ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 106, 2023-11-01 00:00

יונתן מישרקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה

יונתן מישרקי:  היום יום רביעי, 1 בנובמבר 2023, י"ז בחשון התשפ"ד, בנושא שירותי בריאות הנפש למשטרת ישראל ולארגוני ההצלה

יונתן מישרקי:  אני מבקש לפתוח את הישיבה היום בהשתתפות באבל הכבד ובצער המשפחות של 11 החיילים, השם יקום דמם, שנפלו בגבורה גדולה על הגנת המולדת והארץ, ולשלוח מכאן גם כן ברכת החלמה מהירה לכלל הפצועים

יונתן מישרקי:       אתמול סיירתי ביישובי עוטף עזה לראות את הבתים השרופים, המראות הקשים מאוד, הריח שנמצא בכל פינה

יונתן מישרקי:  זה עדות מצמררת, מזעזעת, ולחושך ולרצח האכזרי שבלתי מתקבל על הדעת, לא אנושי שעברו יושבי העוטף באותה שבת שחורה

יונתן מישרקי:  במהלך הסיור שמענו גם כן את מתנדבי זק"א

יונתן מישרקי:  מתנדב זק"א ספציפי, שמחה גריינמן קוראים לו, שסיפר לנו סיפורי זוועות, אבל בין היתר תפס אותי סיפור אחד, שנכנסו לדירה והם ראו עוגת יום הולדת שלמה מונחת על השולחן, ובחדר הפנימי הם מצאו את כל בני המשפחה קשורים, כמובן הרוגים, וכמובן שאת חגיגת יום הולדת לא היה מי שיחגוג

יונתן מישרקי:       המתנדבים של כלל גופי ההצלה נתנו את כל כולם מהרגע הראשון בצורה מעוררת השתאות, נחשפו למראות קשים מאוד, העמיסו על הרכבים שלהם הפרטיים אפילו גופות, נשאו איתם למחנה שורה הלוך וחזור, הלוך וחזור ועדיין מסתובבים בבתי העוטף, מנקים את הדם ומטפלים ועושים את העבודה הקשה מאוד הזו, ועושים כל מאמץ כדי להביא כל חלק לקבורה

יונתן מישרקי:       הישיבה היום תעסוק בחובתנו, בחובת המדינה לתת לאותם ארגונים, לאותם אנשים, לאותם גיבורים את המענה

יונתן מישרקי:  אנחנו נוודא פה בישיבה הזו שיש להם מענה מלא, שניגשים אליהם בצורה אקטיבית, לא מחכים שהם יבואו ויצנחו כמו ששמענו על מתנדבים כאלה ואחרים שקרה להם, שלא הצליחו לעמוד

יונתן מישרקי:  אנחנו נעקוב

יונתן מישרקי:  אנחנו נוודא בדיוק איך הדברים עובדים כדי שחלילה אף אחד לא יישאר מאחור

יונתן מישרקי:       אני חייב להקריא לפרוטוקול נוסח הקראה

יונתן מישרקי:  אני עובר על זה במהירות

יונתן מישרקי:  כידוע ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת

יונתן מישרקי:  הפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת

יונתן מישרקי:  לאור העובדה שעלולים לעלות בישיבה נושאים הנוגעים לצנעת הפרט של קטינים, אנו מבקשים את כלל הגורמים כולל ההורים להקפיד על שמירת פרטיותם ולהימנע מלחשוף מעבר לנדרש

יונתן מישרקי:  כמו כן אם יעלה דבר הנוגע לקטינות וקטינים ומקשר אותם לבדיקה, טיפול או אשפוז פסיכיאטריים, לטיפול והשגחה של עובד סוציאלי לפי חוק, לחלילה התאבדות או ניסיון התאבדות או להליך פלילי המתנהל בבית המשפט, חל איסור פרסום על פרטים מזהים שלהם ולכן הם לא יצולמו או יוקלטו ולא ייכללו פרטים מזהים שלהם בפרוטוקול הדיון

יונתן מישרקי:  כמו כן לאור האמור אני קובע כי בהתאם לסעיף 120 לתקנון הכנסת, ככל שתהיה בקשה מטעם חבר כנסת, שר או נציגו או אם יעלה צורך לשם הגנה על קטין או חסר ישע, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברות או קטינות או קטינים לבקשתם ולבקשת משתתף אחר אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עלולה לגרום להם נזק

יונתן מישרקי:  עד כאן

יונתן מישרקי:      אני אבקש לפתוח דווקא עם נציגי המשטרה

יונתן מישרקי:  נמצאת איתנו סנ"צ רויטל נבות

יונתן מישרקי:  אנחנו נבקש ממך לפתוח את הדיון בבקשה

רויטל נבות: אוקיי, אז אני אציג קודם כל מה יש לנו בכלל, מה עשינו ולמה אנחנו עוד זקוקים

רויטל נבות:  יש לנו מערך בריאות הנפש שמונה 29 קב"נים

רויטל נבות:  מרגע שפרצה המלחמה נתנו מענה בכמה אופנים

רויטל נבות:  אחד, פתחנו מענה טלפוני כי פשוט הקב"נים מצאו את עצמם עם 100 שיחות ביום בערך, אז נתנו מיידית מענה טלפוני לטובת העניין

רויטל נבות:  נפתחו לנו במקביל כמה זירות

רויטל נבות:  היה לנו את שורה שהבנו די מהר שאנחנו צריכים להיות שם וללוות את האנשים, מוקד למשפחות הנעדרים שהבנו שאנחנו צריכים להיות שם

רויטל נבות:  במקביל משפחות שפונו לאזורים שונים כמו נעורים וכו', היינו צריכים להיות עם קשב אליהם

רויטל נבות:  במקביל יש לנו את היחידות הלוחמות שאיבדו מפקדים, איבדו לוחמים, ויחידות מיוחדות

רויטל נבות:  זה כל הזירות שבעצם אנחנו מתעסקים בהם

רויטל נבות:       לטובת זה די מהר הבנו שאנחנו צריכים לפתוח מרכז חוסן שמתכלל את כל הגורמים, שזה אומר בריאות הנפש, ייעוץ ארגוני, מערך הרווחה, רבנים ואמ"ש על מנת באמת לחשוב באיזושהי צורה חשיבה קצת יותר רחבה ומתכללת ושאנחנו לא נפספס יחידות

רויטל נבות:  במקביל נעזרנו במערך מתנדבים

רויטל נבות:  נפתח לנו חמ"ל שגייס לנו הרבה מאוד מתנדבים כדי להתחיל לתת מענים על מנת להחזיר אנשים לתפקוד, התערבות אחת-שתיים ולהתחיל להחזיר לתפקוד כדי שלא יהיה לנו פער שם וגם שלא יפתחו בסופו של דבר תחלואה נפשית

רויטל נבות:       גייסנו 11 מילואימניקים שהיום נותנים לנו מענה

רויטל נבות:  זה מה שעשינו עד כה

רויטל נבות:  מתנדבים לא יישארו לנו בסוף לאורך זמן

רויטל נבות:  אי אפשר להסתמך על מתנדבים

רויטל נבות:  לקחנו מכרז שיוצא בימים הקרובים

רויטל נבות:  כתבנו את כל הצרכים שלנו בתוך המכרז

רויטל נבות:  הוא יוצא לאור ואני מקווה שגם הוא יצליח לתת לנו עוד מענים חיצוניים כאלה ואחרים לטיפולים

רויטל נבות:  יצרנו קשר עם משרד הביטחון גם לטובת כלים

רויטל נבות:  ביקשנו שכרגע כל מי שאנחנו מפנים, שיתנו לנו טיפולים ולא הכרה, מהבנה שאם אנחנו נלך רק על הכרה, בסוף אנשים לא יתפקדו ויתעסקו בחולי

רויטל נבות:  אני צריכה כרגע להתעסק בבריאות וזה גם מה שסגרנו עם משרד הביטחון

רויטל נבות:  כרגע אנחנו נזקקים לעוד תקנים

רויטל נבות:  ברור לנו שהמערך לא יהיה מסוגל לספק

רויטל נבות:  אני עם כל האנשים האלה

רויטל נבות:  הקב"נים שלי עובדים היום ב-200% עומס

רויטל נבות:  אנחנו רק בשלב המיידי

רויטל נבות:  אנחנו בכלל לא הגענו ל-long run שאנחנו נצטרך לתת עוד מיליון מענים

רויטל נבות:       אנחנו במקביל הבנו שאנחנו צריכים לעשות שיחות חיזוק

רויטל נבות:  פתחנו כל מיני מרכזים, אם זה במרכז, אם זה צפון, אם זה דרום

רויטל נבות:  התחלנו לתת שיחות חיזוק לכל מי שלקח חלק בלחימה

יונתן מישרקי: על ידי מי השיחות האלה מתבצעות?     

רויטל נבות: כרגע מנחים חיצוניים, מילואימניקים והקב"נים שלנו, ויועצים ארגוניים

יונתן מישרקי: הם אנשי מקצוע?     

רויטל נבות: כולם אנשי מקצוע, עובדים סוציאליים קליניים או פסיכולוגים קליניים ויועצים ארגוניים שאנחנו עושים שילוב

רויטל נבות:  בעצם המטרה שלנו זה לא לפתוח דברים עכשיו

רויטל נבות:  עכשיו המטרה שלנו זה לחזק, להוציא קצת את האוויר מהבלון ולאפשר להם להמשיך לתפקד

רויטל נבות:  הפידבקים מאוד טובים על זה

רויטל נבות:  אחד המפקדים אמר לי שהבן שלו הלך לשם

רויטל נבות:  הוא חזר והוא אמר, אבא, לא רציתי ללכת

רויטל נבות:  פשוט חזרתי אחר

רויטל נבות:  אנחנו יודעים שזה נותן את המענה ואנחנו הולכים ומרחיבים את זה

רויטל נבות:  גם לזה זה שיחה אחת

רויטל נבות:  אין לי שום כוונה שזה יישאר רק בשיחה אחת

רויטל נבות:  החשיבה היא ב-long run, א', להמשיך את זה, בעוד חודש לעשות פולו-אפ ואחרי זה לפתח סדנאות שיתנו לנו את ה-לחיות

רויטל נבות:  אני לא יכולה להשאיר כל יחידה ולעשות לה פעם בשנה כמו שהיינו עושים בעבר, ולטובת זה אנחנו צריכים תקציבים

רויטל נבות:  אנחנו כל הזמן בונים את המענים

יונתן מישרקי: טטיאנה, בבקשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המכרז שאתם מכינים, מה הצפי? מתי זה ייצא לדרך?     

רויטל נבות: בימים הקרובים זה אמור לצאת

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מכרז לתפקידים שיהיה במרכז חוסן?     

רויטל נבות: לא, המכרז הוא עבור מטפלים חיצוניים שבעצם יתנו לנו בין עשרה ל-15 מפגשים חיצוניים כאשר אני אצטרך להפנות לטיפול

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה פסיכולוגים?     

רויטל נבות: תמיד זה פסיכולוגים קליניים ועובדים סוציאליים קליניים עם ניסיון בטראומה

רויטל נבות:  זה הצרכים שלנו

יונתן מישרקי: כמה תקנים ביקשתם?     

רויטל נבות: מהמשטרה 12 תקנים ותקני רפ"ק

רויטל נבות:  ביקשתי שכולם יהיו תקני רפ"ק כי אני לא יכולה לגייס אנשים היום

רויטל נבות:  אתם יודעים, השוק מוצף ואני יכולה היום לקבל 500–600 שקלים בחוץ

רויטל נבות:  אין לי שום סיבה להישאר במשטרה

יונתן מישרקי: נכון

רויטל נבות: צריך להבין גם את הסיטואציות

רויטל נבות:  ביקשנו גם מטפלי EMDR, כלי שעובד מאוד טוב

רויטל נבות:  ביקשתי גם מטפלים כאלה

רויטל נבות:  ממש דייקנו את הצרכים הטיפוליים שאנחנו צריכים

רויטל נבות:  בנוסף ביקשנו שיהיה לנו, כמו שנתקענו שהיינו צריכים אנשי מילואים, שהחברה תוכל להעמיד לי בן אדם כמו קב"ן שייכנס ליחידה וייתן לי מענה פרטני ויחידתי

רויטל נבות:  את כל זה אפיינו במכרז

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה ברשות היושב-ראש לומר רגע כמה מילים לפני שאני אשאל

מיכל מרים וולדיגר:  אני הגעתי לכנסת בשביל ולמען בריאות הנפש של כולנו, לא רק של אלה שזקוקים לזה יותר כי הם כבר קליניים ואקוטיים וכו'

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא סוד, אני גאה בכך אפילו

מיכל מרים וולדיגר:  אני מתעסקת כמעט 20 שנה בתחום הזה גם בחברה האזרחית בלי הכנסת, ואני חייבת, והנה הדמעות עולות לי לשוב, לצעוק את הצעקה הזו כי נמאס לי

מיכל מרים וולדיגר:  דיי

מיכל מרים וולדיגר:  הכעס שלי, התסכול שלי, התחושות הכול כך מעורבות שלי הן קודם כל כלפי עצמי, כלפי היושבים בחדר, כלפי הכנסת, כלפי הממשלה

מיכל מרים וולדיגר:  דיי

מיכל מרים וולדיגר:  זה פשוט לא יכול להיות, ואני אסביר לך גם למה

מיכל מרים וולדיגר:       אני היום צריכה ללכת לשלוש ועדות שכל אחת מהן מטפלת בזה

מיכל מרים וולדיגר:  זה גם בזמנים יחסית חופפים

מיכל מרים וולדיגר:  גם פה, גם בוועדת כלכלה שמתחילה לדבר על מוקד, וגם בעבודה ורווחה

מיכל מרים וולדיגר:  זה משקף את מה שקורה בשטח, בלבול, בלגאן, אין אבא, אין אימא

מיכל מרים וולדיגר:  זה סוחב לפה, זה סוחב לפה

מיכל מרים וולדיגר:  עכשיו שמעתי את המשטרה והיא דיברה יפה ורעיונות מדהימים

מיכל מרים וולדיגר:  יש מספיק עובדים סוציאליים קליניים? יש מספיק פסיכולוגיים קליניים? מישהו צריך לתכלל את האירוע הזה שנקרא בריאות הנפש

מיכל מרים וולדיגר:  זה פשוט לא קיים

מיכל מרים וולדיגר:  זה כל הזמן נופל בין הכיסאות

מיכל מרים וולדיגר:  אולי היום כבר כולם רוצים את זה, סליחה, באמת בלי להשמיץ אף אחד

מיכל מרים וולדיגר:  יש לי גם הערכה מאוד גדולה לכל היושבים פה בחדר, אבל הנה עכשיו זה כסף, אז הנה אנחנו יכולים, הזדמנות לקחת, שוב, כדי לעשות טוב

מיכל מרים וולדיגר:       ישבתי אתמול עם כמה וכמה אנשים, ביניהם גם עם האנשים שיושבים פה בחדר

מיכל מרים וולדיגר:  הם חשבו שהם חידשו לי אבל הם לא חידשו לי

מיכל מרים וולדיגר:  גם היום יש מצב שארגונים מקבלים כסף מכמה וכמה מקומות על אותו טיפול

מיכל מרים וולדיגר:  חלק לא בכוונה בכלל ותחת בלבול, וחלק אולי בכוונה, אני לא יודעת

מיכל מרים וולדיגר:  אני כמדינה חייבת לעשות סדר בעניין הזה וזה פשוט ממשיך להיות מפוזר ומפוזר

מיכל מרים וולדיגר:  היום, סליחה שאני אומרת את זה אבל אולי זה הזדמנות, כן, מכל שבר גם צומחים, הזדמנות לעשות אחת ולתמיד סדר בעניין הזה, שיהיה משרד אחד שיתכלל את כל האירוע הזה

מיכל מרים וולדיגר:  כן, שהמשטרה תרצה

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא ביטחון פנים

מיכל מרים וולדיגר:  היא תפנה למשרד הרלוונטי ותגיד, אני צריכה את הצרכים האלו והאלו, וכך כל משרד אחר וכך גם ועדות בכנסת

מיכל מרים וולדיגר:  לא יכול להיות שכל ועדה תדבר על הנושא הזה, וידברו, ועולם כמנהגו נוהג

מיכל מרים וולדיגר:  באמת זה משהו שהוא קטסטרופה בעיניי וצריך לטפל בזה

מיכל מרים וולדיגר:  אני אומרת את זה באופן כללי

מיכל מרים וולדיגר:  זה לאו דווקא מופנה אליך, כבוד היושב-ראש

יונתן מישרקי: אני אעצור אותך בעניין הזה

יונתן מישרקי:  אני אגיד לך שאנחנו קיימנו פה כבר שני דיונים בהקשר של בריאות הנפש

יונתן מישרקי:  דרשנו ממשרד הבריאות שיסכים לקחת על עצמו תכלול של כל הנושא לטווח הארוך

יונתן מישרקי:  ישב פה גלעד בודנהיימר ואמר, אני לוקח אחריות על הנושא הזה

יונתן מישרקי:  המשרד שלנו ייקח אחריות על תכלול כל המערך הזה

מיכל מרים וולדיגר: השאלה אם המשרדים האחרים מוכנים? משרד החינוך מסכים? משרד ביטחון פנים מסכים? משרד הכלכלה מסכים? אני מאוד מעריכה את זה אבל זה בינתיים מילים בעלמא

יונתן מישרקי: ישב פה נציג משרד הבריאות ואמר שהם מגישים בזמן הקרוב, הוא לא רצה להתחייב על זמן, החלטת ממשלה של תכלול הנושא שמובילים אותו משרד הבריאות, של תכלול נושא בריאות הנפש

יונתן מישרקי:  זה חשוב שתדעי את זה

יונתן מישרקי:  כמובן שזה יאגד בתוכו את כלל המשרדי הממשלה כמו כל החלטת ממשלה אחרת

יונתן מישרקי:  יהיה בה תקציב, יהיה בה ניהול, יהיה בה את כל האלמנטים שקשורים לזה

יונתן מישרקי:  זה היה מידע מאוד חשוב לנו

יונתן מישרקי:  אני מניח שהם יגידו את זה גם כן בישיבות נוספות שמתקיימות פה, אבל אני בהחלט מסכים איתך שיש פה פיזור גדול מאוד בתחום הזה, שמתפרס על פני הרבה משרדים

