הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 34, 2023-11-14 00:00

נעמה לזימי: שלום

נעמה לזימי:  ברוכים וברוכות הבאות לדיון המשותף של ועדת המשנה לחקלאות וועדת הצעירים, על עידוד צעירים להתנדב ולסייע בחקלאות בימים אלה

נעמה לזימי:  לפני שאני אתחיל, אני אספר שכשחברי, חבר הכנסת אלון שוסטר, יזם יום חקלאות בכנסת – הייתי אמורה לקיים דיון על צעירים בחקלאות בוועדה שלי

נעמה לזימי:  לצערנו, היום הזה נדחה, מכל מיני סיבות, ובסופו של דבר – לא התקיים הדיון

נעמה לזימי:  לצערי, בפעם השנייה – אנחנו מקיימים אותו היום בנסיבות שונות; לא מנסיבות של שגרה, אלא של צורך וכורח חיוניים

נעמה לזימי:       כשפניתי לאלון כדי לעשות את הדיון – אני מודה לך על הדיון המשותף – חשבתי על כל מיני דברים, במהלך השבועיים הראשונים של המלחמה, והבנתי שאם לא נייצר איזה שהן יוזמות והתאמות נקודתיות – אנחנו מפספסים פה בגדול

נעמה לזימי:      קודם כל, כתפיסת עולם – אני תמיד אומרת שחקלאות היא לא סקטור, מגזר או רק ענף; חקלאות היא אינטרס לאומי

נעמה לזימי:  היא ביטחון ועצמאות המזון שלנו

נעמה לזימי:  אנחנו רואים את זה עוד יותר בתקופה הזו, וכך אנחנו צריכים להסתכל על זה

נעמה לזימי:  ככזו – כערך לאומי מהמעלה הראשונה – אנחנו צריכים להסתכל על איך אנחנו, פה, מייצרים את אותם עוגנים, מענים, תקציבים ותמיכות

נעמה לזימי:       כשהגעתי לחמ"לים השונים, המדהימים, של הציבור המדהים שיש כאן, בישראל – העם הזה הוא באמת עם שאין שני לו; הכי נדיב, תומך ואכפתי שיש – פגשתי הרבה סטודנטים וצעירים שרוצים לעשות ולתת יד

נעמה לזימי:  כשהגעתי להתנדב בחקלאות – פגשתי אותם גם שם

נעמה לזימי:  ראיתי אותם מגיעים עם כל הערכים והרצון שיש, והבנתי שיש ביכולתנו לייחד, בתוך המצב הזה, הזדמנות לייצר את אותה תמיכה שצריך לייצר, לדעתי, גם בשגרה, אבל עכשיו, עם מצוקת העובדים הקשה – אפשר עוד יותר

נעמה לזימי:       אני מעלה פה כמה דברים, ואנחנו גם נרחיב: למשל, נקודות זכות אקדמיות

נעמה לזימי:  יש מעורבות חברתית באקדמיה

נעמה לזימי:  האם להתנדב בחקלאות פרק זמן של כחודש ימים רצוף – אני מדברת על משמרת שלמה, יום-יום – שקול להתנדבות של שעתיים בשבוע למשך סמסטר? בוודאי שכן

נעמה לזימי:  והאם זו תרומה חברתית לקהילה ולחברה? בוודאי שכן, גם

נעמה לזימי:       הנה ההזדמנות שלנו, כשסטודנטים איבדו, כרגע, סמסטר שלם לפחות – לראות אותם, ולאפשר להם להיות חלק

נעמה לזימי:  זה גם יכול להתחבר למלגה או למענק, בהקשר הזה, וראיתי גם כל מיני יוזמות כאלה

נעמה לזימי:  נכון שנבין, רגע, איך אנחנו, כמדינה, מאפשרים את הדבר הזה

נעמה לזימי:       עוד משהו שכדאי שנדבר עליו – בהמשך לאנשים שנמצאים כאן היום – ולדעתי זה גם עלה אצלך, בדיונים: עבודה מועדפת בחקלאות עם מענק נוסף

נעמה לזימי:  זאת אומרת, תמרוץ להגיע אל מה שאנחנו מגדירים אותו כערך לאומי ממעלה ראשונה כעבודה מועדפת

נעמה לזימי:  זה מאפשר פרק זמן יותר ארוך, עם מענק נוסף

נעמה לזימי:       בסוף, היינו רוצים ורוצות שהצעירים והצעירות שלנו ייכנסו לאקדמיה ויתחילו את החיים בצורה טובה יותר

נעמה לזימי:  אם יש אפשרות לשלב ערך לאומי עם אותו מענק של עבודה מועדפת, עם תוספת מענק, שנוכל לקבוע אותה – אני רואה איך זה יכול גם להיתפר, תקציבית, כשמשהו שהוא בר קיימא ומשתלם לשני הצדדים

נעמה לזימי:       צריך לחשוב על זה; צריך לצאת מכל מיני קיבעונות עבר ולהבין איך אפשר לשלב בין הצרכים הללו יחד

נעמה לזימי:  זה יכול להיות רלוונטי גם לצעירים ולצעירות, שמחפשים, לא פעם, גם משמעות וגם הכנסה

נעמה לזימי:  חקלאות יכולה להיות, עבורם, משהו אפילו טוב יותר

נעמה לזימי:      אני אגיד לך עוד משהו, אלון: ראיתי את הקבוצות האלה, כשהגעתי לקטיף רימונים ביער צרעה; מכינה קדם צבאית, נגיד, או קבוצה, שמשתלטים לך, ביחד, על איזה מתחם, ועושים את זה באיזו שהיא חדווה כזו

נעמה לזימי:  זאת אומרת, אותן קבוצות של צעירים יכולות להיות משהו שעושים אותו באיזו שהיא חדווה, ערכים ואפילו הנאה משותפת

נעמה לזימי:      בסוף, המטרה של הדיון הזה היא למצוא פתרונות, ולחשוב

נעמה לזימי:  זה לא איזה שהוא דיון שבו אנחנו כועסים על הממשלה על מה שהיא הביאה, או לא הביאה – את זה אנחנו עושים במקומות אחרים, וגם עד לפני רגע

נעמה לזימי:  פה, אנחנו מבקשים למצוא פתרון; למצוא מענה; לתת עוד אפשרות

נעמה לזימי:  אם גם ייצא מזה משהו טוב – אשרינו

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  אלון, אני נותנת לך להמשיך

נעמה לזימי: תודה רבה, חברת הכנסת לזימי, שבפעילות נמרצת מאוד, בתחומים שונים – יודעת לחבר בין אג'נדות ובין תחומים

נעמה לזימי:  אנחנו נמצאים פה בנושא בין-תחומי, וטוב שאנחנו נפגשים

נעמה לזימי:  אני רוצה להודות למשרד החקלאות, בעיקר – אני מניח שיש משרדים נוספים שנותנים יד; אני רוצה להודות לארגונים הממוסדים, הוותיקים יותר - - -     

קריאה: לא בהכרח בסדר הזה

קריאה: לא יודע; כך יצא לי

קריאה:  זה מה שחשוב לי

קריאה:  גם הארגונים שמייצגים את המרחב הכפרי, לגווניו, וגם ארגוני המתנדבים והארגונים דורשי טובתה של הארץ המשותפת שלנו

קריאה:  דבר שני, אני רוצה להעיר: זה ברור שהמפגש הזה לא אמור להקהות את הבהילות שבה צריך לעסוק בייצוב מערך העבודה שקרס

קריאה:       למעט סקטור המתיישבים עצמם, שהם פליטים בארצנו – גם אנחנו, חלקנו – המערך הזה נמצא בקריסה, במדינת ישראל

קריאה:  עשרות אחוזים, או יותר – גם הפלסטינים וגם התאילנדים – אינם, ואנחנו עסוקים בעזרה ראשונה; במה שפרמדיק, שנקשר למשפחה, היה עושה בזירה רבת הנפגעים הזו

קריאה:  אנחנו מקווים שמתוך העומק הקושי והצער – אולי נעשה כמה דברים טובים

נעמה לזימי: אולי ייצא הדור הבא של החקלאות

נעמה לזימי: מילה קצרה: אני גר, כל חיי, 1

נעמה לזימי: 4 קילומטר מהגבול

נעמה לזימי:  עוד כשנסעתי על הברכיים של אבא שלי בטרקטור – אז לא היו כל כך מקפידים על העניינים – אני זוכר אותו אומר, עוד לפני ששת הימים: "התלם שאתה רואה זה הגבול עם מצרים, והביתנים האלה – זה האו"ם"

נעמה לזימי:  אז האו"ם הלך והגיעו אחרים, והגדרות הלכו וגבהו, והועמקו, ואנחנו יודעים שהן לא, בהכרח, נתנו ביטחון

נעמה לזימי:       ב-07 באוקטובר הייתי במפלסים

נעמה לזימי:  הייתי עסוק, יחד עם החברים האחרים – כמה אלפי תושבים – בהישרדות

נעמה לזימי:  אבל מיד אחרי שלוש-ארבע שעות קשות במפלסים, של היעדר הריבונות הביטחונית – הלוואי שבעוטף כולו היה נגמר כך; עם כמה פצועים קל לכוחותינו ומספר מחבלים הרוגים בשטחינו

נעמה לזימי:  גירשנו אותם אחרי שהם ניסו לחטוף 12 עובדים תאילנדים, ששחררנו אותם ממש בשער הקיבוץ

נעמה לזימי:       כשזה נגמר, וצה"ל לקח אחריות – תוך כמה שעות המשימה הבאה – שאני, באופן אישי, כחבר הקיבוץ הזה, לקחתי על עצמי – הייתה לראות, יחד עם חברים נחושים אחרים, מה קורה עם אלפי בעלי החיים

נעמה לזימי:  יש פרות ותרנגולות; זה צער בעלי חיים; זו פרנסה, ובמשך יומיים – עסקנו בדיוק בשאלה הזו

נעמה לזימי:       צריך לקחת בחשבון שחלק מהעובדים הקבועים – לא נמצאים

נעמה לזימי:  כבר למחרת התייצבו ראשוני המתנדבים; מערך מופלא ומפואר מאין כמוהו של מתנדבים, בתחום החלב, שמפעילים את הרפתות בכל עוטף עזה, למעט בכיסופים – ששם, מסיבות טרגיות, ביטחוניות, אין מכון חליבה

נעמה לזימי:  המהלך הזה הוא מהלך שיוצר עוגן, ושמירה על החקלאות, בעוטף וגם בצפון, ובהקשר הזה – בכל הארץ

נעמה לזימי:       המשימה שלנו, בעתיד הנראה לעין ובוודאי בדיון הזה, היא לשמוע מה אנחנו עושים בהקשר של מערך ההתנדבות

נעמה לזימי:  אגב, טוב לשמוע, על הדרך, מה עושים כדי לעודד ישראלים לעבוד בתחום – לאו דווקא בהתנדבות, אבל בהחלט מעבר לחשיפה; מה עושים בטווח הקצר, הבינוני והארוך? איך משלבים סקטורים שלמים – תלמידים; מכינות ושנת שירות; חיילים; צעירים?     אתמול קיבלתי פנייה מחבר מפעם, שמנהל מחלקה חשובה באחד מבתי החולים

נעמה לזימי:  הוא רוצה לבוא ליום גיבוש של המחלקה, מבחינתו, ולעשות עבודה

נעמה לזימי:  זאת אומרת, מבחינתנו – זה על הדרך

נעמה לזימי:  פעם אמרנו: "בשבילי זה דני; בשבילה זה חלב" – הייתה איזו פרסומת כזו פעם, לוותיקים בינינו – אז לפעמים באים ומרוויחים חיזוק

נעמה לזימי:  בהקשר הזה – הקשר הרגשי לאדמת המולדת – זה נשמע מליצה אבל זה העניין; לתחום החקלאות; לאחריות לייצור המזון

נעמה לזימי:       מה שאני מזהה זה הזדמנות פנטסטית – וראינו את זה גם בשעות ובימי הקושי הגדולים – לשיתוף פעולה בין מגזרים

נעמה לזימי:  בחור מפוריידיס התנדב במפלסים, והשיתוף הזה הוא חשוב

נעמה לזימי:  זו הזדמנות לעשות דברים נכונים

נעמה לזימי:  בהצלחה

נעמה לזימי: בהצלחה לכולנו

נעמה לזימי:  אני מזכירה שבדיון שרצינו לעשות אז – רצינו לחשוב על הדור החדש של החקלאים מתוך ישראל

נעמה לזימי:  אולי, באמת, גם מהמקום הזה – נוכל לעניין באותה מסגרת

נעמה לזימי:  אני רוצה לאפשר לד"ר אסף לוי, סמנכ"ל גורמי ייצור במשרד החקלאות, לעדכן אותנו בסקירת מצב העובדים בענף ועל התמיכות שהמשרד מספק

נעמה לזימי:  יש מוקד מיוחד שנוצר, ונוצרו כמה דברים

נעמה לזימי:  שלום לך, אסף, ותודה שאתה כאן

נעמה לזימי:  אני אשמח שתעדכן אותנו

ד"ר אסף לוי: צוהריים טובים לנוכחים, ותודה רבה על הזכות לדבר

ד"ר אסף לוי:  ראשית, אבקש להודות לכל אחד מהארגונים, ולכל אחד מהצעירים ומהמבוגרים, שהבינו את גודל השעה ואת גודל הצרה, אם יורשה לי להגיד

ד"ר אסף לוי:  אנחנו רואים את עם ישראל בגדולתו

ד"ר אסף לוי:      לפני שאני אתן את הסקירה, אני יכול להגיד שהחקלאים הופתעו לטובה מאיכות ההתנדבות, מהיכולת של ההתנדבות ומהתפוקה של ההתנדבות

ד"ר אסף לוי:  איך שנפלה עלינו השבת השחורה, והבנו את גודל הצרה, מבחינת החקלאות – כשלצערנו, נפגעו הרבה חקלאים וגם הרבה עובדים זרים – התחיל נהר של נטישה של עובדים זרים

ד"ר אסף לוי:  עד היום יצאו ממדינת ישראל כ-10,000 עובדים זרים, מתוך מכסה של 30,000, ועוד כ-15,000-20,000 עובדים פלסטינים לא הורשו להיכנס

ד"ר אסף לוי:       לכן, החוסר שלנו בכוח אדם, בחקלאות – בניכוי כוח האדם הצעיר שלנו, שהתגייס; הסטודנטים שלנו; החקלאים עצמם; וצעירים שעבדו בחקלאות, כעבודה מועדפת, וגויסו למילואים בצה"ל – עומד על בין 35,000 ל-40,000 ידיים עובדות

ד"ר אסף לוי:      אנחנו, במשרד – לצערנו או לשמחתנו; תלוי איך אנחנו מסתכלים – העלנו את כל מה שלמדנו בתקופת הקורונה, כשהיה לנו אירוע דומה של מחסור בכוח אדם

ד"ר אסף לוי:  למרות שנוהל המתנדבים בחקלאות –שהיה, במשרד, עד שנת 2022, והועבר, בהחלטת ממשלה, לטיפול נגב-גליל – הוא בתיאום המשרד לנגב- גליל – יצאנו בנוהל חירום, שהתחיל ב-5 מיליון ₪ לעמותות שכבר עבדו בהתנדבות בחקלאות, בנוהל 3א

ד"ר אסף לוי:       נוהל שר האוצר אומר שכדי להיות נתמך ב-3א – אתה צריך לעבוד שנתיים בתחום התמיכה

ד"ר אסף לוי:  לכן, שלושה ימים אחרי השבת השחורה יצאנו להערות הציבור, ואחרי שבוע – כבר סיימנו את הפרסום לנוהל להגשה, בסך של 5 מיליון ₪

ד"ר אסף לוי:  אז עלה הצורך מהשטח, וראינו עוד המון ארגונים שלא עבדו, בשוטף, בהתנדבות בחקלאות, שנכנסו והביאו את המתנדבים שלהם ואת הצעירים שעובדים איתם בחקלאות

ד"ר אסף לוי:       במאמץ משותף של המשרד ושל משרד המשפטים, ביטלנו, בתנאים מסוימים, את התנאי הזה, של לעבוד שנתיים בהתנדבות בחקלאות, ופרסמנו את הנוהל מתוקן, לעוד שבוע של הגשה

ד"ר אסף לוי:  מ-14 עמותות שעבדו בחקלאות, עם ביקוש של בערך 50 מיליון ₪ – גדלנו ל-24 עמותות, עם ביקוש של כ-90 מיליון ₪

ד"ר אסף לוי:  בהתאמה, האוצר הבין את גודל השעה, ואת הצורך במתנדבים, והתקציב עלה מ-5 מיליון ₪ ל-50 מיליון ₪

ד"ר אסף לוי:      ביום ראשון האחרון ועדת התמיכות התיישבה, דנה בבקשות, בחנה אותן, ראתה שהן עובדות בהתאם לנוהל, ואני מקווה שעד סוף השבוע – נעבור את כל הבדיקות המשפטיות והמקצועיות, ונפרסם לעמותות את התמיכה שלהן

ד"ר אסף לוי:  התמיכה בהתנדבות היא מה-07 באוקטובר; מהשבת השחורה אחורה

ד"ר אסף לוי:  רוב התמיכות הן לא אחורה בשלב ההגשה, אבל כולנו הבנו את הצורך ונתנו את הוודאות לעמותות, כדי שייצאו לשטח ויידעו את התמיכה שלנו

ד"ר אסף לוי:       במקביל, המשרד יצא גם עם נוהל תמיכה לעידוד העסקה של עובדים ישראלים חדשים בחקלאות, מתקציבו, בסך של 2,000 ₪ לחודש למשך שלושה חודשים

