הוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול, כנסת 25, פרוטוקול מספר 13, 2023-06-04 00:00

בועז ביסמוט: איזה תירוצים?      

חיליק מגנוס: אחרי התקציב, חכו, הוא צריך ללמוד  את הנושא וכל מיני תירוצים שאני לא מסכים איתם

חיליק מגנוס:  צריך להעביר את הכסף כי בינתיים מי שמממן את זה זה האיש שמפעיל את הבית ואני

חיליק מגנוס:  זה לא בסדר

חיליק מגנוס:  כל התקציב הוא 150,000 שקל בשנה וזה הוריד את כמות הנפגעים באזור שזה פועל מ-12 לעונה לאחד לעונה

חיליק מגנוס:  אז צריך לעשות את זה

חיליק מגנוס:  הם לא עושים את זה משום מה

חיליק מגנוס:       עשינו הרבה פעילות ציבורית בבתי ספר ובצבא

חיליק מגנוס:  אני רוצה להגיד את האני מאמין שלי

חיליק מגנוס:  אני מאמין שאפשר להשקיע מבחינה תרבותית, סמים זה נושא תרבותי, אני הכנתי לכם גם כמה מאמרים שתוכלו אם תרצו להתייגע לקרוא אותם, אני כתבתי על העניין הזה ואני אחלק לכם

חיליק מגנוס:  הנושא הזה הוא נושא תרבותי שמלווה את המין האנושי משחר תרבותו כמו מין

חיליק מגנוס:  מי שחושב שזו בעיה שנמצא לזה פתרון הוא כסיל, זה נושא תרבותי שצריך לדעת איך לעצב את התרבות, את המוסר ואת הערכים שבהם אנחנו רוצים להתקיים, להביא את זה במילים פשוטות לשיח ציבורי ולגידור, כמו שהביאו את הסיגריות והטבק

חיליק מגנוס:  לא עשו את זה, בכוונה לשים את המוח לכולנו עם בעד לגליזציה או נגד

חיליק מגנוס:  זאת גניבת דעת של לוביסטים בכנסת

בועז ביסמוט: איך זה צריך להיעשות?      

חיליק מגנוס: זה צריך להיעשות בשיח ציבורי פתוח פה

חיליק מגנוס:  אני לא רוצה להאריך פה, זה לא בית ספר, אבל אני ברשותך אדגיש את זה

חיליק מגנוס:  אחד הדברים שאני רואה כהכרחיים ביותר שהתחלתי לפעול לכיוונם וזה נשבר כיוון שאני לא יכול להרים את זה כלכלית, זה לקחת את הצבא, שזה גוף בעל השראה תרבותית וצריבה תרבותית ראשון במעלה במדינת ישראל ולגייס אותו לעניין

חיליק מגנוס:  הוועדה שלך המכובדת אין אף נציג של הצבא, זה מדהים, חייב להיות, הצבא צריך להיות נדבך רציני בעניין הזה של ההשפעה התרבותית בנושא הסמים

בועז ביסמוט: בנושא של הברחות סמים הצבא השתתף, לא?      

קריאה: כן

חיליק מגנוס: אבל בעניין של תרבות הסמים הצעירים האלה נוסעים הביתה, הם משתמשים בזמן השירות

בועז ביסמוט: אני רוצה להיכנס לראש שלך, כשאתה אומר לא צריך לשאול אם אתה בעד או נגד, מה אתה היית שואל למשל, איזה שאלה אתה היית שואל, האם זה מסוכן או לא מסוכן?      

חיליק מגנוס: האם הנהג שמביא את הילדים שלו לבית ספר יכול להוריד באנג לפני הנסיעה, האם אשתך כשהיא בהיריון יכולה לעשן, האם אפשר שיעשנו פה ברחוב

חיליק מגנוס:  תרד למטה, כאן מעשנים כל הזמן צינגלך, תעמוד פה בכניסה, תראה את זה

בועז ביסמוט: נכון

חיליק מגנוס: מה זה, זה התרבות שאתה מבקש?      

בועז ביסמוט: והצעירים חושבים כמוך? החבר'ה שעובדים איתך

חיליק מגנוס: פחות או יותר, לא לגמרי

חיליק מגנוס:  יש גם פה חילוקי דעות וזה בסדר גמור

חיליק מגנוס:  פה לא דיקטטורה

חיליק מגנוס:  אני אביא את המאמר ואני אתן ליואב, הבן שלי, שמנהל את המחלקה לדבר, אבל אני בשמחה אדבר על המהות של מה שאני מבין כדרך להתמודד

בועז ביסמוט: אני חושב כמוך, זה בסדר, אתה מכיר אותי, אני אף פעם לא הסתרתי

בועז ביסמוט:  הביאו יושב ראש ועדה מאוד מאוד שמרן, שאף פעם לא הסתיר את זה

חיליק מגנוס: טוב מאוד

יואב מגנוס: חברים, קודם כל באמת תודה רבה שבאתם, זה לא מובן מאליו, זה מאוד מבורך ואנחנו מאוד שמחים לארח אתכם פה

יואב מגנוס:  אגב אני עוקב בקפידה ומשתתף בכל הוועדות, ברובן, בזום, ואני רואה את העשייה המאוד מבורכת ובאמת נראה שיש רוח חדשה וזה מתקדם, מחברים בין הרבה גורמים וזה נראה טוב

בועז ביסמוט: תודה רבה

יואב מגנוס: באופן כללי, כשאני מסתכל לאורך השנים, בתור ילד קטן הייתי הולך עם אבא לוועדות כנסת ושומע את הדברים

יואב מגנוס:  לפני 20-15 שנה היו מתייחסים לכל מי שמתעסק בסיפור הזה כמשוגעים, היום מבינים שזה טובי בנינו וזה בכל מקום והמוצלחים ביותר והחלשים ביותר

בועז ביסמוט: הכנסת באה אליך, זה ההבדל

בועז ביסמוט:  היום אנחנו באים אליך

יואב מגנוס: אשכרה ככה

יואב מגנוס:  זה מדהים, באמת תודה רבה

יואב מגנוס:  אני אציג קצת את המחלקה הנפשית, מה אנחנו עושים, קצת רקע כללי

יואב מגנוס:  כמו שאבא חיליק כבר סיפר, הגענו לתחום בריאות הנפש מעולם החילוץ, מחילוצים מחו"ל ולמעשה נכפה עלינו להתעסק בזה ולמדנו טכניקה של איך להגיע למתמודדים במצבים של משבר נפשי אקוטי חמור ולהצליח תוך זמן מאוד מאוד קצר לרתום אותם לשיתוף פעולה מלא, להעביר אותם בידוק ביטחוני, טיסות וחזרה למשפחות שלהם

יואב מגנוס:       לימים פיתחנו את זה, בראשית הדברים זה התפתח על ידי אבא חיליק והצוות הגרעיני, המחלצים הוותיקים של החברה, ועם השנים שכללנו והרחבנו את זה עם צוות מאוד רחב של פסיכיאטרים, פסיכולוגים, פרמדיקים, רופאים, אנשי חילוץ, מנהלים וכן הלאה כדי למסד את השיטה הזאת בפרוטוקול מסודר של איך להגיע למשבר נפשי אקוטי ולרתום אותו לשיתוף פעולה

יואב מגנוס:       בגדול היום אנחנו נותנים שלושה שירותים עיקריים

יואב מגנוס:  אחת זה חילוצים, מחזירים את החבר'ה שנפגעו, לרובם אגב יש ברקע איזה שהוא שימוש בסמים, אולי לא תופתע לדעת שהרוב המוחלט שימוש בקנאביס, אבל זה לא רק סמים, זה עירוב של הרבה דברים, אני ארחיב על זה תיכף יותר, ומחזירים אותם הביתה למשפחות שלהם

יואב מגנוס:  זה חילוץ נפשי, אני יכול להרחיב על זה, אם תרצו, יותר

יואב מגנוס:       שירות נוסף שהתחיל כחלק בילד-אין מכל חילוץ זה להדריך את המשפחה

יואב מגנוס:  זה התחיל מזה שאנחנו מדריכים את המשפחות של המחולצים

יואב מגנוס:  היום למעשה רוב הפעילות של המחלקה הנפשית זה הדרכות פה בארץ

יואב מגנוס:  מגיעות אלינו משפחות בלי שאנחנו מפרסמים, בסוף החודש צריך לצאת לראשונה הפרסום הראשון של החברה בתחום הזה, האתר והפרסום של ההדרכות

יואב מגנוס:  היום זה עובר מפה לאוזן, מגיעות אלינו סדר גודל של 500-300 משפחות מדי שנה שמבקשות שנלמד אותם איך לרתום לשיתוף פעולה

