - - זה לגבי זה

נועה שוקרון:  לגבי המקרה השני שציינת

רועי כהן: אבל התנאי הוא ארבע שנים     

נועה שוקרון: לכן, אני כל הזמן מציינת את הקורונה

נועה שוקרון:  ברור שהתנאי הזה  - - -     

ינון אזולאי: רועי, עזוב

ינון אזולאי:  בקורונה, בשנתיים האלה, כמעט כולם היו

ינון אזולאי:  נגמר

נועה שוקרון: - - - בגלל הקורונה

נועה שוקרון:  ולכן, הארכנו אוטומטית לאותם אנשים

ינון אזולאי: כלומר, אתם טוענים שאתם לא מאפשרים לאותו אחד שבערב סוכות סיים את החל"ת שלו

ינון אזולאי:  אתם לא מאפשרים לו

אוריאל כזום: מי שסיים את הימים שלו בשנת זכאות, לא מקבל - - -     

ינון אזולאי: יפה

ינון אזולאי:  אני שואל: למה? הרי הוא נכנס עכשיו למקום שהוא לא רוצה להיות בו

ינון אזולאי:  אני לא חושב שיש אנשים שפעם עבדו ולא רוצים לחזור למעגל העבודה, יש אנשים מעטים כאלה

נועה שוקרון: נבחן את זה

נועה שוקרון:  אומר שוב - - -     

ינון אזולאי: תאמינו לי, המבחנים שלכם, הפסיכומטרי פרייר לידם

ינון אזולאי:  תנו תוצאות, תעזבו את המבחנים

נועה שוקרון:  חשוב גם לוודא שבסופו של דבר דווקא האנשים שסיימו כרגע את החודשים שלהם באבטלה ואנשים שהיו בתוך שוק העבודה בעבר, אלה בדיוק האנשים שכרגע צריכים לחזור

ינון אזולאי: אין בעיה, אנחנו רוצים להחזיר אותם

ינון אזולאי:  במצב הזה אין לו עבודה, הוא אומר: תשמע, המעסיקים מפטרים היום אנשים, מוצאים אותם לחל"ת – כי זה החוק – הם מוצאים אותם לחל"ת

ינון אזולאי:  כלומר, יש להם את האפשרות להוציא לחל"ת

ינון אזולאי:  הוא אומר: אני רוצה לעבוד, אין לי עבודה

ינון אזולאי:  אין לי, המצב קשה בדרום

ינון אזולאי:  הוא גר בדרום, הוא לא גר בצפון – הרי גם בצפון חלק מהמצב קשה – הוא אומר: מה אתה רוצה שאני אעשה? ולאלה אנחנו צריכים לדאוג

משה גפני: תתנו תשובה, זו שאלה רצינית

ינון אזולאי: הם יבחנו את זה

משה גפני: הלאה

אליהו (אלי) רביבו: תתייחסי לסוגיה של מי שנמנע ממנו לעבוד, כאילו שפיקוד העורף אסר עליו לעבוד באותו אזור

אליהו (אלי) רביבו:  זאת הנקודה שאת צריכה להתייחס אליה

משה גפני: הלאה

נועה שוקרון: תשובה לחבר הכנסת רביבו: פה, זה מס רכוש

נועה שוקרון:  זאת אומרת ה-50-40 קילומטרים שייקבעו, העובדים שעובדים - - -     

יצחק פינדרוס: עלינו ל-50 קילומטרים?     

נועה שוקרון: לא

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, היא נתנה את זה כדוגמה

אליהו (אלי) רביבו:  תזהרי

נועה שוקרון: סליחה

נועה שוקרון:  אותם קילומטרים שייקבעו, בתוכם העובד מוגן

נועה שוקרון:  אין סיבה להוציא אותו לחל"ת, הוא יקבל 100% מהשכר שלו

משה גפני: הלאה

שולמית אלוני: רגע, התקופה שישלומו בגינה דמי אבטלה תיספר בעתיד לעניין ניצול התקופה המרבית לימי אבטלה?      

נועה שוקרון: כן

שולמית אלוני: למה?     

נועה שוקרון: למה לא?     

אליהו (אלי) רביבו: למה זה אמור להיות בתוך המסגרת הזאת?     

משה גפני: אחרי זה אני מעלה את המגזר השלישי, יש כמה דברים שאני רוצה להספיק להעלות

משה גפני:  הלאה

יצחק פינדרוס: אורנה רוצה לדבר

משה גפני: על מה?     