ד"ר אסף לוי:  אני שמח על כך שלמרות שהאוצר התנגד, בהתחלה – לפני שבוע התקבלה החלטת קבינט חברתי-כלכלי, שמאשרת תכנית תמיכה לעובדים ישראלים חדשים, שבה יינתן מענק, מהביטוח הלאומי, בסכום של 3,000 ₪ עד 8,000 ₪ לחודש, עד שלושה חודשים: 3,000 ₪ בחודש הראשון, 3,000 ₪ בחודש השני ו-4,000 ₪ בחודש השלישי

ד"ר אסף לוי:  אם העובד יעבוד באזורי הלחימה – כלומר, באזורים הכתומים ו/או הצפון – הסכום יוכפל

ד"ר אסף לוי:  כרגע אנחנו מחכים לתקנות ולכללים, שייקבעו איך, למה וכמה, אבל הקבינט קיבל את ההחלטה

ד"ר אסף לוי:  לכן, אנחנו פועלים גם בתחום הזה

ד"ר אסף לוי:  אנחנו נותנים עוד עזרה לחקלאים דרך נוהל רציפות תפקודית, אבל הוא פחות רלוונטי לתחום הזה

ד"ר אסף לוי:       אני רוצה לחזור למשפט הראשון שלי: להודות לכל אחד ואחד מהארגונים, ולכל אחת ואחד מהמתנדבים והעובדים שנכנסים לעבוד בחקלאות

ד"ר אסף לוי:  אני חושב שהחקלאות לא הייתה מחובקת זמן רב – לא במשרדי הממשלה ולא בציבור, ואנחנו רואים את הסקרים שאומרים שאנשים מעדיפים לשלם יותר על תוצרת חקלאית

ד"ר אסף לוי:       כולי תקווה שבשש אחרי המלחמה – אנחנו נישאר באהדה הזו, ושהציבור יבין שהחקלאות היא מעבר לעגבנייה בסופר – היא ערך התיישבותי, והיא ערך הביטחון התזונתי של מדינת ישראל

ד"ר אסף לוי:  אני מקווה שאנחנו, בסופר, נהיה מוכנים לשלם טיפה יותר על עגבנייה מעוטף עזה, ולא לאכול עגבנייה מייבוא – ואני לא אנקוב בשם של אף מדינה, כדי לא לפגוע באף מדינה

ד"ר אסף לוי:       אנחנו צריכים לאפשר לחקלאים לעבוד ולתת להם את כל התנאים

ד"ר אסף לוי:  אנחנו נמצאים באירוע מאוד קשה; במשבר בכוח אדם, וכולנו צריכים לתת את המענה

ד"ר אסף לוי:  שוב תודה – גם על הדיון – לכל העמותות ולכל אחד מהמתנדבים ומהעובדים בחקלאות

ד"ר אסף לוי:  אני אשמח לענות על כל שאלה

נעמה לזימי: תודה, אסף

נעמה לזימי:  מיד גם אלון ישאל אותך שאלה

נעמה לזימי:  אני רק רוצה להגיד משהו – לא רציתי להתפרץ לדבריך – זה לא: "או חקלאות או יוקר מחיה"; זה גם חקלאות וגם הוזלה

נעמה לזימי:  ביום שבו נעשה את זה כמו שצריך – לא נצטרך לבחור בין השניים

נעמה לזימי:       לצערי, הרבה עוול נעשה לחקלאות המקומית, שהיא, כמובן, מפוקחת עם כל התנאים שהיינו רוצים שיהיו בירקות ובפירות שלנו

נעמה לזימי:  אולי זוהי גם הזדמנות לתקן את כל ה-Fake המאוד אכזרי, של יוקר מחיה פיקטיבי על חשבון החקלאים והחקלאות הישראלית

ד"ר אסף לוי: אם יורשה לי רק לענות לך, בעוד משפט אחד: כל העולם תומך בחקלאות שלו; השאלה היא איך – במכסים או בתמיכה ישירה

ד"ר אסף לוי:  לצערנו, החקלאים ידברו בשם עצמם, אבל הם פחות מאמינים למדינה ולאוצר שזה יהיה לטווח ארוך

נעמה לזימי: כבר עכשיו קיצצו את - - -     

נעמה לזימי: אסף, שאלה: מה היקף הנזק, ומה שיעור החלק של ההתנדבות במילוי החסר?     

ד"ר אסף לוי: על פי הערכה שלנו, לצערנו, עכשיו, יש לנו שלושה ענפים עיקריים שנסמכו על עובדים פלסטינים עונתיים: קטיף ההדרים; ענף התותים, שנמצא במרכז הארץ; ומסיק הזיתים – אנחנו נמצאים עכשיו בשיא המסיק, ואין זיתים למאכל ואין לשמן

ד"ר אסף לוי:  בתקופה הזו היו נכנסים בין 12,000 ל-18,000 עובדים פלסטינים כדי לעבוד בענפים האלה

ד"ר אסף לוי:  מעבר לזה, יש את הנטישה של העובדים הזרים, ואת כוח האדם הישראלי שחסר

ד"ר אסף לוי:      אני יכול להגיד שבנוהל שלנו, באופן כללי, לתקופת התמיכה – מה-07 לאוקטובר ועד ה-31 לדצמבר – מאחר וזה נוהל צופה פני עתיד, קיבלנו 800,000 ימי התנדבות

ד"ר אסף לוי:  זאת אומרת, אנחנו מדברים על 11,000 מתנדבים ליום, בממוצע

ד"ר אסף לוי: כלומר, בסביבות 20%-25% מהצורך

ד"ר אסף לוי:  זה לא מעט

ד"ר אסף לוי:  כשלמישהו מאיתנו חסר כסף, ומישהו מציע לו 20% – אף אחד לא אומר: "לא, עזוב; זה כסף קטן"; זה יפה

ד"ר אסף לוי: זה יפה, ואנחנו נמצאים, עכשיו, בעוד אתגר: אנחנו מקווים שרוח ההתנדבות תמשיך גם בתקופת החורף

ד"ר אסף לוי:  עוד מעט יהיה קשה

ד"ר אסף לוי:  החקלאות היא עבודה קשה; זו עבודה בשטח, בבוץ, במטעים, ואנחנו מאוד מקווים שרוח ההתנדבות תמשיך גם כשהגשם החשוב יותר לחקלאות – יגיע אלינו

ד"ר אסף לוי:  אנחנו מברכים את הגשם

ד"ר אסף לוי:  אדוני יודע שאני גם אחראי על משק המים

ד"ר אסף לוי: מתי יש גשם?     

ד"ר אסף לוי: עכשיו, כשבאתי

ד"ר אסף לוי:  יצאתי מבית דגן, ובדרך משפירים ועד בן שמן – גשם זלעפות

ד"ר אסף לוי:  כשעברתי את שער הגיא – עולם אחר

ירון לוי: אני אשמח לשאול שאלה, בהקשר של הדברים

נעמה לזימי: תישא דברים

נעמה לזימי:  אנחנו נתחיל איתך, ירון

ירון לוי: אסף, אני רציתי להבין: מי מתכלל את כל האופרציה הזו? אם אנחנו נרחיב, עכשיו – יהיו מעגלים של התנדבות, וראינו את בנק לאומי, שיצא עם איזו שהיא מלגה, והנגב והגליל

ירון לוי:  מעכשיו, יהיו לך הרבה מתנדבים ובקשות, ואנחנו יכולים לסמוך על רוח ההתנדבות, אבל בסוף – אנחנו יודעים שתצא השמש והרוח תיעצר, והמדינה צריכה להתחיל לתפעל את הדבר הזה

ירון לוי:  איך, עכשיו, אתם אוספים את כל הדבר הזה, מבחינת אופרציה?     

ד"ר אסף לוי: שתי תשובות, ברשותך: קודם כל, אנחנו הקמנו מערכת ממוחשבת, שבה גם החקלאים וגם המתנדבים מגישים את הפרטים שלהם

ד"ר אסף לוי:  זו מערכת BI שיודעת לתכלל, כאשר כל עמותה שהגישה לנוהל התמיכה – מקבלת הרשאה, בהתאם לחופש המידע וכל זכויות הפרט, לאחר שהייתה צריכה לחתום על הצהרה, ויכולה לשאוב הן חקלאים והן מתנדבים

ד"ר אסף לוי:      התמיכה בהתנדבות בחקלאות היא לא דבר חדש שהמצאנו; זה היה במשרד מאז 2012, ועבר לנגב-גליל

ד"ר אסף לוי:  העמותות יודעות לעבוד בשטח

ד"ר אסף לוי:  יש 14 עמותות, שעובדות לאורך כל השנה, והן יודעות להגיע לחקלאים

ד"ר אסף לוי:  עכשיו אנחנו עוזרים להן גם לאסוף יותר מתנדבים וגם להגיע ליותר ויותר חקלאים

ד"ר אסף לוי:       אני יכול להגיד שמעבר להתנדבות הפרטנית – המשרד מקדם גם "התנדבות מוסדית"

ד"ר אסף לוי:  יש עוד עובד במשרד שאחראי לתכלל את כל צה"ל; יש לנו בערך 400 חיילי עורף, שמגיעים כל יום, במשך שבועיים, לאותו חקלאי, כדי ללמוד את העבודה ולהתנדב

ד"ר אסף לוי:  אני לא אגיד שזו תפוקה של עובד תאילנדי או פלסטיני, אבל עדיף כלום מלא כלום

ד"ר אסף לוי:       אנחנו עושים זאת גם דרך מכינות קדם צבאיות, אולפנות וישיבות הסדר

ד"ר אסף לוי:  כל מי שמוכן להתנדב – יש לנו בן אדם שמיועד לזה, והוא גם מתעדף דרך מנהלי המחוזות

ד"ר אסף לוי:  משרד החקלאות בנוי מחמישה מחוזות, מגבול הצפון ועד אילת

ד"ר אסף לוי:  מנהלי מחוזות והמתכננים אוספים את הביקושים ויודעים לתעדף לאיפה שצריך, בהתאם לצורך ול-"סלט הישראלי", כדי לספק את התוצרת, אבל לפני זה – גם מה יכול להישאר יותר על העץ, ומי חייב קטיף עכשיו

ד"ר אסף לוי:      עוד פעם: אנחנו מבינים שרוח ההתנדבות קיימת כרגע, ולכן הפעילות של עידוד העסקת ישראלים – גם הסטודנטים שלא מגויסים, וגם, לא עלינו, המובטלים, שכרגע מנותקים ממקום העבודה כי הם מנותקים מאזור המגורים שלהם – יחד עם האוצר והתמיכה שהקבינט הכלכלי החליט עליה – מטרתה להביא את הישראלים לשם למשך שלושה חודשים

ד"ר אסף לוי:  הלוואי שרוח ההתנדבות תימשך, או שתעבור, אפילו, לעבודה לטווח של שלושה חודשים, כדי לתת ודאות לחקלאים

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  נעשה סבב ח"כים

נעמה לזימי:  נתחיל איתך, מטי

מטי צרפתי הרכבי: תודה, מכובדיי, יושבי הראש

מטי צרפתי הרכבי:  במשך שנים, מדינת ישראל פוגעת בחקלאים באופן שיטתי, ומנסה להשמיד את ערך החקלאות – בעיקר בניהול המשאבים של הקרקע; של המים; של כוח האדם; ריבוי הרפורמות; חוסר ודאות; עידוד ייבוא; קיצוץ סמכויות משרד החקלאות לאורך שנים, ולקיחתן

מטי צרפתי הרכבי:  זה קורה לאורך שנים

מטי צרפתי הרכבי:       ב-06 באוקטובר, לפני השבת השחורה, מצב החקלאות היה בכי רע – בעיקר בהיות החקלאות ערך לאומי; בעיקר כל הסוגיות של ביטחון מזון, עקב היותה של ישראל מדינת אי; ובעיקר, היות החקלאות ערך ציוני, כמגנה על גבולות המדינה

מטי צרפתי הרכבי:  זה הוכח, בשבת השחורה, שמי שמגן על הגבולות, בקו הראשון, אלה עובדי האדמה

מטי צרפתי הרכבי:      יש הרבה מאוד אפשרויות ואוכלוסיות שיכולות לעבוד עכשיו - - -     

נעמה לזימי: מטי, סליחה שאני אוסיף: גם פגיעה בכל מיני הטבות של יישובים סמוכי גדר, בהקשר של מה שאמרת

מטי צרפתי הרכבי: זה בכל המישורים

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו מדברים על זה רבות, אבל הנזק הוא נזק מתמשך

מטי צרפתי הרכבי:  אני מדברת על החקלאות, אז החקלאות, באופן שיטתי – ערכה הולך ופוחת, בשנים האחרונות, כאילו אנחנו שוויץ, במרכז אירופה, ולא מדינת אי בסביבה עוינת

מטי צרפתי הרכבי:  וזאת התוצאה

מטי צרפתי הרכבי:  אין לנו דור המשך בחקלאות; הגיל הממוצע של חקלאי הוא 62

מטי צרפתי הרכבי:  זאת אומרת, Houston, we have a problem – יש לנו בעיה בשימור ערך החקלאות

מטי צרפתי הרכבי:       יש הרבה מאוד אוכלוסיות שיכולות לעבוד עכשיו בחקלאות

מטי צרפתי הרכבי:  אתה ציינת את כל העובדים שיצאו לחל"ת דרך לשכות התעסוקה, אבל יש גם מלש"בים – הבנתי שדחו את שירות נובמבר - - -     

נעמה לזימי: יש גם סמסטר שדחו

מטי צרפתי הרכבי: סטודנטים, כמובן; תלמידי תיכון שאולי לא לומדים; תלמידי שנות שירות; תלמידי מכינות קדם צבאיות; ישיבות הסדר; תלמידי ישיבה, רחמנא ליצלן – גם הם יכולים להתגייס למאמץ של האכלת העם הזה; וגם – אני זורקת משהו לאוויר – עובדי מדינה

מטי צרפתי הרכבי:  אפשר שכל משרדי הממשלה יעשו איזו שהיא תורנות – לא רק משרד החקלאות, שיודע להתגייס - - -     

ד"ר אסף לוי: אנחנו מוציאים לפחות אוטובוס אחד, בכל יום, שהולך להתנדבות

מטי צרפתי הרכבי: אני רוצה לקרוא, מפה, לכל משרדי הממשלה: שכל העובדים יתרמו יום בחודש

מטי צרפתי הרכבי:  שיום אחד בחודש – משרדי הממשלה יעשו Hold, וייתנו עובדים לטובת החקלאות

מטי צרפתי הרכבי:  צריך לוודא – ואת זה אני אומרת למשרד החקלאות; אני יודעת שאתם עושים את זה, אבל אני אומרת את זה לפורום פה – שכל סוגיות הביטוח מטופלות, ושיש מינימום תנאי שירות – שירותים; זמן לאוכל; כפפות, אם צריך שזה לא יהיה בידיים חשופות

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו נעשה ונצליח

נעמה לזימי: אמן

נעמה לזימי:  שלי

שלי טל מירון: תודה רבה

שלי טל מירון:  קודם כל, תודה רבה על הדיון החשוב הזה

שלי טל מירון:  אני חברת ועדת כלכלה, יחד עם אלון, חברי, ושם מדברים על זה מזווית אחרת, אז היה לי מאוד חשוב לבוא ולשמוע את זה בזווית של הוועדה הזו, בהקשר של צעירים

שלי טל מירון:      אני רוצה לשים את הזרקור על זה שכשאני גדלתי, כעירונית לחלוטין – היה לנו, במסגרת בית הספר היסודי, שיעור חקלאות

שלי טל מירון:  היינו הולכים למשתלות – ועושים עבודה

שלי טל מירון:  אם אתם תשאלו אותי – זה הדבר שאני הכי זוכרת, אולי, מבית הספר היסודי, כי זו הייתה חוויה כל כך מספקת

שלי טל מירון:  בסוף, היינו חוזרים הביתה עם תוצרת שהיינו מגדלים בעצמנו, והיינו כל כך גאים

שלי טל מירון:       אני מניחה שזה קיים בחלק מהמקומות, אבל אולי – עכשיו זה זמן טוב להרים פרויקט לאומי, במשרד החינוך, של חינוך לחקלאות; לא רק התנדבות, אלא במסגרת תכנית הלימודים

שלי טל מירון:  כמובן שניקח את התלמידים למקומות שבהם אנחנו לא מסכנים אותם, אבל ניתן להם להרגיש מה זו חקלאות אמיתית

שלי טל מירון:  ככל שנכשיר את הדור הצעיר להבין מה זו חקלאות – אולי נייצר אצלם את התשוקה

שלי טל מירון:  יש לנו פה דוקטוריות, מכל הכיוונים, שיכולות לספר לנו

נעמה לזימי: הסיפור הסביבתי באמת נכנס כאן, כי בסופו של דבר – וזהו נושא שגם מערכת החינוך מודעת אליו – לפעמים זה נראה לנו שסביבה, ומשבר האקלים, הם איזה משהו עדכני וחדש לדבר עליו, ואנחנו שוכחים נושאים מיושנים, אבל הם לא מיושנים; חקלאות, עצמאות המזון וביטחון המזון הם הנושא האקלימי הכי רלוונטי במציאות של היום

נעמה לזימי:  זו הסוגייה הכי קריטית, ולא רק כסוגייה לאומית, אלא גם כסוגייה גלובלית

נעמה לזימי:  לכן, זה ממש מתחבר לכך שמערכת החינוך צריכה להיות עדכנית, ועדכנות זו חקלאות, כנראה

