ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 103, 2023-10-31 00:00

ישראל אייכלר: בוקר טוב לכל הנוכחים

ישראל אייכלר:  בוקר טוב לחברת הכנסת קארין אלהרר שהגישה את הבקשה לעסוק בנושא של פינוי אנשים עם מוגבלות מבתיהם וממסגרותיהם

ישראל אייכלר:  כל השנים חשבנו שאלה דברים שהם תיאורטיים, נושאים שאנחנו דנים בהם ושוב דנים ותמיד קיווינו שזה לא יהיה אבל היום אנחנו באמצע אירוע

ישראל אייכלר:  אני רוצה לכבד את חברת הכנסת קארין אלהרר שתציג את הנושא

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש

קארין אלהרר:  אני אומר ממש בקצרה

קארין אלהרר:  מאז אותה שבת שחורה קיבלנו עשרות, מאות, פניות של אנשים עם צרכים מיוחדים, אנשים עם מוגבלויות שמתגוררים במרחבים בהם טווח הטילים מאוד גדול, גם באזור העוטף

קארין אלהרר:  אנשים שהרבה פעמים אין להם חדרי מיגון, אין להם היכן להסתתר והם סוג של מופקרים לנפשם

קארין אלהרר:      הדבר הזה לא יכול להתקיים

קארין אלהרר:  מדינת ישראל חוקקה חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות והדבר הזה מחייב בימים של שגרה ובטח בימים של לחימה

קארין אלהרר:  אני רוצה להזכיר לכולם שמצב החירום קשה שבעתיים לאנשים עם מוגבלויות

קארין אלהרר:  יש כאן אלפי אנשים שמטווחים מדי יום ובזמן האזעקה אין להם מספיק זמן

קארין אלהרר:  הם לא מצליחים להגיע בזמן למרחב המוגן, אם יש להם

קארין אלהרר:  כל מה שנותר להם אדוני זה להתפלל לנס

קארין אלהרר:  תפילה זה דבר טוב ונכון אבל הוא לא יכול להיות הדבר הבלעדי

קארין אלהרר:  המדינה חייבת להתערב

ישראל אייכלר: אני חייב לשתף אתכם ברגשותיי

ישראל אייכלר:  ראיתי אתמול סרטונים של משפחת מגידיש והתפילות שלהם לפני חזרתה

ישראל אייכלר:  זה היה נראה כל כך טראגי, התפילות, ובמציאות, בפועל, אין סיכוי – כך זה היה נראה – ופתאום אתמול השתנה העולם ואורי חזרה הביתה

קארין אלהרר: מדהים

ישראל אייכלר: זה היה מאוד מאוד מרגש

ישראל אייכלר:  רואים הרבה סרטונים

ישראל אייכלר:  צריך לראות את הסרטונים של משפחת מגידיש לפני ואחרי וזה ממש נוגע ללב

קארין אלהרר: זה בהחלט היה קצת אוויר לריאות

קארין אלהרר:       אני רוצה לומר ולציין שכאשר נעשו פניות פרטניות למשרד הרווחה, כן הייתה היענות במה שנקרא הכלים שלהם אבל זה לא אמור להתנהל בצורה כזאת

קארין אלהרר:  מדינת ישראל היא מדינה למודת מבצעים ומלחמות וכבר אמורה להיות לה שיטה איך מפנים בצורה נגישה ומכבדת

קארין אלהרר:  עד היום לא פתחו את הכספת, אותה כספת שבה נמצאים נתונים

ישראל אייכלר: לוועדה דווח שכן נפתחו הכספות

איתן ברושי: ראש אגף החירום של משרד הרווחה

איתן ברושי:  הכספת נפתחה

איתן ברושי:  204 רשויות כבר השתמשו בפועל בכספת

איתן ברושי:  50 רשויות עדיין לא השתמשו

איתן ברושי:  חמש רשויות לא חתמו על הסכם הסודיות

איתן ברושי:  הכספת פתוחה מה-8 באוקטובר

קריאה: זה שהיא פתוחה, זה לא אומר שמשתמשים בה

איתן ברושי: זה כבר משהו אחר

איתן ברושי:  משתמשים

קארין אלהרר: אילן, אני מאוד שמחה על התיקון

ישראל אייכלר: אתה דיווחת על זה בוועדה

איתן ברושי: בוודאי

איתן ברושי:  אני האפוטרופוס של הכספת הנצורה

איתן ברושי:  אני חתום עליה במדינת ישראל

קארין אלהרר: מצוין

קארין אלהרר:  אני שמחה לגלות את זה

קארין אלהרר:       הדבר השני

קארין אלהרר:  גם כאשר יש את הנתונים, גם כאשר אפשר להגיע לאנשים עם מוגבלויות, עדיין לאן מפנים? הפינויים ברובם נעשים לבתי מלון

קארין אלהרר:  המציאות העצובה היא שרוב חדרי האירוח בבתי מלון אינם נגישים לאנשים עם מוגבלות, בטח לא למוגבלות פיזית ולפעמים גם לא לסוגים אחרים של מוגבלויות