יואב מגנוס:  מה שבעבר נקרא סרבני טיפול, היום קוראים להם non attended, שזה מונח טרמינולוגי קצת יותר נעים וגורם לשיתוף פעולה

יואב מגנוס:       אנחנו אוספים את המשפחות, מלמדים אותם איך לייצר תקשורת, איך להוליך לרצון לשיתוף פעולה לקבלת טיפול ובכלל זה חשוב שאני אדגיש שאנחנו לא גוף מטפל היום

יואב מגנוס:  פני עתיד, תיכף אני אדבר, אנחנו כן משתדלים קצת לרתום את החלק הטיפולי גם בסיפור

יואב מגנוס:  אנחנו יושבים על התפר שבין פרוץ משבר נפשי לתחילת טיפול, מעודדים טיפול, מאפשרים טיפול

חיליק מגנוס: הפער הזה, אם לא מטפלים בו כמו שצריך יכול לקחת שנים

חיליק מגנוס:  הנפגע הנפשי הוא זה שצריך טיפול והוא לא משתף פעולה, אם זה לא הולך טוב זה יכול לקחת גם כמה שנים

יואב מגנוס: לא רק זה, זה פער מאוד מאוד קריטי, כי ככל שמשך הפגיעה הוא קצר יותר והמעטפת, המשפחה, החברים, לומדים איך לנהל את זה, מביאים את הבן אדם לטיפול ולשיקום אז הפגיעה היא קטנה יותר, היא פחות עמוקה והסיכויים לצאת מזה הם הרבה הרבה יותר גבוהים

בועז ביסמוט: גם אמרתם בהתחלה שבני המשפחה זה אי אפשר, כמו בדוגמה הקלאסית הזו, הרי רוב האנשים שזקוקים לטיפול ולא רק אצלך ולא מודעים לזה בכלל - - -     

חיליק מגנוס: אנחנו עבדנו 24 שנים - - - למה לא ליישם את הידע הזה? ואנחנו לוקחים את המשפחות, תיכף תשמע משפחה אחת, אנחנו לוקחים משפחה במצב של התפרקות טוטאלית, הבן שלך נעשה פתאום לא בסדר ו - - - זה פצצה על השולחן של המשפחה

יואב מגנוס: אז דיברתי על שלושה שירותים עיקריים שאנחנו מספקים במחלקה הנפשית, האחד זה חילוצים, שתיים זה הדרכת משפחות, אני ארחיב על כל אחד מהם בקצרה תיכף, והשלישי זה צוותי התערבות

יואב מגנוס:  הרבה שנים הרבה גורמים, בעיקר העמותות, עמותת משפחות בריאות הנפש ועמותות אחרות, קוראים בקול צועק שיהיו סוף סוף צוותי התערבות, גם בוועדות הכנסת זה דובר לא פעם, אנחנו כבר עושים את זה בערך שנתיים

יואב מגנוס:  בקורונה הייתה עלייה דווקא מאוד משמעותית בכמות המקרים פה בארץ ואנחנו עושים את השירות הזה, לומדים אותו, מרחיבים אותו ומאוד מאוד צמאים לשיתוף פעולה מכל גוף שיאפשר לנו לתת את זה בצורה רחבה יותר לכלל המדינה, כי זה קריטי

יואב מגנוס:       צוותי התערבות, אנחנו פשוט מגיעים לשטח, למקום המשבר האקוטי, מרגיעים את הלהבות ובשאיפה מוליכים לתחילת תהליך, הדרכת המשפחה, ליווי של המתמודד עד שאפשר להביא אותו לטיפול כזה או אחר

יואב מגנוס:  ובכלל זה חשוב להבין שברגעים הראשונים המערכת קצת לא מאפשרת למתמודד את המענה שהוא צריך

יואב מגנוס:       בניגוד לפגיעה פיזית, שבן אדם מתמודד עם איזה שהיא פגיעה פיזית, חילוצים שאנחנו מתמודדים או כל בעיה רפואית אחרת, המתמודד יודע שהוא צריך עזרה, הוא יודע מה הוא צריך לעשות, הוא יודע שהוא צריך ללכת לבית חולים

יואב מגנוס:  פגיעה נפשית והתמודדות עם משבר נפשי לרוב המתמודדים עצמם לא מבינים שהם צריכים עזרה, הם בטוחים שכל הסביבה שלהם צריכה עזרה והם היחידים שהם בסדר, והמערכת בנויה ככה שהמתמודד צריך לרצות לבוא ולבקש עזרה ועד שהוא לא בא ומבקש עזרה לא מתחילים טיפול, וגם לאחר שהוא ביקש עזרה יש תהליך שלוקח הרבה זמן ופרק הזמן הזה הוא אקוטי עבור מתמודד עם פגיעה נפשית

יואב מגנוס:  לכן אנחנו יושבים שם ועוברים את החלק הזה ומלווים את המשפחה ואת המתמודד

יואב מגנוס:       קצת מספרים

יואב מגנוס:  אנחנו עושים היום סדר גודל של 40-20 חילוצים מחו"ל מדי שנה של מתמודדים על רקע נפשי, סדר גודל של 500-300 הדרכות מדי שנה

יואב מגנוס:  היום אנחנו עדיין בסביבות 30-20 צוותי התערבות מדי שנה, זה הולך וגדל ואנחנו צופים שזה הולך להכפיל את עצמו סדר גודל של פי שניים או שלושה בשנה הקרובה וזה יילך ויגדל

בועז ביסמוט: חילוץ נפשי בדרך כלל זה מדינה מסוימת שחוזרת או שיש כמה?      

חיליק מגנוס: בהודו הייתה הובלה רצינית, היום זה בברלין ומדריד

חיליק מגנוס:  זה עבר לאירופה

זיו דמטר: לצורך העניין, שני החילוצים הנפשיים האחרונים שהיו לנו היו בכלל באוגנדה

זיו דמטר:  אנחנו היום מפוזרים

זיו דמטר:  יש לנו באירופה, יש לנו המון בארה"ב, יש לנו כמובן עוד במזרח ובדרום אמריקה, אבל קשה לראות דפוס ברור ועקבי

אורי מקלב: באוסטרליה שיש שם חומרים מרשימים, לפי מה שמספרים

יואב מגנוס: בעבר רוב המפה של הנפגעים, אני מדבר על לפני עשר שנים, היו בהודו, בשני מוקדים ספציפיים, מנאלי וקאסול, כי לשם היו כל הישראלים שרוצים לצרוך סמים טסים לשם

יואב מגנוס:  היום לא צריך לטוס לשום מקום כדי לצרוך סמים

חיליק מגנוס: הטיול היה ממסיבה למסיבה, לא טיילו בכלל, רק ישנים

יואב מגנוס: בתוך עמק פרוואטי, קאסול ומנאלי

יואב מגנוס:  היום זה מפוזר על כל הגלובוס, גם פה בישראל יותר ויותר, גם בכל מקום באירופה, בארה"ב, באוסטרליה

חיליק מגנוס: יש נקודה אחת בצוותי חירום שאני מבקש להוסיף, במדינת ישראל כשמישהו מאבד את השליטה שלו פה ברחוב ורץ ומשתולל שולחים את המשטרה

חיליק מגנוס:  מגיע שוטר, עם אפס השכלה, עם אזיקים, נבוט, טיזר ואקדח

חיליק מגנוס:  אזיקים, נבוט, טיזר ואקדח אלה אמצעי הטיפול שהמדינה מציבה מול אותו בן אדם שאיבד שליטה ואז הוא יכול לחטוף גם כדור, זה כבר קרה חמש-שש פעמים

חיליק מגנוס:  לכן צריך, כמו בעולם התרבותי והנאור, צוותי התערבות

חיליק מגנוס:       אנחנו הקמנו את זה, אנחנו צריכים שהמדינה תיתן לזה את הגיבוי על ידי זה שזה יהיה כלול בשירות שמקבלים מקופת חולים

חיליק מגנוס:  לא ייתכן שקופת חולים בפגיעה נפשית, מהרגע של הפגיעה עד הרגע של הטיפול תגיד: פה אני לא משלמת

יואב מגנוס: גם אם זה רטרואקטיבי

חיליק מגנוס: בשבילנו זה קריטי, כי באה משפחה, אני יודע איך לטפל בהם, אני יודע איך להציל אותם ואת הנפגע שלהם, אני לא יכול לעשות כלום כי אין להם כסף והם חברי קופת חולים

יואב מגנוס: אפרופו משטרה, זאת נקודה מאוד מעניינת

יואב מגנוס:  במקרה יצא לי פה ברחוב להיתקל בפסיכוטי שבסופו של דבר קראו למשטרה והצלחנו להכניס אותו לאמבולנס