שלי טל מירון: ממש

שלי טל מירון:  וגם בסוף – אנחנו נייצר פה דור שיתאהב בחקלאות

שלי טל מירון:  הנה דור העתיד, שאנחנו רוצים שייכנס לחקלאות כי אין לנו חקלאים

שלי טל מירון:  יש לנו דור מאוד מבוגר של חקלאים, ואנחנו צריכים לגדל את הדור הבא

שלי טל מירון:  יש לנו הזדמנות, אז בואו ננצל אותה

שלי טל מירון:  תודה

נעמה לזימי: שרון

שרון ניר: תודה

שרון ניר:  ב-07 באוקטובר, יש כאלה שלא רק שהעולם שלהם רק התהפך, ונחרב להם הבית כליל – באופן הכי לא פרוזאי שיכול להיות, אלא הכי מציאותי – אלא שגם מפעל החיים שלהם פשוט נמוג בבת אחת

שרון ניר:  כשאנשים מנסים לאסוף את השברים; לאסוף את עצמם לתוך מציאות חדשה; להתארגן על הדברים הכי בסיסיים – שהם, קודם כל, המשפחה והשיקום של הבית – מפעל החיים תמיד הופך להיות איזה שהוא משהו שנכנס אחרון בתור בתוך השרשרת הזו, ולכן אני חושבת שפה יש מקום להתגייסות של המדינה

שרון ניר:       אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עוזרים לכל המשרדים בממשלה – למשרד החקלאות ולמשרד הרווחה – לייצר איזו שהיא אופרציה, שמביאה לידי ביטוי, בסוף, את המיצוי הנכון של כוח האדם

שרון ניר:  יש פה איזו שהיא מציאות שבה צריך פשוט להכניס את האנשים מתחת לאלונקה

שרון ניר:       אני – מטבע הדברים, כמו כולם פה, אני מניחה – מוצאת את עצמי פוגשת בלא מעט מאותם 250,000 אנשים שחרב עליהם עולמם, ועכשיו לא נמצאים בבתים, כי הם נמצאים במלונות

שרון ניר:  לא מעט מהם נמצאים בסיטואציה שבה הם פשוט מנסים לאסוף את השברים ולהחזיק את האירוע הזה בידיים, איך שהוא

שרון ניר:       אני חושבת שאחד הדברים הכי משמעותיים, בעצם, הוא מיקוד מאמץ

שרון ניר:  פגשתי, עכשיו, מישהו ממושב יכיני שמנסה ללהטט, איך שהוא, בין לעזור לעצמו, ולאסוף את השברים של המשפחה שלו, לבין להמשיך ולתחזק את הפרות ברפת, שכבר מרגישות את האירוע הזה לעומק

שרון ניר:  במצב אחר, אם נסתכל על הצפון – מושב פריגן, שבו יש שדות של פלפלים ועגבניות שצריך לאסוף, אבל מה לעשות כשזה נחשב, עכשיו, כסוג של שטח צבאי סגור?      יש הרבה מאוד מורכבויות בתוך הסיטואציה הזו, וצריך לייצר, בסוף, את הפלטפורמות הנכונות כדי לתת לאירוע הזה להמשיך ולהתנהל

שרון ניר:  אני מאוד מסכימה עם מה שנאמר פה, על כך שבסוף – חקלאות זו צמיחה

שרון ניר:  חברה שרוצה לשקם את עצמה מכל ההריסות – צריכה לשמר את מקור הצמיחה שלה, ולכן אני חושבת שאנחנו צריכים לצאת מפה עם רעיונות יצירתיים, טובים ונכונים

שרון ניר:      אני מכניסה לתוך הצינור הזה גם את הנוער, את המכינות ואת הסטודנטים

שרון ניר:  צריך להסתכל על זה מאוד רחב, ולנסות להכניס תחת המאגדת של ההתנדבות כמה שיותר קהלים

שרון ניר:  כרגע זה מתנהל, באופן טבעי, על ידי התנדבות כזו או אחרת, אבל צריך לעשות איזה שהוא קול קורא שהוא יותר משמעותי, ולהכניס יותר אנשים תחת האלונקה, בהקשר הזה

שרון ניר:  תודה

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  סימון

סימון מושיאשוילי: שלי הזכירה לי נשכחות בנוגע לשיעור חקלאות

סימון מושיאשוילי:  את יודעת מאיפה אני; נפגשנו בניחום אבלים לא מזמן

סימון מושיאשוילי:  כתלמיד ביסודי-ממלכתי בסוף שנות ה-80 – היה לנו שיעור חקלאות, עם מעדר וקלשון

סימון מושיאשוילי:  למה זה היה כיף? אתה יוצא לשמש; אתה לא יושב בכיתה

מטי צרפתי הרכבי: סימון, תעשה את זה 14 שעות בחממה וזה פחות כיף

סימון מושיאשוילי: אם אוהבים את זה - - -      

מטי צרפתי הרכבי: תאמין לי – זה קשה

מטי צרפתי הרכבי:  אני עבדתי בחממות בשמש 25 שנה; זה קשה

סימון מושיאשוילי: הזרקור שלי הוא דווקא לעניין ההתנדבות

סימון מושיאשוילי:  רש"י אומר על אחד הפסוקים בתורה: "לא מדבשך ולא מעוקצך"

סימון מושיאשוילי:  זאת אומרת: "תודה, אני לא רוצה להיעקץ, למרות שבסוף אני אקבל את הדבש"

סימון מושיאשוילי:  נעקצנו, אבל עכשיו כדאי להוציא את הטוב מזה

סימון מושיאשוילי:       רוח ההתנדבות, שאנחנו רואים שהתפשטה בכל רחבי השדרה הישראלית – אולי כדאי, באמת, לתת דגש, כדי שגם שהמערכה הזו תסתיים – זה יימשך

סימון מושיאשוילי:  כל החברה הישראלית תרוויח מזה; לא רק בחקלאות, אלא גם ב-"ואהבת לרעך כמוך"

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  אמן

נעמה לזימי:  תודה

נעמה לזימי:  אני עוברת לאורי דורמן, מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל

אורי אור: קודם כל, תודה על הדיון, שהוא דיון חשוב מאוד

אורי אור:  ב-07 באוקטובר קרסה לא רק הקונספציה הביטחונית, אלא גם איזו שהיא קונספציה שקשורה לחקלאות

אורי אור:  זה מצער שהיינו צריכים את האירוע הזה בשביל לדבר כך ולציין את זה, אבל בסופו של דבר – החקלאות היא ערך, וזו הנקודה

אורי אור:       לא הכל זה כסף – למרות שאנחנו התעסקנו הרבה בכסף, היום

אורי אור:  בסופו של דבר, זה מתחיל מדברים אחרים

אורי אור:  הציונות התחילה מערך

אורי אור:  אני, במקור, בן קיבוץ גבעת ברנר

אורי אור:  משם אני בא, ומשם ספגתי את כל מה שקשור בחקלאות

אורי אור:  ב-07 באוקטובר אנחנו נחשפנו לזה שהנושא של העבודה הוא גורם ייצור

אורי אור:  זאת אומרת, נהוג להגיד: "העבודה היא אמצעי ייצור"

אורי אור:  לא

אורי אור:  העבודה היא גורם ייצור שאי אפשר להסתדר בלעדיו – כמו שאי אפשר להסתדר בלי קרקע, בלי מים ובלי הון

אורי אור:      הנושא הזה צץ ישר

אורי אור:  לנו – זה היה ברור שזה מה שיקרה, ואנחנו מאוד מודים על רוח ההתנדבות של עם ישראל, ולמתנדבים הרבים

אורי אור:  זה לא דבר של מה בכך, אחרי שהחקלאות עברה את מה שהיא עברה – ויש כאן אנשים שיודעים; אני לא צריך לחזור על הדברים האלה - - -     

נעמה לזימי: יש לומר: הסכמי הורדת המכס הם הראשונים להיות מקוצצים, עדיין, ולא דברים אחרים

נעמה לזימי:  ראינו את ה-250 מיליון ₪ האלה; זו חרפה שזה קורה בעת הזו, כשכל עם ישראל נותן כתף לחקלאות, והשורה השנייה במסמך הקיצוצים היא הסכם החקלאים

נעמה לזימי:  המכסים ירדו, כמובן

אורי אור: ברור

אורי אור:  יש לנו הרבה מה לתקן בחקלאות; יש לנו הרבה מאוד עבודה

אורי אור:  כמו שאמרתי, אנחנו מאוד מודים לכל ארגוני המתנדבים, ועל כל ההתנדבות של עם ישראל להצלת החקלאות

אורי אור:  אני יכול להגיד שבנושא הזה – משרד החקלאות עושה עבודה מצוינת

אורי אור:  היום, יש לנו עובדים זרים; אין לנו כבר פלסטינים

אורי אור:  יש לנו, כמובן, את המתנדבים, ועובדים ישראלים – חיילים, ישיבות, מכינות

אורי אור:  אנחנו מאוד מקווים שישראלים יחזרו לחקלאות, עם המסלולים האלה שאסף ציין, ואנחנו מקבלים את כולם בשמחה

אורי אור:       זה, בעצם, מה שנותן את הפתרון, בימים אלה – בעיקר לחקלאות שצריכה הרבה ידיים עובדות, שזו חקלאות הצומח

אורי אור:  אני מסכים שבהמשך – עם הרוח השונה שקיימת בעם ישראל כלפי החקלאות, וכלפי עבודה בחקלאות – הנושא הזה ימוסד, ולא ביום שאחרי – יישכח ונגמר

אורי אור:       אנחנו רואים את עם ישראל במיטבו, אבל צריך לתכלל את זה, באיזו שהיא צורה, ולהפוך את זה למשהו מסודר

אורי אור:  בעת כזו – קורונה; מלחמה; אסונות טבע; אנחנו נמצאים, כרגע, במצב של שינויי אקלים, ואנחנו רואים כל מיני אירועים – ההתנדבות צריכה להיות ממוסדת, ובטח שגם כל העניין של העבודה של ישראלים

אורי אור:  אנחנו מאוד רוצים שהם יבואו לעבוד בחקלאות

אורי אור:      אנחנו רוצים לבסס את החקלאות לא רק על ידיים עובדות זרות, אלא גם על ידיים עובדות מקומיות

אורי אור:  אנחנו רואים מה קרה עם העובדים הזרים ומה קרה עם העובדים הפלסטינים

אורי אור:  משקים רבים, שביססו את הקיום שלהם על עבודה של פלסטינים ועובדים זרים קורסים, כי ביום בהיר אחד – נעלמו העובדים, והמתנדבים מצילים אותם

אורי אור:      אני רוצה לציין עוד שני דברים: א', את הנושא של ביטחון המזון

אורי אור:  היום, מי שמחזיק את ביטחון המזון של מדינת ישראל הם המתנדבים

אורי אור:  מה שהם עושים – אני לא יודע כמה הם מודעים לזה – זה לדאוג להאכיל את עם ישראל

אורי אור:  לכן צריך להעריך את זה, ולתת את האמצעים

אורי אור:  צריך לתת למשרד את מה שאסף אמר – את ה-100 מיליון ₪ – להסעות; לאוכל; למיגוניות; לשכפ"צים; לכל הדברים האלה

אורי אור:  מבחינה כלכלית – זו לא עלות, אבל יש לזה תרומה ענקית

אורי אור:      ב', צוין פה הנושא של האקלים ואיכות הסביבה

אורי אור:  תזכרו, כל הזמן, שהחקלאות היא זו שמסלקת את מי הקולחין של מדינת ישראל

אורי אור:  מדינת ישראל לא יכולה בלי הנושא הזה, ולכן כל כך חשוב להמשיך

אורי אור:  מדינת ישראל היא מספר 1 בעולם בסילוק של מי קולחין

אורי אור:  כל זה צריך להביא למצב שבו – וזה נוגע למה שאמרת, חברת הכנסת נעמה – התקציב של מדינת ישראל לשנת 2024 מתעדף את החקלאות, כי אחרי שהחקלאות עברה את כל ההתעללות – היא צריכה לעבור למצב של צמיחה ופיתוח

נעמה לזימי: אנחנו גם נוסיף שאלה על הקיצוץ של תקציב ההסכם – של ה-250 מיליון ₪ שהובטחו - - -     

אורי אור: והביטול של הפעימות

אורי אור:  זו לא הבטחה; זה הסכם

מטי צרפתי הרכבי: זה כסף של החקלאים

מטי צרפתי הרכבי:  הם פשוט לוקחים את זה כערובה, אבל זה כסף של החקלאות

נעמה לזימי: מה זה "ערובה"? זה נמצא במסמך הקיצוצים של סמוטריץ'

מטי צרפתי הרכבי: נכון, אבל זה כסף של החקלאים

מטי צרפתי הרכבי:  הוא מקצץ על חשבון החקלאים; לא על חשבון האוצר

נעמה לזימי: נכון, אבל לצערנו – לא מחזיקים אותו כבן ערובה; אותו שחררו

נעמה לזימי:  מחזיקים כספים אחרים כבני ערובה

נעמה לזימי:  דודו, אנחנו נעבור אליך, כמו שאמרתי

נעמה לזימי: דודו, כשאתה מציג את הדברים – תספר, קצת, מהכיוון של החקלאי הקולט, מה הם מרגישים ומה הם צריכים

נעמה לזימי:  תדבר בכנות – כמה זה טרדה וכמה זה באמת עוזר?     

דוד קורן: קודם כל, אני באמת מודה על הדיון

דוד קורן:  בהתייחס למה שחבר הכנסת שוסטר שואל – כולם נכנסו לאיזה שהוא שוק שלא היה צפוי, בשבת הנוראית הזו ובימים שאחרי

דוד קורן:  חקלאות, כמו שכולם יודעים, היא לא משהו שאפשר לאפסן בינתיים ולחכות

דוד קורן:  הצמחים גדלים; אם לא משקים ולא קוטפים – זה הולך לאיבוד

דוד קורן:       המצב היה פי כמה יותר קשה בגלל המצב של העובדים שבאו מתאילנד, בעיקר, שנטשו בצורה מאוד קשה

דוד קורן:  אפשר להבין אותם, בגלל שגם אצלם הייתה פגיעה מאוד קשה, של אנשים שנהרגו וגם נחטפו

דוד קורן:  יחד עם זאת, אני חושב שעם כל המצוקה שלהם – החקלאים מרגישים, במידה רבה, איזו שהיא תחושה מאוד טובה של רוח גבית של החברה האזרחית

דוד קורן:      אני כל היום מקבל הודעות של כל מיני קבוצות וארגונים שרוצים לבוא ולהתנדב, אבל אנחנו חיים, עכשיו, על זמן שאול של הרצון הזה, ויש איזה שהוא חוסר הלימה בין החברה האזרחית – שמבינה את החשיבות של החקלאות – לבין המדיניות של הממשלה, מזה שנים רבות, של דיכוי החקלאות

דוד קורן:  על זה – אני רוצה לדבר בדברים שאני רוצה לומר

דוד קורן:      כמו שאמרתי, זה באמת מרגש לראות את החברה האזרחית, וזה מעודד וחשוב לראות את מה שקורה בכל מיני מקומות

דוד קורן:  זה חשוב, כי החברה האזרחית, שבאה להתנדב, לא רק מתנדבת, אלא גם מבינה את החשיבות של החקלאות דרך עבודת הידיים - - -     

דוד קורן: אני רק רוצה לחדד: המסה העיקרית של האנשים שרוצים להתנדב – מגיעה ומוצאת זירה להתנדבות?     