קארין אלהרר:      אני רוצה לציין כאן את עמותת נגישות ישראל שבאמת פתחה את כיסה – אגב, התרוקנה ממשאבים - וסייעה בהנגשה ובפינוי

קארין אלהרר:      אני גאה בחברה האזרחית, אני גאה בעשייה הזאת אבל צריך להבין שמדינה לא יכולה להסתמך על חברה אזרחית

קארין אלהרר:  זה לא עובד כך

ישראל אייכלר: הוועדה קיימה סיור בבתי המלון למפונים

ישראל אייכלר:  אחד המלונות היה למפונים עם מוגבלות

ישראל אייכלר:  זה היה ביד שרה

ישראל אייכלר:  יש להם מלון נגיש מהמעלית

קארין אלהרר: זה של יד שרה

איתן ברושי: יש שם 74 חדרים

ישראל אייכלר: כולם נגישים

ישראל אייכלר:  מעבירים ל-30 חדרים אליהם

קארין אלהרר: אחד הדברים הטובים שנעשו הוא שהיה פינוי של קהילות

קארין אלהרר:  ההפרדה הזאת לשים אנשים עם מוגבלויות במקום אחר, היא לא טובה והיא לא נכונה

קארין אלהרר:  מעבר למסר שהיא משדרת של מוגבלויות בצד, היא גם לא טובה לאדם עצמו

ישראל אייכלר: את עורכת דין?     

קארין אלהרר: כן

ישראל אייכלר: עורך דין תמיד מוצא

ישראל אייכלר:  דווקא יד שרה הוא מלון שמשלב גם קהילות וגם אנשים עם מוגבלות

ישראל אייכלר:  עורך דין תמיד ימצא משהו

קארין אלהרר: בסדר, אבל אי אפשר לפנות רק אנשים עם מוגבלות

קארין אלהרר:  צריך לפנות את כולם בצורה טובה

סמדר אונה: תסתכל עלי ותבין שאני לא רק מפונה אלא אני גם מגורשת ממלון

סמדר אונה:  מה שאומרת חברת הכנסת אלהרר זה כאין וכאפס אל מול המציאות של אנשים עם מוגבלות

קארין אלהרר: הדבר האחרון שאני אומר

קארין אלהרר:  באמת הייתי רוצה שתהיה אחריות כלל משרדית, גם משרד הרווחה, גם משרד הבריאות, לגבי הסיעודיים הקשים

קארין אלהרר:  בסוף משרד הרווחה עושה את עבודתו וכל המשרדים צריכים לתת יד כי זו משימה לאומית של כולם

קארין אלהרר:  אני מאוד אשמח לשמוע בדיון הזה מה נעשה, במיוחד כשאנחנו מסתכלים עם הפנים צפונה, כאשר עוד יכול להיות פינוי נרחב יותר

קארין אלהרר:  תודה רבה

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שבמשך שנים אני הייתי חבר בוועדה להגנת העורף, ועדת משנה של ועדת חוץ וביטחון, בתקופה של חבר הכנסת עמיר פרץ

ישראל אייכלר:  כל מה שאתם מדברים על מלון אורחים וכל הדברים האלה, לפי התוכנית על הנייר זה היה צריך להיות בצורה מאוד מאוד מאורגנת ומסודרת

ישראל אייכלר:  עמיר פרץ לא עזב ולא עזב אף אחד מהפקידים עד שהיה בטוח מה רח"ל עושה ומה עושים משרדי הממשלה

ישראל אייכלר:  עכשיו המבחן של כל התוכניות

ישראל אייכלר:  נדמה לי שישבנו עליהן בשנת 2012

ישראל אייכלר:      נמצא כאן נציג מרכז המחקר והמידע של הכנסת, גדעון זעירא

ישראל אייכלר:  הוא עשה על זה עבודה וכדי שנדע היכן אנחנו עומדים אני רוצה שתאמר לנו מה מציאות בשטח אל מול מה שמוכן

גדעון עזרא: תודה כבוד היושב ראש

גדעון עזרא:  אני רק אגיד שאנחנו הכנו איזשהו חומר רקע שהוא יותר מתייחס למה שאמור להיות ושאלות לדיון

גדעון עזרא:      ציינת את החלטת הממשלה לגבי מלון אורחים משנת 2012

גדעון עזרא:  ההחלטה מבחינה בין שתי קבוצות עיקריות שאני גם אציע לוועדה להבחין בדיון הזה

גדעון עזרא:  קבוצה אחת היא אנשים עם מוגבלות שמתגוררים בקהילה, כאשר אחד האתגרים העיקריים הוא המיפוי שלה

גדעון עזרא:  הקבוצה השנייה היא אנשים עם מוגבלות שמתגוררים במוסדות

ישראל אייכלר: היינו בסיור במוסד בשלומי

איתן ברושי: מוסד של משרד הבריאות

איתן ברושי:  זה מרכז שיקומי של קשישים

ישראל אייכלר: הם כבר פונו, נכון?     