יואב מגנוס:  קודם כל כשהמשטרה הגיעה כמעט הייתה אלימות, אני פיזית הפרדתי בין השוטרים לבחור כי הם חשבו שהוא אגרסיבי, אבל הוא לא יודע שמולו עומד שוטר והוא לא יודע מיהו, הוא חושב שאני אבא שלו ואחרי זה הוא חושב שאני עץ מסטיק וכן הלאה, לא מחובר לגמרי, והשוטר לא מצויד בכלים, לא יודע לקרוא את הסיטואציה

יואב מגנוס:  הוא רואה בן אדם שבא לקראתו ותופס לו את החגורה הוא רואה בזה תקיפה

יואב מגנוס:      גם מד"א כשהגיעו, אז מבחינתם אם הבן אדם לא חותם שהוא רוצה לעלות על אמבולנס הם לא מעלים אותו לאמבולנס

יואב מגנוס:  אני פיזית העליתי אותו, אמרתי לו: הנה תגיד לו שאתה רוצה לנסוע לבית חולים

יואב מגנוס:  לקח קצת טכניקה וזמן כדי שהוא יגיד להם כי הוא לא מחובר

יואב מגנוס:  עם טכניקה אפשר להביא אותם לשיתוף פעולה, את הטכניקה למדנו והרחבנו וזיו תיכף ירחיב על זה, על הטכניקה, הרבה יותר

יואב מגנוס:       אבל הנקודה המהותית בעיניי זה שאנחנו מאוד מאוד צמאים להדריך את המשפחה, אנחנו מעוניינים להפיץ את הידע לכל דורש כמה שאפשר

בועז ביסמוט: סליחה שאני חוזר אחורנית

בועז ביסמוט:  הרצון הזה להקים את המחלקה הנפשית, זה בגלל יותר שכיחות המקרים יחסית ל– או הוואקום שקיים?      

יואב מגנוס: גם וגם

יואב מגנוס:  באופן כללי ככלל אנחנו במגנוס לא כל כך נמצאים איפה שיש את כל הפתרונות, אנחנו נמצאים איפה שהפתרונות נגמרים, נגמרת הדרך, בין השטח לבין העולם הנפשי

יואב מגנוס:  אם היו פתרונות בשפע כנראה שלא היינו מתעסקים בזה, אבל אין פתרונות ולכן אנחנו שם

יואב מגנוס:       ספציפית לגבי המשטרה, אנחנו כבר בנינו תכנית עם הצעת מחיר, הכול כבר היה בשלבים סופיים של קבלה, כלומר להדריך את כל המשטרה מהיסוד, מהמוקדניות ודרך אנשי השטח, ואז התחלף מפכ"ל והכול נפל לטמיון כי הסיטו את התקציב להרחבת צוות המשטרה, שאני לא מביע על זה שום עניין ודעה, אבל כן מעניין אותי שתהיה הדרכה במשטרה

יואב מגנוס:  זה קריטי בעיניי וזה יצמצם את כמות הפגיעות בצורה משמעותית

בועז ביסמוט: אתה בקשר איתם? יש לכם איש קשר?      

יואב מגנוס: היום לא

בועז ביסמוט: חבל, זה גם הוועדה יכולה לעשות את הקשר הזה

יואב מגנוס: אנחנו מאוד מאוד נשמח

יואב מגנוס:  אנחנו מוכנים להפיץ את הידע כמה שאפשר

בועז ביסמוט: אנחנו נעשה

בועז ביסמוט:  את הקשר הזה אפשר לעשות ונעשה

יואב מגנוס: זה לא איזה מידע שאנחנו שומרים בחדרי חדרים בסוד, להיפך, אנחנו רוצים להפיץ

יואב מגנוס:  כל מה שיעזור אנחנו נשמח

בועז ביסמוט: הם יחליטו מה שיחליטו, ההמלצות שלנו תהיינה בהתאם, אבל קשר חייב להיות

יואב מגנוס: זה בכללי מה שאנחנו עושים

יואב מגנוס:  אנחנו גם מדריכים ארגונים, זהו פחות או יותר

בועז ביסמוט: יש לי שתי שאלות שזה שאלה אחת

בועז ביסמוט:  מתי אתם קובעים שהבן אדם – איך זה עובד? זה הרי לא נוסחה מתמטית

חיליק מגנוס: כשהבן מתייצב לאחר תהליך של שיקום, חוזר לשגרה מלאה עם עליות וירידות ובעיות בדיוק כמו בן אדם רגיל כמוני כמוך עם מצבי רוח, לא צריך להיבהל, גם לנו יש מצבי רוח

חיליק מגנוס:  ברגע שבן אדם נכנס לתוך המסגרת של הנורמל, אתה רוצה לראות בספר? תראה לו מה זה נורמל

בועז ביסמוט: בהגדרה שלך, מה זה במקום הזה? האם בכלל אני חוזר אי פעם ומה זה נורמל?      

חיליק מגנוס: אני אסביר

חיליק מגנוס:  בן אדם מחליף מצבי רוח במהלך היום, אתה קם בבוקר אתה שמח, אחר כך אתה עצבני ואחר כך אתה נרגע ואחר כך אתה שוב פעם שמח ואחרי זה עצבני, זה מין זיגזג כזה

חיליק מגנוס:  כאשר זה תחום בין שני קווים במצב הרוח הממוצע העליון של אנשים ובמצב רוח תחתון, כשבן אדם חורג מהקווים האלה – תראה לו

חיליק מגנוס:  כשבן אדם מחליף מצבי רוח במידה הנורמלית הסטנדרטית של המין האנושי הוא נורמלי

חיליק מגנוס:  מה זה נורמלי? הוא חי לפי הממוצע האנושי

חיליק מגנוס:  כאשר הוא מתחיל להחליף מצבי רוח בפרקי זמן מאוד קצרים במהירות אדירה וחורג מהתחום של הקו העליון והתחתון חריגה משמעותית, אנחנו אומרים עליו מה? הוא לא נורמלי, כי הוא לא מתאים לממוצע האנושי

חיליק מגנוס:       ברגע שאני מקבל אותו בחזרה בין שני הקווים של הנורמל ואני רואה שהוא מתייצב וממשיך הוא נורמלי

חיליק מגנוס:  אז עכשיו השאלה מה הוא מרגיש ומה הוא חושב, הוא בן אדם כמוני וכמוך, הוא מרגיש וחושב כל מיני מחשבות, הוא גם מעמיס על עצמו עוד טראומה, מה עשיתי למשפחה שלי, איזה הוצאות גרמתי להם, מה עשיתי לאמי האהובה, מה עשיתי לאבי, איך ביישתי את אבי

חיליק מגנוס:  יש לו הרבה עם מה להתמודד והוא לא יתמודד בלי המשפחה

חיליק מגנוס:       בועז, הוא לא יתמודד בלי המשפחה, אין סיכוי שהוא יעבור את זה בלי המשפחה

חיליק מגנוס:  ההצלחה היא לא של המטפלים ולא שלנו, ההצלחה היא של המשפחה

חיליק מגנוס:  זה שאנחנו מצליחים להעביר את המשפחה למצב שהם מתפקדים זה יפה מאוד, אבל מי שיצליח פה זה המשפחה

יואב מגנוס: לשאלתך, יש שתי נקודות מבחינתי כשאני מסתכל עליהם כסיום כל המאורע

יואב מגנוס:  אני לא מדבר על אירוע החילוץ, כי אירוע החילוץ עקרונית נגמר בשדה התעופה, אבל ברור ששם מתחילה עוד דרך ארוכה

יואב מגנוס:  אחת, זה כשמגיע משבר נוסף בחייו, הרי כולנו עוברים משברים בחיים, קורים כל מיני דברים, כשמגיע משבר נוסף והמשפחה מצליחה להכיל את זה בלי שזה מתפרץ למשהו אקוטי אז אני יודע שהמערכת עובדת והבן אדם מסוגל לעבור משברים, אני שקט

יואב מגנוס:  ושתיים, אנחנו פעם בכמה זמן אנחנו מקבלים איזה תמונה כזאת של בחור מנופף בדגל, או אבא עם הילדים שלי, או ההיא בחתונה או ההוא מסיים את התואר, שנה-שנתיים אחרי החילוץ ושולחים ישר לצוות

חיליק מגנוס: אתה עומד בתור לדרכון אחרי חודשים ואתה מסתכל, מאחוריך איזה זוג זקנים מסתכלים עליך, נועצים בך עיניים, ואני מרגיש לא נוח, מה הם רוצים? אני בסך הכול עומד לקבל את הדרכון

חיליק מגנוס:  אני מקבל את הדרכון, הם ניצבים בדרכי ואומרים לי: שמע, סליחה שאנחנו מפריעים לך, לפני 20 שנה הבאת את הבן שלנו, אנחנו רוצים להודות לך