אורנה צח: רק רציתי להסב את תשומת הלב

אורנה צח:  קודם כול, מה שכבודו אמר זה נכון מאוד

ינון אזולאי: ינון אזולאי, זה לא כבודו

ולדימיר בליאק: רצונו – כבודו

אורנה צח: לדעתי, לא צריך גם להגביל את התחלת האבטלה רק לתקופה הקובעת

אורנה צח:  זה דבר אחד

ינון אזולאי: בדיוק

אורנה צח: דבר שני, רק שידעו

אורנה צח:  זה מה שאמרתי: לאותם מובטלים חוזרים עד גיל 40 – נניח שיש תקרה מסוימת ליום ואחר כך שני שליש ממנה, להם התקרה היא רק 85%

אורנה צח:  זאת אומרת, יש לאנשים פה שתי פגיעות

אורנה צח:  רוב האנשים בכלל לא מגיעים לתקרה

אורנה צח:  אבל אלה שכבר כן מגיעים, התקרה היא בסך הכול השכר הממוצע במשק , זו לא מציאה גדולה, ואחר כך שני שליש מזה

אורנה צח:  אני לא חושבת שהם צריכים להיפגע

נעמה לזימי: יש גם תקרה של עד גיל 25, לא?     

אורנה צח: זה חוץ מזה, אני מוכנה אחרי זה להסביר לך

נועה שוקרון: רק אציין, לעניין מה שאורנה אמרה

נועה שוקרון:  התקרה היא אכן, אך ורק לאנשים שהרוויחו שכר מקסימלי והגיעו לתקרת הזכאות של גובה דמי האבטלה היום

אורנה צח: תגידי את הסכום המגוחך

נועה שוקרון: אבל אני גם אגיד בנוסף, שאנחנו מדברים על מקרה שבו בן אדם ניצל 180% מימי הזכאות שלו בארבע שנים, ויש לו שכר שהוא השכר הממוצע במשק

נועה שוקרון:  ברור לנו, ואנחנו יודעים מנתוני המאקרו, שזו קבוצה ריקה

נועה שוקרון:  האנשים שיצאו לחל"ת בקורונה ולהערכתנו, גם האנשים שיצאו לחל"ת היום, הם אנשים שהשכר שלהם הוא נמוך מהשכר הממוצע במשק

נועה שוקרון:  ולכן, מבחינתנו, מדובר בקבוצה ריקה

נעמה לזימי: מה זאת אומרת קבוצה ריקה? זה מעט?     

נועה שוקרון: ריקה, אין אנשים כאלה

יצחק פינדרוס: רוב המפוטרים זה פחות מהשכר הממוצע

משה גפני: הלאה

שרית דמרי: סייג לתחולה:     "179יט

שרית דמרי:  הוראות  סעיף  320(ז)(4ב)  לא  יחולו לעניין  תשלום    דמי אבטלה בעד התקופה הקובעת

שרית דמרי: ";"     

ינון אזולאי: הסבר

שרית דמרי: זה הנושא של ימי החופשה

שרית דמרי:  מי שיוצא לחל"ת ויש לו ימי חופשה, צריך קודם כול לנצל את ימי החופשה

ינון אזולאי: זה לא יהיה

שרית דמרי: בדיוק, אנחנו מורידים

שרית דמרי:  אנחנו לא נדרוש את מימוש ימי החופשה

שולמית אלוני: אולי לפני סעיף 406: בקשה לתשלום דמי אבטלה מחייבת רישום בלשכת התעסוקה

שולמית אלוני:  בקורונה, בהוראת השעה, נקבע חריג לכך שאפשר לעשות רישום בדיעבד

שולמית אלוני:  למה לא לאפשר גם פה?     

נועה שוקרון: זה הסעיף שדיברנו עליו, שהוא לא חלק מהטקסט של החוק

נועה שוקרון:  הוא פשוט לא מצריך תיקון חקיקה, אלא מצריך שינוי נהלים בשירות התעסוקה

יצחק פינדרוס: - - - שיהיה שינוי נהלים

רועי כהן: ושיניתם את הנהלים, אפשר יהיה - - -     

נועה שוקרון: הנהלים שונו

רועי כהן: שידעו את זה פה, ממעונות היום, וכל האנשים האלה - - - יניב, תדע את זה, אתה יכול לעשות רטרואקטיבי

אורנה צח: זה בדיוק מה שביקשתי שיהיה מפורסם

נועה שוקרון: אני מחדדת כי זה חידוד חשוב, וגם לשון ההסכם היא כזו: בדרך כלל, בימי שגרה, נהוג שהיום שהעובד התייצב בשירות התעסוקה הוא היום הקובע

נועה שוקרון:  כרגע, מה שהוחלט וזה אותו תיקון של הקורונה בדיוק, זה שהיום הקובע הוא היום שבו המעסיק הוציא אותו לחל"ת

נועה שוקרון:  אם הוא הגיע שלושה-ארבעה ימים אחר כך, בגלל חשש מטילים או מכל סיבה אחרת, אנחנו סופרים את היום שבו המעסיק הוציא לחל"ת

אורנה צח: אבל זה לא שלושה-ארבעה ימים

אורן בוטא: נזכרו מתי להודיע

ינון אזולאי: השאלה היא על אותם עובדים שכבר הוציאו אותם לחל"ת

רועי כהן: הם טוענים שלא הוציאו אותם

ינון אזולאי:  זה לא המקום שלא הוציאו, בסדר

קרן אוחנה איוס: מבחינתנו היום הקובע הוא ה-8 באוקטובר, מכיוון שלפני שנה ב-30 יום ו-14 יום, ויתרנו על חל"ת גמיש