איתן ברושי: חלקם

איתן ברושי:  לא כולם

ישראל אייכלר: איך היה הפינוי?     

איתן ברושי: זה מוסד של משרד הבריאות

ישראל אייכלר: אז הכנו תוכניות למסגרות והמוסדות של אנשים עם מוגבלות איך לפנות אותם

ישראל אייכלר:  שוב, לא האמנתי שזה יהיה אקטואלי

ישראל אייכלר:  שלומי הייתה כל כך יפה

סמדר אונה: אתה יודע איך מפנים אותם? אני יכולה לספר לכם

סמדר אונה:  מפנים אותם למסגרות לא מתאימות

ישראל אייכלר: נשמע איך זה צריך להיות ואחר כך נשמע איך זה קורה

גדעון עזרא: זאת אותה החלטת ממשלה שמבחינה בין שתי הקבוצות והיא מטילה אחריות בעיקר על משרד הרווחה, משרד הבריאות ורשות פס"ח במשרד הפנים

גדעון עזרא:  אני אציין שבמאי 2022 הותקנו תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (נגישות אירועי פינוי אוכלוסייה וקליטתה במצב חירום)

גדעון עזרא:  גם תקנות אלה מסדירות היבטים מסוימים בנוגע לאוכלוסיות האלה והסעיפים שלה הוחלו בהדרגה

גדעון עזרא:  אני מניח שזה יעלה בדיון

גדעון עזרא:  אחד החלקים בתקנות האלה הוא נושא של מיפוי מידע על אנשים עם מוגבלות

גדעון עזרא:  לא כל האנשים עם מוגבלות מוכרים למשרד הרווחה

גדעון עזרא:  יש שם גופים נוספים שאמורים לאסוף מידע ולפי התקנות להעביר אותו למשרד הרווחה כמו האפוטרופוס הכללי, המוסד לביטוח לאומי ומשרד הבריאות

גדעון עזרא:  מוצע לבקש סטטוס גם על זה

ישראל אייכלר: המידע הועבר או לא הועבר?     

גדעון עזרא: במסגרת הזמן המצומצם לא פנינו בפניות רשמיות

ישראל אייכלר: זה מה שאנחנו צריכים לברר כאן בדיון, האם כל התוכניות היפות שעשינו ושעשו ואתה מספר עליהן, האם הן בוצעו או לא בוצעו

ישראל אייכלר:  עכשיו אנחנו במבחן המציאות ולא במבחן התיאוריה

גדעון עזרא: אפשר לחלק את זה לשלושה שלבים

גדעון עזרא:  קודם כל היקף האנשים שנדרשו לפינוי באזורים שהוחלט לפנות, כמה מהם פונו בפועל, איך מתבצע הפינוי והיכן נקלטו המפונים האם אותם מתקני קליטה הם נגישים, כן או לא

ישראל אייכלר: ומה התשובות?     

גדעון עזרא: אלה השאלות

גדעון עזרא:  קיבלתי איזשהן תשובות מאוד חלקיות ולא התייחסנו אליהן

ישראל אייכלר: עכשיו, היכן התשובות? מי צריך להשיב לנו? משרד הרווחה והביטחון החברתי

איתן ברושי: אני חותם על כל מילה שאמרה חברת הכנסת קארין אלהרר ואנחנו בקשר יום יומי

איתן ברושי:  כל מה שהיא אמרה זה נכון

איתן ברושי:      אני רוצה לעשות סדר בכל האמירות שנאמרו כאן

איתן ברושי:  האוכלוסייה של אנשים עם צרכים מיוחדים בקהילה ובמסגרות החוץ ביתיות, זה אירוע שאף אחד לא התכונן אליו בסדר גודל הזה

איתן ברושי:  רק לסבר את האוזן, יש בישראל 854 מסגרות חוץ ביתיות, נכון להיום בבוקר פינינו 16 מסגרות, 780 אנשים עם צרכים מיוחדים

איתן ברושי:  שלוש מסגרות שפינינו – עדן, כרמיה, בקיבוץ, שתיים בשדרות – חטפו פגיעה ישירה של רקטות

איתן ברושי:  בתוך המסגרות

איתן ברושי:  רק לחשוב שאותם אנשים היו נשארים במסגרות האלה

איתן ברושי:  יש תמונות

איתן ברושי:  הם פונו והמסגרות עצמן חטפו בתוכן

מיכל מרים וולדיגר: לאן הם פונו?     