יונתן מישרקי:  הרבה אנשים מכניסים את הידיים להתערב בתוך העניין הזה ואין פה אבא ואימא אחד לאירוע הזה, וזה מה שעמדנו ודרשנו

מיכל מרים וולדיגר: מאה אחוז

מיכל מרים וולדיגר:  הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות

מיכל מרים וולדיגר:  באמת בטוחה שלכולם יש כוונות טובות, אבל כל כך הרבה כוח אדם מתבזבז וכל כך הרבה משאבים מתבזבזים שזה מפורד ומפוזר

מיכל מרים וולדיגר:  זה לעניין באופן כללי

מיכל מרים וולדיגר:  לעניין הספציפי הזה ולפני המשטרה, אני כן רוצה לומר שבעיניי צריך להתחיל עם הנושא של לתת כלים מהגיל הרך אבל בוודאי בעובדים בכל מיני מקצועות וארגונים, בוודאי בזק"א ובוודאי במשטרה ובצבא ובכל מסגרת שהיא

מיכל מרים וולדיגר:  ביקרתי לפני יומיים את משפחתו של חיים בן אריה שהוא נהג הסעות

מיכל מרים וולדיגר:  הוא מת מאובדנות מרוב כל האימה והצרה שהוא ראה

מיכל מרים וולדיגר:  הוא לא אחד

מיכל מרים וולדיגר:  התיק שלו הבריאותי נקי

מיכל מרים וולדיגר:  הוא לא פנה מעולם לבקש עזרה, אבל לגמרי reaching out היה עוזר במקרה הזה, לכן בעיניי זה חובה שלנו כמדינה אבל זה גם חובה על כל אחד ואחד מהארגונים והעסקים שמתעסק עם זה

מיכל מרים וולדיגר:  חובה עליו לא לשמור רק על הגוף ולשים לו עוד שכפ"ץ

מיכל מרים וולדיגר:  זה חשוב מאוד, אבל ודאי לתת כלים עוד לפני כל אירוע, באופן קבוע, כלים איך מתמודדים עם מצוקות ועם קשיים ועם מראות ועם כל דבר אחר

מיכל מרים וולדיגר:  זה חובה שאם היא לא הייתה עד יום, היא צריכה להיות חובה משפטית

מיכל מרים וולדיגר:       כדי לאשר לו שהוא יוכל מראש אומרים לו אוקיי, תראה לי תוכנית שבאמת בתוך התוכנית יש גם את ה-reaching out, יש גם את הסדנאות, יש גם את כל הדרך איך אתה בונה את החוסן הזה, חוסן שצריך להיות לכולנו אבל בוודאי לכאלה

מיכל מרים וולדיגר:  אף בן אדם פה לא עלה על אוטו לפני שהוא למד נהיגה, ואת רמת ההכשרה עושים לפי אם הוא רוצה על משאית, אם הוא רוצה על רכב

מיכל מרים וולדיגר:  אותו דבר פה

מיכל מרים וולדיגר:  כל בן אדם צריך את החוסן ואת הכלים, לכן זה צריך להתחיל מבית הספר מגיל הרך

מיכל מרים וולדיגר:  בוודאי אם הוא נוהג על טנק, הוא צריך רישיון לטנק, לכן בעיניי זה צריך להיות עוד לפני משהו שהוא חובה

מיכל מרים וולדיגר:  פה כבוד היושב-ראש, זה חובה שלנו לדאוג שזה יהיה גם בחקיקה, שיהיה פשוט חובה לעשות את זה

מיכל מרים וולדיגר:  היום במצב הנוכחי עדיין אין חובה, אבל ודאי חובה מוסרית ולכן צריך לתת ולעזור לכל העמותות ולכל הארגונים האלו כדי לעמוד בחובתם המוסרית

מיכל מרים וולדיגר:  חובתנו המוסרית לתת להם כלים אבל בוודאי לאלה שכבר היו וחוו וסובלים

מיכל מרים וולדיגר:  לצערי הרב אם לא נטפל בהם היום, עוד יסבלו, וחלון ההזדמנויות הוא מאוד קצר כדי למנוע אחר כך באמת פוסט ומשהו כרוני הרבה יותר גדול

מיכל מרים וולדיגר:       באמת התרשמתי

מיכל מרים וולדיגר:  הדברים שאת אומרת הם מאוד יפים

מיכל מרים וולדיגר:  אני מקווה שהם גם בפועל

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא יודעת מה קורה כי הרבה פעמים מתיישבים פה ואומרים דברים נפלאים

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא יודעת איך זה מתנהל בפועל

מיכל מרים וולדיגר:  אני כן אשאל האם יש לך נתונים? האם את יודעת היום כמה שוטרים פנו לקבל עזרה, והאם כל מי שפנה מקבל עזרה? האם אתם גם נותנים עזרה למשפחות שלהם, נשים, ילדים שגם הם בתוך הטראומה? האם אתם יודעים על אנשים שאתם פניתם אליהם? האם יש מערך כזה שאתם פונים בעצמכם לאותם אנשים, כמה מתוכם נענו לפנייה ובאמת משתפים פעולה וכמה אומרים, עזבו אותנו, אנחנו רוצים שקט?     

רויטל נבות: אני אגיד שחלק מהמענה הטלפוני שיזמנו, עכשיו אפילו הפכנו את זה למשהו יותר ממוסד

רויטל נבות:  אנחנו משלמים היום לחברת תל"ם שהיא חלק מהמכרז הקודם

רויטל נבות:  גם יש מענה טלפוני שאפשר להתקשר

רויטל נבות:  הם נותנים עד שלוש התערבויות ראשוניות וברגע שיש צורך בהמשך טיפול, הם ישר יחברו את זה לאיש טיפול

רויטל נבות:  בנוסף אנחנו עושים מענה יזום גם לבכירים שלנו בארגון

רויטל נבות:  יצרנו קשר עם כל מפקד בכיר שהיה באירוע להציע לו את האופציה, וגם עם השוטרים

רויטל נבות:  אנחנו פשוט לוקחים תחנות שלמות

מיכל מרים וולדיגר: יש לך נתונים?     

רויטל נבות: יש לי

רויטל נבות:  אני תיכף אחפש לך את זה בוואטסאפ

רויטל נבות:  אנחנו נעביר לך את הנתונים

יונתן מישרקי: נתונים מאוד חשובים

רויטל נבות: אני באמת חושבת שהמשטרה עושה, דרך אגב, ולא כמס שפתיים

רויטל נבות:  אני לא יושבת פה עכשיו ומדברת סתם

מיכל מרים וולדיגר: וניכר עליך, אבל אני שואלת מספרים, לכמה פניתם, כמה נענו לטיפול, כמה רוצים להמשיך טיפול? איך זה מוחזק? אני רוצה מספרים

מיכל מרים וולדיגר:  אם אפשר להעביר נתונים לוועדה, אני מאוד אודה

מיכל מרים וולדיגר:  אני מתנצלת שאני צריכה לצאת כי כמו שאמרתי, יש עוד ועדות שמטפלות

מיכל מרים וולדיגר:  אני סומכת על היושב-ראש ועל חברותיי פה שיעבירו את המסר

יונתן מישרקי: תודה רבה

יונתן מישרקי:       אני רק אגיד במאמר מוסגר

יונתן מישרקי:  אני הנחתי הצעת חוק פרטית בהקשר הזה ואני אשמח להצטרפות שלכם להצעת החוק

מיכל מרים וולדיגר: בוא נעביר את זה כוועדה

יונתן מישרקי: אני לא יודע אם כוועדה

יונתן מישרקי:  כרגע פרטי

יונתן מישרקי:  תיראו את זה בהמשך

יונתן מישרקי:       לגבי המשפחות, המשטרה נותנת מענה גם למשפחות באופן אקטיבי?     

רויטל נבות: אנחנו עושים זום לנשות הלוחמים ביחידות שאנחנו חושבים שזה נכון, ואנחנו נותנים כלים למשפחות ולילדים שלהם

רויטל נבות:  כל אישה שמתקשרת, כל דבר שעולה מתוך הבנה שבסוף אנחנו צריכים שהשוטר יתפקד ואנחנו צריכים לתת מענה למעטפת

מיכל מרים וולדיגר: אגב, גם בעל של שוטרת

רויטל נבות: גם בעל של שוטרת, אנחנו נותנים את המענה

רויטל נבות:  משרד הביטחון, דרך אגב, איתנו בסיפור

רויטל נבות:  הוא נותן גם מענה למשפחות וזה מקל עלינו מאוד

מיכל מרים וולדיגר: אבל שוב, זה פנייה שהיא פונה, כלומר אתם לא פונים אליה

מיכל מרים וולדיגר:  כך אמרת

רויטל נבות: בסוף השוטרים הם הפונים אבל אנחנו מגיעים גם אליהם

רויטל נבות:  הם פונים אלינו

רויטל נבות:  אנחנו נמצאים במרכזים של המפונים

מיכל מרים וולדיגר: אם שוטר פנה אליכם, הוא פנה

מיכל מרים וולדיגר:  למה אוטומטית אתם לא פונים גם למשפחה? למה האישה צריכה לפנות? לא ברור לי או שבלבלתי

רויטל נבות: קודם כל המטרה שלנו זה לא לייצר היסטריה, בסדר?     

מיכל מרים וולדיגר: ברור

מיכל מרים וולדיגר:  אתם אנשי מקצוע

מיכל מרים וולדיגר:  אנשי מקצוע יודעים

מיכל מרים וולדיגר:  הפנייה היא לא, "אתם בסדר?"

מיכל מרים וולדיגר:  לא, בוודאי

מיכל מרים וולדיגר:  "מה שלומכם? אנחנו פה אתכם אם אתם צריכים משהו"

מיכל מרים וולדיגר:  "אתם יודעים תמיד לפני לפנות", ואז איש מקצוע יודע לאבחן האם יש פה משהו שצריך עוד מעטפת או יודע, אוקיי, הם מסתדרים מצוין אני מניח

מיכל מרים וולדיגר:  ההיפך, אסור לייצר בלגאן ורעש אבל האכפתיות זה החוסן

מיכל מרים וולדיגר:  להגיד, אנחנו פה אתכם

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו קהילה של שוטרים

מיכל מרים וולדיגר:  אם אתם צריכים משהו, יש לכם לאן לפנות

רויטל נבות: אני יכולה להגיד שאנחנו עושים את זה

רויטל נבות:  אנחנו מגיעים כמעט לכולם

רויטל נבות:  לא רק שם, גם לפצועים דרך אגב ולבני המשפחות שלהם

רויטל נבות:  כאלה שגם יוצאים הביתה, אנחנו מגיעים אליהם הביתה

רויטל נבות:  באמת אני חושבת שאנחנו עושים עבודה טובה

רויטל נבות:  רק לסבר את האוזן, מצאתי את הוואטסאפ שאז שלחו לי

רויטל נבות:  140 איש מהרגע אד הוק שהתחילו, טופלו, זאת אומרת 140, רק תבינו את ההיקפים

מיכל מרים וולדיגר: מתוך כמה?     

רויטל נבות: 140 שפנו אד הוק, כרגע שאנחנו הצמדנו להם מתנדבים

רויטל נבות:  זה לא כולל את כל העבודות הקבוצתיות והמערכתיות שאנחנו עושים

רויטל נבות:  עבודה קבוצתית, אנחנו מדברים על 2,100 עד עכשיו

רויטל נבות:  140, מענה פרטני שזה לא המטרה כרגע, אני מזכירה לכם, זה התערבויות

לימור סון הר-מלך: 140 זה פניות יזומות שלכם אליהם?     

רויטל נבות: זה כרגע שכבר חיברנו להם, כאלה שזיהינו צורך

רויטל נבות:  אני מזכירה לכם שהשלב הזה זה לא האישיו הפרטני

רויטל נבות:  אנחנו רוצים מערכתי

לימור סון הר-מלך: אני רוצה לוודא שכל מי שהתעסק בנושא של פינוי הגופות, של זיהוי - - -     

רויטל נבות: מטופל

לימור סון הר-מלך: שפנו אליו

רויטל נבות: לא רק פנו אליו

רויטל נבות:  שוב אני אומרת, אנחנו מייצרים קבוצות

לימור סון הר-מלך: כבר בדיון הקודם שהיה אמרתי לכם שבמשטרה אני יודעת שהם עושים עבודה - - - 

לימור סון הר-מלך:  יש הנחיית מפכ"ל, של שוטר עובר את הקבוצה הזאת אם הוא לא רוצה ואם הוא לא רוצה, והם רוצים, אז קודם כל יישר כוח עצום

לימור סון הר-מלך:  לא מובן מאליו וזה יפה גם שאתם ידעתם להיערך לזה ולא שאנחנו התקלנו אתכם

יונתן מישרקי: בהחלט

יונתן מישרקי:  תודה רבה על הדברים

יונתן מישרקי:  אני רק אומר לך פה במאמר מוסגר, אם אתם צריכים את העזרה שלנו כוועדה לדחוף מול האוצר את נושא התקינה, אנחנו פה בשביל זה

יונתן מישרקי:  יש פה גם נציגת אוצר בזום אם צריך

רויטל נבות: אנחנו צריכים גם תקציבים

יונתן מישרקי: אנחנו עוד מעט נשמע את זה

יונתן מישרקי:  תודה רבה

יונתן מישרקי:      כבאות, סגן טפסר חגי סידס

חגי סידס: שמי חגי, אני בחוזה אישי ארבע שנים

חגי סידס:  לפני כן לא היה מערך כזה

חגי סידס:  בעברי פיקדתי על קציני בריאות הנפש של צה"ל, פסיכותרפיסט מומחה בטראומה, והעולם הזה הוא עולם שאני הגעתי איתו לכבאות והקמתי

חגי סידס:       אני רוצה לפרוטוקול כמו שאמרו לי להגיד או לימדו אותי, שייכתב שכבאות והצלה הוא אינו גוף ביטחוני כמו משטרה וכמו שב"ס

חגי סידס:  תזכרו את המשפט הזה כי מהמשפט הזה אני אצא להמון נגזרות

חגי סידס:  כשאני אומר בכובע אחד שאני ראש מערך החוסן של כבאות והצלה, אז זה כדי לעשות איזה וואסח, אבל ביננו זה אני בלבד

חגי סידס:  אין מתחתיי אף אחד

חגי סידס:  כשאני אומר בדרום ובצפון וביו"ש לכל מיני אנשים טובים שאני ראש מערך החוסן של כבאות והצלה, זה אני, חגי סידס בלבד

חגי סידס:  במשך ארבע שנים אני כל פעם מחדש, כל מבצע מבקשים ממני לכתוב את המבנה ואני כותב

חגי סידס:  בשלב מסוים אתם יודעים, כבר אמרתי, עזבו, רק אני, הכול בסדר, למה? כי בכל פעם זה חוזר חלילה, אין תקציב, לא רלוונטי

חגי סידס:  עכשיו בואו נדבר תכל'ס

יונתן מישרקי: אני מבקש לעצור אותך

יונתן מישרקי:  אני לא יכול להמשיך אפילו משפט אחד שלך כשאתה מציג נתונים מהסוג הזה

יונתן מישרקי:  אני אבקש לשמוע מישהו ממשרד ביטחון לאומי שיגיד לנו איך אנחנו - - -

יונתן מישרקי:  אין טעם להתקדם ולשמוע אינפורמציה - - -      

חגי סידס: היו"ר, ברשותך, אני אסיים משהו אחד ואז גם אני אשמח לשמוע

יונתן מישרקי: אוקיי

חגי סידס: תודה

חגי סידס:  יחד איתי נמצאים פה גם יושב-ראש הארגון וסגנו, קצין רפואה שלנו, ראש ענף פרט ורווחה ואורית

חגי סידס:  מעבר לכובע שאתם מכירים אותה, היא אימא של תומר משה שהוא מפקד משמרת מתחילת הלחימה בשדרות

חגי סידס:       תיראו, המלחמה תפסה אותנו ביום שבת באמת לשמחתי, אבל זה עובדה

חגי סידס:  היה קשר שיצרתי עם הקואליציה הישראלית לטראומה בכלל לפני המלחמה

חגי סידס:  מי ידע בכלל שתהיה מלחמה? בעבודה משותפת שאנחנו נעשה לכל מפקדי המשמרות בארץ, סגני מפקדי המשמרות ומפקדי הצוותים בנושא של חוסן ומוכנות

חגי סידס:  למה אני מציין את זה? כי ביום שבת בלילה כשהרמתי טלפון לורד מהקואליציה הישראלית לטראומה, ביקשתי ממנה בקשה אחת בלבד, אני מבקש שמחר כל התחנות, אשדוד, אשקלון, קריית גת, נתיבות, שדרות, אופקים, באר שבע מערב, באר שבע מזרח ומשל"ט דרום, שהיא תצוות לי שני אנשים גיבורים ונשים גיבורות ביחד איתי כי אני גם איש מקצוע

חגי סידס:  אני נותן את הפקודות ומבצע אותם גם כקולגה, והקואליציה עשתה משהו מהמם

חגי סידס:  היא אמרה לי, אין בעיה, ובעצם מיום ראשון 8

חגי סידס: 10 בכל התחנות התייצבו נשים וגברים אנשי מקצוע, עובדים סוציאליים ופסיכולוגיים, קולגות שלי ביחד איתי ובעצם מהיום הראשון אנחנו מתערבים פיזית בלוחמים

חגי סידס:       יום למוחרת בלילה כבר הופצה תוכנית שבה אני עם מכפיל הכוח שניתן לי

חגי סידס:  אני אפתח סוגריים ברשותך היושב-ראש

חגי סידס:  זה לא היה חוקי

חגי סידס:  אני בכנסת ישראל

חגי סידס:  אני עברתי על החוק כי לא היה מכרז

חגי סידס:  יש מושג שנקרא, לימדו אותי נציבות שירות מדינה

חגי סידס:  ביום חמישי של אותו שבוע סוער שעדיין מחבלים בשטחנו נקראתי לנו-נו-נו ולוועדת מכרזים על זה שאני יוצר קשר, במקרה הזה קואליציה ישראלית לטראומה, עם ביטויים מאוד קשים כמו למשל קרטל, שלא הייתי מוכן לקבל אותו, כיוון שכשאני התקשרתי לנט"ל וכשהתקשרתי לעמך, חברים, קולגות וביקשתי עזרה, אמרו לי, חגי, הכול בסדר, רק יש קואליציה, כולנו שם

חגי סידס:  ככה גם מרכזי החוסן, ככה גם קופות החולים

חגי סידס:  כולנו ביחד גוף אחד

חגי סידס:       היום אנחנו נמצאים במצב שבו, לשאלת חברת הכנסת ששאלה מקודם והחברות הנכבדות שאני רואה, אין כבאי אחד בדרום, מוקדנית אחת בדרום ומוקדנית אחת או מוקדן אחד בכל המשל"טים שקיבלו את השיחות הנוראיות של יום שבת, כי ככה היה, מה לעשות, הגיעו וביקשו עזרה מכבאים מה עושים בממ"ד כשהוא נשרף

חגי סידס:  אין אחד או אחת כזה שלא עברו מינימום שיחה אחת עם איש מקצוע, בין אם זה אני או מכפילי הכוח שסיפרתי לכם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפני התייצבות בזירה או אחרי?     