קרן אוחנה איוס:  מבחינתנו היום הקובע הוא ה-8 באוקטובר

קרן אוחנה איוס:  יש לנו אנשים שנמצאים כרגע בבית, זו לא החלטה, לא - - - ולא חל"ת ולא - - - שהיום הקובע יהיה 8 באוקטובר ונוכל להחיל את זה רטרואקטיבית

יצחק פינדרוס: לא שומעים אותך בהקלטה, תתקרבי למיקרופון

קרן אוחנה איוס: קרן איוס, פורום הגנים הפרטיים

משה גפני: כן

קרן אוחנה אייס: - - - זה לשמור על אופק תעסוקתי

קרן אוחנה אייס:  בעיקר אני מדברת עם הרבה - - - ומה שלנו חשוב זה שהיום הקובע יהיה ה-8 באוקטובר

קרן אוחנה אייס:  בהמשך למה שאמר ינון אזולאי, זה לא רק בדרום, יש לנו עדיין מסגרות שלא עובדות

קרן אוחנה אייס:  בראשון לציון עדיין לא עובדים, במזכרת בתיה עדיין לא עובדים, בקריית עקרון עדיין לא עובדים

קרן אוחנה אייס:  הם בבית, לא מפוטרים כי לא נפטר אותם

קרן אוחנה אייס:  אין אנשי חינוך בנמצא

קרן אוחנה אייס:  אני לא משחררת אף עובד, והאוצר לא ישכנע אותי שיש ידיים עובדות, כי אין

קרן אוחנה אייס:  אני לא יכולה לקחת - - -     

משה גפני: בסדר, אני רוצה לשמוע

קרן אוחנה איוס: - - - אני לא יכולה להפעיל אותו במעון

קרן אוחנה איוס:  אנחנו נשמור עליהם

קרן אוחנה איוס:  אנחנו נשמור עליהם ומישהו ישלם את זה

ינון אזולאי: אני רק אגיד לך – מהגנים הפרטיים, נכון? אגב גפני, אתמול אמרתי לך: למשל, מוסדות הסמל קיבלו, הם לא קיבלו כלום

קרן אוחנה איוס: מבחינתנו, או חל"ת או מענק או תקצוב

קרן אוחנה איוס:  הם כרגע יושבים בבית בעל כורחם, בחופשה מאולצת

ינון אזולאי: כן, כן

רועי כהן: מה-8 באוקטובר, שהמעסיק ידווח מה-8 באוקטובר

קרן אוחנה אייס: אפילו 70% שבסוף יגיעו ל-58% לא ייתנו מענה

קרן אוחנה אייס:  אבל אי-אפשר להחיל את זה שלושה-ארבעה ימים אחורה, זה לא רלוונטי

קרן אוחנה אייס:  אין לנו בכלל אופק תעסוקתי לחזרה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  תשובה

קריאה: אני רק רוצה להוסיף, הרב גפני, להוסיף הערה קטנה

משה גפני: אבל תני לשמוע על מה אנחנו מדברים בכלל

קריאה: אבל זה חשוב

קריאה:  גם בקשות שהוגשו עד עכשיו נדחו על ידי הביטוח הלאומי, מאחר ואין נהלים ברורים

קריאה:  ברור שזה - - -     

ינון אזולאי: לא, זה נדחה בגלל שעד עכשיו לא היה - - -     

משה גפני: אני רוצה לדעת תשובה, האם יש יום קובע? נאמר קודם, לפני שאנחנו מתפזרים לאלף דברים

נועה שוקרון: נוסח ההסכם שאותו אורנה הקריאה מיושם אחד לאחד בנוהל של שירות התעסוקה, זה פשוט לא מצריך תיקון חקיקה

אורנה צח: את מוכנה לחזור בבקשה על הנוהל של לשכת התעסוקה? שנכתוב אותו

נועה שוקרון: את לא צריכה לכתוב כי אמרת בעצמך שיש לך את ההסכם

ינון אזולאי: אבל אנחנו רוצים לדעת אותו לפרוטוקול, אנחנו לא יודעים, לא ראינו אותו

נועה שוקרון: לכן, אני אומרת: היום הקובע הוא היום בו המעסיק הוציא את העובד לחל"ת

רועי כהן: המעסיק קובע

קריאה: זה לא היום שהוא התייצב? זה היום שהוא יצא או היום שהוא התייצב?     