איתן ברושי: עדן וכרמיה פונתה למרכז שלווה בירושלים

איתן ברושי:  שתי המסגרות האחרות לדימונה, לטללים

איתן ברושי:  אלה מסגרות שאני תכף אתן רקע ואסביר לגביהם

איתן ברושי:  המסגרות האלה כבר מראש מתוכננות לפינוי

איתן ברושי:  דרך אגב, אותו דבר עשינו בקריית שמונה

איתן ברושי:  בקריית שמונה יש שתי מסגרות של אנשים עם מוגבלויות וכבר לפני שבוע ימים פינינו אותם, אחת לפוריה והשנייה לאזור כפר בן שמן

איתן ברושי:       הסבר לגבי המסגרות החוץ ביתיות

איתן ברושי:  האירוע הזה הוא אירוע מורכב

איתן ברושי:  אם תהיה התפתחות בצפון בין קריית שמונה ל-20 קילומטרים בואך חיפה, יש עוד 240 מסגרות

איתן ברושי:  כרגע שתיים מהן ללא מיגון

איתן ברושי:  בעתידות, בעכו - - -     

מיכל מרים וולדיגר: כמה אנשים יש לך בתוך ה-240?     

איתן ברושי: 240 מסגרות

איתן ברושי:  סדר גודל של 12,000 אנשים, פחות או יותר, אבל יש להם מיגון

איתן ברושי:  אני מנסה לומר למי אין מוגן ושם אנחנו צריכים להתמקד

איתן ברושי:  שתי מסגרות ללא מיגון

ישראל אייכלר: היכן אין מיגון?     

איתן ברושי: בעכו, בעתידות

איתן ברושי:  המסגרת השנייה במסגרת בני דוד ברמת הגולן

איתן ברושי:  שתי המסגרות האלה כרגע מחוץ למקום

איתן ברושי:  מצאנו להן חלופות

איתן ברושי:  הנקודה היא כמה אוויר לנשימה יש לנוף

ישראל אייכלר: הוצאתם אותם

איתן ברושי: כן

איתן ברושי:  הוצאנו אותם

איתן ברושי:      המסגרות החוץ ביתיות פחות מטרידות אותי

איתן ברושי:  פחות או יותר אנחנו על האירוע במגבלות שיש עכשיו

איתן ברושי:  אלה שצריכים לצאת ואין להם מיגון, יצאו

איתן ברושי:  אלה שיש להם מיגון, נשארים אבל מאוד קשה שם

איתן ברושי:  מאוד קשה

איתן ברושי:  אני לא צריך להסביר

איתן ברושי:       אני עכשיו רוצה לגעת באוכלוסייה של אזרחים עם צרכים מיוחדים בקהילה, בדגש על מוגבלויות

איתן ברושי:  כל מה שחברת הכנסת אלהרר אמרה אמת

איתן ברושי:  במדינת ישראל יש היום בקהילה מעל 125,000 אנשים עם מוגבלויות

איתן ברושי:  חלקם – בערך סדר גודל של 40,000 אלף - או שאין להם מיגון בבתים או שאין להם מה שנקרא עורף משפחתי יציב והם צריכים סיוע

איתן ברושי:  בזכות העמותות ובזכות ידידתי מיכל מנגישות ישראל ועוד גופים טובים מסייעים למשרד

איתן ברושי:  אני מדבר כרגע על משרד הרווחה ואני חושב שמשרד הבריאות יצטרך להציג את תמונת המצב שלו, אותו הדבר משרד הביטחון ואותו דבר משרד החינוך

איתן ברושי:  כל משרד ייקח את האחריות על האוכלוסייה שהוא חתום עליה

איתן ברושי:      בהקשר של משרד הרווחה אני רק אומר שפתחנו שבעה בתי מלון ייעודיים אך ורק לאנשים עם צרכים מיוחדים

איתן ברושי:  הראשון הוא אנ"א עין גדי, השני הוא אנ"א רבין, השלישי הוא מרכז שלווה בירושלים, הרביעי הוא הדסה עין כרם בירושלים, החמישי הוא כפר הנוער בן שמן, שתי דירות של מרכז שלווה בירושלים וכרגע אנחנו מאתרים עוד מרכז גדול בבאר שבע

סמדר אונה: אני מפונה שמגורשת מהמלונית בעין כרם

סמדר אונה:  אני מטופלת של בית החולים ומגורשת על ידי משרד הרווחה

סמדר אונה:  אתמול רצו להביא משטרה כדי לגרש אותי מהמלון כשאני שוכבת והגפיים לא זזות, הפה לא דיבר כמעט עד עכשיו ולא אמר מילה

סמדר אונה:  הנציגים שלך, של משרד הרווחה, לידי במיטה עם אחות של קופת חולים שלא יודעת עלי שום דבר

סמדר אונה:  אני כבר מעל שבוע שם

סמדר אונה:  איך אף אחד לא יודע עלי שום דבר? להזמין משטרה במצב הזה כדי לגרש אותי מהמלון שאתה אומר שהוא של הרווחה? כי מנהל המלון לא רוצה אותי כי זה מצבי? יש שם עוד אנשים במצב של נכים ולא רוצים אותם שם