דוד קורן: כן

דוד קורן:  היא מגיעה

דוד קורן: זאת אומרת שיש להם מה לעשות? לא מביאים אנשים סתם, בשביל - - -     

דוד קורן: יש חקלאים שעדיין מבקשים, ויש קבוצות שאנחנו מנסים לנתב אותן לכל מיני מקומות

דוד קורן:  הצורך במתנדבים הוא לא רק בעוטף, אלא בכל הארץ, כי חסרות ידיים עובדות בכל מקום

דוד קורן:  אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן: קודם כל, אני מסכים עם מה שאמרה יושבת ראש הוועדה לצעירים, חברת הכנסת נעמה לזימי – החקלאות היא לא עוד ענף כלכלי

דוד קורן:  אנחנו מדינת אי, והגיע הזמן שאנחנו נבין שגם מבחינה ערכית וגם מבחינה כלכלית – אנחנו לא יכולים לסמוך על ניסים ונפלאות של "מה יקרה במצבי קיצון", ואנחנו כבר ראינו אותם בכמה מצבים

דוד קורן:      ריגש אותי מה שאמרה חברת הכנסת שלי טל מירון, כי אולי מעטים זוכרים את התקופה ההיא, שבה היו שיעורי חקלאות, ודרך שיעורי החקלאות ועבודת הידיים – כולנו נחשפנו לערך של החקלאות

דוד קורן:  לצערי הרב, המצב הוא מאוד קשה

דוד קורן:  באקדמיה – בתחומים של גאוגרפיה או תכנון ערים, למשל – כמעט ולא מלמדים את המרחב הכפרי

דוד קורן:       אני נאלצתי, בגלל ההיכרות שלי עם העניין ועם חשיבותו – יחד עם פרופ' רחל אלתרמן מהטכניון, לשמחתי – לייצר תכנית, בטכניון, שפועלת כבר 13 שנים, שבה אנחנו מלמדים קורס למתכננים במרחב הכפרי

דוד קורן:  לפני 30 שנה, היה פרופסור בישראל שקיבל את פרס ישראל על התכנון של המרחב האזורי, וזה נעלם לגמרי מהאקדמיה

נעמה לזימי: דודו, הנקודה הזו היא חשובה

נעמה לזימי:  אני רוצה להכניס את זה: אתה אומר שהיום, מבחינת דיסציפלינה באקדמיה, בלימודי גיאוגרפיה, סביבה והכל – חקלאות לא נכנסת כעולם תוכן

נעמה לזימי:  זה קריטי

דוד קורן: היא לא נכנסת

דוד קורן:  זה הרבה יותר גרוע: בגלל שהיא לא נכנסת – לא מלמדים, ואין התמחות

דוד קורן:  אין, כמעט, גאוגרפים שמתמחים במרחב הכפרי

נעמה לזימי: בדיוק

נעמה לזימי:  זאת אומרת, היום, בתכנון עירוני ובמקומות כאלה, לומדים על סוגיות אורבניות, עירוניות, אבל לא מכניסים את העולם הכפרי ואת התכנון סביבו

נעמה לזימי: בדיוק

נעמה לזימי:  גם הכפר עצמו נמצא בדפיציט, ואין כמו דודו שמכיר את זה

דוד קורן: אנחנו נמצאים במצב הרבה יותר גרוע בעניין ממה שאתם מתארים

דוד קורן:  פעם היינו מומחים בעולם לנושא של קואופרציה, שהוא נושא מאוד חשוב ומרכזי בעולם; יש 1

דוד קורן: 3 מיליארד חברים בקואופרטיבים

דוד קורן:  פעם ישראל הייתה מעצמה; הייתה פרופסור שהייתה לה קתדרה בתל אביב

דוד קורן:  היום זה אולי שיעור בדיני חברות בחלק מהאקדמיות

דוד קורן:  לא מלמדים

דוד קורן:  אנחנו פשוט נעלמנו מהתחום הזה, שהוא תחום כל כך חשוב

דוד קורן:       אני חושב שאם אנחנו רוצים לעשות משהו – לא פעולה שהיא רק מיידית, עכשיו – צריך לחשוב איך אנחנו פועלים, עכשיו, גם באקדמיה; גם במכינות; גם בתנועות הנוער; גם בבתי הספר התיכוניים; גם בבתי הספר היסודיים

דוד קורן:  חייבים להחזיר עטרה ליושנה בנושא הזה

דוד קורן:       אם אנחנו רוצים לעשות פעולה ארוכת טווח – לדעתי, כאן התפקיד של הוועדה לצעירים

דוד קורן:  אני חושב שזה, אולי, המקום להגיד לכם: בואו נעשה פעולה ארוכת טווח בנושא הזה

דוד קורן:  זו הזדמנות, כי אני חושב שהיום, אולי, מבינים את זה

דוד קורן:  זו חשיבה אסטרטגית למשהו שהוא יותר ארוך

נעמה לזימי: זה חד משמעי

נעמה לזימי:  לא מאשרים לנו דיונים בעת הזו, כוועדה מיוחדת, אבל במצב כזה, שבו אלון מצטרף כעוד ועדה – אפשר

נעמה לזימי:  אולי ניזום, יחדיו, משהו עם ועדת החינוך, או שנחשוב איך לעשות את זה על החינוך, בהקשר של האקדמיה

נעמה לזימי:  אני מאוד מאמינה בלייחד דיונים, כי אז אפשר לעשות צלילה פנימה ולהשאיר את הוועדות הגדולות לדון בסוגיות רחבות, אבל פה – לעשות את התיקונים הנקודתיים

נעמה לזימי:  זה חשוב ממש

דוד קורן: אני מאוד אשמח אם נעשה את זה, ואני אשמח לסייע בכל דבר

נעמה לזימי: אנחנו נוציא מכתב למל"ג בכל מקרה

דוד קורן: זה אולי הדבר הכי חשוב כדבר ארוך טווח

דוד קורן:  אני גם אגיד לכם עוד משהו: אין דור המשך לחקלאות

דוד קורן:  בגלל המדיניות האגרסיבית נגד החקלאות ונגד החקלאים – מספר החקלאים הלך והצטמצם

דוד קורן:  עכשיו זו ההזדמנות שלנו לעשות את השינוי הזה

דוד קורן:  השינוי הזה יבוא, כי למשרד החקלאות יש רצון, אבל כאשר אין לו משאבים, אין לו יכולת כלכלית לסייע לחקלאים, ואין מדיניות שמעודדת חקלאות בישראל – זו התוצאה שאנחנו מקבלים

דוד קורן:      יש לנו הזדמנות לעשות כאן שינוי

דוד קורן:  אני מרגיש גאה בחברה האזרחית הישראלית, שנותנת רוח גבית מרגשת, אבל כאן, יש הזדמנות להפוך את זה למעשים - - -     

נעמה לזימי: יש יותר מזה

נעמה לזימי:  ככל שאתה מדבר, אני חושבת שגם אפשר לחשוב על איך אפשר לדחוף גם למלגות ולמענקי מחקר שקשורים בסוגיות חקלאיות, כי אנחנו רואים – גם במשרדי ראש ממשלה; מקק"ל ועד למשרד לשוויון חברתי ומשרדים אחרים – שיש מלגות על תרומה מסוימת לתחום מסוים

נעמה לזימי:  אולי אם נשכיל להסתכל על תחום החקלאות כתחום מחקר, או לעודד מחקר איכותי בו – זה משהו שייצר לנו - - -     

מטי צרפתי הרכבי: נעמה, מתקיימים מחקרים סביב הפיזיולוגיה והביולוגיה של החקלאות, גם באוניברסיטאות וגם במשרד החקלאות - - -     

אורי אור: לא מספיק, מטי

מטי צרפתי הרכבי: אני רוצה להגיד שבתחום של פיתוח הכפר; של הסובסידיות; של הרפורמות; של מעורבות המדינה בתוך החקלאות כערך; מה שקורה באירופה – שם אין עבודה בכלל

נעמה לזימי: לגמרי

אורי אור: למשל, קליטה של חוקרים חדשים במינהל המחקר החקלאי

אורי אור:  צריך פשוט להכפיל או לשלש את הנושא הזה

נעמה לזימי: אולי, באמת, נייחד על זה איזה שהוא דיון

נעמה לזימי: ניקח את ה-250 מיליון ₪ - - -     

אורי אור: נכון

אורי אור:  גם - - - האזוריים, חבר הכנסת שוסטר

אורי אור:  חוקרים במחקר יישומי

נעמה לזימי: בסדר

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור למשרדי ממשלה

נעמה לזימי:  נעשה איזה פינג-פונג כדי שנשמע את כולם

נעמה לזימי:  אני רוצה לשמוע, בהמשך, את משרד החינוך, אבל אני רוצה לשמוע, קודם כל, את ינון אלרועי ממשרד הכלכלה והתעשייה, שהוא ראש החמ"ל הלאומי לכוח אדם חיוני

נעמה לזימי:  תודה לך שאתה כאן

ינון אלרועי: תודה, חברת הכנסת לזימי וחבר הכנסת שוסטר, שהזמנתם אותי

ינון אלרועי:  הייתי בשיעורי החקלאות ביסודי, ואני גם בוגר בית הספר החקלאי פרדס חנה; אני מקווה שלא תכעסו עליי בגין העניין הזה

ינון אלרועי:  אני מחובר, וחש הרבה מאוד חשיבות בדברים שנאמרו

ינון אלרועי:  הם קצת חורגים מעולם התוכן שלי, כרגע, אבל אני בהחלט תומך בהרבה מאוד דברים שנאמרו

ינון אלרועי:      ב-Zoom In חזרה לנושא של כוח אדם: מאז הקמת החמ"ל, שהוקם בבקשה של רשות החירום הלאומית, השקענו מאמצים רבים כדי לייצר את תמונת המצב הלאומית במקצועות החיוניים, וכמובן שחקלאות הוא נדבך מאוד חשוב בהיבט הזה

ינון אלרועי:       אנחנו פועלים, מאז הקמת החמ"ל, לייצור שיתופי פעולה חוצי ארגונים ומשרדים, על מנת לייצר מענים לצרכים כאלה גם בעולם החקלאות

ינון אלרועי:  לפחות בתחילת הדרך – היה צורך גדול מאוד גם בעולם הקמעונאות, עם תופעות של הגעה של 20% מכוח האדם, ולא היה מי שישים את המוצרים בסופר

ינון אלרועי:  בזמנו, עוד היו מוצרים, כי עוד הייתה עבודה בחקלאות

ינון אלרועי:       אחת מהדוגמאות שאני רוצה לציין היא שיתוף פעולה עם משרד ההתיישבות

ינון אלרועי:  נמצאת פה הנציגה שלהם

ינון אלרועי:  חתמנו על הסכם, יחד עם מועצת המכינות, ובעקבותיו – שליש מהמכינות הקד"ציות, לפחות, מסיטות את הפעילות שלהן בסיוע לתעסוקה במשק לעולם החקלאות – נמצאת פה ניצן, שיכולה להעיד על זה – ואנחנו ממשיכים לבדוק אפשרויות נוספות

ינון אלרועי:      מבחינת הקריאה לממשלה לייצר מהלך: אני חושב שהמדינה סימנה דגל, בשבוע שעבר, ומה שאמר אסף קודם – שיש, כרגע, תמרוץ שנע בין 10,000 ₪ ל-20,000 ₪ לשלושה חודשים – הוא מהלך דרמטי, שיכול לייצר שינוי

ינון אלרועי:       יש קמפיין שמשרד החקלאות השיק, יחד עם שירות התעסוקה, שהניב התעניינות מאוד ערה

ינון אלרועי:  כולנו ממתינים לדיוק הביקושים על ידי משרד החקלאות, שאני מקווה שיתבצע ממש ביממה הקרובה, על מנת שיהיה אפשר לתת מענה אפקטיבי לביקוש הזה

ינון אלרועי:      כמו שאמרתי, אני חושב שגם יוזמות כמו אלה שבאו מחברות כאלה ואחרות – אני לא רוצה לעשות פרסומת, כרגע – בהחלט מכווינות את השוק ואת המשק

ינון אלרועי:  אנחנו נמשיך לתת את התיעדוף בנושא הזה

נעמה לזימי: החשש הוא שזה יהיה זמני, ולכן אנחנו רוצים לראות מה אפשר לעשות מבחינה מערכתית

ינון אלרועי: בסדר

ינון אלרועי:  אני חשבתי שמה שאני יכול להביא, כרגע, זה בעיקר את הנושא הזה, ולהבטיח לכולם פה שאנחנו לגמרי דרוכים בנושא הזה

ינון אלרועי:  אנחנו משלבים ידיים עם משרד החקלאות; עם שירות התעסוקה; עם משרד העבודה; עם משרד העלייה והקליטה; עם התאחדות הסטודנטים; עם מכללות נוספות, בנוסף למכללות הקד"צ, ועם גופים אחרים

ינון אלרועי:  כולם מסתכלים על העניין הזה, ואנחנו נמשיך לתת על זה דגש

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור לצחי בן עיון, יו"ר פורום החקלאות במרחב הכפרי

נעמה לזימי:  תודה, צחי, שאתה פה

יצחק רבין: תודה לכם על הדיון

יצחק רבין:  אני חייב לציין שבדרך כלל – אנחנו באים להיאבק על הזכויות שלנו, לצעוק ולהידחף, ולא תמיד מקשיבים לנו

נעמה לזימי: לצערנו, לא תמיד

יצחק רבין: בדיון הזה – אני מרגיש ממש נרגש

יצחק רבין:  אני רוצה להעביר כמה מסרים בשם השטח, כי גם אני חקלאי, ממושב צוריאל בצפון

יצחק רבין:  דבר ראשון, אני רוצה להודות לצרכנים היקרים במדינת ישראל, ולתושבי מדינת ישראל, שמחבקים אותנו ועוטפים אותנו

יצחק רבין:  ביום שישי האחרון אנחנו השתתפנו באחד השווקים, והגיעו הרבה צרכנים ותושבים כדי לפרגן לחקלאים, ולקנות את התוצרת

יצחק רבין:       אני רוצה לומר לך, גבירתי יושבת הראש, שפערי התיווך לא נמצאים אצלנו, החקלאים; הם לא חונים אצלנו בכלל

יצחק רבין:  זאת אומרת, ההיבט של יוקר המחיה – לא נמצא אצלנו

יצחק רבין:  פערי התיווך הם ידועים

יצחק רבין:  התוצרת שלנו היא בריאה, טרייה, זמינה, ובמחירים הרבה יותר זולים

יצחק רבין:      דבר נוסף: אני, אישית, מאוד מתרגש ממה שקורה

יצחק רבין:  עם כל המשבר האדיר הזה שנכנסנו אליו, בשבת השחורה והאיומה, אני לא תיארתי לעצמי שאני, כבן ממשיך, בגיל 50, אראה את הילדים שלי מתחילים לחשוב על להיכנס לחקלאות

יצחק רבין:       בגלל האירוע הזה – אני בטוח שאלה לא רק הילדים שלי, שהם דור רביעי במשק, אלא גם ילדים, נוער, חיילים משוחררים, סטודנטים, ילדים של חקלאים אחרים או אנשים שגרים בעיר, שנחשפים, פתאום, לחשיבות של העיבוד החקלאי, של התוצרת החקלאית ושל ההתיישבות, בכלל, בעקבות ההתנדבות

יצחק רבין:      אם פעם צעקנו שאנחנו, המשקים המשפחתיים, מוצבים בגבולות – צעקנו בהפגנות, ורשמנו: "משק משפחתי = מוצב בגבול"

יצחק רבין:  גבול לבנון; גבול הדרום; עוטף עזה; הערבה; מרכז; לא משנה איפה – עכשיו זה ברור מאליו

יצחק רבין:      אני רוצה להגיד לכם שלא מעט חקלאים, קולגות שלי, שאני מדבר איתם, אומרים לי: "תקשיב, פתאום הבת שלי, שהיא סטודנטית, או חיילת, או משוחררת, או הבן בגיל 17, שלא רצה להוציא את עצמו מהבית כדי לסייע במשק המשפחתי, או בחקלאות – כולם מתעוררים ומבינים

יצחק רבין:      אני כן חושב שצריך להגיד תודה, ולעודד את הצעירים

יצחק רבין:  זה לא משנה אם הצעירים הם חקלאים, מושבניקים, קיבוצניקים, גרים בשדרות, בתל אביב או בכל מקום בארץ

יצחק רבין:  יש פה הזדמנות אדירה, ואני קורא לכם להקים מושבים חקלאיים לצעירים

יצחק רבין:  אני אשמח שאצלנו, במועצה האזורית מעלה יוסף, יקימו יישוב חדש לחקלאים צעירים

יצחק רבין:  תאמיני לי שהמון יגיעו

יצחק רבין:       יש אפשרות; צריך לצאת מהקונספציה – גם בנוגע לחקלאות וגם בנוגע לתכנון ובנייה – שאי אפשר לתכנן ולעשות כלום, כי אי אפשר לזוז ולהרחיב את הקווים הכחולים של תכנית המתאר של היישובים החקלאיים

יצחק רבין:  צריך לצאת מהקיבעון הזה

יצחק רבין:  לתת לנו להרחיב את היישובים; לקלוט חקלאים חדשים; לקלוט תושבים חדשים

יצחק רבין:  זה דבר מאוד חשוב

יצחק רבין:      דבר נוסף שהייתי רוצה לומר: כרגע, בטווח הקרוב, זה ידוע שחסרים לנו עובדים

יצחק רבין:  אנחנו גם רוצים – אני, לפחות, בפורום חקלאות, שמביא את סדר היום של המרחב הכפרי; אם אלה מצפים, יישובים קהילתיים ומושבים – להגיד תודה לכולם; לכל מי שמשתתף ומסייע

יצחק רבין:       יש פה הזדמנות; יש לא מעט סטודנטים שאני כבר הבנתי, היום, שדחו להם את הלימודים לסוף דצמבר

יצחק רבין:  צריך לתת להם תמריצים כדי שיבואו לעבוד בחקלאות למשך חודשיים-שלושה

יצחק רבין:  אני מאמין שהרבה ייקלטו אצלנו, במשקים, כדי לעזור לנו

יצחק רבין:  הפתרון של העובדים הזרים לא נראה באופק, כרגע

יצחק רבין:      בצפון, לעומת הדרום, העזיבה של עובדים זרים כבר בוצעה, והיא גם מתגברת, ככל שרעשי התותחים וטילי הנ"ט מגיעים אלינו, לצפון – וזה קורה גם ברגעים אלה, לצערי הרב

יצחק רבין:  אני ממש מבקש פה מחברי הכנסת – ואני יודע שגבירתי, ובוודאי שוסטר, וחברי הכנסת שדיברו כאן, הם בעד החקלאות – שהצעירים מתל אביב, מבאר שבע, מראשון לציון ומחיפה – ייחשפו לאתגרים שיש לנו אצל החקלאים; שייחשפו לדבר הטוב הזה, שנקרא "חקלאות ציונית"

יצחק רבין:      אני אשתף אתכם, אבל אני לא מיוחד: אני עורך דין הרבה שנים, במקצוע שלי

יצחק רבין:  צמצמתי את הפעילות כדי לבוא ולהמשיך את המשק

יצחק רבין:  כמוני – יש רבים

יצחק רבין:  הבעיה היא שלא הרבה אנשים לא מתייאשים, והרבה התייאשו בדרך

יצחק רבין:  אתם יודעים מה קרה עם הנושא של הייבוא ועם הנושא של חסמים

יצחק רבין:  אני מבקש ממדינת ישראל, ומכם: תעשו את הכל כדי להציל את הגבולות של מדינת ישראל; כדי להציל את המרחב הכפרי ולחזק את הצעירים

יצחק רבין:  תודה רבה

נעמה לזימי: תודה רבה, צחי

נעמה לזימי:  אנחנו נעבור לאלי שיש ממשרד החינוך, מנהל אגף של"ח וידיעת הארץ

נעמה לזימי:  שלום, אלי

אליהו ישי: אהלן

אליהו ישי:  אני רוצה להגיד כמה מילים לגבי ההיערכות של משרד החינוך

אליהו ישי:  קודם כל, משרד החינוך רואה חשיבות רבה מאוד בערך ההתנדבות, בכלל, ובמיוחד בנושא החקלאות בשעה הזו

אליהו ישי:  בכלל, בתהליך החינוכי שאנחנו מפעילים עם התלמידים בימים האלה

אליהו ישי:      אני רוצה לנקוב קצת במספרים: התחלנו את ההתנדבות במערכת ב-05 בנובמבר, אחרי שמצאנו את הפטנט ואת המנגנון לפעול באמצעותו

אליהו ישי:  נכון ל-14 בנובמבר, אנחנו נפעיל כ-46,718 תלמידים שיתנדבו בחקלאות

אליהו ישי:  אתמול היו 9,070, והיום, בגלל הגשם, היו לנו קצת ביטולים וירדנו ל-7,084

אליהו ישי:  אלה הם המספרים, פחות או יותר

אליהו ישי:      המשרד מכוון לכך שנושא ההתנדבות - - -     

אליהו ישי: אלי, רק כדי לחדד: 7,000 תלמידים מכמה קבוצות? עשרות קבוצות?     