חגי סידס: לא הבנתי

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם קיבלו שיחת טלפון אחרי שהם היו שם או לפני שהם הגיעו לשם?     

חגי סידס: המשמרות עברו ל-24/24 היות ואנחנו כל יום שם היינו מהתחלה, אז כל מי שמגיע למשמרת עובר כולל המוקדניות בכל הארץ

חגי סידס:  כל הארץ זה אומר משל"ט צפון, משל"ט דרום, משל"ט חוף, יהודה ושומרון

חגי סידס:  מסוף השבוע השני כל תחנות הכיבוי בלי יוצא מן הכלל, יש צוותים שלי באמצעות הקואליציה שהיא מכפיל הכוח שלי, שנמצאים שם בתוכנית סדורה

יונתן מישרקי: בהתנדבות

חגי סידס: בהתחלה זה היה זה

חגי סידס:  אחרי זה היה צריך נוהל נש"מ שבו צריך ועדת מכרזים

חגי סידס:  העבירו את הקואליציה הישראלית לטראומה ועדת מכרזים

חגי סידס:  בכל יום חמישי אני מבצע מתחילת המלחמה, מהשבוע הראשון הערכת מצב עם כל האנשים הטובים שעוזרים לי

חגי סידס:  אנחנו עוברים על מה שהיה בשבוע ובונים את התוכנית לשבוע הבא

חגי סידס:  כך אנחנו יכולים לווסת מתחנה אחת לתחנה אחרת וכו', אבל אין אחד כולל עובדי מחוזות, כולל הנשים של המחוזות

חגי סידס:  אתן מוזמנות לקבל את הקישור היום ומחר

חגי סידס:  זו הפעם השנייה שבלילה אני נפגש בזום עם כל נשות הלוחמים

חגי סידס:  היום זה רק דרום כי יש להם את הייחודיות שלהן, ומחר זה כלל הארץ, נשות הלוחמים, בעלים של הלוחמות, עובדות, עובדים, כולם בלי יוצא מן הכלל

חגי סידס:  זה פתוח

חגי סידס:  זה כבר פעם שנייה שאנחנו עושים את זה

חגי סידס:  אני עושה את זה איתם ביחד כאיש מקצוע

חגי סידס:  זה בעצם ההיקף

לימור סון הר-מלך: מה התוכנית? מה המהלך הטיפולי?     

חגי סידס: המהלך הטיפולי כרגע כמו שהוא נעשה בכל הארץ, אנחנו עובדים כרגע במה שנקרא הכלה וארגז כלים

חגי סידס:  פוסט טראומה לא קורית עכשיו

חגי סידס:  פוסט טראומה היא תקרה לנו בהמשך

לימור סון הר-מלך: אבל יש משמעות - - -      

חגי סידס: אנחנו נמצאים בשלב של stress disorder, בהפרעת דחק החריפה ולכן המשמעות שאת ציינת ואני מודה לך, היא שכרגע אנחנו צריכים עזרה

חגי סידס:  מה זו העזרה? העזרה מבחינת הכבאות, תיכף אני אדבר בראיה עתידית

חגי סידס:  המלחמה תיגמר מתישהו

חגי סידס:  כרגע כל מה שאני צריך זה גם לתת מימון לקואליציה

חגי סידס:  בסוף אם באים ואומרים לי, תקשיב חגי, תן לנו תוכנית, ואני מתייצב שלשום ואני נוקב במספר, במאות אלפים, ובאים ואומרים, וואי, אבל זה מאות אלפים, למה? אין לנו כסף

יונתן מישרקי: מי אומר?     

חגי סידס: ועדת מכרזים של הכבאות

יונתן מישרקי: עבור כמה תקנים ביקשת?     

חגי סידס: לא, לא, זה לא עבור תקנים

חגי סידס:  כרגע אני עובד עם הקואליציה

לימור סון הר-מלך: אני אשמח להבין מה הם נותנים בדיוק?      

חגי סידס: הצורך שלי זה שוועדת מכרזים תוכל להגיד לי, בסדר, התוכנית מאושרת, היא ממשיכה הלאה

חגי סידס:  לכם אני אגיד בסוגריים שהקואליציה הישראלית לטראומה יודעת לתת לי גם בלי שהם מקבלים את הכסף בטווח של מה שצריך וכו'

חגי סידס:  הם גם עשו את זה יפה מאוד ואנחנו עובדים כך המון

חגי סידס:  זה אחד

לימור סון הר-מלך: אני רוצה לשמוע מה הם נותנים

חגי סידס: כרגע?      

לימור סון הר-מלך: כן

חגי סידס: יש לי בכל תחנה שני אנשי מקצוע בפועל

לימור סון הר-מלך: שיושבים באופן קבוע במהלך כל הזמן

חגי סידס: כן

קטי קטרין שטרית: אתם צריכים להבין שיש גם אסונות שלא קשורים רק לאירוע הזה

קטי קטרין שטרית:  אסון הכרמל, מישהו טיפל במי שאחר כך - - - ? צריך משהו קבוע, לא פלסטר

חגי סידס: שאלתם לגבי המלחמה וגם בהמשך

לימור סון הר-מלך: אנחנו רוצים לדעת מה תוכנית העבודה שלהם

חגי סידס: כל תחנות מחוז דרום והמשל"טים, יש שני אנשי מקצוע שנמצאים שם

לימור סון הר-מלך: אנשי מקצוע של הקואליציה

חגי סידס: נכון, ואני גם, מכפילים שלי

חגי סידס:  היום אנחנו כבר תודה לאל בשלב של המון פרטני להם ופרטני לנשים שלהם

קטי קטרין שטרית: אני חייבת להעיר לך משהו

קטי קטרין שטרית:  אתה מנסה להגן על המערכת וכל הכבוד

קטי קטרין שטרית:  זה לא פתרון

קטי קטרין שטרית:  הפתרון שלך צריך להיות קבוע, לא על בסיס של מתנדבים, לא על בסיס של קואליציה כזו או אחרת אלא בסיס קבוע של עובדים קבועים שישבו אצלכם בשירות, שיהיו כל הזמן כי אתם רואים הראשונים את התאונות, אתם רואים את האסונות שקורים, לכן אנחנו צריכים פתרון קבוע לעזור לכם

קטי קטרין שטרית:  בשביל זה אנחנו פה, לעזור לכם

יונתן מישרקי: השאלה של כולנו היא אחת

קטי קטרין שטרית: תמיד יש לנו את הרצון להגן על הארגון ותמיד לעטוף אותו ולחבק אותו

קטי קטרין שטרית:  זאת טעות כי אנחנו צריכים לחשוף

קטי קטרין שטרית:  זה כמו פצע

קטי קטרין שטרית:  אתה צריך לחשוף את הפצע, לראות את המוגלה, להוציא אותה

קטי קטרין שטרית:  זה התפקיד שלנו, לעזור לכם

חגי סידס: ברשותך, אני בחוזה אישי

חגי סידס:  אני אומר עוד פעם, אני לא מגן פה על אף אחד

חגי סידס:  למה אני לא מגן? אני כרגע דיברתי מה ברגע זה

חגי סידס:  ברגע זה אני צריך 324,000 שקלים

חגי סידס:  זה מה שאני צריך לטובת הפעלה של כ-40 אנשי מקצוע בכל התחנות, בכל המשל"טים

חגי סידס:  זה בשנייה הזאת

חגי סידס:  לשאלתך, ארבע שנים וכולל עכשיו ויש תוכנית ויש מצגת

חגי סידס:  דקה אחרי שנסיים אני אשלח לך אותה כדי שלא תגידי שהכנתי אותה ברגע זה

חגי סידס:  אני צריך שבעה תקני רמ"די חוסן

חגי סידס:  למה רמ"דים? זה כמו שאמרה קולגה שלי מהמשטרה

חגי סידס:  זה נקרא רפ"ק

חגי סידס:  המשמעות בין רמ"ד לבין קמ"ד זה שנות אור

חגי סידס:  זה בין סיימתי תואר ראשון, אני לא יודעת מי אני

יונתן מישרקי: חגי, זה ברור הדברים

חגי סידס: זה אחד

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, הייתה לי תקלה

קטי קטרין שטרית:  הייתי בטוחה שזה 09:30 ולא 09:00

קטי קטרין שטרית:  אני מתנצלת על כך, אבל אני רוצה להגיד לך את זה מהכובע השני שלי

קטי קטרין שטרית:  אני גם יושבת-ראש שדולה לבריאות הנפש ומניעת אובדנות

קטי קטרין שטרית:  למה אני תוקפנית? קודם כל אני מצפה שהנציב יהיה פה כי אני חושבת שזה בעיה של ארגון

קטי קטרין שטרית:  זה לא רק בעיה שלך ברמה האישית, ואני רואה כמה אתה רוצה

קטי קטרין שטרית:  זה בא לא רק עם הראש, גם עם הלב

קטי קטרין שטרית:  הדבר שאני רוצה להדגיש אותו זה שלארגון שלכם יהיה מאוד קשה בסוף התהליך לטפל באותו אדם שהוא חווה טראומה, לכן אני אומרת שצריך לעשות את זה בשלב הראשוני שנחשפים, מטפלים, מקבלים אותו אחר כך בריא ולא מקבלים אותו אחר כך טראומטי, ביטוח לאומי, הארגון צריך לטפל בו

קטי קטרין שטרית:  זה הרבה יותר קשה, לכן אנחנו בעד להתחיל את הטיפול כמה שיותר בהתחלה

יונתן מישרקי: קטי, תודה רבה

יונתן מישרקי:      חגי, אני מתנצל, יש לנו עוד הרבה דוברים ותזכרו שהדיון מסתיים בשעה 11:00

יונתן מישרקי:      אבי אנקורי, בבקשה

ארי אנקוריון: אבי אנקורי, יושב-ראש ארגון עובדי הכבאות

ארי אנקוריון:  בוקר טוב לכולם, ראיתי איך כולכם נדהמתם שהמלאך שלנו אמר שזה הוא ורק הוא ואוטוטו הוא יצטרך מישהו שיטפל בו

ארי אנקוריון:  הטייטל הוא יפה, ענף חוסן במערך הכבאות שבנוי ומושתת על הבן אדם הזה

ארי אנקוריון:  זה אחד, אז קודם כל צריך להפנים ולהבין את המשמעות

ארי אנקוריון:  גוף של 3,500 עובדים ועובדות, למעלה מ-2,000 כבאים

יונתן מישרקי: אנחנו הבנו

יונתן מישרקי:  אנחנו פה כדי לדרוש תשובות

ארי אנקוריון: האשם בכל זה זה גורם אחד ויחיד, משרד האוצר, ממונה על השכר

ארי אנקוריון:  נרצחו לנו חמישה כבאים, נרצחו לנו חמישה מתנדבים

ארי אנקוריון:  משפחה מקבלת כרטיסייה של אולי עד עשרה מפגשים, שמחולק לכל המשפחה

ארי אנקוריון:  כשזה נגמר רצים כמו מקבצי נדבות לבקש להעלות את זה בעוד 50,000 שקל ולא מקבלים

ארי אנקוריון:  צריך להבין שמערך הכבאות, הכבאים הם לא בעורף

ארי אנקוריון:  הם בחזית

לימור סון הר-מלך: הם זכאים - - -      

ארי אנקוריון: אין לנו את זה

ארי אנקוריון:  הוא הולך כמו נזקק לחשב הכללי

לימור סון הר-מלך: כנפגעי פעולות איבה יש להם זכות לקבל - - -      

ארי אנקוריון: כרגע הכבאים שלנו שנרצחו והמתנדבים הם באוויר

ארי אנקוריון:  נרצחו והם באוויר

ארי אנקוריון:  עדיין לא יודעים תחת איזה טייטל, מלחמה, תאונת עבודה

ארי אנקוריון:  זה המציאות במערך הכבאות

ארי אנקוריון:  המשפחה באוויר

ארי אנקוריון:  היא לא יודעת לאיזה חסדים היא נתונה, של משרד הביטחון, משרד ביטחון לאומי

ארי אנקוריון:  זה המציאות

ארי אנקוריון:  עכשיו תיראו קומבינה במדינה

ארי אנקוריון:  יש לנו למעלה מעשרה כבאים שהם בחזית עם החיילים, בעזה ובצפון

ארי אנקוריון:  כדי שחלילה לא יקרה להם כמו המשפחות האלה, עשו להם מעין קומבינה

ארי אנקוריון:  לצורך העניין, אבי אנקורי, תקשיב, אתה עכשיו הולך לגדר בעזה ואתה אפילו נכנס אם צריך

ארי אנקוריון:  אנחנו נעשה לך גיוס לצו 8

ארי אנקוריון:  אתה ממשיך להיות כבאי בשירותי הכבאות אבל אתה תחת קטגוריה של צו 8 שאם תמות - - - 

ארי אנקוריון:  זה המציאות של מערך הכבאות וזה המדינה

ארי אנקוריון:  אנחנו לא גוף בעורף, אנחנו בחזית

ארי אנקוריון:  יש גבול

ארי אנקוריון:       מסתכלים עתידי

ארי אנקוריון:  איזה עתידי? המשפחות שלנו בוכות

ארי אנקוריון:  אתמול הייתי אצל המשפחה של דקל, כבאי שנהרג לנו באירוע הבור לפני שלושה חודשים

ארי אנקוריון:  אשתו שני שהיא במשטרה יושבת ובוכה, אתם יודעים למה? כי כשהיה את אסון הכרמל, אורי סמנדייב ודני חייט ז"ל, למה המשפחות שלהם הוכרו? כי לצערי הם היו מחובקים עם 40 אנשי שב"ס, אז זה היה מגה אירוע והמשפחות הוכרו

ארי אנקוריון:  דקל ז"ל ועדנאן, חלילה, לא לפגוע, אבל אם חלילה הם היו נופלים לבור עם שוטר, המשפחות שלהם היו מוכרות

ארי אנקוריון:  זה ההכרה שיש למערך הכבאות על ידי ממשלת ישראל, על ידי הכנסת

יונתן מישרקי: תודה על הדברים

אלון בן נון: אני קצין הרפואה הראשי של כבאות והצלה

יונתן מישרקי: מה השם?     

אלון בן נון: השם זה פרופ' אלון בן נון

אלון בן נון:  אני נמצא בכבאות סך הכול פחות משנה, עובד כל השנים במשרד הבריאות

אלון בן נון:  ניהלתי את המחלקה לניתוחי חזה בתל השומר 15 שנים והגעתי לכבאות אחרי שעברתי בעצמי תאונת דרכים

אלון בן נון:  לא יכולתי לחזור לנתח ולא רציתי לעמוד בבית חולים סתם

אלון בן נון:      כשהגעתי לכבאות הייתי מופתע כמה אני כאזרח שגר במדינה הזאת ושירת בצה"ל ושירת בשירות המדינה מגיל 18 לא יודע שום דבר על מה שקורה בכבאות

אלון בן נון:  עוד יותר הצטערתי בהמשך הדרך לראות כמה האנשים האחראים עלינו, שזה כולל אתכם חברי הכנסת, לא יודעים שום דבר על הכבאות וההצלה למרות שזה ארגון לאומי

יונתן מישרקי: אני מבקש לעצור אותך

אלון בן נון: אני לא רוצה לפגוע, אני רק רוצה להגיד משהו אחד

יונתן מישרקי: אתה לא פוגע, אנחנו פה בשביל לקיים את הדיון הזה כדי לשמוע, אבל אני רוצה לעשות הפרדה ברורה בין הכרה של לוחמי האש בכבאות לבין הדיון בוועדה כרגע על הצורך בחוסן הנפשי של אותם לוחמים, כי גם הדובר הקודם וגם אתה, שניכם מדברים על הנושא של ההכרה, של המיקום שלכם בתוך אותה מערכת גדולה

יונתן מישרקי:  זה דיון חשוב

יונתן מישרקי:  אני לא חושב שהדיון צריך להיות כאן אבל הדיון לכשעצמו הוא חשוב

יונתן מישרקי:  בואו נתמקד בדיון הזה בנושא צרכי חוסן והצרכים

יונתן מישרקי:  אנחנו גם רוצים לשמוע תשובות, ותזכרו שיש פה עוד הרבה ארגונים ואנחנו בלוחות זמנים צפופים

אלון בן נון: מסכים

אלון בן נון:  לא יותר מדקה

יונתן מישרקי: בבקשה

אלון בן נון: בהקשר של החוסן דיברתי גם עם נציב שירות המדינה וגם הוא לא הכיר את הדברים

אלון בן נון:  כל המערך של החוסן של הלוחמים גם בשגרה, הוא בנוי על זה שלוחם יודע שהוא יוצא לאירוע ורואה דברים קשים, ואנשים עושים את זה כל הזמן, לא רק במלחמה

אלון בן נון:  כל הזמן הלוחמים רואים דברים איומים, ושיהיה מי שיטפל בו

אלון בן נון:  חגי נותן את השירות הראשוני אבל מה קורה לעובד אחר כך? הוא הולך לקופת חולים

יונתן מישרקי: ברור

יונתן מישרקי:  השאלה היא פתוחה ואנחנו נקבל עליה תשובות

אלון בן נון: הלוחם שהולך לאירוע ונפגע בברך עומד בתור כאילו ישב בבית קפה ונפל מהכיסא, עם כל עם ישראל באותו תור לאותה בדיקת MRI או כל דבר

אלון בן נון:  כשהוא נדרש לשיקום הוא עומד באותו תור וזה חלק מהחוסן של הארגון, שקשה לארגן חוסן כזה שאנשים יודעים שברגע שקורה להם משהו הכי קטן כשהם תוך כדי אירוע, הם זונחים אותם

אלון בן נון:  אני מקבל את הטענות האלה ואני בוכה כי אני שומע את האנשים

קטי קטרין שטרית: אתה בא מתחום הרפואה

קטי קטרין שטרית:  התפיסה השתנתה

קטי קטרין שטרית:  פעם התפיסה הייתה שלא מדברים על זה בקול רם ולא אומרים, יש בעיה נפשית

קטי קטרין שטרית:  זה היה נחשב וואו, בעיקר ארגונים שרוב הציבור שם הם גברים

יונתן מישרקי: חברת הכנסת קטי, אני רוצה להמשיך

יונתן מישרקי:  תודה רבה

יונתן מישרקי:       חברת הכנסת לימור

לימור סון הר-מלך: יש פה משהו ששמעתי שאני לא מצליחה לעכל אותו

לימור סון הר-מלך:  אני רוצה להבין שהבנתי נכון

לימור סון הר-מלך:  אנשי כבאות והצלה שנרצחים בפיגוע לא מוכרים כנפגעי פעולות איבה?     