בועז ביסמוט: ביקרנו בכפר איזון, זה נחמד מאוד

חיליק מגנוס: זה ידע ייחודי, זה בא בתוך נישה שלא מטופלת, אנחנו היחידים בעניין הזה שאנחנו מטפלים במשפחות ובנפגעים באופן מיידי במצב האקוטי

חיליק מגנוס:  זה שווה הרחבה רצינית מאוד

חיליק מגנוס:  צוותי החירום זה, אני חושב, דבר שהוא חיוני עד כדי כך שקופת חולים צריכה לאשר את זה, זה לא ייתכן שאין צוותי חירום במדינת ישראל

חיליק מגנוס:  לנו יש עכשיו צוותי התערבות מוכנים, פעילים, עם ניסיון

בועז ביסמוט: נבדוק את זה, כל זה ייבדק

חיליק מגנוס: בערב מישהו מטלפן ויש ילד שצריך להביא עכשיו והוא צריך להפקיד 20,000 דולר עוד הערב

חיליק מגנוס:  זה לא אנחנו מרוויחים 20,000 דולר, אבל שלושה כרטיסי טיסה בחירום יעלו 10,000 או 11,000 דולר לפני שתזוז בכלל, מהרגע להרגע, הרופא שיעבוד עכשיו חמישה ימים רוצה 1,000 דולר ליום

בועז ביסמוט: זה ברור

חיליק מגנוס: אתה ב-16,000 דולר עוד לפני שיצאנו

חיליק מגנוס:  פה עובד צוות של חמישה אנשים על אירוע כזה

יואב מגנוס: כמה דברים שאני רוצה לגעת בהם

יואב מגנוס:  קודם כל אני אסביר טיפה את המונח הזה שהוא טרמינולוגיה שלנו, שבר נפשי

יואב מגנוס:  זה לא מונח פסיכיאטרי מקצועי ולא בכדי, בכוונה תחילה אנחנו עושים את זה ככה

יואב מגנוס:  שבר נפשי זה הדרך שלנו לאגם תחת מטרייה אחת פגיעות נפשיות שונות ומשונות שדרך ההתנהלות הן מולן כדי לרתום לשיתוף פעולה בטיפול היא אותה דרך, ביניהם התקפים פסיכוטיים על כל הגוונים, מאניים, דפרסיביים, פרנואידיים וכן הלאה, כל סוגי ההתקפים הפסיכוטיים, מניה דפרסיה, סכיזופרניה, חלק מחרדות והלם קשים, חלק מהפרעות אישיות גבוליות, לא כולם, ועוד כל מיני משברים נפשיים שונים

יואב מגנוס:  ככותרת אנחנו בכוונה משאירים את זה שבר נפשי, גם מכיוון שאין עוד אבחנה רשמית וכדי לא להיכנס לתקלים עם האבחנות הרשמיות אנחנו אומרים שבר נפשי, העיקר שדרך הפעולה אל מול היא אותה דרך פעולה וזה מאפשר לנו לפעול

יואב מגנוס:       אני רוצה לחדד קצת ושמענו את זה כבר פה

יואב מגנוס:  פגיעה נפשית כזאת זה רימון בסלון של המשפחה, כולם נפגעים, האבא, האמא, האחות, האח, השכן, הדודה, כולם נפגעים מהסיפור הזה והמשפחה מבחינתנו, אבא חיליק כבר דיבר על זה, היא הגורם העיקרי והמשמעותי ביותר

יואב מגנוס:  וגם פה כשאנחנו מסתכלים באופן כללי על עולם בריאות הנפש יש חוסר משמעותי בהתערבות מול המשפחה

יואב מגנוס:       לצורך העניין מתמודד מגיע לפסיכיאטר, הפסיכיאטר לא רק לא מערב את המשפחה, אסור לו לדבר עם המשפחה, אם המשפחה תפנה אל הפסיכיאטר הוא יגיד להם שאסור לו לדבר איתם

יואב מגנוס:  זה אבסורד טוטאלי, כי המתמודד לא שולט בעצמו, לא יודע מה הוא עושה, לא מבין את הסיטואציה

יואב מגנוס:  היחידים שמסוגלים לעזור לו זה המשפחה שלו

יואב מגנוס:  אנחנו לוקחים אותם, מלמדים אותם גם איך לתקשר עם הפסיכיאטר, גם איך לתקשר עם העובד הסוציאלי, גם איך לתקשר איתו ואיך להוליך אותו עד לכפר איזון, לבית מאזן או מה שזה לא יהיה, איך לגשר בין כל הפערים האלה ויש הרבה פערים בתחום הזה

יואב מגנוס:       בכלל זה יש לנו מענה 24/7, 365 ימים בשנה של מענה טלפוני

יואב מגנוס:  זה מתחיל מהדסק, שאנחנו מכשירים אותם איך באמפטיה לדבר עם האמא או האבא או החבר או האח במצוקה שמדווח על האירוע

יואב מגנוס:  מיד הם אוספים את הנתונים, מעבירים את זה למנהל בכיר במחלקה שלוקח את האירוע ומוביל אותו עד סופו

יואב מגנוס:  המשפחה פה היא בסוף הפתרון

בועז ביסמוט: רוב המשפחות, אני מניח, משתפות פעולה פה איתכם, באחוזים, אם בכלל יש כזה נתון, כמה משפחות לא משתפות פעולה?      

יואב מגנוס: קודם כל צריך להבין את הרקע, מי שמגיע אלינו זה המקרים הקשים, המקרים הקלים בכלל לא מגיעים אלינו

יואב מגנוס:  אם הבן אדם נפגע וצ'יק צ'ק לוקחים אותו ומביאים אותו לבית חולים והוא מתייצב וצ'יק צ'ק הוא הולך לבית מאזן לרוב זה לא יגיע אלינו, למרות שגם למשפחות כאלה אנחנו ממליצים שיעברו הדרכה, זה עושה סדר וארגון ומגדיל בצורה משמעותית את השקט הנפשי

בועז ביסמוט: זאת אומרת תמיד יש שיתוף פעולה מצד המשפחות כי זה קשה

יואב מגנוס: אלינו מגיעים המקרים הקשים

זיו דמטר: ומהצד השני אנחנו שירות פרטי, זאת אומרת משפחה שמגיעה אלינו ומוכנה לעשות את האקסטרה צעד הזה בכלל וכבר יושבת פה זה אומר שיש לה איזה שהיא נכונות, אנחנו צריכים לאסוף ולכוון אותה

יואב מגנוס: אבל לא בהכרח, השאלה שלך היא שאלה מאוד עניינית ובמקום, הרבה מהמשפחות כשאנחנו מתחילים את התהליך איתם, בטלפון הראשון אתה כבר מבין, יש התנגדות טוטאלית אצל כל המשפחה חוץ מהבן אדם שפונה

יואב מגנוס:  מכיוון שהמשפחה זה הגורם העיקרי להבדל בין הצלחה לכישלון, למיטב אבחנתנו לאורך הרבה שנים, אז חלק ממה שאנחנו עושים זה לרתום את שיתוף הפעולה הזה, לרתום את האנשים לעבוד ביחד

יואב מגנוס:       חלק גדול מהמשפחות שפונות אלינו, בשיחה הראשונית האמא מסבירה לי: תקשיב, האבא לא מוכן לשבת בכלל באותו חדר, אנחנו לא מסוגלים לשבת באותו חדר

יואב מגנוס:  אנחנו עובדים איתם על המוטיבציה, על איך לעבוד ביחד, איך לשתף פעולה, איך לשים את כל הדברים האחרים כרגע בצד ולהתרכז במטרה האחת ובאינטרס המשותף שיש לכולם וזה להביא את המתמודד לטיפול, לשיקום ולחזור לשגרה

חיליק מגנוס: תודה רבה שבאתם והטיתם אוזן קשבת למה אנחנו עושים

חיליק מגנוס:  אני חושב שברור שצריך למצוא איזה שהוא נתיב שאנחנו נוכל לתת את השירותים ואת הידע ואת הניסיון שלנו לחוג הרבה יותר רחב של אנשים ולא רק למי שיכול להוציא בלילה 20,000 דולר

בועז ביסמוט: כשאני נכנסתי לכנסת המחשבות שבשלהן התמודדתי לכנסת, היו לי מחשבות, חשבתי לפעול במישורים אחרים, המומחיות שלי קצת שונה מזה, אני גם לא כזה מומחה גדול לנושא של התמכרויות, כולנו לא מומחים להתמכרויות, סמים ואלכוהול זה לא היה כל כך הספציאליטה שלי, לא שאני לא יודע להעריך ויסקי טוב, אבל עדיין אני יודע מה זה במידה