ינון אזולאי: אני אסביר לכם את זה בצורה פשוטה

ינון אזולאי:  לצורך העניין, ב-31 באוקטובר ביקשתם להוציא את העובד לחל"ת – אומרים לכם: לא, רק ב-31 באוקטובר

ינון אזולאי:  אבל הוא לא עבד כל החודש, בגלל שהייתה מלחמה

ינון אזולאי:  אומרים לך: לא נורא, תשלם את זה

ינון אזולאי:  אבל אתם גנים פרטיים, לא קיבלתם שום סבסוד מהמדינה, שום דבר – תשלמו את זה פעמיים

ינון אזולאי:  זה מה שאומרים לכם היום

קרן אוחנה איוס: נכון

ירון גינדי: אני שומע את זה אחרת, אני שומע ממנה משהו אחר

ינון אזולאי: מה אתה שומע?     אני אגיד לך מה יקרה, יקרה משהו אחר שאנחנו לא רוצים שיקרה

ינון אזולאי:  אם לא תעשו את זה בדלת  הראשית, אז זה יקרה בדלת האחורית - -      

רועי כהן: נכון, זה מה שיקרה

ינון אזולאי: - - ודי לחכימא ברמיזא

ינון אזולאי:  אל תביאו אחר כך את האנשים ותגידו: האנשים רמאים

ירון גינדי: אגיד לך מה אני מבין: אני מבין שאם המלחמה פרצה ב-7 ומה-8 העובד לא עובד - -     

רועי כהן: מה-8 הוא לא מוגן

ירון גינדי: - - לא משנה מתי הוא הלך אליהם לתעסוקה, ברגע שדיווחתי עליו בשכר שהוא יצא לחל"ת – לא חשוב מתי – זה מה-8 בחודש

ירון גינדי:  זה מה שאני שומע

ינון אזולאי: בסדר, מעולה

ירון גינדי: מהרגע שהעובד יצא, אמיתי, בפועל, לחל"ת - -      

קריאה: שתאשר את זה, רק שתאשר את זה

קריאה:  היא לא מאשרת את זה

אורנה צח: מה שאנחנו מבקשים זה לאשר את - - -     

קריאות: - - -     

ירון גינדי: - - ממה שקרה במציאות, המציאות קובעת

משה גפני: רגע, אני יכול לקבל תשובה? האם אתם - - - תגידי לפרוטוקול

נועה שוקרון: כולם אומרים את אותו הדבר ולכן, אני אומרת: הנוסח כבר מיושם, כנוסח ההסכם, בנוהל של שירות התעסוקה

קריאה: כולל בקשות חדשות?     

משה גפני: רק רגע, תעני לי לשאלה

קריאה: זה מתחמק, בדיוק

קריאות: - - -     

משה גפני: אפשר לדבר כאן בוועדה? אני מבקש תשובה לשאלה שלי

אוריאל כזום: אני אענה, אני לא שירות התעסוקה ואני אגיד לכם מה סגרנו איתם, הם נתנו לי תשובה

אוריאל כזום:  אני אדבר טכנאות

ינון אזולאי: ביטוח לאומי, זה הבן-אדם

משה גפני: לא, רגע

משה גפני:  לא רוצה

משה גפני:  מה שאני שואל: אם העובד יצא ב-7 בחודש, האם מאז רשום שהוא מקבל את ה - - -     

אוריאל כזום: התשובה היא כן

אוריאל כזום:  מה שנסגר: מי שבפועל ישב בבית, חיכה לראות מה קורה, ומגיע לשירות התעסוקה היום – ייתנו לו מה-8 באוקטובר

ינון אזולאי: תודה

קריאות: - - -     

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  רבותיי, אפשר להמשיך את ההקראה?     

שרית דמרי: כן

משה גפני: בבקשה

שרית דמרי: "(2)	בסעיף 406, בסופו יקראו:     "(ד)  תשלומים לפי הסכמים שנערכו לפי הוראת סעיף 9 בשל המצב הביטחוני המיוחד, לא ייחשבו הכנסה לעניין כל דין, אלא אם כן נקבע אחרת בהסכם כאמור; לעניין זה, "המצב הביטחוני המיוחד" - המצב הביטחוני השורר במדינה, שבשלו הוכרז מצב מיוחד בעורף כהגדרתו בחוק ההתגוננות האזרחית, התשי"א– 1951, ביום כ"ב בתשרי התשפ"ד (7 באוקטובר 2023)

שרית דמרי: ""     אנחנו מבקשים את הסעיף הזה לא לעניין האבטלה אלא בעקבות הסכמים שחתמנו לאחרונה

שרית דמרי:  למשל, לעניין מפונים שיקבלו מאיתנו תשלומים – מי שמפנה באופן עצמאי – כדי שהתשלומים שאנחנו נשלם לא ייחשבו להם כהכנסות לזכויות אחרות בביטוח לאומי, למשל: להבטחת הכנסה, מזונות, נכות כללית, זקנה

שרית דמרי:  זה חשוב מאוד כדי שהם יקבלו גם וגם, ובגלל זה אנחנו מבקשים להוסיף את הסעיף הזה

אורנה צח: מה עם הסכמים שייחתמו?     