אליהו ישי: הקבוצות עובדות באוטובוסים של 30-40, בהתאם להוראות פיקוד העורף לפי האזור שבו עובדים

אליהו ישי:  אנחנו יכולים לעבוד באזור צהוב ובאזור ירוק

אליהו ישי: זה מעוגן על ידי בתי הספר, או על ידי מחלקות החינוך של היישובים?     

אליהו ישי: על ידי בתי הספר

אליהו ישי:  בתי הספר יוצאים במאורגן

אליהו ישי: ומול מי אתם עובדים? מיהם ארגוני החקלאים שקולטים אתכם?     

אליהו ישי: יש מספר עמותות שמשרד החקלאות הכיר בהן, אחרי קול קורא

אליהו ישי:  התחלנו את העבודה עם - - -     

אליהו ישי: ברור

אליהו ישי:  אוקיי

אליהו ישי:  המתכונת שהוצגה כאן

אליהו ישי:  האם זו התנדבות חד פעמית, של כמה שעות?     

אליהו ישי: ביום חמישי אני נפגש עם משרד החקלאות כדי לערוך תכנון של כל הנושא הזה, שקשור לטווח בינוני ולטווח ארוך

קריאה: צריך לייצר תכנית סיסטמתית

אליהו ישי: זה משהו שצריך להיערך לו

אליהו ישי:  עוד מעט י"א ו-י"ב ייכנסו למסלולי הבגרויות שלהם, ונצטרך להקל עליהם ולהעלות שכבות צעירות יותר להתנדבות

נעמה לזימי: יש לי שאלה: משרד החינוך, הרי, פועל על ימי ההתנדבות בבית ספר, אבל הבנתי שלמרות שברשימת הארגונים שמשרד החקלאות עובד איתם יש כשלושה ארגונים – יצאתם במכרז, באופן אקסקלוסיבי, עם ארגון השומר החדש – שעושה עבודה טובה, אגב

נעמה לזימי:  אני לא יוצאת נגד הארגון, ובטח שלא בהקשר לחקלאות; אני יוצאת נגד האקסקלוסיביות וה-Out Sourcing

נעמה לזימי: אבל הוא אמר שהם פועלים עם כל הארגונים

נעמה לזימי: ממה שאני מבינה, ממה שנמסר לי – חבל שזה לא מופעל ישירות דרך של"ח אל משרד החקלאות

נעמה לזימי:  זאת אומרת, חבל שיש, בכלל, את ה-Out Sourcing הזה, ולא עבודה עם הארגונים דרך המשרד, שהוא הגוף המדינתי

אליהו ישי: אנחנו עובדים בשיתוף עם משרד החקלאות, ואני נמצא בשיחות איתם

אליהו ישי:  ההתכנסות שתהיה ביום חמישי תהיה קצת יותר הדוקה, ונדייק הרבה דברים

אליהו ישי:  הרעיון הראשון היה למצוא גורם שיהיה גורם משלח

אליהו ישי:  לנו, כמשרד, יש ביטוח על התלמידים שיוצאים לפעילות מטעם המשרד, אבל אין להם ביטוח לאומי; גם למורים אין

נעמה לזימי: אבל משרד החקלאות מקצה את הסכום לביטוח הלאומי

נעמה לזימי:  זאת אומרת, גם כך מי שקיבל את הכיסוי הביטוחי – קיבל אותו דרך מענק מיוחד שניתן ממשרד החקלאות

אליהו ישי: אני רוצה להגיד רק דבר אחד חשוב: מה שאני ראיתי לנגד עיניי זה לעשות כמה שיותר, והכי מהר שאפשר

אליהו ישי:  אנחנו נמשיך להתארגן, עם כל הפרוצדורות, ובסוף נגיע לממדים שאנחנו רוצים להגיע אליהם – לכמויות גבוהות של תלמידים

נעמה לזימי: אלי, זאת לא הייתה שאלתי

נעמה לזימי:  השאלה שלי היא: למה לבחור ארגון באופן אקסקלוסיבי כשנבחרו שלושה ארגונים, כולל לקט ישראל? אנחנו, כמובן, מאוד בעד הצלת מזון

נעמה לזימי:  אני רוצה, בכוונה, להפריד את שם הארגון, כיוון שהוא עושה עבודה חשובה בתחום החקלאות

נעמה לזימי:  אנחנו לא יוצאים נגד ארגון; אני מנסה להבין למה זה לא עובד ישירות בין משרד למשרד, בתיווך, ולמה הכיסוי הביטוחי ניתן כאן כטיעון, כשאנחנו יודעים שמשרד החקלאות הוא שמממן אותו? זאת אומרת, משרד החקלאות יכול לממן את הכיסוי הביטוחי גם לארגון לקט וגם לארגון הנוסף

אליהו ישי: אני אפרט את תשובתי: אנחנו לא עובדים עם שניים או שלושה ארגונים; אנחנו עובדים עם הקיבוץ הארצי ועם עוד עמותה בצפון

אליהו ישי:  אנחנו לא עובדים עם יהודה ושומרון, כי יש נהלים מיוחדים, עכשיו, שאוסרים להיכנס לאזור יהודה ושומרון לשם עבודה חקלאית

אליהו ישי:       אנחנו עובדים כמעט עם כל העמותות שרשומות שם, וכל עמותה יכולה להיות גוף משלח

אליהו ישי:  מעבר לכך, כל בית ספר שמביא חקלאי שצריך עבודה אצלו, שנמצא בקרבתו – בכדי לחסוך עלויות היסעים, אנחנו רושמים את החקלאי הזה באחת העמותות

אליהו ישי:  אין עמותה אקסקלוסיבית, למרות שהשומר החדש הייתה הראשונה, כי אנחנו עובדים איתם כל השנה

נעמה לזימי: אוקיי

נעמה לזימי:  אם אתה אומר שיש כל מיני ארגונים, ושזה הולך להשתנות – אני מקבלת; בסדר

נעמה לזימי:  אבל אני עדיין לא מבינה למה כל מה שקשור לתקציב להסעות, מזון, לינה והכל, וגם שמות של בתי הספר – עוברים דרך ארגון, ולא דרך משרד

נעמה לזימי:  משרד החינוך צריך למפות את השמות, לקחת את הכל ולהקצות לארגונים את המשאבים

נעמה לזימי:       יצירת ה-Out Sourcing המוחלט הזה – כולל ברמה השמית – הוא דבר שאני לא מוצאת אותו תקין כל כך

נעמה לזימי:  אני מחזיקה מאגף של"ח; אני חושבת שהוא אגף שיכול לתפעל את הדבר הזה, ולהיות מתכלל העל בין משרד החינוך לבין משרד החקלאות

נעמה לזימי:  לא לעשות Out Sourcing, אלא להיפך – להקצות לארגונים, בצורה שמאפשרת תכלול

אליהו ישי: ההערה שלך מקובלת עליי, ובגלל זה אני נפגש, ביום חמישי, כדי לסגור את הקצוות האלה בין המשרדים

נעמה לזימי: מעולה

נעמה לזימי:  תודה

אליהו ישי: הרעיון שעומד לנגד עיניי הוא לגרום לכמה שיותר תלמידים להתנדב, עם פחות גורמים מעכבים

אליהו ישי:  פרוצדורות, הרבה פעמים – מעכבות

אליהו ישי:  לכן, אנחנו ננסה להגיע לאיזה שהם דברים חשובים

אליהו ישי:  הדבר שנראה לי שאותו אנחנו רוצים מאוד לקדם זה מה אנחנו עושים בטווח הבינוני, של עד סוף שנת הלימודים הזו; לעשות תכנון ארוך טווח, להכניס התנדבות של בני נוער ותלמידים בעבודה חקלאית, בקרבת אזור המגורים, כחלק מהתפיסה שלנו, ולראות לאן אפשר להתקדם עם הנושא, הן מבחינת ההתנדבות כערך והן מבחינת ההתנדבות בחקלאות, בפרט

נעמה לזימי: יפה

נעמה לזימי:  קודם כל – זה מצוין

נעמה לזימי:  אני מודה לך, אלי

נעמה לזימי:  בהקשר למה שנאמר כאן על חינוך לחקלאות – אנחנו נכניס את זה לסיכום הדיון ונתעדכן מולך – אני חושבת שהאקדמיה היא שלב נוסף, אחרי שיש תשתית שניתנת בשלב המאוד ראשוני

נעמה לזימי:  אני לא בטוחה שזה יכול לקרות השנה, אבל אני חושבת שאפשר לחשוב על שנת הלימודים הבאה כשנה שבה מכניסים את החקלאות במסגרת יותר מאורגנת בבתי הספר, ואז – ההתנדבות בחקלאות כערך

נעמה לזימי:  כל הדברים שנוצרים מזה – כבר יהיו דרך התשתית שאנחנו מייצרים בבתי הספר

נעמה לזימי:      לא יודעת אם שמעת פה את כולם, אבל כולם התנדבו בחקלאות, כי כולנו יותר מבוגרים מהגיל של הילדים היום, וזה משהו שזכור לנו

נעמה לזימי:  אני יותר זוכרת את פינות הגינון שהיינו עושים בבתי הספר, שבהן לימדו אותנו איך מגדלים, שזה דבר מדהים

אליהו ישי: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד לגבי מכינות אופק, שמטופלות באמצעות משרד החינוך

אליהו ישי:  גלי היא זו שהייתה צריכה לדבר על זה מטעם המשרד, אבל יוסי מלכה נמצא פה

אליהו ישי:  בכל מקרה, אנחנו מפעילים את מכינות אופק – כ-1,800 חבר'ה מהמסגרת הזו, שמתנדבים בחקלאות בתקופה הזו

אליהו ישי:  כולם רואים בזה כערך חשוב וכעשייה נכונה בעת הזו, מעבר לכך שזה נותן משמעות לזמן הקשה הזה

נעמה לזימי: לחלוטין, ואנחנו גם מאוד בעד מכינות אופק; מכינות חצי שנתיות, מאוד חשובות, בפריפריה הגאוגרפית והחברתית

נעמה לזימי:  זהו תחום חשוב, וטוב שזה מתחבר לערך לאומי כמו חקלאות

נעמה לזימי:  זה, דווקא, מאוד נכון ומשמח, בהקשר הזה

נעמה לזימי:  תודה

נעמה לזימי: יש לי שאלה: האם תנועות הנוער נמצאות, איך שהוא, בלופ הזה? אתה יודע, או שאולי אחרים?     

אליהו ישי: רועי תשובה נמצא כאן, גם כן

אליהו ישי:  אם תפתחו לו מיקרופון – הוא יוכל להגיב

אליהו ישי: הוא משלכם?     

אליהו ישי: רועי תשובה הוא מטעם מועצת תנועות הנוער, והמפעלים של מועצת תנועות הנוער

אליהו ישי:  גם הם פועלים בצורה מקיפה ועמוקה בעניין הזה

נעמה לזימי: גלית בוקריס ממכינות אופק, שלום

נעמה לזימי:  מה שלומך? תודה שהגעת אלינו

גלית בוקריס: שלום לכולם

גלית בוקריס:  מהרגע הראשון שבו עלה הצורך של ההתנדבות בחקלאות – מכינות אופק יצאו לשטח

גלית בוקריס:  אנחנו מתנדבים מצפון לדרום, כל מכינה באזור שבו היא נמצאת

גלית בוקריס:  כ-1,500 מתנדבי מכינות אופק כבר נמצאים בכל מקום שבו הם יכולים לתת כתף ולסייע

גלית בוקריס:       אני רוצה להעלות פה צרכים וחסמים שעולים תוך כדי ההתנדבות

גלית בוקריס:  אנחנו בדין ודברים גם עם משרד החינוך בעניין הזה: חשוב מאוד לדעת שאנחנו כפופים לחוזר מנכ"ל, ושם – אנחנו כפופים גם להנחיות של עבודה באזורים מאוד מוגבלים, בהוצאת תיאום טיולים

גלית בוקריס:  זה משהו שלוקח זמן עד שהוא מגיע

גלית בוקריס:  גם הצורך במאבטחים ובהיסעים למקומות ההתנדבות מאוד מכביד עלינו מבחינה כלכלית

גלית בוקריס:  זה משהו שצריך למצוא לו איזה שהוא הסדר

גלית בוקריס:       אנחנו נכונים לעזור ולסייע

גלית בוקריס:  רק הבוקר קיבלתי הודעה מאחת ממנהלות המכינות על כך שתקציב ההסעות עבר לארגון השומר החדש וכבר אין להם הסעות דרך המועצה, ולכן אין להם איך להגיע להתנדבות

גלית בוקריס:  אם הוועדה יכולה לקדם איזה שהוא מהלך של סיוע למכינות - - -     

נעמה לזימי: זה מה שאמרנו, בעצם

נעמה לזימי:  את צודקת

נעמה לזימי:  נתנו את ה-Out Sourcing לארגון, וכשזה לא דרך משרד החינוך כגורם מתכלל – זה מקשה, באמת, גם על ייצוא ההסעות

נעמה לזימי: אסף, אתם תוכלו לוודא שמה שביקשנו יתבצע, בישיבה שלכם ביום חמישי?     

ד"ר אסף לוי: זה דווקא לא אני שמטפל בזה, אלא אריאל למדני

ד"ר אסף לוי:  אני אדבר איתו, אבל צריך להיזהר מכל הנושא של כפל תמיכות

ד"ר אסף לוי:  לנו, מעבר לתקציב שלנו – אין לנו עוד יכולת לתמוך במקורות אחרים, עד כמה שאני יודע

ד"ר אסף לוי:  אני אבדוק את הנושא לקראת יום חמישי

ד"ר אסף לוי: נעמה, צריך לקחת בחשבון שיכול להיות שהיכולת של ארגונים גדולים לסייע היא התקציב שיש להם, ואז, אולי, הם יכולים לבצע את מה שארגונים אחרים – גם אם הם ממלכתיים, כמו אופק – לא מצליחים

נעמה לזימי: לא

נעמה לזימי:  קודם כל, כי התקצוב הלא כל כך קבוע של אופק הוא דבר שגם עשינו עליו דיון, רק לפני כמה חודשים

נעמה לזימי:  זה מצוין אם יש ארגון חזק שיכול לעשות, ולעשות יותר, אבל אנחנו רוצים שמשרד החינוך יהיה - - - לדבר הזה

נעמה לזימי:  אם אנחנו מדברים על משהו שהוא ערך – אנחנו צריכים לסייע למכינות אופק בסיפור של ההסעות, כדי שהן יוכלו לממש את ההתנדבות

נעמה לזימי:  זה שאנחנו מוציאים קבוצה מהאפשרות להתנדב בגלל סוגיית הסעות – זה לא דבר סביר

נעמה לזימי: אז אולי נגיד לחברה ממשרד החינוך שבמידה ואת נתקלת בקשיים בלתי פתירים - - -   

נעמה לזימי: היא ממכינות אופק, אבל גם גל איובי פה

נעמה לזימי: אופק הם עצמאיים, אז באופן עצמאי – את יכולה להתחבר לחברת הכנסת לזימי; אני אסכים לסייע גם כן

נעמה לזימי: בוודאי, אבל בלי קשר – אנחנו מבינים שה-Out Sourcing הזה פוגע באפשרות להגדיל את המערך החקלאי שמסייע, כי כששל"ח הוא גורם מתכלל – הוא יכול להקצות אפילו יותר לשומר החדש, כי יש להם יותר אפשרות

נעמה לזימי:  יכול להיות שהם יהיו הארגון שייקח הרבה יותר חלק במשימה, אבל אנחנו לא רוצים למנוע את לקט, את אופק, וארגונים אחרים שצריכים להיכנס

נעמה לזימי:  אנחנו צריכים עוד כוח אדם

נעמה לזימי: גם מבחינת גיוון הארגונים, אבל גם מבחינה ערכית – אנחנו רוצים את החבר'ה מאופק בפנים

נעמה לזימי: אנחנו חייבים את החבר'ה מאופק בפנים, אבל לא רק; גם עוד תנועות נוער ועוד קבוצות

נעמה לזימי:  בגלל זה של"ח, כגורם משרדי מתכלל, הוא גורם שיכול להקצות את המשאבים, גם אם הוא יבחר לתת באחוזים גדולים יותר לארגון שיכול לשאת על עצמו יותר, אבל לא לעשות Out Sourcing מלא, שמוציא ארגונים אחרים מלסייע למערך החקלאי

נעמה לזימי:  זה חייב לעבוד בין משרדים

נעמה לזימי:  תקציב משרד החקלאות עוזר בחלק מהתקציבים, וזה לא צריך לעבור ב-Out Sourcing, אלא לעבור למשרד שייתן את זה לקבוצות מגוונות