בועז ביסמוט:  למה אני אומר את זה? כי אני מסתכל על שניכם ואתם באמת אנשים, וגם היה לנו את זה בכפר איזון, פתאום אתה רואה עד כמה אנשים בגילך, לא בטוח שהייתי מתקבל לתואר שני בביופיזיקה ובהרבה דברים אין לי צל של ספק שאתה עולה עליי, כל התפיסות האלה וכל הקלישאות האלה, ומה שיפה בוועדה הזו, שמסירים את כל הדעות הקדומות

בועז ביסמוט:  אין דעות קדומות, זו ועדה בלי דעות קדומות, כולם אנשים חיוביים, יש פשוט משוכות בחיים, חלק עוברים אותם בקלות, חלק לא עוברים ונופלים, אבל לפעמים אני רואה אנשים כמו מגנוס שיודעים או להסיר אותם או להקל על מי שמועד בהן וזה יפה מאוד

בועז ביסמוט: בהחלט

בועז ביסמוט:  אנחנו נעשה הפסקה קצרה ונמשיך

יואב מגנוס: עכשיו זיו היקר יעביר לנו בקצרה מצגת על השיטה עצמה ואז נעשה קצת פאנל פתוח לדיון, לשאלות, דעות ונראה מה אפשר להפיק מזה

בועז ביסמוט: למרות שראית שעד עכשיו הוועדה הייתה סקרנית מאוד בשאלות

בועז ביסמוט:  זה מעניין, זה חשוב גם

זיו דמטר: אני אדבר על שיטת העבודה שלנו ואיך אנחנו עושים את זה ואני אשתמש בדוגמה שלנו להדרכת משפחות

זיו דמטר:  המצגת שלנו להדרכת משפחות, שיטת העבודה שלנו כשאנחנו מדריכים משפחות היא אותה שיטה למעט הדגשים המבצעיים שאנחנו משתמשים בהם בחילוצים זהה לחלוטין

זיו דמטר:       איך אנחנו מביאים משפחה ממצב של חוסר אונים מוחלט והתנהלות סביב מצב השבר הנפשי למצב שבו היא יכולה לנהל את הנפגע, לעזור לו ולקחת אותו לטיפול רפואי

זיו דמטר:  קודם כל אנחנו עוברים ארבעה שלבים

זיו דמטר:  אנחנו מסבירים למשפחה איך אותו בן משפחה, אם זה בן, בת, אבא, אמא, אח, אחות, איך הוא מגיב למציאות, איך הוא מפענח את המציאות, למה הוא מגיב כמו שהוא מגיב, למה הוא מתנהל כמו שהוא מתנהל, למה אנחנו מגיבים אליו כמו שאנחנו מגיבים אליו

זיו דמטר:       הדינמיקה פה היא דינמיקה אחידה, הבן אדם אומר משהו, אנחנו מנסים לענות לו, אנחנו נכנסים איתו ללופ אין סופי סביב נושאי היגיון כאלה ואחרים

זיו דמטר:  הרבה פעמים מתוך אינסטינקט מאוד מאוד בסיסי, מאוד מאוד פשוט, אנחנו מנסים לשכנע אותו, לחנך אותו, לעשות עליו כל מיני מניפולציות כאלה ואחרות שנידונות לכישלון, אנחנו מנטרלים את הסיפור הזה

זיו דמטר:  אנחנו באים ומסבירים לאנשים, תראו, מעכשיו אתם עובדים לפי השפה המשותפת שלנו

זיו דמטר:       בשפה המשותפת שלנו בן אדם שנמצא במצב שבר נפשי מופעל על ידי ארבעה דברים, שיבוש בבוחן המציאות, רגישות יתר, שטף מחשבות ותחושת אובדן שליטה ברגשות, במחשבות ובמציאות

זיו דמטר:  אלה ארבעת הדברים שמנהלים אותו, היגיון אין ביניהם

זיו דמטר:  אנחנו עוברים כל אחד מארבעת הדברים האלה ולאחר מכן אנחנו מסבירים למשפחה ומלמדים אותם למה הדברים קורים כמו שהם קורים

זיו דמטר:      לאחר מכן אנחנו אומרים שעכשיו אנחנו יודעים מה מפעיל את הבן אדם, אנחנו יודעים למה הוא מגיב, אנחנו יודעים איך הוא מגיב, מה אנחנו עושים עם זה? המה אנחנו עושים עם זה מתבטא באיזה שהיא סדרה של כללים

זיו דמטר:  כמו שאומר תמיד חיליק, כללים זה בסופו של יום הדרך הכי קצרה ליהנות מניסיון של מישהו אחר

זיו דמטר:  אז אנחנו נותנים קודם כל למשפחה את הכללים לנהל את עצמם

זיו דמטר:  בן אדם שנמצא במצב שבר נפשי למעשה לא שולט בהתנהגות שלו, הוא כל הזמן מגיב להתנהגות ולהתנהלות של הסביבה

זיו דמטר:      לכן כל עוד אני מסוגל, אם אני נמצא יחד עם אדם שהוא במצב של שבר נפשי, הוא מגיב אליי, זאת אומרת אם אני מנהל את עצמי, אם אני אשלוט בעצמי, הוא יגיב אליי

זיו דמטר:  אני לא צריך לחשוב על מה אני אומר ומה אני צריך להגיד לו כדי שהוא יעשה ככה או יעשה אחרת, אני בסך הכול צריך להסתכל על עצמי

זיו דמטר:  אני מסתכל על עצמי, מנהל את עצמי והוא מגיב אליי

זיו דמטר:       ניהול עצמי מתבצע על ידי שני הכללים האלה, א', אני מנהל את עצמי שווה, אני לא כועס ולא מפחד, כי כמו שאמרנו מקודם, כעס ופחד הם גורמים מאוד שליליים בתהליך הזה, והדבר השני, אני יודע, אני עושה אוטוסוגסטיה לעצמי, אני יודע שמחר השמש זורחת

זיו דמטר:  באותה רמת ודאות שאני יודע שמחר השמש זורחת אני יודע שהוא יהיה בסדר, כל מה שאני עושה הוא מצליח, אין פה טעויות בסיפור הזה

זיו דמטר:       זאת אומרת גם אם אני אמרתי משהו וגם אם הוא התרגז וגם אם הוא צעק וגם אם הוא הגיב באיזה שהיא צורה חריפה כזו או אחרת זה בכלל לא משנה, אנחנו מתקדמים בתהליך, אנחנו מתקדמים בתכנית והכול בסדר

זיו דמטר:       דבר נוסף, אלמנט נוסף שאנחנו משתמשים בו, ואני אדבר עליו בקצרה, הוא נושא התכנית, מה זה אומר?      

בועז ביסמוט: אני קוטע אותך, מאחר שהגדרת אותו כנפגע, זה גם ההבדל המהותי לבין נפגע פיזית לנפגע נפשית

בועז ביסמוט:  נפגע פיזית אתה מתנהל איתו, פה אתה מתנהל מולו, זו מהות העניין

זיו דמטר: זה לא מולו או איתו, נפגע פיזית בדרך כלל מבקש עזרה

בועז ביסמוט: לא, אתה מתנהל בין אם הוא רוצה ובין אם לאו, פה זה אחרת

זיו דמטר: הוא בדרך כלל רוצה עזרה

בועז ביסמוט: או לא

בועז ביסמוט:  קודם שאלתי מתי אתה עובר לשלב מסוים שאם הוא לא רוצה מה אתה עושה?      

זיו דמטר: כמו שהבנת השיטה הזאת התחילה מהשטח

זיו דמטר:  אין לנו שום סיכוי, בן אדם חוזר כמו זה שישב פה, אם אני עכשיו עושה איזה שהוא אקט שהוא אקט הפוך ולוקח אותו איתי שלא בהסכמתו יהיה לי בלגן נוראי, זה לא יכול לעבוד, זה לא יקרה

בועז ביסמוט: זה מה שרציתי להגיע, אתה לוקח אותו בכוח?      