סמדר אונה:  המלונות לא רוצים אותנו

סמדר אונה:  אנחנו יודעים מה המצב שלנו

סמדר אונה:  כל מה שיש לי לעשות עכשיו זה להיות ברחוב

סמדר אונה:  זאת סקירה יפה

סמדר אונה:  אולי תעברו ותבינו מה קרה שם? דיברה קארין אלהרר לגבי הנושא של הקהילות

סמדר אונה:  כן, אותי שלפו מהבית בלי קהילה

סמדר אונה:  אני מקיבוץ איילת השחר

סמדר אונה:  משרד הבריאות לא אפשר לתת לי בתוך המסגרת, בתוך הקיבוץ יש לנו בית סיעודי מוגן ומונגש אבל לא נתנו לי להיות שם

סמדר אונה:  ביום שישי לפני 10 ימים מצלצלים אלי שיש לי את הדסה עין כרם

סמדר אונה:  אחר כך מצלצלים אלי, שאם אתם לא מגיעים לפני שבת - אל תגיעו או שתגיעו במוצאי שבת

סמדר אונה:  ביום ראשון העבירו אותי

סמדר אונה:  אפילו לחדר המונגש לא הכניסו אותי

סמדר אונה:  נשכבתי על המיטה, נרדמתי מסבל הנסיעה

סמדר אונה:  אני בלי כיסא גלגלים מאז הקורונה בגלל משרד הבריאות

סמדר אונה:  זה כיסא שלא מתאים לי והוא פוגע בי

סמדר אונה:       תודה לכל מי שידבר כאן יפה אבל המציאות בשטח היא הפוכה

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול את משרדי הממשלה מי מהמשרדים יכול לענות ספציפית לפנייה שקיבלנו כאן עכשיו בשידור חי ולבדוק מה קורה שם

קארין אלהרר: אדוני, אני מציעה, בגלל צנעת הפרט, שהמשרדים יטפלו בה לא בדיון

קארין אלהרר:  אני חושבת שאילן, אתה תיקח אחריות

איתן ברושי: זה אירוע של משרד הבריאות

איתן ברושי:  אני אקח עליו אחריות

איתן ברושי:  אני לוקח אחריות

ישראל אייכלר: בדיוק

ישראל אייכלר:  אתה תבדוק ספציפית את המקרה

קריאה: מה זה אירוע של משרד הבריאות? זה בן אדם

איתן ברושי: אני אטפל באירוע

איתן ברושי:  אמרתי

איתן ברושי:  מרגע זה אני אקח את האירוע על עצמי ואטפל בו

איתן ברושי:  פעם ראשונה אני נחשף לזה

איתן ברושי:       אני לא אמשיך בסקירה

ישראל אייכלר: אני רוצה לסגור את העניין הזה

איתן ברושי: אני עכשיו מטפל בזה

ישראל אייכלר: יש לנו מקרה ספציפי שאולי מלמד על עוד מקרים

ישראל אייכלר:  כמו שאומרת חברת הכנסת אלהרר, אנחנו לא נדבר על שמות אבל אתם תיקחו את העניין ותראו שהוא יוסדר היכן שהיא נמצאת

איתן ברושי: אני רק אסכם ואומר שיש עשרות מקרים כאלה

ישראל אייכלר: אנחנו ניתן לך את השם

איתן ברושי: אני עכשיו אגש אליה ואטפל בזה ברגע זה

איתן ברושי:  אני הולך לוועדת חוץ וביטחון ולפני כן אני רוצה לסכם

איתן ברושי:  יש עשרות מקרים כאלה ומקרים יותר קשים והבעיה המרכזית היא שאין במדינת ישראל חדרים נגישים יותר

איתן ברושי:  אני לא רוצה עכשיו לפתח את מה שהיה צריך להיות ומה שקרה אבל כל מה שקרה זה שבהרבה מהמלונות נכנסו אנשים רגילים לחדרים מונגשים והיום אי אפשר להוציא אותם משם

איתן ברושי:  זה עניין שצריך היה לחשוב עליו מבעוד מועד בפינוי הראשוני

איתן ברושי:  נכון להיום מה שאנחנו כמשרד הרווחה עושים זה מחפשים בכפרי נוער, לקחנו כרגע את בן שמן, אזורים שאפשר להנגיש בהם את המקומות

איתן ברושי:  בחדרים רגילים אין הגבלה

קארין אלהרר: אבל הם חוזרים לכפרי הנוער

איתן ברושי: בכל מקרה ביקשתי משני כפרי נוער לא להחזיר תלמידים אלא להעביר אותם למקומות אחרים ולהשאיר לי את המלונות שלקחנו לאנשים עם מוגבלויות