ד"ר אסף לוי: המשרד פרסם נוהל תמיכה, וכולם יסכימו איתי ש-24 גופים זה מאוד מגוון

נעמה לזימי: אבל כרגע – היא אומרת לך

ד"ר אסף לוי: עוד פעם: היא אומרת לי – הכל טוב ויפה

ד"ר אסף לוי:  היא יכולה לעבוד דרך העמותות שהגישו לתמיכה, ולעשות שיתוף פעולה

ד"ר אסף לוי:  הם מחפשים מתנדבים, והם יכולים לקבל את התמיכה ולהביא הוצאות

ד"ר אסף לוי:  את כל הנושא של התמיכה על ההתנדבות הממוסדת – אני אבדוק

ד"ר אסף לוי:  אני רק אומר שצריך מאוד להיזהר מכפל תמיכה; לראות שלא נרשמים גם פה וגם פה, ולראות שלא עושים משהו שאנחנו מבקשים להימנע ממנו

ד"ר אסף לוי:  אני אבדוק את זה

נעמה לזימי: בסדר גמור

נעמה לזימי:  להיפך; מה שאני אומרת זה שעדיף שזה יהיה בין-משרדי, בשביל שנוכל לכלול את כל מי שרוצה לסייע בחקלאות

נעמה לזימי:  אני חוזרת לגופים, רגע, ואני אתן לניצן אבירן מהקיבוץ הדתי

נעמה לזימי:  שלום, ניצן

נעמה לזימי:  תודה שאתה כאן

ניצן אבירן: תודה רבה

ניצן אבירן:  אני אצטרף לכל הברכות, גם על הדיון וגם על תשומת הלב לתחום הזה

ניצן אבירן:  בחדר הזה, בפרט, ובבניין הזה, בכלל – אנחנו נאבקים שנים רבות על דמותה של החקלאות, ועל הישרדותה

ניצן אבירן:  והנה, אנחנו נמצאים, היום, במקום שבו זה כל כך ברור מאליו

ניצן אבירן:  אני מקווה מאוד שכשיסתיימו הקרבות וכשנשקם את כל היישובים שצריך לשקם – גם אז אנחנו נשמע את הקולות האלה

ניצן אבירן:      אני רוצה להוסיף שני היבטים: האחד בנושא של המתנדבים

ניצן אבירן:  התפלאתי שידידי, אורי דורמן, מההתאחדות, לא סיפר על זה, אבל יש לנו חמ"ל שהקמנו, ביחד עם הרבה מאוד ארגונים, שנקרא: "צו 8 חקלאות ישראלית", שעושה חיבור בין מתנדבים לבין הצרכים שמגיעים מהשטח

ניצן אבירן:  זה יותר לקבוצות שלא צריכות את המשאבים שמשרד החקלאות מעמידים – שהם חשובים מאוד ואנחנו מברכים על כך

ניצן אבירן:       יש שם שיתוף פעולה גם של השומר החדש וגם של התנועות הקיבוציות – התנועה הקיבוצית; הקיבוץ הדתי; אחים לנשק; אחים למשק; אחים לרפת; הרבה אחים

נעמה לזימי: כל עם ישראל אחים

ניצן אבירן: כן

ניצן אבירן:  מגיעות אלינו חברות ישראליות שהמנכ"לים שלהן מחליטים לתת יום עבודה

ניצן אבירן:  רק ב-24 השעות האחרונות, אני הייתי עם שש חברות כאלה שהגיעו אליי; קבוצות של משקים חזקים, שאומרות: "אנחנו נותנים התארגנות במשקים אחרים", והם לא יודעים איפה כדאי; מחזורי בוגרים של הקיבוצים שנפגעו; קבוצות מחו"ל, שנמצאות פה דרך הפועל המזרחי ודרך בני עקיבא העולמית

ניצן אבירן:  בקיצור, יש פה הרבה מאוד דברים

ניצן אבירן:  אני מוסיף את הקומה הזו לידיעה שלכם

נעמה לזימי: תשמע, אם היית אומר לי שאני אראה פה Cowboys שבאים להתנדב בחקלאות – הייתי אומרת לך: "משהו כאן לא הגיוני", אבל גם את זה ראינו

ניצן אבירן: בכל שבוע מגיעה לפה משלחת של אנשים מובילי דעה מצפון אמריקה, ויחד איתם – מגיעים צעירים שבאים לעבוד

ניצן אבירן:  Unbelievable, אבל זה קיים

נעמה לזימי: זה מדהים ממש

נעמה לזימי: עכשיו אני מקבל כומר מעיר ההולדת הקטנה של אבא שלי, בגרמניה, שרוצה לבוא להתנדב

ניצן אבירן: יש משהו אחד שמאוד חשוב להגיד: האתגר הגדול שיהיה לנו, לאחר הניצחון ולאחר שיחזרו החטופים – וזו ההזדמנות להתפלל לשובם ולבריאותם של כל החיילים שלנו – - -      

נעמה לזימי: אמן

ניצן אבירן: - - זה שיקום העוטף

ניצן אבירן:  כמובן, אם לא יהיה ביטחון, ואם לא יהיו הסדרי ביטחון – אני חושב שאי אפשר יהיה לדבר על חזרה של היישובים, אבל שיקום העוטף קשור בקשר עבות לכל הנושא של החקלאות

ניצן אבירן:  שנים שאנחנו אומרים – ואלון, כמי שגר בעוטף, יותר מכולנו – שהחקלאות משרטטת את גבולות המדינה

ניצן אבירן:  והנה, מה שקרה לנו מחזיר אותנו בדיוק הפוך; זה גורם לנו להבין שאם אנחנו לא נשקם את החקלאות – לא יהיה עוטף, ואם לא נשקם את החקלאות בצפון – לא יהיה צפון

ניצן אבירן:  כי מזה – האנשים שם מתפרנסים

ניצן אבירן:       אנחנו חייבים לשמר ולהדהד את כל הכוונות הטובות שיש פה

ניצן אבירן:  אנחנו צריכים להעלות את זה למעלה, למקבלי ההחלטות

ניצן אבירן:  אותם 250 מיליון ₪ שבמסגרת שתי הפעימות הראשונות – כשאני מדבר עם שר האוצר, או עם האנשים שלו, הם אומרים: "מכיוון שנעצרו הפעימות הבאות"

ניצן אבירן:  לא, חברים; לא נעצרו הפעימות הבאות

ניצן אבירן:  לא בגלל זה נעצרו הסכומים הללו; אלא הם קשורים לפעימות שהיו

ניצן אבירן:      אם לא נקפיד על הדברים האלה – אנחנו נהיה בשוקת שבורה בכל מה שקשור בשיקום של היישובים, או של מרבית היישובים

ניצן אבירן:  אנחנו עשויים למצוא את עצמנו במצב שבו גם לתושבי היישובים בצפון לא תהיה סיבה לחזור, כי אם אין חקלאות, ואם הביטחון הוא לא ב-100% – הם לא יחזרו

ניצן אבירן:      אני לא רוצה להגיד לכם מה זה יעשה, בסופו של דבר, לדמותה של המדינה כולה, אם לא נצליח לשמר את זה

ניצן אבירן:  צריך להסתכל על החקלאות דרך הפריזמה הזו, ובהתאם – לפעול

ניצן אבירן:  תודה

נעמה לזימי: מילים חשובות מאוד

נעמה לזימי:  אני אעבור, בזום, לברוך גורביץ, ראש תחום מדיניות ציבורית ממכון יסודות

חוה וינגוט: סליחה, אם אפשר, יש פה עוד משרדים שנמצאים

נעמה לזימי: אז בואו נתחיל איתכם ונמשיך עם ברוך תכף

נעמה לזימי:  בסדר גמור

חוה וינגוט: חוה וינגוט, משרד ההתיישבות

חוה וינגוט:  רק להוסיף על מה שנאמר כאן לגבי הסטת פעילות ההתנדבות של המכינות שהן באחריות משרד ההתיישבות: אנחנו העמדנו 2

חוה וינגוט: 3 מיליון ₪ כדי לסייע להוציא אותן להתנדבות – של היסעים והנלוות, שנדרשים לטובת העניין

נעמה לזימי: בעצם, את אומרת שהקצתם משאבים לכל מערך שינוע ההיסעים – להגיע ממקום למקום?     

חוה וינגוט: נכון

נעמה לזימי: יש לי שאלה בהקשר לזה: מכינות אופק, נגיד, שהן תחת משרד החינוך – יש אפשרות לשתף פעולה איתם, במערך ההסעות, כדי - - -     

חוה וינגוט: אלה מכינות שונות לגמרי; אלה אפילו לא אותם ארגונים או עמותות

נעמה לזימי: אי אפשר לשתף פעולה בין המשרדים?     

חוה וינגוט: זה לא קשור לשיתוף פעולה בין המשרדים; זה קשור לזה שהן מכינות אחרות לגמרי - -     

נעמה לזימי: בהגדרה של משרד ההתיישבות

חוה וינגוט: - - במי שאחראי עליהן ומפעיל אותן

חוה וינגוט:  זה שונה לגמרי

נעמה לזימי: אוקיי

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  שמעון וייס

שמעון גרידי: שמעון וייס מרשות הצעירים בנגב והגליל

שמעון גרידי:  אני רק אתייחס לזה – זה כבר נאמר פה על ידי משרד החקלאות: זה ברור שעדיף לעבוד דרך הארגונים

שמעון גרידי:  ללכת לעבוד, עכשיו, דרך ממשלה – ייקח זמן, ואז שוב יתחיל שוויון, מי כן ומי לא

שמעון גרידי:  עדיף כבר להמשיך בהתקשרויות שקיימות עם הארגונים

נעמה לזימי: שמעון, אני כן מבינה את זה שצריך להוציא בטווח המיידי

נעמה לזימי:  אני פשוט אומרת שברמה המתכללת, בצורה רצינית – צריך שמשרד החינוך ייקח על זה את החסות, כדי שנוודא שהארגונים נכנסים

נעמה לזימי:  זה שזה קרה בשבועות הראשונים, בגלל שיש עניינים בירוקרטיים, כמו שאתה אומר – עזוב, אנחנו אחרי זה; זה בסדר, אבל צריך שמשרדים יתפקדו ויתקתקו את הדברים האלה

שמעון גרידי: דבר ראשון, יש לנו את מה שהיה במשרד החקלאות ועבר אלינו – תקציבים לכל הארגונים שיש להם מעטפת - - -     

יצחק רבין: עוד ישובו בנים לגבולם

שמעון גרידי: יצאנו עם קול קורא למלגות לארגונים ולרשויות מקומיות שרוצים לארגן סטודנטים, והסטודנטים יקבלו מלגות

נעמה לזימי: זה יעבוד דרך הרשויות?     

שמעון גרידי: דרך הרשויות או דרך הארגונים

שמעון גרידי:  גם רשויות יכולות לגשת, וגם ארגונים יכולים לגשת

נעמה לזימי: מה הכוונה בארגונים?     

שמעון גרידי: ארגונים שעוסקים בחקלאות

שמעון גרידי:  סטודנטים שיתנדבו בחקלאות – יקבלו 5,000 ₪

שמעון גרידי:  זה מה שיצא היום, וזה יהיה באוויר שבוע שלם

ירון לוי: מלגות, נכון? על זה אתה מדבר?     

שמעון גרידי: כן

נעמה לזימי: שמעון, למה זה לא דרך התאחדות הסטודנטים?     

שמעון גרידי: אלה שני דברים שונים

שמעון גרידי:  התאחדות הסטודנטים הלכו עם הבנק הלאומי, והם עשו בשבוע שעבר

שמעון גרידי:  ראינו שזה לא יכול לעבוד יחד – ארגונים בירוקרטיים – אז עשינו את זה ביחד עם מפעל הפיס

שמעון גרידי:  אבל זה מתואם ביחד – הם עושים את החלק שלהם ואנחנו עושים את החלק שלנו

ד"ר אסנת אייל: יש פעמיים, בעצם: 800 של רשות הצעירים, ממשרד נגב-גליל ומפעל הפיס, ל-70 שעות, ועוד 800 מלגות של התאחדות הסטודנטים עם בנק לאומי, וזה לתקופה של חודש

ד"ר אסנת אייל:  זאת אומרת, כן יש, היום, מלגות לסטודנטים – וזה יביא אותי, אם זה מתאים, לדבר הבא: זה מצוין לסטודנטים, אבל יש עוד הרבה מאוד צעירים – בעיקר מהעוטף – שנמצאים בכל רחבי הארץ ושאין להם עבודה

ד"ר אסנת אייל:  לכן חשוב להסדיר גם את העבודה שלהם; גם אם הם לא סטודנטים – הם צעירים

נעמה לזימי: תעסוקת מפונים; בוודאי

נעמה לזימי:  זו סוגייה מאוד חשובה, ואת צודקת

ד"ר אסנת אייל: בוודאי

ד"ר אסנת אייל:  סוגייה חשובה שצריך לשים אליה לב

ד"ר אסנת אייל:  הדבר השני: אני חושבת שמהשולחן הזה – צריכה לצאת קריאה להתבונן מחדש בכל הנושא של עבודה מועדפת, מותאמת להיום

ד"ר אסנת אייל:  חקלאות, חינוך וכל השאר

ד"ר אסנת אייל:  אני חושבת שזה זמן נכון

נעמה לזימי: אני רק אגיד לפרוטוקול: ד"ר אסנת אייל ממרכז שלטון מקומי

ד"ר אסנת אייל: אני ממש מציעה שמכאן – אנחנו נוציא את הקריאה הזו

ד"ר אסנת אייל:  בואו נתאים למצב, ולהיום, את העבודה המועדפת

ד"ר אסנת אייל:  איפה אנחנו צריכים את הצעירים שלנו היום?     

נעמה לזימי: נכון, זה מה שאמרנו; את צודקת

נעמה לזימי:  זו סוגייה ליחידה לחיילים משוחררים של משרד הביטחון, אם אני לא טועה

ד"ר אסף לוי: יש לי שאלה חשובה והערה, בעקבות התשובה שאולי אני אקבל, על המלגות ל-70 שעות שדיברנו עליהן

ד"ר אסף לוי:  לאיזו תקופה זה?     

שמעון גרידי: עד סוף מרץ

ד"ר אסף לוי: אנחנו מדברים שבתקופה של עד סוף מרץ – חצי שנה – 70 שעות

ד"ר אסף לוי:  זה בקושי שבוע וחצי של עבודה

ד"ר אסף לוי:  לכן, ככל שאנחנו רוצים לתת תשובה לחקלאות - - -     

נעמה לזימי: בגלל זה אמרתי, בפתח דבריי, שבמקום לעשות שעתיים בשבוע, כמו פר"ח – לעשות חודש מרוכז, ועליו תינתן מלגה, בלי לפרוס את זה

נעמה לזימי:  אין היגיון

ד"ר אסף לוי: נכון

ד"ר אסף לוי:  על זה – צריך לשנות את המלגות, כי לתת שעתיים ביום זה חוטא - -     

קריאה: וגם את השכר בהתאם

ד"ר אסף לוי: - - וחבל על הכסף, אדוני

שמעון גרידי: יש, פשוט, חוסר ודאות בכל מה שקשור ללימודים

נעמה לזימי: אני פה איתך, שמעון

נעמה לזימי:  אני רק רוצה לדעת, בכל זאת: אני פספסתי אותך, אופיר פלג ממועצת התלמידים והנוער הארצית

נעמה לזימי:  קח את המיקרופון

נעמה לזימי:  תמיד חשוב לנו לשמוע גם את הצעירים פה, בוועדה, ואני מברכת מאוד על זה שאתה כאן

נעמה לזימי:  תודה על כך שהסבתם את תשומת לבי, ותודה שהגעת אלינו

אופיר פלג: תודה רבה על ההזמנה, קודם כל, וכמובן – על הדיון

אופיר פלג:  אנחנו מדברים על צעירים ונוער, אז אני רוצה קצת לדבר מהשטח

אופיר פלג:  אני אדבר, רגע, על היכולת של הנוער: הנוער, לדעתי, הוכיח את עצמו – בפרט בחירום, ובכלל, בשגרה

אופיר פלג:  הנוער יודע לתת גב ולתת כוח עבודה כשצריך

אופיר פלג:  גם בכמות – יש כמות גדולה של בני נוער שיכולים ורוצים להתנדב, וגם באיכות

אופיר פלג:  הנוער מבין שחקלאות היא לא רק לבצור ענבים או לקטוף אבוקדו

אופיר פלג:  חקלאות היא להגשים את החזון הציוני; חקלאות היא העורף הביטחוני של המדינה – דובר פה קודם על הדבר הזה

אופיר פלג:       אני רוצה לציין כמה מהקשיים שלנו בימים האלה, בתור בני נוער, בכל הנוגע להתנדבות: חבר'ה שמתנדבים בתור אינדיווידואליים – הדבר הזה צריך לבוא, לצערנו, בצורה שהיא פיראטית

אופיר פלג:  היא באה על חשבון לימודים

אופיר פלג:  כדי ללכת להתנדב – צריך לפספס חומר לימודים, וצריך לעשות את זה על חשבון זמן של לימודים

אופיר פלג:  לכן, הצדקות על חיסורים והבנה מטעם - - -     

נעמה לזימי: אתה מדבר על מקרה של תלמיד שהולך להתנדב, עכשיו, כיוזמה פרטית?     