זיו דמטר: לא, לא, בחיים לא

זיו דמטר:  אם יש איזה שהיא אינטראקציה כזאת, מה שקורה זה שברגע שיהיה איזה שהוא לחץ, איזה שהוא קושי בשדה, הכול ייצא, מתחיל בלגן ואז אנחנו כבר במגרש אחר לגמרי

זיו דמטר:       אז מה קורה? אנחנו מראש יודעים לבנות את התהליך בצורה כזאת שאנחנו מגיעים לשדה במצב שהוא נותן בנו אמון מלא

זיו דמטר:  את כל המשברים אנחנו עוברים לפני, אנחנו עוברים אותם בנחת, אנחנו עוברים איתם בצורה נעימה, אנחנו עוברים אותם בצורה מנוהלת

זיו דמטר:  אנחנו מגיעים לשדה מרצונו הטוב והחופשי של הבן אדם, יושבים לשתות קפה ביחד, עולים ביחד למטוס ונפרדים בנתב"ג כחברים

זיו דמטר:  בלי זה אין לנו שום סיכוי

זיו דמטר:  שתבין, זה משהו שהוא אבן יסוד בשיטת העבודה שלנו, בלי זה אין לנו שום סיכוי להצליח

זיו דמטר:  שום סיכוי

זיו דמטר:  שיטת העבודה בנויה על אמון

זיו דמטר:  אמון לבנות עם בן אדם שאינו נמצא בקו ההיגיון זה משהו שעובד טיפה אחרת

בועז ביסמוט: קשה

זיו דמטר: זה קשה, אבל אפשר ללמד את זה

יואב מגנוס: אני חייב להדגיש שזו טכניקה ושזה משהו שאנחנו מלמדים איך עושים

יואב מגנוס:  זה לא שהגענו לבן אדם והיינו אנשים נחמדים, בנינו אמון אז הוא בא איתנו בשיתוף פעולה

יואב מגנוס:  לרוב אנחנו מדברים על אנשים פסיכוטיים או בהתקף מני חריף, הם לא משתפים פעולה עם אף אחד, לא עם עצמם, לא עם הסביבה

יואב מגנוס:  בחלק גדול מהמקרים קודם טסים האחים ואז ההורים ואז הדוד וכולם מנסים ולא מצליחים להניע לפעולה לאיפה שהוא, שלא לדבר על לחזור לארץ או להסכים לחזור לארץ

יואב מגנוס:  זו טכניקה איך לרתום את האנשים האלה לשיתוף פעולה

זיו דמטר: הם גם מתהפכים עליך, זה חלק מהעסק

זיו דמטר:  עם הניסיון אנחנו כבר רגילים לצפות מתי הם יתהפכו ולדעת שזה מגיע וכשאתה יודע שזה מגיע ואתה מסתכל מראש למה שקורה זה כבר לא הופך איזה איום גדול, כי זה חלק מהעסק, זה חלק מהסיפור

זיו דמטר:       כלי נוסף שאנחנו עובדים פה, מה שאנחנו קוראים לו התכנית

זיו דמטר:  התכנית היא בעצם המציאות החלופית שאנחנו מכניסים בעבודה מול נפגע נפש של סמים, מול המשפחה גם בין היתר

זיו דמטר:  למה בעצם אנחנו עובדים עם תכנית? תכנית מייצרת לנו איזה שהוא מיקוד שליטה חיצוני חזק, ברור, מקיף לכולם, לכל האירוע

זיו דמטר:       אצל משפחות זה מאוד מאוד חשוב כי משפחה הרי בסופו של יום, כשהיא רוצה להניע את בן המשפחה לפעולה מה היא תעשה? היא תתחיל לייצר לו כל מיני מניפולציות, היא תתחיל לייצר לו כל מיני התניות, זאת אומרת אם אתה רוצה שיקרה ככה וככה וככה אז תעשה אחת שתיים ושלוש, אם אתה לא רוצה יקרה ארבע חמש שש וזה איום ונורא

זיו דמטר:  מה קורה? בן אדם ששיקול הדעת שלו תקין יכול לבוא ולהגיד בסדר, אם אני הולך לכאן קורה ככה, אם אני הולך לשם קורה אחרת, אני עכשיו אקבל את ההחלטה

זיו דמטר:  במצב פסיכוטי יכולת קבלת ההחלטות פגועה

זיו דמטר:  אם אתה מעמיד את הבן אדם מול צומת הטי הזו ואתה אומר לו ימינה או שמאלה הוא יישאר לך באמצע, הוא לא זז לשום מקום, לא משנה מה קורה

זיו דמטר:       אני אומר בסוגריים, יש משפחות ששואלות אותנו, רגע, אז מה אני עכשיו צריך לעשות? אני צריך לזרוק אותו לרחוב, שיגיע למטה, שירגיש מה זה? אני אומר להם לא, באופן מוחלט לא, אם תזרקו אותו לרחוב הוא יישאר ברחוב והוא יהיה אומלל ואתם תהיו אומללים, אל תעזו לעשות את הדבר הזה

זיו דמטר:  יש טכניקות אחרות שאפשר לעבוד איתן, לזרוק אותו לרחוב כדי שיגיע למטה, בשום פנים ואופן לא עושים את זה

זיו דמטר:       לכן יש לנו תכנית

זיו דמטר:  כשאנחנו מסתכלים על תכנית ואנחנו עובדים לפי טרמינולוגיה של תכנית ואנחנו חושבים לפי התכנית אנחנו מסתכלים ואנחנו בפוקוס אך ורק לדבר אחד והוא האור בקצה המנהרה

זיו דמטר:  לא סתם יש את הציור הזה, אין לנו פה פניות, אין לנו פה צמתים, אין לנו פה מניפולציות, אין לנו אם או אז, אנחנו הולכים פה לכיוון אחד ואנחנו מלמדים את המשפחה לדבר, לחשוב על ההליכה הזו בכיוון אחד, ולא משנה מה, השמש זורחת ואנחנו הולכים לפי התכנית, זה מה שקורה

זיו דמטר:       ברגע שכל משפחה עובדת בצורה הזו, אנחנו תמיד אומרים שמשפחה היא כמו מעגל חשמלי סגור

זיו דמטר:  ברגע שכל המשפחה מדברת לפי השפה שלנו ומתנהלת לפי השפה שלנו ומנהלת את עצמה אל מול בן המשפחה הנפגע זה כמו מעגל חשמלי, התגובה היא מיידית

זיו דמטר:  אם בן המשפחה הנפגע הוא הנורה, כל שינוי בחיווט, בסוללה, במגעים משפיע על הנורה, וזה אותו דבר

זיו דמטר:       זה ככה בקצרה על השיטה, על מה עושים, איך עושים, איך אנחנו מנהלים את הדברים האלה, איך אנחנו מתווכים ומסבירים ונשמח ככה לשאלות

בועז ביסמוט: אני חייב להגיד לך דבר אחד, הרי את מגנוס, כפי שאמרתי קודם, מכירים כולם ושנים ארוכות, מה מכירים אצל מגנוס? ולכן אני מאוד שמח שבאנו לכאן היום, כי אתה רואה שבעצם, ותקן אותי אם אני טועה, יש לי את הרושם שהיום מרכיב חשוב במה שאתם עושים זה לא מה שכולנו מכירים, החילוץ, אלא הייתי מגדיר את זה כחילוץ של אחרי החילוץ

בועז ביסמוט:  הטיפול שאתם נותנים אחרי שבן האדם חוזר הביתה

בועז ביסמוט:  מתי ירד האסימון? מתי הבנתם את הצורך הזה? מתי הלכתם לכיוון האפיק הזה? איך זה קרה?      

יואב מגנוס: שאלה מעולה, היא מה שמכווינה את כל הפעילות שלנו

יואב מגנוס:  זה התחיל ממש מהחילוצים הראשונים, השני, השלישי, כבר הבנו שאין ברירה אלא חייב להדריך את המשפחה

יואב מגנוס:  אם החזרנו מתמודד ארצה מחולץ והמשפחה לא יודעת להתמודד לא עשינו כלום

יואב מגנוס:  עוד שבוע, שבועיים, חודש, חודשיים הוא חוזר לחו"ל ולא התקדמנו לשום מקום, ואז התחלנו להדריך את המשפחות

יואב מגנוס:       משנה לשנה יותר ויותר משפחות העבירו את זה מפה לאוזן והתחילו לפנות אלינו פה

יואב מגנוס:  גם לתחום של הדרכת משפחות פה בארץ נקלענו לסיטואציה, לא חיפשנו את התחום הזה

יואב מגנוס:  התחילו לפנות, ראינו שזה תופס נפח, הצבנו על זה מנהל בכיר וייצרנו את החוברות ודייקנו את השיטה שנוכל להדריך את המשפחות פה בארץ

יואב מגנוס:       אחרי שהתחלנו להדריך פה את המשפחות בארץ וללוות אותם, זה לא רק הדרכה, זה גם ליווי תוך כדי התהליך הזה, ואני רוצה בסוגריים להגיד, זה סופר משמעותי בשלבים הראשונים שמספרים למשפחה מה התהליך

יואב מגנוס:  הם לא מכירים מה התהליך, הם כולם לא מדברים על הסיפור הזה, זה בחדרי חדרים, כולם מתביישים

יואב מגנוס:  כל מי שחווה כזה משבר לא מוכן לשתף אף אחד במה הוא עבר, אז אף אחד לא יודע

יואב מגנוס:  אז משפחה מגיעה בכאוס מוחלט, בחוסר ידע, בחוסר מודעות, זה מאוד חשוב שמישהו יסביר להם את כל התהליך, את כל הכלים שיש על המגרש הזה

חיליק מגנוס: אחד הדברים שאנחנו מראים להם זה שכשיש תאונה אין לזה שייכות לאיך שהתנהגת

חיליק מגנוס:  זאת אומרת יצאת בצומת הבוקר באור ירוק עם חגורה וטסט ורישיון והאוטו שלך בסדר, דקה לפני שעברת עברה משאית עם שיכור ואתה אפילו לא יודע שהוא עבר, אם הוא היה מתעורר דקה יותר מאוחר היה גומר אותך

חיליק מגנוס:  זה תאונה, לא פועל יוצא של העשייה שלך, אני משחרר אותם לא רק מהכעס, אלא גם מרגשי אשם

חיליק מגנוס:  איך עשית לי את זה? אתה יודע כמה פעמים שמעתי איך עשית לי?      