קטי קטרין שטרית: הבחור שלכם, קובי דדון שנמצא פה הציע לתקן את החוק ואנחנו נעשה את זה

לימור סון הר-מלך: רק רציתי להבין, כן או לא?     

ארי אנקוריון: לא

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:       מגן דוד אדום, פרופ' חיים קנובלר, בבקשה

חיים קורפו: אני יחד עם ד"ר אלי יפה וחברים מנהלים במד"א כבר קרוב ל-20 שנים את התחום של החוסן הנפשי

חיים קורפו:  בשנים האחרונות אנחנו מטמיעים במד"א תוכנית של עזרה ראשונה נפשית

חיים קורפו:  מאחר שמה שעובד בשגרה גם יעבוד בחירום, אז אנחנו כעת עסוקים מאז בעצם השבת השחורה בצמיחה - - - צוותי מד"א, כאשר למרבה המזל אמבולנסים לא הורשו להיכנס וצוותי מד"א לא נכנסו לאזורים שבהם הייתה לחימה פעילה, לכן נמנע דרך אגב אסון עוד יותר גדול של חטיפה, רצח של צוותים וכמובן חטיפה של אמבולנסים ושימוש בהם למטרות הטעיה וכו'

חיים קורפו:  זה אומר שצוותי מד"א נחשפו פחות לזוועות באופן מוזר מאשר יתר הצוותים שהגיעו לאזורי האסון ולאזורי הלחימה

חיים קורפו:       למרות זאת אנחנו מתרכזים באוכלוסיות שנפגעו ועלולות יותר לפתח תופעות פוסט טראומטיות

חיים קורפו:  במקרה של מד"א זה דווקא המוקדנים והמוקדניות מאחר שהם נחשפו למצב בלתי אפשרי מבחינתם שהתברר להם תוך זמן קצר, מאחר שמד"א היה בשליטה תוך שעה-שעתיים והתמונה התבהרה, הלכה וגדלה כל הזמן אבל היה ברור תוך זמן קצר שאי אפשר לעשות את מה שעושים אפילו במתווה של פיגועים ומבצעים קודמים, זאת אומרת לשלוח אמבולנסים עם צוותים רפואיים כולל פרמדיקים לתת את העזרה הראשונה הדחופה הטובה ביותר שאפשר להציע בעצם בעולם, ויעילות של ארגון עזרה ראשונה ארצי

חיים קורפו:  אי אפשר היה לעשות את זה

חיים קורפו:  אי אפשר היה להשלים את המעגל של קיבלנו קריאה, אנחנו מדריכים את הקוראים מה לעשות עד שמגיע הצוות וכו'

חיים קורפו:       היו שיחות ארוכות וקשות שבהן המוקדנים והמוקדניות היו צריכים להדריך אנשים שהיו מבוצרים בממ"דים והרבה פעמים לחשו, והתפרסמו כמה שיחות כאלה

חיים קורפו:  בחלק גדול מהשיחות לא הייתה סגירה של האירוע גם אחרי שעות

חיים קורפו:  אנחנו מנסים להסביר למוקדנים, והכי טוב זה להפגיש אותם עם אנשים שהם הצילו

חיים קורפו:  מאות פצועים כאלה הגיעו לחדרי מיון או דרך אמבולנסים של מד"א שהמתינו להם בנקודות פינוי או בכוחות עצמם ברכבים אזרחיים, אבל המאמץ שלנו במד"א זה להגיע לכל איש צוות

חיים קורפו:       אנחנו עושים בשבועות האחרונים התערבויות גם ברמה של פגישות עם צוותים, עם תחנות, פרונטלית

חיים קורפו:  הרבה מאוד פעילות בזום שזה שיחות צוות כמו שאנחנו רגילים לעשות אחרי מאורעות קשים זה תורת מד"א שצה"ל אימץ אותה, שאחרי כל אירוע קשה צריך לאסוף את הצוות ולשוחח ולהבהיר שכולם יודעים מה קרה באירוע ושכולם יודעים איך הם יפעלו עוד יותר טוב באירוע הבא, מה שמחזק עוד יותר את הלכידות של הצוות, את האמונה של אנשי הצוות בעצמם, בחבריהם, במנהלים שלהם, באחראים עליהם

חיים קורפו:  זאת פעילות שלמעשה מתבצעת תחילה בחיל הרפואה, מומלצת בכל יחידות צה"ל והיא הבסיס ואחד היסודות של תורת מד"א לעזרה ראשונה נפשית ולחוסן

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:  כמה יש לכם מטפלים, פסיכולוגים, פסיכיאטריים קליניים? כמה אתם במערך שלכם?     

חיים קורפו: פה אני רוצה להבהיר שיש הבדל עצום בין התפיסה שלנו לבין הרצון לטפל טיפול פסיכולוגי על ידי כמה שיותר אנשי צוות

חיים קורפו:  פה נשאלת השאלה עד כמה צריך, למי צריך, ופה תרשו לי, אני מצטער שהגעתי רק עכשיו, אבל תרשו לי להעיר

חיים קורפו:  כמו שאנחנו די רגילים ממלחמות עבר, אנחנו עלולים לעסוק במשהו שהוא נראה לנו טריוויאלי כי אנחנו רגילים לעבוד כך, אבל כרגע עיקר המאמץ של מדינת ישראל כמדינה צריך להיות מושקע בליווי ובטיפול של מי שצריך התערבות טיפולית של הנפגעים ביום הראשון, כי מעולם מדינת ישראל לא ספגה כזאת מכה של כל כך הרבה הרוגים, כל כך הרבה פצועים - - -      

קטי קטרין שטרית: כן, אבל לא תיארת לנו מה עשיתם עם המוקדניות, כי המוקדניות האלה, יש להן גם תחושה של אשמה אולי והיה צריך לפתור את הבעיה

חיים קורפו: תרשו לי עוד שלוש דקות

יונתן מישרקי: רשות הדיבור נתונה לך, בבקשה

יונתן מישרקי:  אני מבקש לשמור על שקט

יונתן מישרקי:  חידדו לך רק את הנקודות, אז אם אפשר רק להתמקד בזה

יונתן מישרקי:  תודה

חיים קורפו: אני מבקש להסביר את דעתי שהיא גם דעתנו, שעכשיו צריך להתרכז בטיפול באלפי נפגעים פוטנציאליים, ובמעגל הראשון יש את האנשים שחוו בעצמם את הזוועות

חיים קורפו:  בתוכם יש גם פצועים שאצלם צפויות עוד יותר הפרעות פוסט טראומטיות, ואנחנו בדקות האחרונות של למצוא את כולם כולל אלה שמנותקים, כולל אלה שאין להם תמיכה חברתית-משפחתית, כולל אלה שלא רוצים לבוא לטיפול

חיים קורפו:  לא להכריח אותם לקבל טיפול אבל ללוות אותם ולדאוג שהם לא יהפכו לפוסט טראומטיים, כי אחרי חודש ההפרעה הפוסט טראומטית הקלאסית מתחילה והופכת כרונית

חיים קורפו:  שם צריך להיות מושקע עיקר המאמץ

חיים קורפו:       יש עוד בשורה והיא שמבחינה מדעית אין הבדל מאוד גדול בין סוגי הטיפול השונים

חיים קורפו:  עם כל הכבוד למומחים לטראומה ואנחנו כאלה, כל טיפול יעיל

חיים קורפו:  כל טיפול על ידי מטפל מוסמך בשיטה שהוא מאמין בה, עובד ויעבוד וצריך לדאוג לתיאום של המאמצים האלה

חיים קורפו:  אנחנו עושים את זה בתוך מד"א מאחר שאנחנו רגילים לעשות את זה ביום-יום

חיים קורפו:  עד שיוכשרו מטפלים שמתאימים למסגרות כמו משטרת ישראל, צריך לאחד ולתזמן את המומחים במתווים כאלה

יונתן מישרקי: העצות על הטיפול חשובים מאוד

יונתן מישרקי:  אנחנו מאוד נשמח גם לשמוע את זה אבל בהרצאה אחרת

יונתן מישרקי:  אנחנו רוצים להבין על מד"א ספציפית

יונתן מישרקי:  אני אחדד את השאלות של חברי הכנסת כי זה מטרת הדיון

יונתן מישרקי:  ההרצאה הכללית לגבי הטיפול היא חשובה אבל לא כרגע, ברשותך

חיים קורפו: אני לא הובנתי

יונתן מישרקי: אני אחדד את השאלה כדי שנוכל להיות מדויקים יותר

יונתן מישרקי:  איך הארגון יודע והאם הוא יודע להגיע לכל מי שנזקק לסיוע נפשי, מוקדנית, מטפל בשטח, מי שראה מראות, מי ששמע קולות, מי שהריח ריחות? איך אתם יודעים להגיע פרואקטיבי לאותם מתנדבים, לאותם עובדים של מד"א?     

קטי קטרין שטרית: תפיסה לא נכונה

קטי קטרין שטרית:  מוקדנית שמקבלת טלפונים והיא חיה עם האשמה הזו

חיים קורפו: גבירתי הנכבדה, חברת הכנסת, אני מבקש לתת לי לדבר

קטי קטרין שטרית: אתה דיברת אבל אתה לא מדבר לעניין

חיים קורפו: לא, אני עוד לא דיברתי

חיים קורפו:  אני עוד לא הסברתי

יונתן מישרקי: אם תוכל רק להתמקד בזה כדי שאנחנו - - -      

חיים קורפו: אני אתמקד במד"א ואני אומר את דעתי

חיים קורפו:  אנחנו מפספסים פה את הנושא הגדול וזאת ועדת הבריאות של עם ישראל כרגע

יונתן מישרקי: שהיא דנה כרגע במענה הנפשי לאותם אנשים שנחשפו לאותם זוועות

חיים קורפו: אני גם מלווה את הנושא הזה החל מתפקידי כראש מחלקת בריאות הנפש בזמן האינתיפאדה השנייה, ויש לי מה לומר בנושא ואני מבקש להשאיר את ההערה הזאת בתור נושא מרכזי שצריך לעסוק בו היום - - -      

יונתן מישרקי: קיבלנו, תודה

חיים קורפו: לעומת זאת מה שעובד בשגרה עובד בחירום, ומד"א הוא ארגון שיש בו שליטה למעשה מלאה על העובדים והמתנדבים מאחר שמי שמגיע למשמרות נמצא תחת ההשגחה של הממונים המקצועיים ושל החברים לצוות

חיים קורפו:  אנחנו מחנכים את צוותי מד"א לעשות שיחות צוות במתכונת שהיא לא פסיכולוגית גרידא אלא שהיא מכוונת על ידי הנחיות פסיכולוגיות

יונתן מישרקי: יושבים אנשי מקצוע באותן שיחות?     

חיים קורפו: ודאי שלא מאחר - - -      

קטי קטרין שטרית: ודאי שלא

חיים קורפו: סליחה, אני מבקש לתת לי להסביר

קטי קטרין שטרית: בסדר, אתה מסביר, אדוני

קטי קטרין שטרית:  עם כל הכבוד, אנחנו חברי כנסת שאמורים להעיר כי אנחנו רוצים תשובות

קטי קטרין שטרית:  אנחנו לא רוצים נאום על מה שקורה עם בריאות הנפש במדינת ישראל

קטי קטרין שטרית:  אנחנו יודעים, יש בעיה קשה מאוד

קטי קטרין שטרית:  תתרכז בבקשה בנושא של מד"א כי יש המון מתנדבים

חיים קורפו: עם כל הכבוד לגבירתי ולחברים הנכבדים, לי ולד"ר יפה יש ניסיון קצת יותר ארוך בתחום

חיים קורפו:  אנחנו לא מכניסים בשלב הראשון אנשי מקצוע לשיחות הצוות הרגילות, אבל במתווה הנוכחי אנחנו עושים את השיחות מאחר שמדובר במצב חסר תקדים

חיים קורפו:  אנחנו האנשים שמובילים את תוכנית העזרה הראשונה הנפשית ומשתתפים בשיחות האלה

חיים קורפו:  בשגרה אנחנו לא מתחילים בעירוב של אנשי מקצוע

חיים קורפו:  כעת אנחנו נכנסים, אנשי המקצוע כולל הבכירים, הצוות הבכיר של הטמעת התוכנית הזאת

חיים קורפו:  אנחנו נכנסים גם למפגשים פרונטליים וגם למפגשים בזום וגם בוובינר שאנחנו עושים אותו פעם-פעמיים בשבוע כדי להגיע לאוכלוסיות שנראות לנו הכי צריכות התערבות, ב', כדי לברר שהכול בסדר עם כל הצוותים

חיים קורפו:  ברגע שראשי צוותים, אחראיים מקצועיים, סופרוויזרים, מנהלי תחנות וכו' מזהים אנשים שצריכים התערבות אינדיבידואלית, יש לנו מערך של אנשי מקצוע שמלווים את ארגון מד"א גם בשגרה

חיים קורפו:  אנחנו מפנים אליהם את האנשים לטיפול, אם זה בפגישות פרונטליות ואם זה בזום

חיים קורפו:  המקרים האלה הם כרגע בודדים

חיים קורפו:  צריך לזכור שמה שמד"א עשה ועושה עד היום, למרות שזה נשמע מוזר, לא שונה ממה שעשינו בשגרה

חיים קורפו:  לא שונה בוודאי ממה שקרה בהתלקחויות קודמות

יונתן מישרקי: אני רוצה להגיד מסקנת דברים שלו, משמע שאין פערים בין הצורך לבין מה שהשטח מבקש

יונתן מישרקי:  אני שמעתי ממנו שיש להם צוותי פעולה שעובדים

קטי קטרין שטרית: כן, אבל אתה יודע מה יקרה ברגע שהמלחמה תסתיים

קטי קטרין שטרית:  מד"א יצטרכו להתעסק עם כל מי שנמצא עכשיו בפוסט טראומה ולזה צריך

לימור סון הר-מלך: אני רק רוצה לשאול אם הצוותים בעצם עוברים איזושהי הכשרה לאיתור, לזיהוי? ראשי צוותים

יונתן מישרקי: ד"ר אלי יפה, בבקשה

אביעד יפה: המוכנות שלנו בנויה כמו שאמר פרופ' קנובלר, קודם כל מהכנה, ממוכנות, מזה שמכינים את הצוותים לפני כן, וזה חלק גדול מאוד מהמענה

אביעד יפה:  כבר ב-8 בחודש כמו שתיארת, היינו באופקים והיינו בתחנות ודיברנו עם האנשים

אביעד יפה:  מאז אנחנו עושים כמעט כל ערב שיחות, בין אם פרטניות, בין אם זום, מה שאמר פרופ' קנובלר, לתורני המוקד שבדרך כלל מזניחים אותם

אביעד יפה:  כל עובדי מד"א שהיו בזירה קיבלו שיחת טלפון מסודרת

אביעד יפה:  אנחנו יודעים בדיוק מי היה, מי לא היה, כלומר המערכת הזאת עובדת, אבל היא לא עובדת עם עובדים סוציאליים, היא לא עובדת עם פסיכולוגים

אביעד יפה:  היא עובדת עם ייעוץ פסיכיאטרי מאוד בכיר שמחזק את המנהלים, מחזק את המפקדים

אביעד יפה:  הם אלה שתומכים באנשים שלהם

אביעד יפה:  מנכ"ל מד"א באותה שבת אחרי הצוהריים כבר התחיל בזה, כבר נתן חיזוקים חיוביים

אביעד יפה:  עבר שם בתחנות, תחנה אחרי תחנה והתחיל בחיזוקים חיוביים

יונתן מישרקי: אני לא יודע אם זה מספיק, החיזוקים החיוביים

יונתן מישרקי:  זה חשוב ברמה הפיקודית אבל - - -      

לימור סון הר-מלך: תקשיבו מה הוא מספר לנו

לימור סון הר-מלך:  הם לא מקבלים טיפול

לימור סון הר-מלך:  יכול להיות שזה הפרדיגמה שאתם חושבים שנכון לעבוד איתה

אביעד יפה: אמת

לימור סון הר-מלך: כרגע צריך לשים את הדברים על השולחן

לימור סון הר-מלך:  הם לא מקבלים טיפול

אביעד יפה: זאת השיטה שבה אנחנו פועלים, כמו שאמר פרופ' קנובלר, כבר 20 שנה, ובסוף הדברים שאנחנו כן צריכים ואנחנו נצטרך בהחלט לכל אותם אנשים פרטניים שנצטרך ואנחנו מזהים אותם - - -     

יונתן מישרקי: מי מזהה? איך מזהה?      