אופיר פלג: בהחלט

אופיר פלג:  יש כמות בלתי מבוטלת של בני נוער שעושים את זה – במיוחד חבר'ה - - -     

נעמה לזימי: אני מבינה מה אתה אומר, אבל גם אני יכולה להבין שזה מאוד מורכב לאשר התנדבויות ספורדיות, מפוזרות, ולהגיד: "אוקיי, חיסור מוצדק"

נעמה לזימי:  הדבר הנכון הוא לארגן את זה ככיתה

אופיר פלג: זה ברור

אופיר פלג:  אני מדבר על המקומות שבהם זה לא מאורגן, וזו גם הבעיה: יש הרבה בתי ספר שלא הולכים לפי המלצות, או לפי הדברים שמשרד החינוך המליץ לבתי הספר – כן לצאת להתנדבויות בתוך בתי הספר

אופיר פלג:  זה הדבר הכי מאורגן והכי טוב שיכול להיות

נעמה לזימי: מועצות תלמידים בית ספריות יכולות להיות גורם מארגן ויוזם לזה, שמוציא?     

אופיר פלג: בהחלט

נעמה לזימי: אז איפה אתה רואה חסם? נגיד, הנהלת בית הספר מאשרת

נעמה לזימי:  האם הסעה היא חסם?      

אופיר פלג: לא

אופיר פלג:  אני אדבר על זה עוד מעט

אופיר פלג:  לצערנו, אנחנו תקועים באיזו שהיא קונספציה שלפיה בתי הספר הם בתי ספר, ולא בתי חינוך

אופיר פלג:  אני גם אגיע לזה, ברשותכם, עוד מעט

נעמה לזימי: האם מאשרים את זה כמחויבות חברתית?     

אופיר פלג: בטח

אופיר פלג:  העניין הוא שיש מקומות שלא מקדמים את זה, לצערנו, ואז חבר'ה צריכים ללכת כאינדיווידואליים - -     

נעמה לזימי: זה הכי מחויבות חברתית שאפשר לדמיין

אופיר פלג: - - וכשהם הולכים כאינדיווידואליים – זה גורם להם לפספס לימודים, והצדקות לא ניתנות

נעמה לזימי: סליחה, ברשותך

נעמה לזימי:  אני רוצה, דווקא, להתייחס למה שאתה אומר, אופיר

נעמה לזימי:  מגיל 16 – יש מחויבות אישית

אופיר פלג: חובה לבגרות

אופיר פלג: חובה לקיים אותה

אופיר פלג:  אם יאפשרו שיתוף, יחד עם מועצת הנוער הארצית והבית ספרית, או המחוזית – כל המדרג הזה – ויגדירו לזה את הקריטריונים – זה יכול להיות כל כך מדהים

אופיר פלג:  אני עשיתי מחויבות אישית הכי לא רלוונטית שישנה

אופיר פלג:  אני מצרה על זה עד היום, כי חבל; יכולתי להתנדב לעשות דברים הרבה יותר טובים

אופיר פלג:  לפעמים כל כך אין פיקוח, ודווקא דבר כזה – שהוא מפוקח; שמשרד החינוך מעודד; שיש אגף שמטפל בזה; שאתם, מועצת הנוער, מאוד רוצים את זה – אפשר לראות איך עושים אותו יחד

אופיר פלג: בהחלט

אופיר פלג:  אני אגיד דבר כזה: משרד החינוך ממליץ, אבל לא מחייב

אופיר פלג:  לכן, יש בתי ספר שבוחרים לא לקחת את זה

אופיר פלג:  יש לציין, כמובן, שרוב בתי הספר כן משתפים עם זה פעולה, וזה דבר מבורך מאוד, אבל כן יוצא מצב שבו חבר'ה צריכים להתנדב לבד, ואז אין להם הצדקות

אופיר פלג:      יש לציין שהמשרד גם אומר שאם חבר'ה הולכים להתנדב לבד, לא במסגרת בית הספר – בית הספר צריך לתת גב והכלה, ולהבין את הדבר הזה, גם אם זה בנוסף לאותה התנדבות שקורית מטעם בית הספר

אופיר פלג:      עוד בעיה שאנחנו נתקלים בה היא של הורים שמודאגים בגלל שמערכת ההסברה היא לא מספיק טובה

אופיר פלג:  זאת אומרת, בית ספר שמוציא התנדבות ולא נותן מענה מספק להורים, או בכלל, חבר'ה שזה לא בוער בהם מספיק, כביכול

אופיר פלג:  לכן, צריך מערך הסברה של החשיבות, במספרים – חבר'ה פה דיברו במספרים, ואני בטוח שזה זעזע את כולנו – כמות העובדים שעזבו, וכמות הידיים העובדות שצריך

אופיר פלג:      ברשותכם, עוד נקודה: ברור לנו שהנוער של היום הוא זה שיעצב את דמות האדם בישראל בעוד כמה שנים

אופיר פלג:  דיברו פה קודם על שיעור חקלאות, ועל להפוך את בית הספר למשהו שהוא מעבר

אופיר פלג:  אנחנו, הנוער, זועקים כבר שנים, מעל לכל במה אפשרית, שבית הספר צריך לצאת מ-"בית הספר"

אופיר פלג:  הוא מקום שצריך לתת לנו לא רק ידע, ולא רק - - -     

נעמה לזימי: כל כך נכון

נעמה לזימי:  לתת גם ערכים

אופיר פלג: הרי, המערכת שאמונה עלינו נקראת "מערכת החינוך", והמערכת צריכה להוציא אותנו, בתום 12 שנות הלימוד, עם כלים לחיים, ועם ערכים של עזרה הדדית; של ערבות הדדית; של אהבת הארץ; של חיבור למולדת

נעמה לזימי: חקלאות היא הערך לזה

אופיר פלג: בהחלט

אופיר פלג:  הערכים שהמערכת תקנה היום – הם הערכים שיובילו את החברה הישראלית בעתיד

אופיר פלג:  זה הזמן לתת לבני הנוער, בעצם, להיבחן במבחן הבגרות של החיים

אופיר פלג:  חשוב מאוד לציין את הדבר הזה, ואני שמח שנציגים ממערכת החינוך נמצאים פה

אופיר פלג:  אנחנו גם מדברים על זה הרבה, וזועקים את זה מעל כל במה אפשרית

אופיר פלג:       אנחנו מדברים פה על עידוד של נוער, אז בעצם – לתת לו גב, ולגרום לו להבין את החשיבות של הדבר הזה

אופיר פלג:  אנחנו עושים את זה, והוא מבין את החשיבות של הדבר הזה, אבל צריך להמשיך ולהגדיל, ולהפוך את בית הספר – בתקופה הזו, בכלל – לבית חינוך, שנותן גב לערבות הדדית ולעזרה

אופיר פלג: אתם, הרי, יש לכם את החיישנים בשטח, עם הנציגים שלכם

אופיר פלג:  לא לכל בית ספר יש קשיבות לעניין, ולא תמיד יש את המנגנון הארגוני

אופיר פלג:  ספר לנו; אנחנו רוצים לשמוע איפה יש קשיים

אופיר פלג: אנחנו פונים לפי מחוזות

אופיר פלג: לאו דווקא פה; בהמשך, כשתקבלו את האינדיקציות – אנחנו רוצים לראות, בעיקר, שינוי בהתייחסות הכוללת

אופיר פלג:  אתה שמעת פה שזה לא רק תקציבים ורגולציות, אלא גם יחס האומה לשאלה הזו

אופיר פלג:  אנחנו נעסוק בזה, בסדר? כרגע אנחנו ממוקדים במלחמה, אבל בהמשך – נרצה לעשות שינוי כיוון ערכי

נעמה לזימי: קודם כל, אופיר, אתה אמרת שאתה שמח על מי שכאן – ואנחנו שמחים שאתה כאן

נעמה לזימי:  אשרינו שזה הנוער שיש לנו פה

נעמה לזימי:  בכל פעם מספידים דור אחר, ואז רואים אותו בא, מתנדב ועושה, והנה, אנחנו רואים אותך מדבר על ערכים של אהבת הארץ; על חיבור למולדת; על ערך החקלאות והכל

נעמה לזימי:  לפעמים נדמה, אפילו, שאתם מלמדים את משרד החינוך ואת המדינה מה תפקידה, וזה כל כך מדהים בעיניי

נעמה לזימי:  אני מודה לך על הדברים האלה, כי אמרת דברים שהם לא רק חשובים, אלא שנוסכים בנו תקווה

נעמה לזימי:       אני מקווה שבדיון ההמשך שנעשה כאן, בעוד איזה חודש, נראה שיפור ותיקונים, ושדברים נכנסו לפעילות, כי אני מאמינה שמצוקת העובדים, והמצוקה שישנה, היא מצוקה שתלווה אותנו

נעמה לזימי:  לכן, מה שאנחנו מדברים עליו, היום, ומנסים לקדם – עוד יהיה איתנו תקופה, לצערנו

נעמה לזימי:  נקווה שגם מזה נוציא חידוש ערכים הכרחי למקום הזה

אופיר פלג: תודה רבה

אופיר פלג:  ברשותך, משפט אחרון: אני חושב שעם חינוך נכון ועם הדגשה של הדברים הנכונים – אנחנו יכולים, בהחלט, לייצר פה דור חדש של חקלאים

אופיר פלג:  דובר פה מקודם על הגיל הממוצע של חקלאי, אז עם חינוך נכון ועם הכוונה נכונה – אנחנו יכולים, בהחלט, ליצור ביטחון בעניין

אופיר פלג:  תודה רבה

אופיר פלג: תודה

אופיר פלג:  הלוואי

נעמה לזימי: תודה רבה, אופיר

נעמה לזימי: נמצא איתנו איתי ברדה ממשרד הביטחון, האגף הביטחוני-חברתי

נעמה לזימי:  הוא אחראי על המכינות הקדם הצבאיות

איתי ברדה: צוהריים טובים

איתי ברדה: תדבר גם בעניין הש"ש, בסדר? צריך לראות איך אנחנו משלבים את החבר'ה שנמצאים בין בית הספר לצה"ל

איתי ברדה: אני יכול להגיד, בעניין המכינות הקדם צבאיות, בכלל: האגף הביטחוני-חברתי עוסק בכל מה שקשור לדחויי הגיוס

איתי ברדה:  אנחנו כבר פתחנו חמ"ל, למעשה, בימים הראשונים של המלחמה – יחד עם מרס"ל, של פיקוד העורף – ששם אנחנו פותחים משימות, בדגש על משימות חקלאיות

איתי ברדה:  אנחנו מתווכים בין מכינות קדם צבאיות, תכניות אופק ומכינות קדם נוספות, על מנת לעודד אותן לפעול במשימות חקלאיות, בדגש על אשכול צפון ואשכול דרום

איתי ברדה:  לטובת ההתנדבויות הללו – אנחנו גם מקצים היסעים

איתי ברדה: אתה יכול להגיד מבחינת מספרים? יש לנו 70-80 מכינות? כמה מהן בתוך - - -?     

איתי ברדה: יש 61 מכינות ו-33 שלוחות, אבל חשוב לי להגיד שהמספרים שבידי הם מספרים של משימות של מכינות שמתנדבות בערוץ שלנו – ולא עובדות בשכר – ושל מכינות שאושרו על ידי המרס"ל

איתי ברדה:  אם אני מדבר על מספרים, אז עד כה, במלחמה, פעלנו ב-128 משימות, שמתוכן 70 בחקלאות

איתי ברדה:  מספר המתנדבים שפעלו עד כה, במלחמה, הם כ-3,100, כשמתוכם 2,400 בחקלאות

איתי ברדה: אוקיי

איתי ברדה:  מה רצית להוסיף?     

נעמה לזימי: הסעות למכינות אופק זה גם משהו שאפשר לבחון אותו דרככם?     

איתי ברדה: אם תוכנית אופק תגיש לנו משימה שעונה לקריטריונים שלנו – במיוחד על אשכול צפון ודרום – ותתנדב, ולא תעבוד בשכר – היא תקבל גם סיוע בהסעות

נעמה לזימי: אז אפשר, באמת, לחבר את זה

נעמה לזימי:  זה משהו ממש חשוב, כי קודם הם היו כאן בדיון והביעו את זה שהם לא מצליחים להגיע להתנדבות בגלל סוגיית ההסעות

נעמה לזימי: הנה, הרווחנו משהו, אולי

נעמה לזימי: אולי נמסור להם את זה

נעמה לזימי:  היא על הקו? מעולה

נעמה לזימי:  אז אנחנו נשמח שהם ייכנסו

רותם תמיר: כן

רותם תמיר:  רותם ממועצת המכינות הקדם צבאיות

נעמה לזימי: שלום, רותם

נעמה לזימי:  תודה שאת פה

רותם תמיר: היו מספרים שאיתי ציין קודם, אז אני רק ארחיב ש-61 מכינות נמצאות בפעילות, כבר מהשבוע השני של המלחמה, ב-97 מוקדים

רותם תמיר:  בין היתר, בשבוע האחרון – 1,500 חניכים בחקלאות בכל יום בשבוע-שבועיים האחרונים, וזה ממשיך כך הלאה

רותם תמיר:  גם סיוע של משרד ההתיישבות, בתמיכה - - -     

רותם תמיר: לא עושים את זה חד-יומי, מן הסתם?     

רותם תמיר: לא

רותם תמיר:  לכמה ימים רצופים; לפעמים זה יכול להיות, אפילו, שבוע או שבועיים עם אותו חקלאי

רותם תמיר:  המכינות פועלות, בדרך כלל, במרחב שבו הן נמצאות בשגרה, או שהן נוסעות ולנות באזור

רותם תמיר:  החקלאות היא משהו שתיעדפנו מאוד גבוה, לצד משימות לאומיות חשובות אחרות

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  לקראת סיכום, אני רוצה לשאול האם יש עוד מישהו שרוצה להגיד משהו, ושלא דיבר או דיברה? סליחה, ברוך ממכון יסודות

ברוך גורביץ': שלום

ברוך גורביץ':  תודה, כבוד יושבת הראש ואדוני יושב הראש

ברוך גורביץ':  אני רוצה לגעת במשהו שנגעו בו בנגיעות בדיון, וזה עניין היעדר הדור החדש בחקלאות

ברוך גורביץ':  מדובר בסוגייה שהיא אקוטית ואסטרטגית לכל נושא ביטחון המזון בישראל

ברוך גורביץ':       מתוך עבודה שאנחנו עשינו, במכון יסודות, מצאנו שאמנם הפער הוא אדיר, והמחסור הוא אדיר – אנחנו מדברים, בתרחיש האופטימי, על מחסור של בערך 450 עובדים חדשים בחקלאות בשנה

ברוך גורביץ':  אני לא מדבר על עובדי כפיים, אלא על אנשים שיכולים לנהל משקים

ברוך גורביץ':  מצד שני, אנחנו גם יודעים שיש המון ביקוש, ושיש הרבה מאוד אנשים שהיו רוצים לעשות בזה קריירה

ברוך גורביץ':      מה שחשוב לראות זה איך אנחנו מאפשרים להם להתגבר על חסמים שהם בעיקר בארבעה תחומים: הכשרה לעבודה בחקלאות ולניהול משק; השקעות הון; נגישות לקרקע חקלאית – שזו סוגייה מורכבת; וכל הנושא של העברה בין-דורית, איפה שזה רלוונטי – בעיקר במשק המשפחתי

ברוך גורביץ':      אנחנו מניחים שעכשיו, בכל המצב הקשה שנוצר, אנחנו רק יכולים להניח שבין הזרם הגדול של המתנדבים – ואני מאמין שגם של עובדים זמניים, שיגיעו בעקבות התכנית שמשרד החקלאות הציג – חלקם הם בדיוק האנשים האלה שרוצים לעבוד ולעשות קריירה בחקלאות

ברוך גורביץ':      על בסיס עבודת מטה מאוד רצינית ויסודית שנעשית עכשיו במשרד החקלאות, על ידי מנהל שה"מ, חגי שניר – צריך לנצל את ההזדמנות הזו, ולראות איך מפגישים בין הצורך שנהיה בטווח הקצר – וזה לא רק צעירים; דור חדש בחקלאות יכול להיות גם מישהו שמחליט לעשות את זה כקריירה שנייה

ברוך גורביץ':  גם זה טוב ומצוין – לבין בעיה שהיא ארוכת טווח, ושצריך לראות איך מטפלים בה באופן שורשי, כדי שיהיו לנו פה חקלאים, חקלאות וביטחון מזון גם בעוד 20 ו-30 שנה, ולא רק בשנה הבאה

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי: אורטל מרח"ל נמצאת בזום?     

אורטל בן נעים: שלום, צוהריים טובים

אורטל בן נעים:  אני נמצאת כאן במקום יעל, כי כמו שציין פה איתי, לפניי – יעל אחראית על כל הסדרה האזרחית בתוך המרס"ל – מרכז הסיוע לאזרחים, שנמצא בפיקוד העורף

אורטל בן נעים:  אנחנו מבינים – כמו שנאמר פה, ואני לא ארחיב – שהפער בחקלאות הוא פער לאומי

אורטל בן נעים:      בימים האלה, אנחנו מרכזים את השותפים, שנמצאים כאן, כדי לייצר הסדרה מול החמ"ל לכוח אדם שייצג ינון, שינהל את זה

אורטל בן נעים:  אמרה כאן יושבת הראש שאנחנו צריכים שתהיה הסדרה בין משרד למשרד, אז זה בדיוק המקום שלנו לכך שזה לא יהיה בצורה יזומה פרטנית, אלא ממשרד למשרד

אורטל בן נעים:  בימים אלה אנחנו בונים – יחד עם משרד החקלאות – את מערכת הביקושים, ויוצרים את ההסדרה של המנגנון

אורטל בן נעים:  אני מקווה שאנחנו נדע איך זה עובד כבר בימים הקרובים, ושבוועדה הבאה – זה יוצג בצורה מסודרת

אורטל בן נעים: אני רק רוצה להבין: את מרח"ל

אורטל בן נעים:  לטובת הנוכחים, המאזינים או הצופים – מה הקשר?     