שרית דמרי: גם הסכמים חדשים שייחתמו

אורנה צח: זה כתוב בעבר, את כותבת: נערכו

שרית דמרי: לא: "שנערכו לפי הוראת סעיף 9 בשל המצב הביטחוני"

אורנה צח: נכון, שגם ייערכו, צריך גם עתיד

שרית דמרי: אבל זו הוראה קבועה, זה יהיה כל הסכם שייחתם עקב המצב הביטחוני

אורנה צח: אני רק קוראת, אבל אני חושבת שזה צריך להיות

שרית דמרי: זו המשמעות, המשמעות: כל ההסכמים

שרית דמרי:  כי אנחנו לא יכולים לקבוע את זה בהסכם ואנחנו מוסיפים את זה כהוראה קבועה בסעיף 406, כמו שגם נעשה בקורונה

משה גפני: כן

שרית דמרי: אמשיך

שרית דמרי:  שיפוי המוסד לביטוח לאומי:     "6 

שרית דמרי: 	אוצר  המדינה  ישפה  את המוסד  לביטוח לאומי לגבי  כל  סכום שהוצא  בגין  כל גמלה או  תוספת גמלה  המשתלמת לפי הוראות  חוק  הביטוח הלאומי כנוסחו בסעיף 5 לחוק זה ושלא הייתה משולמת אלמלא הוראות סעיף 5 לחוק זה

שרית דמרי: "     משרד האוצר, אתם רוצים להתייחס לעניין השיפוי? כמו בקורונה, המנגנון הוא שהביטוח הלאומי  - - -     

משה גפני: מאה אחוז

משה גפני:  תודה רבה

משה גפני:  המגזר השלישי נמצא פה?     

כפיר בטט: העמותות עכשיו?     

משה גפני: כן

כפיר בטט: אני צריך לקרוא לחבר'ה

ינון אזולאי: רגע, לגבי החל"תים, עוד נקודה לגבי החל"ת, הרב גפני

משה גפני: רגע, תכף נחזור לזה

משה גפני:  למי אתה צריך לקרוא?     

כפיר בטט: יש שני חבר'ה שהיו פה כל היום ויצאו

כפיר בטט:  אביא אותם, הם אלה שידעו לתת את התשובות על העמותות

משה גפני: טוב, תקרא להם

לינור דויטש: גפני, אני גם רוצה הערה בבקשה, לובי 99

לינור דויטש:  אפשר להעיר הערה?     

משה גפני: חמדת, את יכולה לדבר עכשיו

משה גפני:  אבל אם אפשר, בקצרה

חמדת סלאי: צוהריים טובים, שמי חמדת, אני חברת קיבוץ כפר סאלד שנמצא על גבול הצפון, יישוב שמוגדר כקו עימות אבל לצערנו הרב, נמצא 600 מטרים מעבר ל-5 קילומטרים

חמדת סלאי:  אנחנו 5 קילומטרים ו-600 מטרים מגבול לבנון, יושבים בקיבוץ שרובו לא ממוגן כראוי

חמדת סלאי:  כל השירותים שאנחנו צורכים נמצאים כרגע באזור שהוגדר על ידי מדינת ישראל כאזור שהאזרחים לא רשאים להיכנס אליו, מה שאומר ששיגרת החיים שלנו לא יכולה להתקיים שם

משה סולומון: כמה זה מהגדר?     

חמדת סלאי: 5

חמדת סלאי: 6 קילומטרים

רועי כהן: זה לא 9 קילומטרים?     

חמדת סלאי: 5

חמדת סלאי: 6 קילומטרים

ולדימיר בליאק: רועי, היא מדברת על הפינוי

חמדת סלאי: כרגע, אנחנו לא מוכללים בתוכנית הפינוי הרשמית של המדינה, מה שאומר שחלקנו נאלצים לנדוד כבר חודש ממקום למקום, על חשבוננו

חמדת סלאי:  אחרים, התחילו לחזור הביתה בלית ברירה ונמצאים מתחת לסוללה ארטילרית, מה שאומר שבפועל אנחנו בטווח של חיזבאללה ובטווח האש של צה"ל

חמדת סלאי:  זמן ההגעה שלנו למקלט או לממ"ד, למרחב מוגן, הוא 0 שניות, 0 שניות

חמדת סלאי:  ברוב המקרים יישמע בום עוד לפני שהאזעקה הופעלה

חמדת סלאי:  לשם אנחנו נדרשים להכניס ילדים, לאיזושהי מערכת שאין מי שבכלל יתפעל אותה

חמדת סלאי:       אנחנו מנותקים ממקורות הפרנסה שלנו, אנחנו לא מוגנים פיזית ואין שום תמיכה, אין תמיכה כלכלית

חמדת סלאי:  אגב, לא בתושבים ולא במיגון

חמדת סלאי:  במקביל לדיון הזה, אני מנסה עכשיו להשיג בובות דמה לכיתת כוננות להתאמן, כי אין אף גוף בצה"ל שיכול להביא כמה חתיכות קרטון לכיתת כוננות על קו עימות

חמדת סלאי:  זה המצב שהגענו אליו, ואני מבקשת את התייחסותכם לזה

משה גפני: תודה רבה

חמדת סלאי: תודה לכם

משה גפני: רבותיי, מה קרוה עם הנציגים למגזר השלישי?     