איתן ברושי:  בן שמן נענתה לבקשתי, כרגע ל-14 ימים

איתן ברושי:       לסיכום

איתן ברושי:  יש כאן הרבה גופים שצריכים לשבת ולחשוב על היום קדימה ולא על מה שהיה

איתן ברושי:  מה שהיה, כרגע לא יעזור חוץ ממקרים נקודתיים בהם אנחנו מטפלים

איתן ברושי:  צריך לקחת את כל הבעיות המרכזיות, גם משרד הבריאות - - -     

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לשאול אותך

ישראל אייכלר: לפני שאת שואלת, אני רוצה לעדכן אותך

ישראל אייכלר:  אנחנו עשינו סיור בעיריית אשדוד

איתן ברושי: אני יודע

איתן ברושי:  מנהלת המחוז שלנו אורלי אוסטרמן הייתה שם

ישראל אייכלר: היו תלונות של החמ"ל בעיריית אשדוד

ישראל אייכלר:  אתה מספר את הדברים כמו שהם

איתן ברושי: מאשדוד לא פונו

איתן ברושי:  הם לא נמצאים במעגל הפינוי

קארין אלהרר: אבל יש להם אנשים בלי ממ"ד

ישראל אייכלר: הם רוצים עכשיו להגיע לכל אחד מהאנשים שנמצאים בבית בעיר שלהם, הם רוצים לאתר אותם ועדיין הם לא מצליחים

ישראל אייכלר:  תטפלו גם בעניין הזה

מיכל מרים וולדיגר: שאלה

מיכל מרים וולדיגר:  שמענו לגבי האירוע של האישה המדהימה הזאת ונראה שהנקודה הזאת נופלת בין בריאות לרווחה

מיכל מרים וולדיגר:  הרווחה אומרת בריאות והבריאות אומר רווחה

קארין אלהרר: לא

קארין אלהרר:  אילן לקח את זה על עצמו

איתן ברושי: זאת אחריות שלי

מיכל מרים וולדיגר: הוא לקח על עצמו את המקרה הקונקרטי

קארין אלהרר: לא

קארין אלהרר:  זה יהיה גם בגדול

מיכל מרים וולדיגר: צריך כאן מישהו – ואני מקווה שאתה תיקח את זה – שיתכלל את האירוע כי היא לא היחידה

מיכל מרים וולדיגר:  יש עוד אירועים כאלה

מיכל מרים וולדיגר:  הזריקה בין המשרדים קורית גם בימים שבשגרה אבל בימי חירום אנחנו לא יכולים לאפשר שזה יקרה

מיכל מרים וולדיגר:  גם בשגרה לא, אבל בוודאי לא בזמן חירום

ישראל אייכלר: חברת הכנסת וולדיגר יודעת מה שהיא אומרת

ישראל אייכלר:  לפני שאתה הולך, יש לי שלוש שאלות קצרות, אם תוכל לעזור לנו

ישראל אייכלר:  כמה אנשים עם מוגבלויות פונו מבתיהם עד היום?     

איתן ברושי: אני אגיד לך בדיוק

איתן ברושי:  בסך הכול מהמלונות ב-אפס עד ארבע דרום, ובאפס עד שתיים צפון, כולל אשקלון וכולל שדרות – 2,600

קארין אלהרר: פינוי פקע"ר

איתן ברושי: כן, מה שנקרא פינוי פקע"ר-מדינה

איתן ברושי:  ה-2,600 נמצאים כרגע ב-315 מלונות ועוד 3,600

איתן ברושי:  סך הכול 6,000 אנשים עם מוגבלויות שנמצאים במלונות שמדינת ישראל דרך משרד התיירות הקצתה

איתן ברושי:       בשבעת המלונות של משרד הרווחה יש 916 משפחות עם אנשים עם מוגבלויות

איתן ברושי:  במוסדות הרווחה יש 1,200 אנשים שפונו

איתן ברושי:       אלה המספרים נכון להבוקר

ישראל אייכלר: עוד כמה שצריכים להתפנות? המקרים שידועים לכם

איתן ברושי: אלפים רבים מאוד מאוד

איתן ברושי:  מה זה צריכים? צריכה להיות הבחנה בין אנשים עם מוגבלויות שהם עם מוגבלות והם צריכים את המשפחה שלהם ולא יכולים להתפנות לבד

איתן ברושי:  אלה שהם לבד והסכימו להתפנות או לבתי אבות או לדיור מוגן או למוסדות רווחה, אין לי הגבלה

איתן ברושי:  יש לנו כמעט 1,200 מיטות פנויות

איתן ברושי:  הבעיה היא שהם רוצים להתפנות כמשפחה עם כל הקהילה שסביבם וכאן צריך מספר חדרים

איתן ברושי:  אני לא יודע להגיד לך במספרים כמה יש בכל מדינת ישראל אבל אלפים רבים מאוד

ישראל אייכלר: השאלה האחרונה שלי היא איך האנשים האלה פונו

איתן ברושי: בעזרת הרבה אנשים טובים בדרך, בעזרת נגישות ישראל שהפעילה מערך אדיר ואני מקווה מאוד שמדינת ישראל תשלם להם על כל מה שבוצע עד היום

קארין אלהרר: תשלם

קארין אלהרר:  תשלם

איתן ברושי: יש כרגע החלטה לגבי החדרים אליהם הם פונו מה-7 בחודש - משרד התיירות ישפה אותם

איתן ברושי:  אנחנו ביחד עם נגישות ישראל עושים שיתוף פעולה כלכלי כדי לסדר את הדברים