אורטל בן נעים: אתה צודק

אורטל בן נעים:  אני אסביר: אני אורטל בן נעים

אורטל בן נעים:  אני יושבת במרכז רציפות תפקודית במשרדי הממשלה ברח"ל – רשות חירום לאומית

אורטל בן נעים:  אנחנו מבינים את מרכזי הכובד, ומייצרים תיאום והסדרה בין המשרדים

אורטל בן נעים:  המקום שלנו, כרגע, הוא ברמת המענים בכוח האדם – לייצר את המנגנון שיעבוד תחת משרד ממשלתי – ממשרד ממשלתי למשרד ממשלתי – והכל ינוקז לשם; גם הביקושים וגם ההיצע יעברו, בצורה מסודרת, דרך המשרד הממשלתי שיאחז בדבר הזה

אורטל בן נעים: טוב

אורטל בן נעים:  אני רוצה לברך על זה

אורטל בן נעים:  את שמעת, קודם, את יושבת הראש השותפה שלי, על איזו חשיבות אנחנו רואים לאחריות המדינתית, לצד ההתפעמות של כולנו מרוח העם

אורטל בן נעים:  היא צריכה למלא את החללים בין המולקולות, אבל ברור לנו שהקונסטרוקציה הבסיסית צריכה להיות מדינתית

אורטל בן נעים:  זה יפה מאוד; מאוד חשוב

אורטל בן נעים:      אתם לוקחים את הרכיב של החירום, אבל אנחנו צריכים לראות, כמובן, שיש פה המשך פעולה בשגרה, שאנחנו כל כך רוצים שתחזור אלינו

אורטל בן נעים:  דיברנו על כך שכשנחזור לשגרה – נהיה באיזו פאזה אחרת; לפחות בהתייחסות לנושא הזה, של חקלאות

אורטל בן נעים:  בסדר גמור

אורטל בן נעים:  תודה, אורטל

נעמה לזימי: תודה רבה, אורטל

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור לאחרונה וחביבה, לפי מה שאני רואה – אורה פלד נקש, ראש החמ"ל האזרחי, שנמצאת בזום

אורה נקש פלד: חברת הכנסת לזימי וחבר הכנסת שוסטר, תודה רבה על הדיון המחכים

אורה נקש פלד:  מאוד נעים לראות את רוח שיתוף הפעולה פה

אורה נקש פלד:  בחמ"ל האזרחי, שמורכב מהמון ארגונים, המשימה החקלאית היא ממש לא אזור הנוחות של רוב האנשים שם

אורה נקש פלד:  יש, אמנם, כמה קיבוצניקים, כמוני, אבל הרוב ממש לא מגיעים מרקע כזה

אורה נקש פלד:  היכולת להתגייס מהר, לאסוף בקשות מחקלאים ולהפנות אליהם מתנדבים לא מיומנים, על בסיס יומי – זו הנקודה ממנה התחלנו

אורה נקש פלד:      כרגע יש לנו כמה חסמים

אורה נקש פלד:  התחלנו לעבוד עם המכינות, ויש קושי בלינה ובהסעות

אורה נקש פלד:  שמחתי לשמוע שיש פה גורמים שיכולים לעזור, כי זה מתאים בדיוק, מבחינתנו, בשביל לראות שיותר מתנדבים מגיעים ליותר משקים וליותר משימות

אורה נקש פלד:  באופן כללי, אנחנו גם מבינים שהמתנדבים היומיים הם אנשים שיש להם עבודה אחרת, ושמתפרנסים מדברים אחרים, ולכן ההתנדבות שלהם, לאורך זמן, תלך ותדעך

אורה נקש פלד:       דיברתם על זה בתחילת הדיון, אבל אנחנו מתחילים לראות חברות שמתחייבות להכניס את זה לשגרת הפעילות שלהן

אורה נקש פלד:  גם מה שאמרתם, בתחילת הדיון, על התנדבות על בסיס קבוע של משרדי הממשלה – אני חושבת שזה מבורך

אורה נקש פלד:  אם השירות הציבורי יסמן את הדרך – זה בהחלט יהיה איתות נכון בכיוון, ואנחנו נשמח לקלוט ולעזור

אורה נקש פלד:  אנחנו מטפלים בהמון קבוצות שפשוט רוצות להתנדב ולעזור, על בסיס יומי

אורה נקש פלד:      אני חושבת שהדבר הבא שצריך להתחיל להידרש אליו – בהמשך, אולי, למה שאמר המומחה ממכון יסודות – זה הנושא של עבודה בשכר

אורה נקש פלד:  גם אנחנו מתכוונים להיכנס לזה: לאסוף חבר'ה שלא התפרנסו מהדבר הזה עד היום – אולי במועדפת, או במסגרת המענקים והתמריצים של משרד החקלאות – לנסות לכוון אותם למשקים, ולשלוח אותם דווקא למקומות שיותר קשה להגיע אליהם על בסיס יום-יומי; בטח ביישובי אשכול, שער הנגב ויישובי הצפון

אורה נקש פלד:      זהו, עד כאן

אורה נקש פלד:  נשמח לעזור ולהתגייס בכל מקום שבו אנחנו יכולים לתת ערך

נעמה לזימי: תודה, אורה

נעמה לזימי:  אתם אלופים ואת אלופה

נעמה לזימי:  אין ספק שההתגייסות האזרחית – בחקלאות, כמו בשאר הדברים – הייתה אוויר שהיו צריכים אותו

נעמה לזימי:  טוב שהייתם שם, וטוב שאתם גם נשארים

נעמה לזימי:  אני אעבור לחיים חבלין מהתנועה הקיבוצית, ומיד אחר כך לשמעון גואטה, שהוא חקלאי צעיר

נעמה לזימי:  שלום, חיים

נעמה לזימי:  תודה שאתה איתנו

חיים ילין: תודה לכולכם על היותכם ועל מה שאתם עושים, ויושבי הראש המדהימים, שאכפת להם מהמדינה הזו, כי לממשלה – נראה שפחות אכפת, אבל בסדר; עושים כל מה שאפשר

חיים ילין:  מה שאני רוצה להוסיף, על מה שנאמר, זה שגם אצלנו יש, כמובן, את המוקד של התנועה הקיבוצית, שעובד 12 שעות ביממה, וגם עושים את ההתאמות

חיים ילין:  יש הרבה ביקושים והרבה היצעים, ולא תמיד ה-Matching הוא קל, כמו שכבר נאמר

חיים ילין:      הדבר היחיד שאנחנו עושים בנוסף, באמת, בשיתוף משרד החוץ, מס"ע ותגלית – אנחנו מחזירים את עמנו כקדם

חיים ילין:  יש התלהבות לא מעטה בקרב קיבוצים, וכבר יש מספר קיבוצים שאנחנו מתחילים להזיז לכיוונם רכבת אווירית של צעירים יהודים, שבאים לשלושה עד תשעה חודשים

חיים ילין:  אחר כך, אם ירצה השם – כמו שאומרים אצלנו בקיבוץ – הם יישארו פה ויעזרו לנו לשקם מחדש את החקלאות

חיים ילין:      מי שממונה על כל המיזם המטורף הזה, מטעם התנועה הקיבוצית, היא קרן פרדו

חיים ילין:  היא עובדת סביב השעון, ויצרה פה מערכת מאוד יעילה וטובה

חיים ילין:  אני רק רוצה להוסיף שאנחנו גם ממשיכים את פרויקט המתנדבים הרגיל

חיים ילין:  זאת אומרת, לא רק יהודים, אלא גם חבר'ה נוצרים שרוצים לבוא ולעזור בחקלאות, ובקרוב – אנחנו נרחיב את זה גם לתעשייה

חיים ילין:      אני רק אוסיף עוד משפט אחד: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם ארגונים אזרחיים – עם אורה ועם אלעד, שאני לא יודע אם הוא כאן – ומעבירים עבודות מאחד לשני

חיים ילין:  זהו

חיים ילין:  תודה לכם, על היותכם ועל כל מה שאתם עושים

נעמה לזימי: תודה, חיים

נעמה לזימי:  גם נגיד שאנחנו מחזקים, בימים אלה, את התנועה הקיבוצית

נעמה לזימי:  לדעתי אתם נמצאים בין כל כך הרבה סוגיות מורכבות וקשות, שלא חשבנו שנצטרך להתמודד איתן, ועדיין שומרים על הדבר החשוב הזה, שהוא החקלאות הישראלית

נעמה לזימי:  נחזק ונגיד לכם תודה, ושאנחנו איתכם במה שצריך

נעמה לזימי:       	אני מסכמת את הדיון עם שמעון גואטה, חקלאי

נעמה לזימי:  זה יפה שחקלאי יהיה האחרון שידבר בדיון הזה, וייתן את הסגירה לפני הסיכום

נעמה לזימי:  תודה שאתה כאן, קודם כל

נעמה לזימי:  אתה גם צעיר, אז זה גם מתחבר

ששון גואטה: באתי לדיון הזה בגישה של "מעניין מה יהיה", אבל אני קצת יותר אופטימי ממה שהייתי

ששון גואטה:  מה שהכי חשוב זה לשמור ליום שאחרי, כדי שלא נגיע עוד פעם למצב הזה

ששון גואטה:  כרגע, אנחנו עם תחבושת על יד כרותה

ששון גואטה:  יש חברים שלא קוטפים את הפרי

ששון גואטה:  אתמול נפצעו שלושה חקלאים בדוב"ב

ששון גואטה: מאיפה אתה?     

ששון גואטה: מעלמה

ששון גואטה:  צריך שזה לא ייפסק פה, בוועדה

ששון גואטה:  זה צריך להמשיך הלאה, גם אחרי הוועדה ואחרי המלחמה

ששון גואטה:  החקלאות צריכה להישאר פה

נעמה לזימי: היא חייבת להישאר פה

נעמה לזימי: שמעון, הכנסת בנו אחריות והתרגשות לקראת הסיכום

נעמה לזימי:  אתה ההוכחה לזה שאפשר לדבר מעט ולגעת עמוק

נעמה לזימי: ממש

ששון גואטה: והרבה אומרים שאין חקלאים צעירים

ששון גואטה:  יש חקלאים צעירים

ששון גואטה:  רק צריך לתת להם את הבמה ואת הוודאות – והם יבואו

ששון גואטה:  גם חברים שלי, שגרים איתי במושב ושעזבו את המושב, אם תהיה להם ודאות – הם יחזרו, ב-100%

נעמה לזימי: אתה שומע את זה, בימים אלה? את הקולות האלה, שרוצים לחזור?     

ששון גואטה: הם כרגע במילואים; אני הבן היחיד – יש לי אחיות – אז אני עובד עם אבא במשק

ששון גואטה:  יחזרו

ששון גואטה:  אם תהיה ודאות – יחזרו

ששון גואטה: טוב

ששון גואטה:  אז אנחנו, פה, במוסד המחוקק והמבקר הזה, נעשה את מה שאנחנו יכולים כדי לייצר את האופק הבהיר לאנשים צעירים, וגם כקריירה שנייה

ששון גואטה:  רשמנו כאן, ביחד, את דברי הסיכום, ואני אקריא את הדברים

ששון גואטה:      אנחנו רואים את המשבר הזה כהזדמנות, ואנחנו שמחים שהדיון הזה עסק גם בטווח הארוך, ולא רק בפלסטרים, לטווח המיידי, לדימוי הקשה שנתת, שמעון

ששון גואטה:  אנחנו מבקשים ממשרד החקלאות, כגורם מתכלל עיקרי, להכין תכנית לטווחים הקצרים, הבינוניים והארוכים, יחד עם ארגוני החקלאים, תנועות הנוער והגורמים האחרים שהופיעו כאן

ששון גואטה:       יש נושאים שלא נגענו בהם, אבל זו הזמנות לגעת בהם

ששון גואטה:  כל הנוסעים הטכניים – כמו ההסעות, שדיברנו עליהן, אבל גם לינה למתנדבים צעירים

ששון גואטה:  העסק הזה קיים

ששון גואטה:  דיברנו על סוגיית הביטוח, ואנחנו מברכים חברות ביטוח שמסייעות, ואת המשרד, שנותן גיבוי

ששון גואטה:      הוועדות של שנינו מבקשות ממשרד החקלאות וממשרד החינוך לקדם מתווה מסודר, דרכו בתי הספר יוכלו להתנדב בחקלאות

ששון גואטה:  כמו כן, הוועדות מבקשות ממשרד החינוך לקדם לימודי חקלאות, ולהצמיח, בכך, דורות נוספים לחקלאות, כערך ציוני ולאומי שיש לשמרו, ולהבטחת החקלאות בת הקיימא

ששון גואטה:      הוועדות מבקשות משר האוצר לבטל קיצוצים תקציביים שהושתו על תקציבי החקלאות בשנת 2023, בהיקף של 250 מיליון ₪ – החלטה שערורייתית, מבחינתי

ששון גואטה:  הן מבקשות ממנו להגדיל את תקציב הסיוע למתנדבים, בהקשרי המשבר הזה, ולעובדים חדשים בחקלאות, לכ-100 מיליון ₪, על מנת להבטיח אמצעים לטובת המאמץ הלאומי הזה

ששון גואטה:       הוועדות קוראות למל"ג לפעול, עם ראשי האוניברסיטאות ונציגי הפורומים של החקלאות, לקידום מיסוד של לימודי חקלאות ותכנון כפרי – לימודים שישראל נחשבה בהם כמובילה, בעבר, ועדיין נחשבת, אבל אנחנו נמצאים בצלילה

ששון גואטה:  בהקשר זה, יש לקדם הן את הפיתוח של הדיסציפלינות והן מלגות לעידוד מחקר איכותי בתחומים

ששון גואטה:      הוועדה פונה לשר החינוך להטיל על אגף של"ח להיות הגורם המתכלל והמארגן את התנדבות תלמידי בתי הספר עבור החקלאים שזקוקים לסיוע, במקום הפעלת מפעל התנדבות זה במתכונת של מיקור חוץ על ידי עמותות שונות – חברתי התייחסה לכך במהלך הדיון – וכן לתקצב הסעות של מתנדבי מכינות, למשל

ששון גואטה:      הנושא הבא מול משרד החינוך: הוועדות מבקשות מהשר לפעול להכרת ההתנדבות בחקלאות כמחויבות אישית בבית הספר

ששון גואטה:  הוועדות מחזקות את הצורך להשקיע, במיוחד, בשיקום החקלאות בעוטף ביום שאחרי

ששון גואטה:  אני מגדיר את זה: "תקומה תחילה"

ששון גואטה:  זאת אומרת, זוהי הרפורמה שצריכה להיות, הנכונה והאמיתית, שצריך לבצע בכל הארץ

ששון גואטה:  צריך להתחיל תיקון – חזרה לשורשים וליסודות

ששון גואטה:  צריך להתחיל אותו במקום "החריף", בשדה הקטל – שם אנחנו ניבחן, בין השאר, בתחום הזה

ששון גואטה:       ללא שיקום – נתקשה לקיים התיישבות בעוטף וביישובי הגבול הצפוני

ששון גואטה:  אני חושב שמיד אחרי הדרום – כולנו צריכים להפנות מבט לצפון

ששון גואטה:  לשם כך נדרשים הסדרי ביטחון, שיבטיחו שהחקלאות תהיה מרכיב מרכזי בפרויקט

ששון גואטה:  אני יודע שמינהלת התקומה, בראשות אדרי, שמה על כך דגש

ששון גואטה:      הוועדה פונה למל"ג, למשרד הביטחון ולאוצר לתגבר מלגות סטודנטים, ולהכיר במשוחררים המועסקים בחקלאות כעבודה מועדפת

ששון גואטה:  צריך להתאים את עניין המלגות לצעירים הניתנות היום במימון – בסך הכל 70 שעות וכו', כמו שדיברנו – ולאפשר מענק ראוי לסיוע

ששון גואטה:  אני שמעתי משמעון, שאמר שרצו להתחיל, אבל בהמשך הדרך – צריך לייצר אופטימיזציה

ששון גואטה:       שמענו פה דיווח חשוב, ממשרד החקלאות – שחגי שניר עוסק בכך, משם – לגבי הסרת חסמים לכניסה של צעירים לקריירה ראשונה או שנייה: הון, קרקע, הכשרה מקצועית וכו'

ששון גואטה:  אנחנו נבקש קיום של דיון מעקב, בעוד כחודש

ששון גואטה:  תודה רבה לחברת הכנסת לזימי

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אני רק אגיד משפט אחרון: הייתי גם רוצה שננסה לייצר דיון ספציפי עם המל"ג ועם משרד החינוך, כדי להבין איך אנחנו מכניסים הסללה לחקלאות, מבתי הספר ועד לחקר ועידוד מחקר

נעמה לזימי:  לדעתי, כדאי לייחד לזה דיון מעקב, כמו שאמרת, בוועדה נפרדת

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  המזכירות תראה אם אנחנו יכולים לדחוף את זה בתקופה הזו, ואם לא - - -     

נעמה לזימי: נכון, אבל גם אם זה יקרה בעוד חודש וחצי-חודשיים – דיון למחקר ועידוד לימודים זה משהו שיכול להיות טיפה יותר עתידי

נעמה לזימי:  דיון מעקב אחר ההתנדבות ואחר התקדמות של דברים – ננסה לקיים תוך חודש

נעמה לזימי:  הסיכום שאלון הקריא שולח שאלות אל המשרדים – אני אומרת גם לך, אופיר, שתדע – ואז אנחנו נקבל תשובות, נוכל לקיים את דיון המעקב ונקווה שיהיו תשובות חיוביות – לגבי המכינות, ההסעות והכל

נעמה לזימי:       אני מודה לכם

נעמה לזימי:  היה דיון ענייני וטוב

נעמה לזימי:  תודה, אלון

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  תודה לחברים