אביעד יפה: הזיהוי הוא באמצעות סופרווייזרים במרחבים שקיבלו הכשרה, שהם יודעים לעשות את העבודה שלהם

אביעד יפה:  הם קיבלו הכשרה, הם יודעים לזהות והאנשים האלה עוברים אחר כך לטיפולים פרטניים

יונתן מישרקי: המפקחים שלכם מקצועיים?      

קריאה: יש לכם מספיק סופרוויזרים? יש לכם מספיק אנשי צוות? הם מקצועיים?     

אביעד יפה: המפקחים האלה הם לא אנשי בריאות הנפש

אריה מונק: אפשר רגע להביא את תמונת השטח?     

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:       בבקשה, הרב אריה מונק, "בית חם"

יונתן מישרקי:  אתה מטפל באנשי מד"א?     

אריה מונק: כן

אריה מונק:  אני רוצה רגע להביא תמונת שטח בשתי דקות

אריה מונק:  אני אהיה מאוד קצר

לימור סון הר-מלך: אני רק רוצה להגיד שאתם עושים מלאכת קודש

יונתן מישרקי: עוד לא שמענו את "בית חם"

יונתן מישרקי:  אנחנו אוהבים את "בית חם"

לימור סון הר-מלך: הם עושים מלאכת קודש בנושא של בריאות הנפש עכשיו במלחמה

קטי קטרין שטרית: צריך להדגיש את זה

קטי קטרין שטרית:  אתה יודע, הם לא יודעים לעשות יחסי ציבור אבל הם עושים עבודה מצוינת

לימור סון הר-מלך: במיוחד במלחמה

יונתן מישרקי: תודה רבה

אריה מונק: ברשותכם, אני רוצה ממש בקצרה רגע להיות בשתי רמות

אריה מונק:  ברמה הטיפולית אנחנו מקבלים עשרות פניות גם מאנשים שנמצאים במחנה שורה, מאנשי זק"א השונים, גם מאנשי מד"א, גם מאנשים אחרים שפונים אלינו

אריה מונק:  הנשים שלהם פונות ואומרות, בעלי חמישה ימים בשורה, חזר לשבת

אריה מונק:  הוא אומר שהכול בסדר אבל הוא יושב על הספה ובוהה

אריה מונק:  אתם יכולים בבקשה לגשת אליו בצורה אקטיבית? אנחנו פועלים בתוך שורה, יושבים עם החיילים שמתביישים

אריה מונק:  צריך רגע להגיד את זה

אריה מונק:  הם מתביישים לבוא ולבקש עזרה כי הם גברים, כי הם כולם שם חזקים, אבל הגברים בוכים בלילה ואז אני מסתובב, אני לא רוצה להגיד, עם אחת הדרגות הכי בכירות שעובד בשורה, חייל שיש לו קב"נים שצריכים לטפל בו, והוא אומר לי, אריה, אני מפורק

אריה מונק:  הוא אומר לי יום אחד, הגיעו שקיות קטנות

אריה מונק:  אמרתי, אני פוחד לפתוח אותם אבל אני הסמכות לפתוח אותם כי החיילים האחרים פחדו, ופתחנו וראינו ראשים של תינוקות

אריה מונק:  הוא אומר לי, הדברים הלאה לא יוצאים לי מהראש

אריה מונק:       אני רוצה לספר לכם שהיום ביקשתי להביא לדיון פה מתנדב באחד הגופים האלה, מטופל ב"בית חם" הוא ואשתו, שנה וחצי

אריה מונק:  אותו אחד היה נהג אמבולנס, הוציא תינוקות שהיו סגורים במכוניות ומתו במכוניות

אריה מונק:  הוא אומר לי, אריה, הלכו לי החיים

אריה מונק:  התנדבתי 20 שנה באותו ארגון וזנחו אותי

אריה מונק:  הוא אומר לי, אני הולך לתבוע את אותו ארגון היום על זה שאני הייתי מתנדב ואף אחד לא דאג לי

אריה מונק:  אני אומר, חייב לעבור חוק, ויש לנו מודלים שאנחנו עובדים איתם, מודלים פשוטים

אריה מונק:  כל מי שהיה באירוע מקבל בצורה אקטיבית שתי שיחות טלפון בשני פרקי זמן לראות אם מתפתחת שם פוסט טראומה

אריה מונק:       אני מסכים מאוד עם ד"ר קנובלר שלא כולם פוסט טראומטיים

אריה מונק:  לא צריכים להיכנס רגע למהומה, אבל החובה שלכם, אתם מעסיקים מתנדבים

אריה מונק:  החובה שלכם לשמור על הבריאות שלהם כי החיים שלהם נהרסים והחיים של המשפחות שלהם, לכן אני מציע הצעת חוק

אריה מונק:  כל מי שהיה באירוע, כל מי שמעסיק מתנדבים, כולם, זק"א, מד"א, איחוד הצלה

אריה מונק:  כל מי שמעסיק מתנדבים, האחריות שלכם על הבריאות של האנשים שאתם מעסיקים

אריה מונק:  כמו שאמרה פה קודם חברת הכנסת וולדיגר, אתם נותנים להם שכפ"ץ, אתם נותנים להם שכפ"ץ נפשי, והמודלים האלה פשוטים ואנחנו עושים אותם היום עם ארגונים

אריה מונק:  זה מאוד פשוט

אריה מונק:  יש לנו צוות של 180 עובדות סוציאליות מומחיות בטראומה, מתקשרות טלפון אחרי טלפון

אריה מונק:  גם לכם זה טוב, אני אגיד לך למה

אריה מונק:  מה אתה תעשה ביום שיתבעו אותך? ככה יש לך סוג של, סליחה על הביטוי, איזה כסת"ח שאתה יזמת, פנייה לבן אדם

אריה מונק:  הוא לא רצה לשתף פעולה - - -      

יונתן מישרקי: אנחנו לא עסוקים בכסת"ח, אנחנו כן רוצים להיות עסוקים במציאות

אריה מונק: אני אומר את זה בשביל שהם יבינו את האחריות שלהם

יונתן מישרקי: הרב מונק, הפלטפורמה שאתה מדבר עליה חייבת לקרות בכל הארגונים

אריה מונק: אז אני אומר, אנחנו כבר עושים את זה

אריה מונק:  תכניסו את זה לחוק, תתקצבו את זה

אריה מונק:  זה נורא פשוט, ושיפסיקו פה לזרות לנו חול בעיניים שכאילו בכל המקומות כולם מטופלים

אריה מונק:  הם לא מטופלים ומדובר במגה אירוע שיתהפך עלינו

אביעד יפה: הרב מונק, אני חוזר שוב, אנחנו את הטלפונים האלה עשינו ויש לנו הרבה אנשים שאנחנו מטפלים בהם

אביעד יפה:  אמרתי, כל מי שצף, כל מי שעולה

אביעד יפה:  יש אנשים שלא רוצים את הטיפול בארגון

קטי קטרין שטרית: הם לא יודעים שהם צריכים

אריה מונק: אתה צריך לעשות reaching out

אריה מונק:  זה צריך להיות פעולה פרואקטיבית

קטי קטרין שטרית: אתמול התפרץ באמצע נסיעה ברכבת חייל שהיה שם בשורה

קטי קטרין שטרית:  צרחות אימים בתוך הרכבת

קטי קטרין שטרית:  הוא אפילו לא ידע שיש לו בעיה, ומשם הוא הלך לאשפוז

קטי קטרין שטרית:  למה אתם מחכים? האנשים האלה צריכים את הסיוע הראשוני

קטי קטרין שטרית:  אחר כך תמיינו

חיים קורפו: סליחה, אבל יש פה גישה לא מקצועית

קטי קטרין שטרית: שמענו את זה

קטי קטרין שטרית:  אנחנו לא כמוכם

אריה מונק: פרופ' קנובלר, האנשים שלנו לא פחות מקצועיים

אריה מונק:  אנחנו עוסקים בטראומה 27 שנים

חיים קורפו: אתם מבלבלים דברים

יונתן מישרקי: אני מבקש שקט בבקשה בחדר הוועדה

יונתן מישרקי:  אין לך כרגע רשות דיבור

יונתן מישרקי:  תודה רבה

יונתן מישרקי:  שמענו את שני הצדדים

חיים קורפו: שמעתם ולא הבנתם

יונתן מישרקי: תודה רבה

יונתן מישרקי:  אני מבקש לעצור

יונתן מישרקי:       איחוד הצלה, בבקשה

עינת קאופמן: היי, שמי ד"ר עינת קאופמן, אני מנהלת מקצועית של יחידת חוסן

עינת קאופמן:  אני רוצה להגיד דבר ראשון שאנחנו נותנים מענה לצוות של מד"א, שהם יודעים להתקשר אלינו

עינת קאופמן:  מאז שיחידת חוסן הוקמה, קרוב לשמונה שנים הם יודעים לפנות אלינו

עינת קאופמן:  הם מצטרפים אלינו בקבוצות שאנחנו עשינו גם אחרי מירון וגם אחרי פיגועים וגם אחרי תקופות כאלה

עינת קאופמן:  הצוות של מד"א מפורק, אני מצטערת

עינת קאופמן:       אני רוצה כן להתייחס לצוות של איחוד הצלה

עינת קאופמן:  הצוות שלנו היה שם בזמן הלחימה, היה בזמן הפינויים

עינת קאופמן:  הצוות שלנו גר באזור, סגר את המשפחות בתוך הממ"דים ויצא החוצה בזמן הירי הפעיל להציל נפשות, להציל חיים, והצוות שלנו מצולק

עינת קאופמן:  היה לנו מאוד קשה להבין

עינת קאופמן:  אני מזכירה שזה ארגון דתי

עינת קאופמן:  רוב הצוות שלנו חרדי גם

עינת קאופמן:  הצוות שלנו ביום שבת יצא ברמה של פיקוח נפש מטורף והציל חיים, אם לא מאות או אלפים

עינת קאופמן:  בצוות חוסן עצמו, אני אישית עם הצוות שלי פתחנו כמה קווים, אחד, קו לחיילי מילואים שפשוט התקשרו בדרך או מתוך מוצבים, מתים מפחד

עינת קאופמן:  פשוט מתים מפחד

עינת קאופמן:  הם לא ידעו לאן להתקשר

עינת קאופמן:  יש לנו בתוך הצוות גם קב"נים לשעבר או קב"נים פעילים, וייעדתי לשם קו ייעודי כדי שיוכל לדבר עם החילים ולייצב אותם בדקות הראשונות ולעשות פולו-אפ

עינת קאופמן:  מעבר לזה לצערי הרב יש לנו חטופים והרוגים ופצועים גם בקרב הצוות שלנו וגם המשפחות שלהם

עינת קאופמן:  אנחנו נותנים מענה כולל גם לצוותים שלנו

יונתן מישרקי: יש לארגון מספיק אנשי מקצוע בשביל לטפל בכזה סדר גודל?     

עינת קאופמן: יש מעט מאוד אנשי מקצוע בישראל שהם מומחים בטיפול בטראומה

עינת קאופמן:  לא כל מי שבא מתחום הפסיכולוגיה, עבודה סוציאלית, לא חייב להיות קליני, אבל לא כל מי שמגיע מהתחום יודע לטפל בטראומה

עינת קאופמן:  זו שפה אחרת

עינת קאופמן:  יש המון מטפלים בפוסט טראומה

עינת קאופמן:  זה נחמד

עינת קאופמן:  יש המון מטפלים בטראומה בבית של אלימות משפחה ודברים אחרים שהם לא פחות חשובים

יונתן מישרקי: אתם מתוקצבים על זה מאיזשהו גורם ממשלתי?     

עינת קאופמן: אנחנו מקבלים תרומות

עינת קאופמן:  אנחנו ארגון שחי מתרומות

יונתן מישרקי: פניתם למישהו?     

עינת קאופמן: פנינו

עינת קאופמן:  אנחנו בבג"צים כמו שאתה יודע סביב הנושא של מד"א, איחוד הצלה

יונתן מישרקי: לא, לא, אני מדבר כרגע על נושא החוסן הנפשי של הארגון, של אותם מתנדבים ופעילים אצלכם

יונתן מישרקי:  אתם מקבלים מימון עבור הטיפולים בהם?     

עינת קאופמן: לא, הכול מתרומות

יונתן מישרקי: פניתם למישהו מהגורמים המוסמכים, למשרדי הממשלה השונים כדי לקבל מימון עבור הפעילות הזאת?     

עינת קאופמן: נענינו בשלילה כי אנחנו ארגון התנדבותי

עינת קאופמן:       אני רוצה להתייחס שנייה למערך שלנו

לימור סון הר-מלך: תקשיבו, שיש מישהו שנותן מענה טיפולי, מסודר

לימור סון הר-מלך:  אני רק מקשיבה לזה ומבינה פתאום כמה העיוות קיים פה בתוך המציאות

יונתן מישרקי: למעשה אתם נשענים על מתנדבים כרגע, נכון?      

עינת קאופמן: אנחנו כולנו מתנדבים

עינת קאופמן:  יש 6,500 איש בכל ארגון איחוד הצלה

עינת קאופמן:  מתוך ה-6,500 איש שהם כולם מתנדבים בארגון איחוד הצלה יש לי קרוב ל-150 איש שהם אנשי מקצוע

עינת קאופמן:  כולם בהתנדבות, גם אני בהתנדבות

עינת קאופמן:  אנחנו כולנו עובדים יום ולילה ונותנים מענה לכולם למעשה

עינת קאופמן:  מבחינתנו קודם כל אנשי הצוות שלנו

עינת קאופמן:  כל אנשי הצוות שלנו שהיו שם לא רק ביום הראשון, אנשים מתחילים ליפול

עינת קאופמן:  התחלנו לעשות כבר קבוצות אחרי ארבעה ימים

עינת קאופמן:  אנחנו עושים קבוצות מפוזרות בארץ כי החבר'ה שלנו עזבו את הבתים שלהם גם מהצפון וירדו לדרום לסייע בזמן אש

יונתן מישרקי: טוב, אני קודם כל אומר לכם תודה על כך שהם נותנים מענה בתוך הארגון לאותם מתנדבים ופעילים שלכם

אביעד יפה: את העניין הזה של אנשי מד"א מתמוטטים שהיא מציינת, אני רוצה הוכחות כשאומרים את זה פה בוועדה

לימור סון הר-מלך: אנחנו יודעים

לימור סון הר-מלך:  יש לנו הוכחות

אביעד יפה: אני מאוד אשמח לקבל

אביעד יפה:  פה זה עניין, עוד פעם היא מכניסה בג"ץ, מד"א, איחוד הצלה

אביעד יפה:  מה זה קשור לפה? איך זה נוגע לכאן?      

יונתן מישרקי: בהקשר של הוויכוחים בין הארגונים אני עצרתי מייד

יונתן מישרקי:  אנחנו מתעסקים רק בנושא בריאות הנפש

יונתן מישרקי:  אני מבקש ממך גם, לא צריך להלעיט את הרוחות

יונתן מישרקי:  אנחנו באים לטובת

יונתן מישרקי:       אושר, בבקשה

שקלים: את אומרת על אנשי מד"א

שקלים:  בכמה אנשי מד"א טיפלתם עד עכשיו?     

עינת קאופמן: לא הבאתי את הרשימה

עינת קאופמן:  אני יכול להשיג את הרשימה

שקלים: הערכה פחות או יותר יש לך?     

עינת קאופמן: עשרות

עינת קאופמן:  יש לנו קו חם שמפורסם

עינת קאופמן:  אנשים מתקשרים אלינו, גם אזרחים

קטי קטרין שטרית: יש הגזמה מסוימת כי אנשי מד"א כן מטפלים באנשים שלהם

קטי קטרין שטרית:  אני לא חושבת שמספיק

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שצריך יותר, אבל אני לא חושבת שארגון איחוד הצלה מציל עכשיו את מד"א

קטי קטרין שטרית:  זה לא נכון

קטי קטרין שטרית:  אני ביקרתי כמה פעמים במד"א

קטי קטרין שטרית:  יש שם ארגון מצוין

קטי קטרין שטרית:  נכון, הוא מטפל בדברים שקשורים לתאונות דרכים

קטי קטרין שטרית:  נכון, זה אירוע אחר לגמרי וצריך שם לעבות את אנשי המקצוע שיעזרו לאנשי מד"א, אבל מפה שאיחוד הצלה מטפל במד"א, בואו לא נגזים

עינת קאופמן: לא אמרתי שהוא מטפל במד"א

יונתן מישרקי: מי ביקש מכם להיכנס לוויכוח בין ארגונים? זה לא מטרת הדיון

יונתן מישרקי:  אנחנו לא רוצים להיות שם

יונתן מישרקי:       זק"א, שם בבקשה ותפקיד לפרוטוקול

חיים בוגר: שלום, אני חיים וינגרטן, ראש אגף המבצעים בזק"א

חיים בוגר:  אנחנו נכנסנו לאירוע ענק שלא הכנו את עצמנו אליו, לא מבחינת אירוע, לא מבחינת חוסן

חיים בוגר:  השקיות שהוא סיפר שהם פחדו לפתוח, אז כ-800 מתנדבים בהתחלה במשך כשבוע וחצי עברו בית-בית, כל בית עם הסיפור שלו, כל בית עם הטרגדיה הכי קשה

חיים בוגר:  אנשי החמאס עשו תחרות מי הכי אכזר וכולם ניצחו שם

חיים בוגר:       אנחנו מהר מאוד הבנו שאנחנו לא מסוגלים להרים את עניין החוסן מבחינה ארגונית

חיים בוגר:  אין לנו חוסן בארגון

חיים בוגר:  אנחנו בשגרה כל הזמן דופקים על דלתות של מתנדבים שיעזרו לנו חוסן אחרי כל אירוע, אחרי כל פיגוע

חיים בוגר:  האירוע עצמו היה לנו כמה סבבים, האירוע עצמו של הקדושים שנהרגו, ואחר כך המשימה הלאומית שהוטלה על מתנדבי זק"א לטפל בגופות המחבלים זה היה אחד האירועים הקשים ביותר

חיים בוגר:  לא היו מסוגלים לנגוע במחבלים אבל הבנו שאנחנו חייבים לעשות את זה כי אין מי שיעשה את זה, וברור שגם בין המחבלים מצאו בסביבות 20 יהודים שחשבו שהם מחבלים, שזה נתן את הכוח למתנדבים ונתן את החוזק

חיים בוגר:       יש לנו עוד אירוע אחד שאנחנו בקשר עם להב

חיים בוגר:  כל מתנדב זק"א שהיה באירוע, בגלל העולם שמכחיש את האירוע, שאומר שלא היה רציחות ולא היה כלום, כל מתנדב זק"א עובר עכשיו תחקור בלהב, דבר שאנחנו לא רגילים אליו, והתמוטטו לנו מתנדבים יחד עם שוטרים בתוך חדרי החקירות שם, חקירות לא באזהרה או משהו כמובן אבל הם צריכים להיות עדות לעולם

יונתן מישרקי: תיאור הזוועות הוא בלתי נתפס

חיים בוגר: תיאור הזוועות

לימור סון הר-מלך: אנשים עובדים ככה ופתאום הם צריכים גם להתמודד עם מה שהם פגשו, ועוד עם מתנדבים

חיים בוגר: הבנו מיידית שמדובר באירוע שקשה למתנדבים

חיים בוגר:  אנחנו חברנו לקואליציה לטראומה שאנחנו בקשר איתם מ-2001 ויחד עם ראשי להב הוחלט שאנשי מקצוע מלווים גם את החוקרים וגם את השוטרים

חיים בוגר:  שלושה אמבולנסים הגיעו ללהב לטפל גם בחוקרים וגם במתנדבים שלי שהיו שם, שחשפו את הזירות הקשות

חיים בוגר:       אני אומר שוב, ראיתי בתחילת האירוע שאנחנו לא מסוגלים לטפל בזה

חיים בוגר:  חתמנו עם הקואליציה, תקציב של 2

חיים בוגר: 5 מיליון שקל שעדיין לא טיפלנו בזה

יונתן מישרקי: אתם צריכים להוציא מהארגון כסף לקואליציה?     