קארין אלהרר: מעבר לפינוי פקע"ר יש את פינוי משב רוח

איתן ברושי: נכון

קארין אלהרר: שזה אשקלון, אשדוד וכולי

איתן ברושי: לא

איתן ברושי:  אשדוד לא הייתה במשב רוח

איתן ברושי:  רק אשקלון ו-14 ישובים

מיכל מרים וולדיגר: אשקלון ושדרות

קארין אלהרר: אני מבקשת לדעת האם יש לכם איזשהו מסד נתונים לגבי מי רוצה וצריך להתפנות ומי מטפל בזה מטעם המשרד

איתן ברושי: תשובה קצרה

איתן ברושי:  מזל לוי, מנהלת מחלקת הרווחה באשקלון

איתן ברושי:  אנחנו בשיח קבוע איתה

איתן ברושי:  היא מתכללת את האירוע עם פרויקטור שהמשרד לקח, אלוף משנה שי בלאיש

איתן ברושי:  הוא צמוד אליה יחד עם מנהלת מחוז ירושלים

איתן ברושי:  אני בקשר איתה כל שעה ועם העמותות שתומכות את העיר אשקלון

איתן ברושי:  כנ"ל עם מנהל מחלקת הרווחה בשדרות ועם מנהל מחוז דרום שלנו ישראל בודיק

איתן ברושי:      אני יכול לומר שהקושי הוא בקריית שמונה

איתן ברושי:  הוא יותר בקריית שמונה מאשר בשדרות ובאשקלון

קארין אלהרר: למה?     

איתן ברושי: קושי

קארין אלהרר: מה מקורו של הקושי?      

מיכל מרים וולדיגר: הוא פרסונלי?     

איתן ברושי: קושי

ישראל אייכלר: יכול להיות שיש דברים שהם צנעת הפרט

ישראל אייכלר:       יש כאן מישהו שחייב ללכת לוועדת חוץ וביטחון ואני חייב לתת לו לדבר

אורי אור: אני ממשרד הבריאות

אורי אור:  שאלה לאילן

אורי אור:  בתפקידי הצבאי אני ראש תחום מוגבלות וזקנה בפקע"ר אבל אני לא בתפקיד הזה כאן

איתן ברושי: אתה עובד משרד הבריאות?     

אורי אור: אני עובד משרד הבריאות

אורי אור:  יושב ראש המועצה הארצית לשיקום פסיכיאטרי

אורי אור:  עשיתי סיורים באשקלון וגם דיברתי עם מזל

אורי אור:      אני רוצה לדבר על נוהל כספת ומידת היישום שלו

אורי אור:  אין לי ספק שמבחינת אילן ואגף החירום במשרד הרווחה, הכספת הונגשה לכל הרשויות

אורי אור:  אם אתה יורד ועושה דרין-דאון, ואני שוחחתי עם מזל ביום חמישי, הם לא משכו אותה במסר והם לא עובדים עם - - -     

ישראל אייכלר: מי לא עובד, העיריות?     

אורי אור: העיריות

אורי אור:  כל האנשים שלא מוכרים ברווחה, אנחנו לא מגיעים אליהם

אורי אור:  זה לא בריאות הנפש ואלה לא קשישים

אורי אור:  אנחנו לא מגיעים אליהם

אורי אור:  גם בבאר שבע היה אותו סיפור

ישראל אייכלר: לשם כך יש את הכספת

קארין אלהרר: אבל הם לא משתמשים בה

ישראל אייכלר: בוא נבהיר לציבור מה זה כספת

ישראל אייכלר:  כספת היא רשימה סודית

ישראל אייכלר:  בימים כתיקונם לא מפרסמים את הרשימה מפני צנעת הפרט ובימי חירום העיריות יכולות לדעת על כל אחד מהם היכן הוא חי והיכן הוא גר כדי להגיע אליו ולעזור לו 

ישראל אייכלר:  בעיריית אשדוד התלוננו שהם לא מסתדרים עם הכספת הזאת

אורי אור: אני אסביר רק משהו אחד לגבי הכספת

אורי אור:  הכספת מתעדכנת פעם בחודש ולכן יש חשיבות עצומה בשימוש בה

אורי אור:  מה שקורה עכשיו זה שכדי להפעיל אותה, הרשות המקומית, מנהלת הרווחה של הרשות המקומית, צריכה להקליד כמה שורות במסר ואז משרד הרווחה מקבל את זה

אורי אור:  מזל אומרת שהיא לא משתמשת בדברים האלה כי אין להם כרגע את היכולות והמשאבים להשתמש בזה ולתת מענה

אורי אור:  כשהם מתקשרים לאנשים שהם לא מכירים, הם מבקשים פינוי

אורי אור:  אין להם איך לפנות את מי שעכשיו מוכר להם

אורי אור:  לכן נוצר מצב אבסורדי

מיכל מרים וולדיגר: רגע

מיכל מרים וולדיגר:  לא הבנתי

מיכל מרים וולדיגר:  אין להם כוח אדם? לא הבנתי מה הבעיה

אורי אור: לא

אורי אור:  אין להם משאבים

קארין אלהרר: אין להם לאן לפנות

מיכל מרים וולדיגר: הם בכלל לא פותחים את הכספת כי הם אומרים שדי להם באנשים שלהם שאין להם פתרון?     