לינור דויטש: גפני, אשמח להגיד משהו, דקה

ינון אזולאי: יש עוד כמה דברים בחל"ת, הרב גפני

משה גפני: אני צריך לסגור את הישיבה

נועה שוקרון: הנציגים הרלוונטיים של אגף תקציבים, לגבי המגזר השלישי, בדרך

נועה שוקרון:  הוא קרא להם והם בדרך

לינור דויטש: גפני, אני מלובי 99, אני רוצה להתייחס בינתיים, אפשר דקה?     

משה גפני: לא

לינור דויטש: זה קצר

משה גפני: לא, לא

משה גפני:  מצטער, לא

לינור דויטש: אבל זה קשור למתווה

לינור דויטש:  בבוקר לא היה מקום ליד השולחן – לא יכולתי להגיב

לינור דויטש:  זה קשור ישירות למתווה ולשיח שהיה פה

משה גפני: כמה זמן עד שהוא מגיע?     

נועה שוקרון: אשאל, אבדוק

לינור דויטש: עד שהוא יחזור אני כבר אסיים את הנקודה

משה גפני: בבקשה

לינור דויטש: תודה רבה

לינור דויטש:  לינור דויטש, מנכ"לית לובי 99, הלובי הציבורי

משה גפני: מהר

לינור דויטש: אני רוצה להתייחס לנושא של הלחץ, הלחץ שהיה פה בבוקר בשיח, בדיונים, על הנושא של לפרוץ את התקרה של 400 מיליון שקלים בסיוע

לינור דויטש:  אני יודעת שמאחורי הקלעים מופעלים לחצים רבים לפרוץ את התקרה, ראינו את זה בתחילת הדיונים ואני גם יודעת את זה מדברים שקורים מאחורי הקלעים

לינור דויטש:  אני מניחה שידונו בהם אחרי הדיון כי אנחנו יודעים שהרבה מאוד דברים נסגרים מאחורי הקלעים

לינור דויטש:  אנחנו גם יודעים בוודאות שרשתות האופנה והקניונים עושים לובי חזק מאוד בנושא, ואני רוצה להתייחס לזה

לינור דויטש:  בסוף יש עוגה אחת והיא לא אין-סופית

אליהו (אלי) רביבו: הגיע הזמן

אליהו (אלי) רביבו:  הגיע הזמן, קול שפוי

לינור דויטש: תודה, תודה

לינור דויטש:  ברור שכולם נפגעו

לינור דויטש:  השאלה היא לא מי נפגע, השאלה היא: מי ישרוד אחר כך? השיקול המרכזי צריך להיות היכולת לשמור על המשכיות עסקית

לינור דויטש:  לעסק גדול מדובר בפגיעה ברווחיות לעסק קטן המשמעות היא סגירה

לינור דויטש:  אם הקניונים לא יקבלו פיצוי או פוקס לא יקבלו פיצוי – הם לא יפשטו רגל

קריאות: - - -     

קריאה: אנחנו, העצמאים, נפשוט רגל

קריאה:  סליחה

קריאה: תפסיקי כבר עם הדברים האלה, תפסיקי עם הדבר הזה

קריאה:  תפסיקי ללבות

אליהו (אלי) רביבו: תאפשרו לה לסיים את דבריה

קריאה: תפסיקי ללבות

אליהו (אלי) רביבו: תאפשרו לה לסיים את דבריה

לינור דויטש: זה יהיה על חשבון – שנייה, אל תפריעו לי, אני באמצע נקודה

לינור דויטש:  אני לא הפרעתי, חיכיתי פה קודם

קריאה: תפסיקי ללבות

קריאה:  כמו בכל הדיונים, את מדברת שטויות, פשוט ככה, שטויות

קריאה:  אין לובי מאחורי הקלעים, לא של הקניונים

קריאה:  אל תדברי שטויות

לינור דויטש: אני רוצה לסיים את הנקודה

נעמה לזימי: אני רוצה לשמוע אותה

יצחק פינדרוס: כן, אנחנו רוצים לשמוע אותה, היא צודקת

לינור דויטש: תודה

לינור דויטש:  הקניונים ורשתות האופנה ימשיכו להתקיים גם אם יהיה להם קשה

אורן בוטא: מאיפה את אומרת את זה? זו סיסמה

נעמה לזימי: אני רוצה לשמוע אותה

קריאות: - - -     

לינור דויטש: אני אומרת את זה כי בניגוד – אל תפריע לי

משה גפני: רגע, מה זה הדבר הזה?     

נעמה לזימי: הוא לא נותן לה לדבר

משה גפני: אני אוציא אותך החוצה, למה אתה מפריע?     

אורן בוטא: אם אתה חושב שצריך להוציא – תוציא

משה גפני: תסיימי

לינור דויטש: תודה

לינור דויטש:  אני אומרת את זה על בסיס דאטה, אני מזכירה לכם שבתקופת הקורונה הפעילו פה לחצי ענק כדי לקבל מענקים

לינור דויטש:  נכון?     