חיים בוגר: אנחנו ביחד עם הקואליציה

חיים בוגר:  אני מקווה שאנחנו נמצא תקציבים

חיים בוגר:  זה המציאות, זה מה שהיה

חיים בוגר:  אנחנו נעשה את זה בכמה סבבים

חיים בוגר:  המתנדבים עדיין בשטח

חיים בוגר:  הם חזרו לשטח וזה עוד יותר

חיים בוגר:  סיימנו עם הגופות

חיים בוגר:  עכשיו חוזרים לבתים לנקות את הדם, והזירה מספרת, זאת אומרת אם הייתי קודם ואני חוזר, זה עוד פעם

חיים בוגר:  זה משהו שדופק אותם

חיים בוגר:  אני חוזר, מדובר במתנדבים, רובם חרדים שהם שומעים פיצוצים שם ותוך כדי ירי וחדירות, והם לא רגילים לדבר הזה, וחוץ ממה שיש להם להתעסק עם הדברים הנוראיים שהם רואים, אז הטנק שיורה שם ליד והמתנדב שלא יודע אם זה נפילה או יציאה או משהו כזה, כולם על הרצפה וחרדות איומות, אבל ברוך השם כל מתנדב מקבל טלפון

חיים בוגר:  כמעט כל מתנדבים

חיים בוגר:  עדיין לא כולם מקבלים כי זה 800 מתנדבים

חיים בוגר:  עדיין לא כולם קיבלו מאנשי הקואליציה

חיים בוגר:       אנחנו משתדלים כמעט כל ערב לעשות ערב חיזוק, ערב חוסן למתנדבים

חיים בוגר:  כל ערב אני נמצא במקום אחר בארץ

חיים בוגר:  יש 30–40 מתנדבים

חיים בוגר:  היום כולם רוצים לתרום, אומנים, ואוכלים ושרים, ממש אירוע רציני

חיים בוגר:  השלב הבא בעזרת השם, אנחנו נעשה את זה בקבוצות אם יהיה תקציב

חיים בוגר:  אני חושב שזה לא פשוט

חיים בוגר:  מתנדב זק"א כל יום חוזר הביתה

חיים בוגר:  היחידה ששומעת אותו זה אשתו

חיים בוגר:  בדרך כלל בפיגועים לא מספרים, לא מדברים בבית אבל זה אירוע שאין מה לעשות, אנחנו יודעים שמדברים איתם

חיים בוגר:  אנחנו מקבלים טלפונים

חיים בוגר:  אנחנו חייבים לעשות משהו עם נשות המתנדבים, עם בני המשפחה של המתנדבים

חיים בוגר:  עדיין אין לנו פתרון לזה

חיים בוגר:  אני מלווה עם הקואליציה לטראומה

חיים בוגר:  באמת הם אנשים נפלאים

חיים בוגר:  אני מקווה שיהיה לנו את היכולת, א', הנפשית, ב', הכללית להחזיק מעמד ולהמשיך בפעילות הקודש

יונתן מישרקי: תודה

קטי קטרין שטרית: אי אפשר לעבור לסדר-היום

קטי קטרין שטרית:  צריך להגיד להם תודה רבה גדולה מאוד על כל מה שאתם עושים

קטי קטרין שטרית:  אני לא יודעת אם יש ארגון עלי אדמות שהיה מסוגל לעשות את מה שעשיתם

יונתן מישרקי: חד משמעית

קטי קטרין שטרית: אני שירתי כמורה חיילת אבל השירות שלכם הוא הרבה יותר חשוב מהשירות שאני עשיתי לפחות, או מכל אדם אחר שעשה

קטי קטרין שטרית:  אף אחד לא היה עומד במה שעשיתם

קטי קטרין שטרית:  יישר כוח גדול

קטי קטרין שטרית:  צריך להכיר בכם כארגון אפילו צבאי כי כל מה שעשיתם, עשיתם מעל ומעבר ליכולת האנושית בכלל לקלוט את זה

יונתן מישרקי: חיים, אני רוצה להגיד לך בשמנו, חברי הכנסת שמקבלים המון פניות ונמצאים מה שנקרא מול המשפחות או בכלל מול עם ישראל

יונתן מישרקי:  מה שאתם עשיתם ביוזמתכם, בהתנדבותכם הגדולה נחשפתם לאירועים ולדברים בלתי אפשריים, בלתי אנושיים, אז אנחנו רוצים באמת להגיד לכם תודה

יונתן מישרקי:  מגיע לכם את כל הכרת הטוב

יונתן מישרקי:  באמת אין מילים על כך

יונתן מישרקי:  אני גם אתמול שמעתי וגם במהלך הימים האחרונים שמעתי הרבה מאוד חברים שלי שמתנדבים והתיאורים שלהם קשים מאוד

יונתן מישרקי:  כמובן שהתפקיד שלנו כחברי כנסת לתת לכם מענה, הכרה בוודאי

יונתן מישרקי:  אנחנו כרגע לא מדברים על הכרה

יונתן מישרקי:  כרגע על מענה, קודם כל המענה הזה שמגיע לאותם מתנדבים מסורים

יונתן מישרקי:  אנחנו לא נצא מהדיון הזה בלי לשמוע תשובות לפחות על המקורות התקציביים כרגע שאתם זקוקים להם בשביל לתפעל את המערך הזה

קטי קטרין שטרית: וגם אנחנו כחברי הוועדה נמשיך ללוות אותם

יונתן מישרקי: בוודאי

קטי קטרין שטרית: זה לא רק אחרי האירוע

לימור סון הר-מלך: לימור, אני רוצה לאפשר לך את רשות הדיבור אבל הייתי רוצה לפני כן לשמוע את נציגת משרד האוצר כדי לשמוע אם יש להם תשובה ברורה לעניין הזה

לימור סון הר-מלך: יש פה נציג של הקואליציה הישראלית לטראומה?      

יונתן מישרקי: יש בזום

יונתן מישרקי:  אנחנו נשמע אותם גם

יונתן מישרקי:       אביה פרון ממשרד האוצר, בבקשה

אביה פרון: באיזה נושא?      

יונתן מישרקי: יש לנו מספר בקשות של ארגונים גם ממשלתיים וגם אזרחיים

יונתן מישרקי:  אני אתחיל איתך מהסוף בכוונה כי אני חושב שיש פה קונצנזוס מלא ואנחנו מקיימים את הדיון הזה גם לבקשתה של חברת הכנסת לימור סון הר מלך לגבי זק"א

יונתן מישרקי:  זק"א מוציאים מתקציבם סכום עצום לטיפול לחוסן הנפשי של המתנדבים שלהם

יונתן מישרקי:  אנחנו רוצים לשמוע מה בכוונת משרד האוצר לעשות כדי לשפות, לתקצב את אותו כוח אזרחי שעומד בחזית למעשה ומטפל בכל מה שאנחנו המדינה הייתה צריכה לטפל

אביה פרון: לגבי זק"א אני מנסה שגורם אחר פה יעלה כי אני מטפל בעולם ביטחון פנים

אביה פרון:  יותר קשה לי לענות על זה

אביה פרון:  אני בדיוק מנסה לקרוא למישהו אחר

יונתן מישרקי: לפחות לנושא הכבאות ולנושא המשטרה

יונתן מישרקי:  המשטרה ביקשו 12 תקנים

יונתן מישרקי:  הכבאות ביקשו לפחות שבעה תקנים פלוס 324,000 שקל שמשום מה לא אושרו בוועדת מכרזים

יונתן מישרקי:  יש לנו גם פה את תומר לוי, נשמע אותו עוד מעט

יונתן מישרקי:  מה יש לך בהקשר הזה לומר?      

רויטל נבות: רק להגיד, המשטרה גם צריכה הרבה מאוד כסף לטובת העניין

רויטל נבות:  ביקשנו 37 מיליון לסדנאות וכו'

יונתן מישרקי: אוקיי, אני רושם לפניי

יונתן מישרקי:  כן

אביה פרון: בנוגע לכבאות ולמשטרה, שני הגופים בעצם מאז שהתחלנו את התקופה הזאת, לא יודע איך להגדיר את זה, במלחמה, השבועות הנוראיים האלה, הגופים העבירו אלינו בקשות להחרגות של כספים לצאת להתקשרויות

אביה פרון:  אנחנו כמובן אישרנו את כל הדברים האלה

אביה פרון:  לפי גם מה שבדקתי כמובן, גם רע"ן חוסן שתבעו את הדרישות התקציביות שלו הועלו והתקבלו, ה-300,000, וגם המשטרה ביקשה כמה מיליונים, אני זוכר, מיידיים כדי לטפל בכל האירוע, וכמובן החרגנו את הכול

קריאה: אדוני, לא התקבל שום דבר בכבאות

קריאה:  בוא נדייק, לא התקבל

יונתן מישרקי: הוא קיבל את הבקשה

יונתן מישרקי:  הוא עוד לא אמר מה הוא נתן, אז אנחנו נשמע אותו

אביה פרון: קיבלנו בקשה להחריג את התקציבים ולתת בעצם את הכספים האלה לטובת המענה של החוסן של בריאות הנפש

אביה פרון:  כל הדברים האלה ניתנו

אביה פרון:  גם אנחנו, גם החשבות בעצם קיבלו הוראה לתת

קריאה: לא ניתן כלום

יונתן מישרקי: אני מבקש ממך, תן לי לשמוע אותו

יונתן מישרקי:  אנחנו נשמע אותו עכשיו, אנחנו נשמע סכומים

יונתן מישרקי:  אנחנו רוצים לשמוע נתונים מדויקים כדי להבין כמה בכבאות, כמה במשטרה, מה הייתה הבקשה ומה אישרתם, לא בסיפורים מסביב

יונתן מישרקי:  בבקשה, ברשותך

אביה פרון: אז אני אומר, בכבאות וגם במשטרה יש דרישות בעשרות ומאות מיליוני שקלים

יונתן מישרקי: אנחנו רוצים לשמוע מה אישרתם

יונתן מישרקי:  אביה, תשתדל בבקשה להיות מדויק איתנו

אביה פרון: אני אומר שאושרו

יונתן מישרקי: מה אושר לכבאות וכמה אושר למשטרה?      

אביה פרון: כל הסכום המיידי של הכבאות ושל המשטרה לטובת הטיפול המיידי בנושא הזה אושר

אביה פרון:  זה 300,000 ומשהו בכבאות - - - 

יונתן מישרקי: אביה, תחזור בבקשה על הסכום של הכבאות

אביה פרון: היה שם 300,000 שקל אם אינני טועה

אביה פרון:  אפשר לבדוק

אביה פרון:  פה אמרו 324,000

אביה פרון:  בכל מקרה לא פחות מ-300,000 שקל שביקשו

אביה פרון:  מה שביקשו נתנו

יונתן מישרקי: משום מה כבאות לא מכירים את הסכום הזה

אביה פרון: גם לפני הדיון וידאתי את זה מול מקביליי בכבאות

אביה פרון:  וידאתי שהם ביקשו וקיבלו ושזה נמצא בתוך הדברים

אביה פרון:  אני לא יודע לגבי בתוך הארגון

אביה פרון:  אני יודע מה אני קיבלתי ומה אני נתתי

יונתן מישרקי: אביה, הכסף הגיע לכבאות?      

אביה פרון: אני מכיר שהחשבות, שזה הגוף שמוציא את ההזמנה בפועל קיבל ונתן בעצם החרגה כדי לצאת עם הסכום הזה לפועל, לא לעצור את ההזמנות - - -      

קריאה: אבל אתה לא עונה על מה שהוא שאל

קריאה:  הכסף הגיע, כן או לא? זה מאוד פשוט

אביה פרון: הצרכים נענו

יונתן מישרקי: כן או לא?      

אביה פרון: התשובה היא כן

אביה פרון:  הצורה שבה זה עובד כרגע, אני אסביר

אביה פרון:  כרגע הכסף לא מגיע ככסף כי לזה צריך ועדת כספים וכו'

אביה פרון:  כדי לאפשר תזוזה מהירה דווקא הפוך, בעצם החשבות מאפשרת לצאת גם כשאין כסף כי הכסף יגיע אחרי, אבל היא מאפשרת לצאת להזמנות האלה

אביה פרון:  זה בעצם מה שאני אומר, שיש החרגה

אביה פרון:  קודם יוצאים, קודם מבצעים ואחר כך בעצם יהיה העברות תקציבים

יונתן מישרקי: אביה, אני קוטע אותך

יונתן מישרקי:  אנחנו נחזור אליך עוד שנייה לגבי המשטרה, אבל תומר לוי מוועדת המכרזים של כבאות והצלה נמצא איתנו גם בזום

יונתן מישרקי:  אני מעלה אותו שנייה אחת כדי לשמוע

יונתן מישרקי:  אנחנו רוצים לשמוע את ההעברה עד הסוף

יונתן מישרקי:  כנראה שיש כמה שלבים שאנחנו צריכים להרים, אולי לקחת את המזוודה של הכסף

יונתן מישרקי:      תומר לוי, שלום

תומר לוי: שלום לכולם, בשבוע השני ללחימה הגיעה בקשה לוועדת המכרזים לבצע התקשרות עם הקואליציה לטראומה

תומר לוי:  הצורך ברור לכולם ולא היה שאלה בנושא

תומר לוי:  הבקשה הגיעה מרע"ן חוסן של הרשות

תומר לוי:  הבקשה נידונה, אושר סכום של 211,000 שקלים

תומר לוי:  אחרי שהסכום הזה, בעצם נעשה בו שימוש וניתן שימוש בפועל על ידי הקואליציה לגורמי הכבאות, הגיעה בתחילת השבוע הנוכחי בקשה נוספת שעלתה לוועדת המכרזים

תומר לוי:  הבקשה נידונה

תומר לוי:  היות ויש שני שלבים לפי חוק חובת המכרזים בגלל גובה הסכומים, התבקש סכום נוסף של 340,000 שקלים

תומר לוי:  הסכום אושר בוועדת המכרזים

תומר לוי:  לפי גורמי התקציבים יש לו כיסוי תקציבי וכעת הנושא עולה לוועדת הפטור המשרדית שאמורה לדון בהמשך השבוע הזה

תומר לוי:  אלו הסכומים

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:  קיבלנו תשובות

יונתן מישרקי:  תומר, אני מודה אליך

יונתן מישרקי:      אני חוזר אליך בבקשה, אביה, לגבי המשטרה

יונתן מישרקי:  יש גם להם צרכים

יונתן מישרקי:  מה אתה יודע להגיד לנו בנושא הזה?      

אביה פרון: המשטרה זה אותו מנגנון

אביה פרון:  יש ועדות פטור, מכרזים יוצאים

אביה פרון:  שם הסכום הוא כמה מיליוני שקלים

אביה פרון:  הם פשוט בכמה סעיפים שונים שם שקשורים להקשרי חוסן, אז אין לי סכום מדויק אבל מדובר בכמה מיליוני שקלים לטובת טיפול מיידי בסיפור הזה

יונתן מישרקי: המשטרה ביקשה 37 מיליון שקלים

יונתן מישרקי:  אתה לא יודע להגיד לנו כמה מתוך זה אושר או לא אושר?      

אביה פרון: אני יודע להגיד דבר כזה, יש כמה מיליונים שאושרו שזה הטיפול המיידי

אביה פרון:  מלבד זאת ה-37 מיליון שקלים, מדובר על הטיפול ארוך טווח יותר שזה דברים שאנחנו מדברים עכשיו בימים אלה

אביה פרון:  אנחנו לא עוצרים שום טיפול

אביה פרון:  אין שום דבר שנעצר

אביה פרון:  זה דברים שהעלו אלינו ממש לאחרונה

אביה פרון:  זה לא מה שקורה השבוע ולא מה שקורה שבוע הבא

אביה פרון:  הדברים המיידיים אושרו, יצאו לדרך איתם ואנחנו לא עוצרים

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:  אני אומר לך שאנחנו כוועדה נעקוב אחרי העניין הזה

יונתן מישרקי:  אנחנו נוודא שמה שקורה לטווח הארוך, קורה

יונתן מישרקי:  אני מודה לך על התשובות האלה

שקלים: ברגע שזה אושר, תוך כמה זמן זה עובר באמת?      