בועז ביסמוט: אחרי החילוץ, מגנוס לא קיים, המשפחות האלה לא באות אליכם, מה הן עושות?      

יואב מגנוס: אם הן לא באות אלינו והמצב הוא אקוטי אז קודם כל הרוב נאבקים, אני יכול להראות לך הודעות רק מהיום ממשפחות שאנחנו בתהליך להדריך אותם, איך הם נאבקים בבירוקרטיה הפסיכיאטרית, ושורה תחתונה, רוב המקרים הקשים שלא מגיעים אלינו מוצאים את עצמם מושכים את הסיפור הרבה הרבה שנים ופגיעה שמתמשכת הרבה שנים הופכת לנכות קבועה ואז באמת הלך הילד

יואב מגנוס:       המשפט הראשון בדרך כלל שאנחנו שומעים בטלפון כשאנחנו מרימים את הטלפון לשיחה הראשונית זה את המצוקה של האבא או של האמא שמספרים לנו שהלך הילד

יואב מגנוס:  אבל אנחנו מראים להם איך יוצאים מזה והם יוצאים מזה וחוזרים לעשות תארים, משפחות וכן הלאה

יואב מגנוס:  מי שמתמודד עם הפגיעה הזאת שמונה או עשר שנים, אפשר לשקם, אבל זה כבר לא יחזור לתפקוד מלא

גרשון אברמוביץ: יש לי שאלה

גרשון אברמוביץ:  הרי אמרנו שהסמים גם פה, לא רק שם, לא צריך לנסוע לחו"ל בשביל סמים, אז יכולות להיות לכם משפחות שתבואו לחלץ פה בארץ?-      

יואב מגנוס: הרוב המוחלט, אני ארחיב על זה טיפה

יואב מגנוס:  אמרתי, אנחנו נותנים שלושה שירותים היום, אחד זה חילוצים מחו"ל, שתיים זה הדרכת משפחות, ופה בארץ, היום זה רוב החילוץ של המחלקה לסיוע נפשי במגנוס

גרשון אברמוביץ: אבל הדרכת משפחות ש - - -     

יואב מגנוס: חבר'ה שפה בארץ, שלא קשור לחו"ל בשום צורה

יואב מגנוס:  חבר'ה שפה בארץ מתמודדים עם שבר נפשי בתוך המשפחה, לא מצליחים להביא את הבן אדם לשיתוף פעולה, לא מצליחים להביא אותו לטיפול, אנחנו אוספים את כל המעטפת, מצמידים להם מדריך כמו זיו או חבר'ה מאוד רציניים שהם מבינים לעומק ולמדו גם אצלנו, גם באים עם רקע מעולם בריאות הנפש, אוספים את כל המעטפת המשפחתית חברתית, יושבים איתם שלוש שעות, מסבירים להם מה הם רואים, מסבירים להם איך לתקשר, איך לדבר, איך להוליך את הסיפור הזה עד לטיפול, איזה כלי טיפול יש בהמשך וכן הלאה וכן הלאה, מלמדים אותם

יואב מגנוס:  וגם אחרי ההדרכה עוד מלווים אותם טלפונית ובזום ומפגשים

יואב מגנוס:  לאט לאט צעד אחרי צעד, נותנים להם משימות, מלווים אותם איך להביא את המתמודד לטיפול

יואב מגנוס:  זה פה בארץ, זה הדרכת משפחות

יואב מגנוס:       חוץ מזה אנחנו עושים צוותי התערבות, שזה מאוד דומה לחילוצים בחו"ל, אבל פה בארץ, שולחים צוות מעכשיו לעכשיו, חירום, מגיע לנקודה, כי הבחור משתולל

יואב מגנוס:  כל עוד הוא לא מסוכן באופן ברור ומיידי לעצמו או לסביבה, כי שם הסמכות שלנו נגמרת וזו אחריות של המשטרה בלבד, כל עוד הוא לא מסוכן באופן ברור ומיידי, אני אומר הוא, אבל זה כמובן הוא או היא, אם הוא לא מסוכן אנחנו שולחים צוות, הוא מרגיע קודם את הרוחות, מוריד את הלהבות ובשאיפה משם להוביל להדרכה ותחילת ליווי

יואב מגנוס:       מתוך ההתעסקות הזאת עם הדרכות וליווי משפחות אנחנו מבינים שיש עוד חלק שהוא פער, וזה עד שיוכלו להיקלט באיזה שהיא מסגרת טיפולית, וזה הרבה פעמים לוקח זמן, לפעמים שלושה חודשים עד שבית מאזן מתפנה במקום, ולא כל בית מאזן מתאים לכל אחד

יואב מגנוס:  אגב ראיתי כבר את ההחלטה לתת את ה-30 מיליון להקמת בתים מאזנים חדשים

יואב מגנוס:  יש מצוקה קשה, יש חוסר במקומות בצורה קריטית, גם בבתי חולים וגם בבתים המאזנים

יואב מגנוס:       על הפער הזה שכבר הצלחנו להביא את המשפחה והצלחנו לאסוף את כולם, ללמד איך לעשות, הצליחו המשפחה בכל כוחותיהם להביא את המתמודד לשיתוף פעולה, הוא כבר מסכים, הוא מוכן ואין לו איפה להיקלט ואז הכול הולך לטמיון, כי המשפחה מתפרקת בזמן הזה

יואב מגנוס:  לחכות חודשיים עד לכניסת טיפול זה בלתי נסבל למשפחה להחזיק את הסיטואציה הזאת כל כך הרבה זמן

יואב מגנוס:  גם שם אנחנו יותר ויותר נותנים מענה וזה פני העתיד שלנו להסתכל לשם

יואב מגנוס:  זה דומה לשירותים שנותנים צבר ושר"ן, שירות פסיכיאטרי ביתי, אבל רובם עם אנשים שבאים משם, בלהחזיק משברים אקוטיים, וזה שונה

אלכס שפרן: יש לי שאלה

אלכס שפרן:  מישהו ציין, אני לא זוכר, שאמורים להגיע 150,000 שקל, איך הם אמורים להגיע אליכם?      

יואב מגנוס: זה לא אלינו, זה ספציפית לבית החם במנאלי

יואב מגנוס:  אין לנו היום תקציב חיצוני, כל הפעילות של המחלקה לסיוע נפשי היא רובה ככולה, ברמה של 95%, כספים פרטיים של אנשים, לצערנו הרב

יואב מגנוס:  לא חברות ביטוח, לא קופות חולים, לא ממשלה

אורי מקלב: וההשקעות שאנחנו כחברה עושים בביטוח

אלכס שפרן: אבל דרך תקציבים ממשלתיים ניסיתם להגיע?      

יואב מגנוס: דיונים ראשוניים בלבד, אנחנו מאוד נשמח לחיבורים

אלכס שפרן: אז פה אנחנו יכולים לבוא לידי ביטוי, גם חבר הכנסת בועז ביסמוט ואנחנו כעוזרים, אנחנו יכולים לבוא לידי ביטוי

אלכס שפרן:  תגיד לנו עם מי נפגשתם, באיזה אופן חשבתם, כמה תקציבים דרושים כדי לבנות את זה, להרחיב את זה, כי זה דבר סופר חשוב

אלכס שפרן:  המדינה פה לא באה לידי ביטוי, אפרופו נט"ל, איפה נט"ל באה לידי ביטוי פה? נט"ל גם עוסקים בפגועי נפש, נכון?      