משה גפני: אוקיי

לינור דויטש: רגע, פוקס קיבלו מענקים

אורן בוטא: הם לא קיבלו, טעות, הם לא קיבלו

לינור דויטש: אני מזכירה לך שאחר כך הם משכו דיבידנדים

אורן בוטא: אל תשקרי, די

יצחק פינדרוס: הוא לא נותן לה לדבר

לינור דויטש: יש עובדות

לינור דויטש:  בעקבות לחץ ציבורי הם החזירו את הכסף שהם משכו בדיבידנד

לינור דויטש:  רגע, אני רוצה לסיים את הנקודה

לינור דויטש:  אם אתה מסתכל על ההכנסות – לצורך העניין, של פוקס

לינור דויטש:  בתקופת הקורונה, היא נפגעה ואחר כך הכפילה

משה גפני: תודה רבה

לינור דויטש: לא סיימתי

אורן בוטא: הם מפרנסים הרבה משפחות

אליהו (אלי) רביבו: אורן, תרשה לה לדבר

לינור דויטש: אני רוצה לסיים

לינור דויטש:  הוא הפריע לי, תן לי לסיים את המשפט

לינור דויטש:  חיכיתי פה כל היום, תפסיקו להפריע לי – זה יהיה דקה

לינור דויטש:  אלוהים אדירים, מה קורה איתכם? תנו לי לסיים משפט

לינור דויטש:      אני רוצה להזכיר שמלחמה זה חלק מה-cost of doing business של ישראל, זה לא משהו חריג

לינור דויטש:  זה נכון שכולם נפגעים, אבל בסוף יש סדרי עדיפויות

לינור דויטש:  כל כסף שילך עכשיו לצורך התאגידים הגדולים זה על חשבון העסקים הקטנים והעסקים העצמאיים – ולכן, אני לא מבינה למה אתה מתווכח איתי כי אני עוזרת לך

לינור דויטש:  להם יש נגישות לשוק ההון, יש להם - - -     

אורן בוטא: אין כסף - -  מספיק כסף לכולם, סדר עדיפות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אורן, הקשבנו לך שבועיים, תן לה לסיים

משה גפני: תודה

משה גפני:  האם היחידנית

משה גפני:  אם אפשר, בדקה או שתיים

מורן זר: תודה לאל, אני לא אם יחידנית

אליהו (אלי) רביבו: היא מייצגת, בסדר

משה גפני: ככה אמרתי לי, לא אמרת לי אמת?     

ינון אזולאי: לא, לא, זו כנראה אי-הבנה

ינון אזולאי:  היא מייצגת

משה גפני: מי זאת האם היחידנית?     

נעמה לזימי: לא, היא מדברת על הסוגיה של אימהות יחידניות

מורן זר: אני מייצגת, אני יכולה לדבר על זה וגם להיות נשואה, בינתיים

אליהו (אלי) רביבו: תזדקני נשואה

לינור דויטש: אתה פשוט אלים, אתה אלים

לינור דויטש:  אתה לא שם לב שאתה אלים

לינור דויטש:  לכל מה שאני אומרת יש לי - - - אתה תורג'מן

לינור דויטש:  זה אתה, עכשיו אני נזכרת

משה גפני: תגידי, את רוצה - - - מה זה הדבר הזה? אני לא אתן לך יותר לדבר בוועדה

לינור דויטש: סליחה, אבל גפני, הוא ממשיך לצעוק עליי

לינור דויטש:  אני לא מבינה למה אתה לא עושה שום דבר, הוא ממשיך לצעוק עליי

אורן בוטא: ההפרד ומשול שהיא עושה פה זו חוצפה

אורן בוטא:  העסקים האלה מעסיקים 200,000 עובדים, ואנחנו, העסקים הקטנים, ניזונים מהם

אורן בוטא:  היא לא תעשה איפה ואיפה

משה סולומון: תן לה

משה סולומון:  אבל דיברת כאן כל השבוע, תן לה

אורן בוטא: ולי לא נתת לדבר, עוד מהישיבה הקודמת

אורן בוטא:  סליחה

אורן בוטא:  יש לי פה שתי דקות

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  בבקשה

מורן זר: מורן זר מבונות אלטרנטיבה

משה גפני: כן

מורן זר: דיברנו פה על המענקים והסיוע שנשות המילואימניקים צריכות לקבל

מורן זר:  אני רוצה להגיד שמוטל על נשים במדינת ישראל, 50% מהאוכלוסייה, להחזיק פה את החוסן

מורן זר:  הן צריכות גם להחזיק את הכלכלה וגם להחזיק ילדים, בית, זומים

מורן זר:  משרה שקופה לחלוטין

מורן זר:  יש פה אימהות חד-הוריות, ובכלל, כלכלה שלמה שמוטלת על נשים

מורן זר:  צריך לראות איך מייחדים פה תקציבים גם לדבר הזה, לאימהות חד-הוריות ולנשים באופן כללי

מורן זר:  הלובי שלהן לא חזק כמו הלובי הכלכלי

מורן זר:  אני ממש מבקשת, שימו לב לדבר הזה, איך מייחדים מקום גם לזה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:       הרב גפני, אני גם רוצה לדבר, ממש בקצרה

משה גפני: על מה?     