יונתן מישרקי: המשטרה קיבלה את המיידי

שקלים: הוא אמר, זה אושר

שקלים:  אני לא יודע אם זה נכנס

לימור סון הר-מלך: אתם יודעים להגיד כמה קיבלתם מתוך הבקשה?      

שקלים: אתם קיבלתם את הכסף?      

אביה פרון: כל מה שהוא צורך מיידי אנחנו מאשרים

שקלים: אין בעיה, אושר, לכן השאלה אם הכסף בבנק?     

לימור סון הר-מלך: כמה קיבלתם?      

שקלים: לא נכנס הכסף עדיין

שקלים:  יכול להיות שזה תהליך מעבר למה שהוא אומר

אביה פרון: יש את השאלה של כמה נכנס

אביה פרון:  מה שהמשטרה העלתה שהוא צורך מיידי לטיפול בנושא החוסן, אושר

לימור סון הר-מלך: שזה כמה?     

אביה פרון: יש כמה סעיפים שונים

אביה פרון:  כולם אושרו

אביה פרון:  פשוט חלק מהנושאים קשורים לפרט ואבל, וחלק, יש דברים שקשורים לתוכנית החוסן עצמה ולכן כולם אושרו

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:       נציגת המשטרה, לכם אין תשובה ברורה כרגע אם יש צורך או לא על המיידי

יונתן מישרקי:  אני גם לא יודע להתמודד עם שאלות שאין לי נתונים מכם

יונתן מישרקי:  ככל ויש צורך תפעילו אותנו כוועדה

יונתן מישרקי:  אנחנו נקיים בכל מקרה דיון המשך

יונתן מישרקי:  אנחנו רוצים לדעת את הנתונים, מה חסר

יונתן מישרקי:  תשלחי אלינו אישית, לחברי הוועדה, להנהלת הוועדה, לא משנה

יונתן מישרקי:  תגידו לנו מה הצרכים המיידיים ומה לטווח הארוך כדי שנוכל להיות במסלול מול האוצר בעניין הזה

יונתן מישרקי:       אביה, אני מודה לך על הדברים

יונתן מישרקי:  תודה רבה

יונתן מישרקי:       בבקשה, חברת הכנסת לימור סון הר מלך, מיוזמי הדיון הזה

לימור סון הר-מלך: קודם כל אני מאוד שמחה על הדיון הסופר חשוב, סופר קריטי הזה וגם לראות שבאמת יש לו איזושהי יעילות ולא רק, טוב, אז דרשנו וביקשנו, אלא באמת לוודא שהדברים באמת גם קורים

לימור סון הר-מלך:       אני רציתי להתייחס כי באמת שאר הדברים כן נראה שניתן מענה, אבל רציתי לתת דגש רק לאיזשהו עניין אחד ביחס דווקא לאותם ארגונים שהם מורכבים, זק"א ואיחוד הצלה שבאמת רוב המתנדבים שם הם אנשים שהם שייכים למגזר מאוד מסוים, חרדי, דתי, חרד"לי, לא יודעת מה

לימור סון הר-מלך:       אני חושבת שמאוד חשוב לנו שיהיה להם מענה טיפולי יזום, לא רק בואו אלינו, תמצאו את הכוח אלא באמת פרואקטיבי

לימור סון הר-מלך:  מבחינתי אם היה אפשר שיהיה רשימות של אנשים שנחשפו, שפגשו, שטיפלו, ששמעו, שיפנו אליהם, זה היה אידיאלי

לימור סון הר-מלך:  אני שומעת שזה דבר שכנראה מנסים להגיע אליהם בכל מיני דרכים כאלה ואחרות וזה בסדר

לימור סון הר-מלך:  לצערי הרב במד"א אני לא שומעת את הפרדיגמה הזאת שהיא בעיניי הפרדיגמה הנכונה כדי באמת לוודא שלא יהיו כאלה שיפלו בין הכיסאות ואנחנו לא נראה אנשים ובתים מתפרקים

לימור סון הר-מלך:       אני רציתי להתייחס בכמה מילים לזה שאני חושבת שבסוף הציבור הזה, יש לו שפה, תרבות, ניואנסים תרבותיים

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שצריך לתת את הדעת מעבר לזה שהם יקבלו טיפול, אלא באמת שהטיפול הזה יהיה מותאם באמת לעולם שלהם, לתפיסות העולם שלהם

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שחלק מלכבד ולתת להם באמת את הכרת הטוב המינימלית שלנו לזה שבאמת הם יקבלו מענה, אני חושבת שצריך גם לוודא שמי שנותן את המענה הוא מותאם באמת לסל הערכים של החיים שלהם, וזה נקודה מאוד חשובה, לכן אני גם באמת רוצה לשבח את הרב מונק

לימור סון הר-מלך:  ה"בית חם", מעבר לזה שבאמת הם עושים בשגרה - - -      

יונתן מישרקי: דרך אגב, הוא יצא לגעש לטיפול בנפגעים

לימור סון הר-מלך: אני כיושב-ראש השדולה למען האישה החרדית והדתית בכנסת ישראל, כחלק מזה אני מקבלת פניות של נשים של שהן אומרות לי, השיחות נשמעות ככה, אדוני היושב-ראש, "אין לי בעל"

לימור סון הר-מלך:  "איבדתי את בעלי"

לימור סון הר-מלך:  "לילדים שלי אין אבא"

לימור סון הר-מלך:  ככה

לימור סון הר-מלך:  "הוא מגיע, הוא לא מדבר

לימור סון הר-מלך:  הוא יושב, הוא מסתכל, הוא בוהה"

לימור סון הר-מלך:  אני אומרת, ככל שיש משמעות לטווח הזמן, הזמן פה הוא קריטי ולכן אנחנו צריכים לוודא

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה שאתה עושה את הדיון הזה ותודה לך מיכל שבאמת טרחת שהדבר הזה באמת יקרה, כי באמת אנחנו מדברים על אלפי בתים בישראל

יונתן מישרקי: תודה על הדברים

לימור סון הר-מלך: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת, פשוט יש לי ועדת חוץ וביטחון

יונתן מישרקי: אני רוצה להחזיר רגע בבקשה את אביה מהאוצר

יונתן מישרקי:       אביה, קיבלנו נתון עכשיו מהמשטרה שגם הסכומים המיידיים לא הגיעו אליהם, זאת אומרת הבקשה התקציבית המיידית לא הגיעה אליהם

יונתן מישרקי:  קודם הצלחנו לעשות איזשהו חיבור בין כבאות לבין האוצר כדי לדעת איפה המזוודה נמצאת בדרך

יונתן מישרקי:  יש לנו עוד 20 דקות עד תום הדיון

יונתן מישרקי:  אנחנו נמשיך לשמוע אחרים אבל בינתיים תנסה לעשות את הבדיקות שלך, איפה תקוע הכסף המיידי של המשטרה? ברגע שיש לך תשובה, אנא תאותת לחברים פה כדי שנוכל להעלות אותך ביחד עם תשובה, בסדר?     

אביה פרון: אני אבדוק מול החשבות

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:  בנוסף, נציג האוצר לגבי זק"א, לא הצלחנו להעלות אותו

יונתן מישרקי:  הוא נמצא בישיבה אחרת

יונתן מישרקי:  אני אבקש ממך כשירות לוועדה אם תוכל לאתר לנו איזשהו גורם באוצר

אביה פרון: דיברתי פה עם מישהו שאמר שאמור לעלות לזום מישהו ממשרד הפנים בהקשר של זק"א, איתן

יונתן מישרקי: אוקיי, בסדר גמור, תודה רבה

יונתן מישרקי:      נציגת הקואליציה הישראלית לטראומה

יונתן מישרקי:  מי נמצא איתנו בזום, טליה לבנון?      

טליה לבנון: בוקר טוב, אני רוצה קודם כל להודות על הדיון החשוב הזה שדן בעבודה ממש קדושה שעושים כוחות הביטחון

טליה לבנון:  הקואליציה מאז הקמתה ב-2001, יש לנו באמת את הזכות ושותפות ארוכת ימים עם ארגוני החירום

טליה לבנון:  כמובן זה שותפות שהייתה קיימת כל השנים ועכשיו כמו ששמעתם ואתם יודעים, האתגרים והמקומות שבהם האירועים האלה נמצאים הם קשים ביותר

טליה לבנון:       אני רוצה רגע להצביע על המקום שבו אנחנו נמצאים כמדינה, ולהזכיר שאחרי 11

טליה לבנון: 9 בניו יורק פעם ראשונה קם מערך בכבאות, אז יש לנו דרך לעשות

טליה לבנון:  אני חושבת שכולנו צריכים לתמוך במהלך הזה בארגון שאין בו עיבוי

טליה לבנון:  זה מערך של הארגון עצמו, של אנשי מקצוע משובחים שהתחום שלכם זה טראומה וחוסן

טליה לבנון:  אני חושבת שלשלם אנחנו צריכים לחתור

טליה לבנון:  זה הפתרון ארוך הטווח

טליה לבנון:  בינתיים יש לכולנו חובה מוסרית ומקצועית לעזור לאחרון הנזקקים לתמיכה או לטיפול וזה מה שאנחנו מנסים לעשות ביחד

טליה לבנון:  אני חושבת שזה צריך להיעשות בראיה מאוד רגישה גם לתרבות של הארגון שהיא שונה בין ארגון אחד לשני וגם לתרבות של האנשים

טליה לבנון:  בארגונים האלה יש אנשים מכל רחבי הארץ, מכל מיני תרבויות ואנחנו עובדים ביחד בשביל לבנות מענה

טליה לבנון:       חשוב לי לומר שכל אנשי המקצוע שעובדים יחד עם הארגונים האלה הם אנשי מקצוע מומחים בטראומה ובחוסן ואנחנו עומדים לרשותם לפני, תוך כדי ואחרי, אבל כמובן המצוקה היא גדולה ונדרשת לזה לא רק תמיכה כלכלית אלא גם אמירה כמו שאני שומעת כאן, חד משמעית שהנושא הזה הוא נושא בנפשנו

טליה לבנון:  האנשים האלה הם גם אבות, הן גם אימהות

טליה לבנון:  הם יצטרכו להמשיך ואם לא נותנים טיפול בטראומה או במצוקה ברמה המיידית, מתפתח לידי הרבה מאוד תופעות שאף אחד מאיתנו לא רוצה לראות, וכאן באמת אני חושבת שיש לנו חובה גדולה

טליה לבנון:  תודה רבה

יונתן מישרקי: תודה על הפעילות הגדולה שלכם

יונתן מישרקי:      איתן כהן ממשרד הפנים עלה בזום

יונתן מישרקי:  איתן, אתה איתנו?     

איתן כהן: שלום לכם, משרד הפנים נותן תמיכה לארגונים שמטפלים בחללי אסונות כבר מעל עשור

איתן כהן:  התמיכה השנתית נעה בין 2 ל-5 מיליוני שקלים בשנה

איתן כהן:  בשנים 2018 עד 2021 התמיכה הייתה כ-3

איתן כהן: 5 מיליוני שקלים וב-2022 התמיכה הייתה 2

איתן כהן: 5 מיליוני שקלים

איתן כהן:  מדובר באיגום תקציבי של כחמישה משרדי ממשלה שכל אחד נותן בין חצי מיליון למיליון שקל

יונתן מישרקי: איתן, אנחנו מכירים כהיסטוריה ואני מזכיר לך גם שאני מגיע ממשרד הפנים

יונתן מישרקי:  אני קצת מכיר את זה יותר לעומק, אבל אנחנו רוצים נקודתית מענה לנושא של החוסן הנפשי של המתנדבים

יונתן מישרקי:  שם אני רוצה שתיתן לנו מענה מה התוכנית של המשרד לתת לארגון מענה

יונתן מישרקי:  הארגון הודיע פה שהוא מוציא 2

יונתן מישרקי: 5 מיליון שקלים לקואליציה כדי שיעזרו למתנדבים שלו

יונתן מישרקי:  אתם מתכוונים לשפות? אם כן, מתי וכמה ואיך? זו השאלה

איתן כהן: אנחנו קיבלנו אישור לאחרונה מהחשב הכללי לקדם תמיכה לשנת 2023, וגם קיבלנו אישור ממשרד האוצר, מאגף התקציבים להגדיל את התמיכה בעוד כמעט 10 מיליוני שקלים לשנת 2023 לארגונים הזכאים

איתן כהן:  צריך לציין, הכסף הזה הולך להוצאות הארגון והכסף הזה כמובן מתבסס על נתונים, על הזנקות וטיפולים ומספר מתנדבים

איתן כהן:  הארגון נותן מענה כחלק מהכשרות הארגון, ההכשרות התקופתיות, נותן מענה לסוגיות של בריאות הנפש וכמובן תהליכי למידה וזה חלק כמובן מהשיפוי

איתן כהן:  ברגע שאני מתקצב את הארגון בעד 75% מהמחזור הכספי של הארגון, אז כמובן שהכסף הזה גם נותן מענה לסוגיות

איתן כהן:  בסוף המשרד לא נכנס לדרישת ייעודים כלפי הארגון

איתן כהן:  אנחנו מתקצבים את חלקנו בארגון והארגון כמובן משתמש ומחליט מה לעשות עם כספו

יונתן מישרקי: איתן, תישאר איתנו רגע

יונתן מישרקי:  אני שואל עכשיו את ארגון זק"א שנמצא פה, האם הסכום הזה שהוא מדבר עליו, זה 10 מיליון שקלים שמתחלק בין כמה ארגונים, האם הסכום הזה ייתן לכם מענה מספיק לפחות למיידי? איתן, אני מוכרח גם לומר לך שמה שאנחנו מדברים כרגע זה המענה המיידי

יונתן מישרקי:  המתנדבים האלה יצטרכו ליווי בשנים הקרובות

יונתן מישרקי:  בטח מי מהם שיהיה נפגע הוא יצטרך ליווי

יונתן מישרקי:  הסכום הזה הוא חד פעמי אבל אני לא בטוח כמה הוא יספיק לשנים הקרובות

יונתן מישרקי:       חיים, אני חוזר אליך

יונתן מישרקי:  אתה יודע להגיד לי מתוך הסכום הזה?     

חיים בוגר: אני שמח לשמוע על הסכום הזה שיעבור

חיים בוגר:  ברור שהסכום שאנחנו מקבלים ממשרד הפנים זה על הפעילות השוטפת

חיים בוגר:  אנחנו נמצאים עכשיו באירוע חירום

חיים בוגר:  ההוצאות הן אחרות

יונתן מישרקי: כן, לכן מגדילים

חיים בוגר: אם נקבל את הסכום, ברור שנקצה את זה לזה

יונתן מישרקי: איתן, אני לא יודע אם תוכל לענות לי עכשיו על מה שאני שואל, אבל אני כן אומר לך שאנחנו נעקוב

יונתן מישרקי:  אנחנו נראה את הצרכים של זק"א בהמשך ואנחנו ננסה להבין האם הסכומים האלה שאתם מקצים הם סכומים שמספיקים

יונתן מישרקי:  בסופו של דבר הארגון הזה נותן מענה למשהו שהמדינה הייתה צריכה לעשות באופן עצמאי

יונתן מישרקי:  אתה יודע להגיד לי משהו לגבי הטווח הארוך, איתן?     

איתן כהן: אני רוצה על מה שנאמר עכשיו לומר שני דברים

איתן כהן:  ראשית, גם משיחות עם שר הפנים וגם עם שיחות שקיימתי עם נציגי שר האוצר, ה-10 מיליוני שקלים האלה זה סכום בהחלט ראשוני

איתן כהן:  אנחנו רוצים עד כמה שניתן על פי התקנות למקסם את הסכום ולתת אף יותר

איתן כהן:  אני שם את זה על השולחן ואני אומר את זה באופן ברור משיחות עם נציגי שר האוצר ושיחות עם שר הפנים

איתן כהן:  יש רצון אף להגדיל את הסכום הזה

איתן כהן:  זו הנקודה הראשונה

איתן כהן:       הנקודה השנייה, אנחנו כמובן כפופים לתקנות שפרסם ומפרסם שר הפנים לעניין זה, וככל שהשיפוי שנותן המשרד לא חל על נושאים מסוימים, יש אפשרות כמובן לבחון את פתיחת התקנות למרות שאני אישית לא חושב שיש צורך כי בסוף לכסף אין ייעוד ספציפי, אבל ככל וכך המצב זה משהו שאפשר לבחון

יונתן מישרקי: איתן, תודה רבה על התשובות

יונתן מישרקי:  אני מרגיש באמת שהמשרד פתוח כדי לתת מענה לארגון החשוב הזה

יונתן מישרקי:  אני מודה לך על התשובה ואני מודיע כבר שאנחנו נמשיך לעקוב אחרי העניין הזה

יונתן מישרקי:       המוסד לביטוח לאומי נמצאים איתנו גם בזום

יונתן מישרקי:  מאשי סנדרוביץ'

מאשי סנדרוביץ': שלום, בוקר טוב, הסיוע שאנחנו נותנים לאותם עובדים, מתנדבים, או שהם צוברים תחושות של טראומה מתמשכת

מאשי סנדרוביץ':  לא תמיד זה אירוע חד פעמי

מאשי סנדרוביץ':  אנחנו מכירים גם מצבים שזה אירועים מצטברים

מאשי סנדרוביץ':  באותם מקרים הם יכולים לפנות אלינו להיות מוכרים כנפגעי פעולות איבה ואז אנחנו נותנים להם את המעטפת הכוללנית

יונתן מישרקי: את מדברת על הארגונים האזרחיים כרגע?     