יואב מגנוס: כן, לנו אין שיתוף פעולה, למעט הפניות פעם ב-

יואב מגנוס:  אנחנו מאוד נשמח

יואב מגנוס:  אני לא מאוד מתמצא בצינורות הכנסת ולמי באמת לפנות

יואב מגנוס:  היו כמה פניות שפנינו, כל פעם לשרים ואז השרים מתחלפים

יואב מגנוס:  לרוב גם מקבלים שיתוף פעולה, אומרים כן כן, נשב, נעשה, עובדים, מגישים תכנית ואז ממשלה מתחלפת

חיליק מגנוס: אני אספר לך מה היה

חיליק מגנוס:  כמה פעמים כעסו עליי כי הם הבינו שאני בעצם מטפל במשהו שהם היו אמורים לטפל וזה נגמר בזה שצעקו עליי

יואב מגנוס: כשאנחנו פונים למשרד הבריאות אז בדרך כלל הייתה תגובה פחות משתפת פעולה

בועז ביסמוט: הרי ראיתם שהוועדה באה אליכם, לא באתם אליה, יש לנו באמת רצון לסייע ולעזור

בועז ביסמוט:  הוועדה הזו, כמה שהיא לא סטטוטורית היא רוצה באמת להיות עם בשר ותכלס לסייע

בועז ביסמוט:  אם הייתי יכול לסייע לך בדבר אחד שהוא דחוף, שהוא עיקרי, שהוא חשוב לך, עקרוני, לך, לאבא, לכם, מה זה היה?      

יואב מגנוס: שני דברים

יואב מגנוס:  כשאנחנו מסתכל על כל התמונה הרחבה ואני מסתכל על הנפגעים, וזה לא משנה לי אגב אם זה שימוש בסמים או כל משבר אחר, אבל לרוב יש שימוש בסמים שהוא קטליזטור לפגיעה הזאת, שני דברים הכי קריטיים בעיניי, האחד זה הדרכה של המשפחות

יואב מגנוס:  להנגיש את השירות של הדרכת משפחות לציבור, שמשפחות לא יצטרכו לממן את זה מכיסם הפרטי

יואב מגנוס:  זה כשלעצמו יצמצם את כמות הקבועים הכרוניים או הקבועים שלא מקבלים טיפול בצורה ניכרת

יואב מגנוס:       שתיים זה להרחיב את השירות של צוותי התערבות, מענה בזמן אקוטי, בזמן משבר, לשלוח צוות, עושה הבדל תהומי במשברים האלה

יואב מגנוס:  במקום להגיע לסיטואציה ש– משפחה שמתמודדת עם המשברים האקוטיים בזמן אמיתי, כשהבן אדם משתולל, לצערם הרב הם נאלצים או לקרוא למשטרה, שברוב המקרים לא מביאה לפתרון, אבל מייצרת אנטגוניזם בין המתמודד למשפחה, כי קראתם למשטרה בגללי, ואז לאט לאט נתק

יואב מגנוס:  או שמנסים לאשפז אותו בכפייה וגם זה לרוב לא מצליח, כי הפרמטרים לאשפוז כפוי הם מאוד מאוד ספציפיים וכמות המיטות היא קטנה ובתי החולים הודפים כמה שאפשר אשפוזים כפויים, כי אין להם מיטות

יואב מגנוס:  כשיש בית חולים עם 40 מיטות יש 52 מטופלים, מחזיקים מיטות במסדרון, זו המציאות

חיליק מגנוס: כן, הכול אפשר להשיג

זיו דמטר: אני אגיד יותר מזה, יש היום בלבול מאוד מאוד רציני, חלק ממסע הגידור שהעלה חיליק זה שיש היום בלבול רציני בנוגע לתועלות של החומרים האלה

זיו דמטר:  אני אתן לך דוגמה, משפחה שאני מלווה התקשרה אליי להתייעץ אם זה בסדר שבן המשפחה שלהם נמצא כרגע במצב פסיכוטי לחלוטין וכרגע ממש דרך אגב נמצא באשפוז בכפייה לאחר שנמצא משוטט ברחוב, הם שאלו אותי אם זה בסדר שהוא יילך לקבל טיפול במיקרודוזינג של פטריות במינון מאוד מאוד זעיר, אמרתי להם: חבר'ה, תיזהרו מזה מאוד, טיפול תרופתי נותן הרופא ורופאים לא נותנים את הדברים האלה

זיו דמטר:  למשל

זיו דמטר:       חבר'ה אחרים שמשתמשים בקנאביס רפואי בלי הכרה

זיו דמטר:  קנאביס רפואי הוא קנאביס, מן הסתם הוא מדרדר אותם עוד יותר עמוק לתוך המצב הפסיכוטי, אבל את המשפחה זה מאוד מבלבל, וגם את הבן אדם עצמו זה מבלבל, כי הרי זה משהו רפואי, אז מה, אז איך זה לא עוזר? זה רפואי, זה בסדר

זיו דמטר:  וגם נגיד יותר מזה, אתה יכול היום לקחת את זה ממישהו אחר שמקבל את הקנאביס במרשם רשמי

זיו דמטר:  זה מאוד מאוד מבלבל

זיו דמטר:  זה חלק מעבודת הגידור הזאת שצריך לעשות

יואב מגנוס: לא רק זה, גם הכמויות של מרשמים הן כמויות שלא ניתן לעשן בן אדם בודד, אנשים מקבלים 60 גרם רפואי שזה חומר ברמת ריכוז היסטרי

זיו דמטר: היה לי מחולץ שכל המשפחה שלו הייתה יושבת וחוגגת על הקנאביס הרפואי של הילד

יואב מגנוס: אני רוצה להגיד עוד כמה דברים על זה

יואב מגנוס:  מה שנעשה, ואבא חילק מדבר כל הזמן על איך שהוא מאוד ממוקד בכך שהפתרון במודעות ויש בזה הרבה

יואב מגנוס:  אני אגב חושב שיש עוד צדדים בסיפור הזה, אני אגע בהם תיכף, אבל העיקרון הזה של מודעות הוא סופר סופר משמעותי

יואב מגנוס:  אני יושב הרבה מאוד עם בני נוער ומדבר איתם, הם מאוד אוהבים לשמוע סיפורים על מגנוס, ברגע שאני מספר להם שרוב הפגיעות הנפשיות ברקע יש שימוש מסיבי בקנאביס הם בהלם, הם אומרים: מה, אבל זה אפילו לא סם

יואב מגנוס:  בציבור היום קנאביס נתפס כלא סם, זה כבר לא סם בכלל

יואב מגנוס:  בקרב הנוער, חבר'ה בני 20 ומטה, מבחינתם קנאביס זה לא סם זה תרופה

חיליק מגנוס: אני אגיד לך מה התשובה שהם נותנים לי, אני שואל אותו: אתה משתמש בסמים? הוא אומר לי לא, אני שואל אותו: אתה מעשן? כן, ודאי

יואב מגנוס: לעניות דעתי זה מכלול של דברים, זה אף פעם לא דבר אחד

יואב מגנוס:  זה גם הרבה מודעות ואני מאמין גדול בפעילות ספציפית מול הצבא כי הצבא מהווה דוגמה ושאיפה לבני הנוער

יואב מגנוס:  אני רוצה להיות כמו החיילים והחיילים צריכים להיות האור שמוביל את זה

חיליק מגנוס: המפקדים, החיילים, הצבא צריך להתעסק בזה, לא בשיטה של ענישה, זה לא הביא שום פרי הענישה הזאת

יואב מגנוס: אני לגמרי מאמין שזה כל הצדדים בו זמנית

יואב מגנוס:  אני אקח לדוגמה קלה ופשוטה, פה בתל אביב לפני בערך עשור החליטו שחייבים לאסוף צואה של כלבים ברחובות, אז עשו את הכול במקביל, עשו גם שלטים שמסבירים על למה זה טוב שיהיה נקי וחיובי וטוב, גם אמצעים, יש פחים ברחובות ושקיות ברחובות שהעירייה מממנת וגם אכיפה וענישה

יואב מגנוס:  זה הכול ביחד

בועז ביסמוט: אנחנו נסכם

בועז ביסמוט:  אז קודם כל באמת תודה רבה

חיליק מגנוס: תודה רבה לכם, באמת תודה רבה, לכבוד היה לנו

בועז ביסמוט: רק מילה נוספת, כמה שאתם חדשניים זה סוג של חזרה לבייסיק

בועז ביסמוט:  מה דיברתם פה? משפחה, צבא, ערכים, סולידריות, ערבות הדדית, לא המציאו דברים יותר טובים מהבייסיק, זה שיהיה ברור

בועז ביסמוט:  אתם הבייסיק ולכן אני מאוד מעריך ונרתם לסייע עד כמה שצריך ואנחנו נעשה את זה, אנחנו רשמנו את הכול

בועז ביסמוט:  ואותך אני רואה בכנסת, אין ועדה בלעדיך