קריאה: לא הצלחתי לדבר לאורך כל היום

משה גפני: אני חייב לסיים את הישיבה

קריאה: לא הרבה, ממש ארבע נקודות קצרות

קריאה:  ארבע נקודות קצרות לגבי עובדים

משה גפני: לא, תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: נועה, מה עם כפיר? 

נועה שוקרון: כפיר, ודניאל שהוא רכז רווחה ומי שאחראי על העמותות, בדרך

נועה שוקרון:  דניאל עם קביים, תסלחו לו אבל זה ייקח כמה דקות

קריאה: הרב, אני רוצה לנצל - - - אני מייצג את העובדם

משה גפני: כמה זמן עד שהם מגיעים לפה?     

נועה שוקרון: אשאל שוב

נועה שוקרון:  כמו שאמרתי, רכז הרווחה נפל והוא עם קביים ולכן, ייתכן שזה ייקח מספר דקות יותר מהצפוי

נועה שוקרון:  אבל הוא בהחלט בדרכו

נועה שוקרון:      סוגיה אחת שלא הזכרתי וחשוב לציין, בניגוד לחוק הקודם שכולו מקרן מס רכוש, החוק של ימי האבטלה הוא חוק תקציבי בחלקו וחשוב לזכור גם את זה כשאנחנו עושים את השינויים השונים, ולשקול אותם למול המסגרות התקציביות שגם הן אתגר גדול מאוד כרגע, בשנה התקציבית הנוכחית

משה גפני: לא אחכה עוד, אני רואה שהוא לא הגיע

משה גפני:  אני עושה עכשיו הפסקה

משה גפני:  ביקש ממני גם מנהל רשות המסים

משה גפני:  אני עושה הפסקה שתארך בערך שעה וחצי-שעתיים, בהפסקה הזאת אני מבקש שתשבו עם האנשים שלנו, עם היועצת המשפטית ועם כולם, כדי להגיע לפתרונות, כמו שדיברנו, לכל הבעיות

משה גפני:  אם יש דברים שלא מגיעים לפתרון, אני מבקש להביא לוועדה את שתי העמדות – העמדה שלכם והעמדה שלנו – ואנחנו נצטרך לסיים את זה בהצבעה

משה גפני:  אני מבקש שתעשו עבודה יסודית

משה גפני:       לפי התוכנית שלי, המגזר השלישי היה אמור לדבר עכשיו

משה גפני:  אני מבקש שתשבו עם המגזר השלישי, שהם יגידו את הצרכים שלהם

משה גפני:  כל החברים בוועדה דורשים את זה, אנחנו רוצים פתרון לנושא של המגזר השלישי, על כל המשתמע מכך

משה גפני:       לגבי הנושא של הקבלנים, לגבי הנושא של הדיור, אני מבין שאמורה להיות ישיבה בעוד חצי שעה

משה גפני:  אני רוצה לדעת מה תוצאות הישיבה הזאת

משה גפני:  אם התוצאות הן חיוביות ואפשר להתקדם עם הנושא של הקבלנים – הינה מה טוב, אם לא – גם בזה נצטרך להכריע

משה גפני:  אני מבקש שהעניין הזה יעשה ותעשו את זה עם הרבה אורך רוח, עם הרבה גמישות

כפיר בטט: גם עם הרבה אחריות

ינון אזולאי: אני מציע שתעלה את הגמישות ותוריד את האחריות, נגיע לעמק השווה

משה גפני: עם הרבה אחריות

משה גפני:  תסתכלו מה קורה פה סביב שולחן הוועדה, שתהיה לכם אחריות

משה גפני:  הכול בסדר

משה גפני:       גם הנושא של המילואים, שעלה פה קודם

ינון אזולאי: של נשות המילואים

משה גפני: של נשות המילואים

משה גפני:  אני יודע שיש סכום חודש שנותנים לאנשי המילואים זה בסדר גמור וזה חשוב וכך זה צריך להיות

משה גפני:  יש פה את התביעה שעלתה, אני מבקש שתדברו על העניין הזה

משה גפני:  אני רוצה תשובה גם על זה

קריאה: גם עובדים שעתיים

ינון אזולאי: הרב גפני, על זה אני רוצה לומר משהו

ינון אזולאי:  בנושא של החל"ת יש את הסיפור של העובדים השעתיים, בסופו של דבר, העובדים השעתיים  - - -     

משה גפני: כן

ינון אזולאי: אוריאל, אתה מכיר את הסיפור?      

אוריאל כזום: להערכתי, רוב מי שיצאו לחל"ת הם עובדים שעתיים

ינון אזולאי: לא, הלוואי ויהיה להם מענה

ינון אזולאי:  אני לא יודע אם בפעם שעברה - - - אם אתה מכיר את זה ואתם יודעים לטפל בזה - - -     

אוריאל כזום: שוב, לא הבנתי

ינון אזולאי: אני מוכן לדבר איתך אחרי זה

ינון אזולאי:  בסדר, אני אדבר איתך

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  הפסקה של שעה וחצי-שעתיים