מאשי סנדרוביץ': אני מדברת על כל מי שהיה בפיגוע, כולל זק"א וכולל מד"א

מאשי סנדרוביץ':  כל מי שהיה חשוף לאירוע ולתוצאות של הפיגועים, שהגיעו לשטח והיו בזמן אמת

יונתן מישרקי: אני שמעתי איזשהו סכום שהביטוח לאומי הקצה, 60 מיליון שקלים באיזושהי מסגרת של קול קורא

יונתן מישרקי:  את יכולה להרחיב קצת בעניין הזה?     

מאשי סנדרוביץ': יכול להיות שמורן מזרחי מהקרנות תוכל לענות

מאשי סנדרוביץ':  אני ביקשתי שהיא תעלה

מאשי סנדרוביץ':  מה שחשוב להדגיש, שכל מי שנפגע באירוע, כל מי שנכח באירוע ומגיש תביעה לביטוח לאומי ומוכר, אנחנו נטפל במעטפת הכוללנית כולל טיפול פסיכולוגי, כולל טיפול רגשי, משפחתי, זוגי, כל מה שנדרש, כולל גם עוד מעטפת של שיקום מקצועי בתחום התעסוקה, בתחום ההכשרה המקצועית

מאשי סנדרוביץ':  אנחנו מסתכלים על הפרט בתוך המשפחה ונותנים את הסיוע, רשימה ארוכה של סיוע למשפחות האלה

יונתן מישרקי: חשוב שתכירו את זה גם עם כבאות, גם זק"א, כל הארגונים שיושבים פה

מאשי סנדרוביץ': מי שנחשב ככוח עזר במצב חירום הוא אמור להיות מוכר דרך משרד הביטחון

קריאה: לא רלוונטי לתקופה

קריאה:  זה רלוונטי להרבה אחרי

יונתן מישרקי: עד שבן אדם מוכר ועד שהוא מקבל - - -      

קריאה: יש לנו ניסיון עם זה

קריאה:  אלה שנפגעים נפשית, אם הם יסמכו על זה - - -      

יונתן מישרקי: אתה צודק, ההערה שלך נכונה

פרופ' חיים קנובלר: זה אנטי טיפולי

פרופ' חיים קנובלר:  זה להפוך אנשים לנכים מראש

פרופ' חיים קנובלר:  אסור לעשות את זה

פרופ' חיים קנובלר:  זה לא שייך בכלל למצב הנוכחי

פרופ' חיים קנובלר:  עכשיו צריך לטפל בכולם, למשל באנשי זק"א כולם

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:       מי נמצאת איתנו כאן בזום?     

מורן מזרחי: מורן מזרחי, מנהלת אגף הקרנות של הביטוח לאומי

מורן מזרחי:  אני אתייחס לסכום שציינת קודם לכן, 60 מיליון

מורן מזרחי:  למעשה קרנות הביטוח הלאומי, פרסמנו לטובת עמותות, ארגונים, חברות לתועלת הציבור להגיש בקשות לתוכניות למתן מענים רגשיים וטיפוליים מיידיים שכוללים גם ליווי ותמיכה של צוותי כוחות חירום והצלה, זק"א, מד"א, צוותי שיקום, כל מי שנחשף וכל מי שהוזכר כאן קודם לכן

מורן מזרחי:       אני אגיד שהאפשרות להגיש את הקול קורא נסגרה אתמול בשעה 16:00 ואני אגיד שקיבלנו בקשות שמלמדות על הצרכים המרובים שגם אתם התייחסתם אליהם

מורן מזרחי:  חלקם נמצאים כאן

מורן מזרחי:  אני יודעת שארגון "בית חם" מגיש בקשה

מורן מזרחי:  גם זק"א הגישו כמה בקשות ביחס לפיזור הגיאוגרפי שלהם, ואלה בקשות שבהחלט אנחנו ניתן להם תעדוף ונבחן אותן בהיבטים האלה בגלל הצרכים שעלו כאן

יונתן מישרקי: תודה רבה

יונתן מישרקי:  מטריד אותי קצת שגם ביטוח לאומי מתעסק עם הנושא הזה ואין בעצם אבא אחד לכל מה שקשור למענה לטיפולים הנפשיים, לכן אני פונה עכשיו למשרד הבריאות בעניין הזה

יונתן מישרקי:      אביגל, השאיפה שלי בעניין הזה זה שאתם תנהלו את האירוע, זאת אומרת שלא יהיה גורם אחד שמקבל מכמה מקומות ואנחנו לא חשופים ויודעים מזה, אז תגידי את הדברים שלך אבל גם תתייחסי לנקודה שהזכרתי

יונתן מישרקי:  בבקשה

אביגל מילסון-דגן: קודם כל תודה לכל מי שפעלו בכל הכוחות והמתנדבים

אביגל מילסון-דגן:  זה באמת מעורר השתאות, צריך להגיד

אביגל מילסון-דגן:  משרד הבריאות, אני אגיד קודם כל בגדול מה עשינו ומה אנחנו עושים כרגע

אביגל מילסון-דגן:  נתנו מענים דרך מרכז הבריאות שלנו, מטפלים למתנדבים בשלב הראשון וגם מטפלים שצוותו לפי בקשה

אביגל מילסון-דגן:  נתנו מענים דרך היחידה למניעת אובדנות, דרך מרכזי החוסן

אביגל מילסון-דגן:  נעשה מיפוי ואנחנו עושים מיפויי צרכים נוספים כיוון שכמו שנאמר פה, יש את השלב הראשון של השיחה הראשונה או השתיים הראשונות ועכשיו צריך מהר לעשות מיפוי של צרכים נוספים כדי לראות מה עכשיו צריך לתת במענים מעכשיו ובהמשך

אביגל מילסון-דגן:       אני גם צריכה להגיד שזה אירוע שהוא מתמשך אז יהיו מיפויים נוספים

אביגל מילסון-דגן:  זה לא אומר שכל הצרכים שאנחנו ממפים עכשיו יהיו נכונים לעוד שבוע או שבועיים או שלושה או יותר מזה

אביגל מילסון-דגן:  יינתנו מענים תחת הכספים שהוקצו מביטוח לאומי

אביגל מילסון-דגן:  זה חלק מהמענים שיינתנו בעצם

אביגל מילסון-דגן:  בנוסף ימשיכו להינתן המענים גם דרך מרכז הבריאות שהוא מרכז שהוקם לטובת אנשי מערכת הבריאות ופתחנו אותו בעצם למתן מענים גם למתנדבים ולארגונים נוספים, למד"א, לזק"א, זאת אומרת הם יכולים לפנות ולקבל מענה טיפולי ראשוני, ובמידה וצריך מענה יותר ארוך הם מופנים למענים יותר ארוכים תחת מרכזי החוסן

אביגל מילסון-דגן:  זה באופן כללי

יונתן מישרקי: אתם בקשר עם זק"א, עם מד"א, עם איחוד, עם כולם?     

אביגל מילסון-דגן: אני יכולה להגיד שכן, שזק"א תל אביב, קישרו אותם עם מרכז הבריאות

אביגל מילסון-דגן:  יש זק"א ישראל וזק"א תל אביב, אז זה לא בדיוק אותם מענים

אביגל מילסון-דגן:  המשרד פנה באופן יזום לכל מי שהתנדבו בשורה

אביגל מילסון-דגן:  עשו טלפונים לכולם

אביגל מילסון-דגן:  אני יכולה להגיד שכ-20% מהם ביקשו טיפול המשך מעבר למענה הראשוני והופנו כבר

אביגל מילסון-דגן:  זה בערך המספרים שאנחנו מכירים גם בפניות יזומות אחרות שאנחנו עושים

אביגל מילסון-דגן:  אנחנו עושים פניות יזומות לעוד קהלים או אוכלוסיות בתקופה הזאת וזה בערך מה שאנחנו מקבלים, בין 20% ל-25% שמבקשים כבר טיפול המשך

אביגל מילסון-דגן:  אני מניחה שיהיו עוד בהמשך אבל זה מה שכרגע אנחנו מקבלים

אביגל מילסון-דגן:       המשטרה פנתה אלינו די בהתחלה וביקשה תגבור של מטפלים

אביגל מילסון-דגן:  ציוותנו אליהם כ-15 פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, אנשי טיפול

אביגל מילסון-דגן:  זה היה בזמנו אז בהתנדבות

אביגל מילסון-דגן:  כמובן שאנחנו עוברים עכשיו למענים לא בהתנדבות, אז זה קצת אחרת

אביגל מילסון-דגן:  לא התקבלה אלינו דרישה נוספת

אביגל מילסון-דגן:  מה שכן, אנחנו יודעים, תקני אותי אם אני טועה, שיש לכם צורך במענים פסיכיאטריים ואנחנו בודקים אפשרות להסתייעות בפסיכיאטריים במערכת הציבורית, אז אתם תקבלו תשובה, וגם מענים למטפלים, ואנחנו גם בודקים לגבי זה את האפשרות לתת מענה דרך מרכז הבריאות שלנו

אביגל מילסון-דגן:  זה דברים שכרגע בבדיקה ותקבלו עליהם תשובה כמובן

אביגל מילסון-דגן:      לגבי לוחמי האש לא קיבלנו בקשות

אביגל מילסון-דגן:  לגבי מד"א, אנחנו שלחנו להם באופן יזום את הפרסום של מרכז הבריאות שלנו וכל אחד ממד"א יכול לפנות

אביגל מילסון-דגן:  בעצם כל מתנדב יכול לפנות למרכז הבריאות ולבקש מענה גם ראשוני וגם אם צריך יותר מזה, מופנה אחר כך למטפלים

אביגל מילסון-דגן:  במובן הזה אנחנו מנסים כן כבר לתכלל ולתת מענים לא רק בשטח אלא גם לאנשים שהם בתוך המערכים האלה

יונתן מישרקי: כבאות, חשוב שתשימו לב לזה

יונתן מישרקי:  יש לכם פה אפשרות גם לקבל עוד איזושהי תמיכה מגוף ממשלתי למעשה

יונתן מישרקי:  משרד הבריאות הוא זה שאחראי על זה

יונתן מישרקי:  חשוב ליצור איזשהו קונטקט ביניכם

אביגל מילסון-דגן: לקחנו לתשומת ליבנו שיש עוד אולי ספקים, אנשים שנתנו כל מיני מענים או היו קשורים בכל מיני דרכים לאירועים של אותו היום, כולל נהגים, ואנחנו מנסים עכשיו למצוא דרך להמשיך ולאתר גם אותם כדי לתת להם מענה יזום

יונתן מישרקי: זה חייב להיות בתוכנית סדורה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למי פונים כדי לקבל את העזרה? יש טלפון?     

אביגל מילסון-דגן: אנחנו רוצים לעשות מענה יזום

אביגל מילסון-דגן:  בנינו מוקד שעשה פניות יזומות ואנחנו רוצים להכניס גם אותם

אביגל מילסון-דגן:  אנחנו צריכים לעשות איתור

אביגל מילסון-דגן:  האיתור הוא לא פשוט פה, כי זה איתור של יחידים

אביגל מילסון-דגן:  זה לא תמיד פשוט לאיתור

אביגל מילסון-דגן:  אנחנו עכשיו עושים דרך כל מיני גורמים שקשורים בגופים בשטח, לעשות איתור של האנשים האלה שאנחנו לא יודעים עדיין מי הם

אביגל מילסון-דגן:  חלק מהם קיבלו אולי פנייה יזומה אבל חלק לא, ואנחנו עושים עכשיו מאמץ לאתר אותם ולעשות גם אליהם פנייה יזומה

יונתן מישרקי: תודה רבה

שרית נשיא: אפשר להוסיף? שרית נשיא מהמשרד לביטחון לאומי

שרית נשיא:  אנחנו פה גם בשם המשטרה וכבאות והצלה וגם בשם עובדי המשרד שלנו שגם הם בחלקם נחשפו בכל מיני אירועים כאלה ואחרים

שרית נשיא:  אנחנו רוצים להגיד שאנחנו עובדים יחד עם משרד הבריאות ומשרדים אחרים, גם משרד ראש הממשלה שלא נמצא פה משום מה, סביב הנושא הזה של החוסן

שרית נשיא:  זה נושא שאנחנו איתרנו אותו כנושא קריטי וחשוב כבר בימים הראשונים של המלחמה, ופנינו אל הגופים כדי לשמוע מה הצרכים שלהם, וסייענו גם בתיווך מול משרד האוצר

שרית נשיא:  כמו שנאמר, התקציבים אושרו, עדיין לא הגיעו אבל הם יאושרו

שרית נשיא:  אנחנו מסתכלים גם על טווח קצר וגם על טווח ארוך

שרית נשיא:       אני רוצה רק להגיד בקשר לכב"ה

שרית נשיא:  ההבדלים בין הגופים הם משום שהמשטרה נחשבת ארגון ביטחון, ארגון הצלה, וכב"ה נחשב אחד מהגופים של שירות המדינה, אז ההתייחסות היא קצת שונה והיא אחרת

שרית נשיא:  המציאות שהייתה עד ה-7 באוקטובר, שמחת תורה, הייתה נכונה לכבאות והצלה

שרית נשיא:  המציאות השתנתה

שרית נשיא:  כנראה גם הפתרונות יצטרכו להשתנות

שרית נשיא:  אנחנו נצטרך לבחון איך נכון לנהל את זה

שרית נשיא:  יכול להיות שמיקור חוץ הוא כבר לא מספיק ובאמת צריך תקנים ולהקים מערך סדור ומשלים

יונתן מישרקי: תזכרו שהם עסוקים כל השנה במקרים כאלה, לצערנו, בתאונות דרכים, בכל מיני

יונתן מישרקי:  זה לא באותם היקפים אבל עדיין

יונתן מישרקי:       טוב, אני מודה לך

יונתן מישרקי:  אנחנו קצרים מאוד בזמן, אני מתנצל

יונתן מישרקי:  תודה

שרית נשיא: תודה

יונתן מישרקי: משרד הרווחה, נמצאת איתנו בזום לימור

יונתן מישרקי:  ממש חצי דקה כי אני חייב כבר לסיים על פי לוחות הזמנים של הכנסת

יונתן מישרקי:  בבקשה, לימור

לימור: אני אהיה ממש קצרה

לימור:  אני אגיד שמשרד הרווחה אחראי על צוותי הצח"י שפועלים בכל הארץ ופעלו גם במסגרת מה שקרה ב-7 באוקטובר בדרום

לימור:  אני אגיד שאנחנו נותנים גם דרך מרכזי החוסן בהם אנחנו שותפים וגם דרך משאבים שמשרד הרווחה שם, אנחנו נותנים כל העת הזו ממש מפגשי חיזוק החוסן האישי והצוותי לכל צוותי הצח"י שהשתתפו לצערנו ולקחו חלק באירוע הנוראי שקרה

לימור:       אני רוצה להגיד מילה

לימור:  באירוע כזה מז'ורי עם כל כך הרבה נפגעים חשוב לחשוב על איך אנחנו מגייסים אנשים, מתנדבים, אנשי מקצוע במקצועות פרא רפואיים, סמך מקצועי ומכשירים אותם כמה שנקרא סוכני חוסן, אנשים שיודעים לתת תמיכה

לימור:  אני לא חושבת שנוכל לתת מענה רק באמצעות אנשי מקצוע, מה גם שהמגזר הציבורי מאוד חסר היום אנשי מקצוע ואנחנו מכירים את המשבר, אז אני ממש מציעה לחשוב ואני יודעת שיש מחשבות

לימור:  שגית מאצלנו במשרד עובדת מול משרד הבריאות בהקשר הזה, לעשות חשיבה איך אפשר להכשיר מתנדבים, אנשי מקצוע, אנשים שעוסקים עם נוער

יונתן מישרקי: תודה, אני מודה לך

יונתן מישרקי:  אנחנו בחריגה של הרבה זמן

יונתן מישרקי:  אני מודה לך על הדברים, רעיון טוב

יונתן מישרקי:  אנחנו גם נשמע בהזדמנות ראשונה התייחסות של משרד הבריאות לזה

יונתן מישרקי:  תודה רבה לך

יונתן מישרקי:      אני עובר לסיכום הישיבה, ברשותכם

יונתן מישרקי:  ועדת הבריאות מודה לכל כוחות הביטחון וההצלה, העובדים והמתנדבים שפעלו ללא לאות במסירות נפש במלחמה

יונתן מישרקי:  אני מודה כמובן לחברים שהשתתפו כאן, חברי הכנסת שהשתתפו בדיון החשוב הזה

יונתן מישרקי:       הוועדה קוראת למשרד האוצר ולמשרד לביטחון לאומי לדאוג לכך שצרכי כבאות והצלה בתחום הסיוע הנפשי ללוחמי האש ובני משפחותיהם ייענו באופן מיידי

יונתן מישרקי:       הוועדה מבקשת ממשרד האוצר להעביר לוועדה תוכנית תקציבית סדורה לטווח הבינוני והארוך כדי שכלל הגופים יוכלו לתת מענים נפשיים לאורך זמן

יונתן מישרקי:      הוועדה מבקשת מכלל הגופים לתת מענים נפשיים מותאמים לעובדים ומתנדבים על ידי מטפלים מוסמכים

יונתן מישרקי:      נוכח הצרכים שעלו בוועדה ובראשם הצורך האקוטי של זק"א בליווי נפשי נרחב, הוועדה תשקול לקדם חקיקה שתייצר אחידות במתן סיוע נפשי לכלל העובדים והמתנדבים בגופי ההצלה לבני משפחותיהם

יונתן מישרקי:       הוועדה מבקשת לקבל ממשרד הבריאות את מיפוי הצרכים האחרון שנערך על ידי המשרד כפי שנאמר בדיון, וכן הוועדה שבה ומדגישה את הצורך בכך שמשרד הבריאות יהיה הגוף המתכלל לעניין תחום בריאות הנפש מול כל הארגונים הממשלתיים והאזרחיים

יונתן מישרקי:      הוועדה כמובן תמשיך לעקוב ולפקח מקרוב אחר הנושא על מנת לוודא שכל מי שזקוק לסיוע נפשי אכן יקבל אותו

יונתן מישרקי:  עד כאן, הוועדה נעולה

יונתן מישרקי:  תודה רבה לכולם