אורי אור: עדיין לאנשים שלהם אין פתרון, אז איך עכשיו הם יפנו לעוד אנשים?     

קריאה: גם אין להם כוח אדם בשביל להתקשר

יוסף אפרתי: יש שתי סוגיות

יוסף אפרתי:  אני יכולה לחדד אותן לאור הבדיקות שעשינו

אורי אור: אני אשמח אם אילן יענה לי

מיכל מרים וולדיגר: תחזור על המשפט האחרון

מיכל מרים וולדיגר:  היושב ראש לא שמע אותו

ישראל אייכלר: אני אגיד לכם גם למה לא שמעתי את המשפט האחרון

ישראל אייכלר:  יש לנו על השולחן תקנות מאגר מידע לאנשים עם מוגבלויות בשעת חירום ואנחנו עומדים לאשר את התקנות ברגע שהיועצת המשפטית תגיד שהן מוכנות מבחינת הניסוח

נעה בן שבת: אדוני, עבדנו על התקנות

נעה בן שבת:  אפשר להביא אותן

נעה בן שבת:  אני מניחה שהדיון הוא לא על רגל אחת אלא הוא לעתיד לבוא

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו בשעת חירום

נעה בן שבת: אנחנו בשעת חירום

נעה בן שבת:  אני מניחה שהמהלך ידרוש עוד הטמעה

נעה בן שבת:  כל מה שאומרות התקנות האלה זה איך לוקחים את אותם נתונים ומטייבים אותם ודואגים בשגרה ויודעים למי להתקשר ויודעים שהטלפונים מעודכנים והכתובות מעודכנות

מיכל מרים וולדיגר: מה שאמר אבי אורן, אם מותר לי להגיד את זה במשפט

מיכל מרים וולדיגר:  הוא אומר שהאנשים בלשכות הרווחה לא מושכים מהכספת את הנתונים לא כי הם לא יכולים אלא כי הם לא מצליחים לטפל באנשים שכבר מכירים לפני המשיכה, ולכן מה יקרה אם הם ימשכו עוד אנשים? זה אם הבנתי נכון

אורי אור: זה מה שאמרה לי מזל ביום חמישי, אז הייתי בסיור באשקלון

איתן ברושי: אני רוצה להתייחס בקצרה

איתן ברושי:  ראשית, הכספת היא מאגר פשוט וכל מי שנכנס למערכת יכול לראות את הנתונים

איתן ברושי:  אם צריך להגיד עוד פעם לכל המחלקות לפתוח ולהגיד איך פותחים, נעשה את זה

איתן ברושי:       רוב הבעיות שנמצאות באוכלוסייה שנמצאת בכספת, אלה שלושה סוגי אוכלוסיות

איתן ברושי:  אלה אנשים נפגעי נפש שתחתם יש את צנעת הפרט

קריאה: מה זה קשור צנעת הפרט? הם הסכימו להיות בתוך הכספת והסכימו שיפנו אליהם

איתן ברושי: אמרתי

איתן ברושי:  אמרתי מי האנשים

איתן ברושי:  אני לא בא בתלונה אלא רק משקף את תמונת המצב

איתן ברושי:  הקבוצה השנייה אלה אנשים עם מוגבלויות תחת משרד הבריאות, אנשים שיש להם בעיות בריאותיות שנקראים חצר"מים ומשרד הבריאות צריך לטפל בהם

איתן ברושי:  הקבוצה השלישית אלה אנשים שלא מוכרים למחלקת הרווחה והם מהווים את הקבוצה הקטנה

איתן ברושי:  כ-747,000 אנשים רשומים בכספת הנצורה

מיכל מרים וולדיגר: מי כלול בקבוצה השלישית? קשישים?     

איתן ברושי: אוכלוסיות רווחה שלא רשומות במחלקות לשירותים חברתיים, שמקבלים קצבת סיעוד או קצבה אחרת מביטוח לאומי

איתן ברושי:  הבעיה המרכזית היא עם אותם חצר"מים שלא מקבלים טיפול ולא מקבלים פינוי ועליהם צריך לשים את הדגש ולזה מזל התכוונה

איתן ברושי:  תודה ולהתראות

יוסף אפרתי: אני מבקשת להתייחס

יוסף אפרתי:  הדברים לא מדויקים

אורי אור: אני מבקש לסיים את דבריי

אורי אור:  חבל שאילן הולך כי הדבר הזה נופל לנו בין הכיסאות

אורי אור:  קודם כל, כל מי שמקבל איזושהי קצבה מביטוח לאומי נמצא בכספת

אורי אור:  מה שמייחד את הכספת זה שאלה אנשים שלא מוכרים למשרד הרווחה

אורי אור:  זאת אומרת, הם לא פתחו תיק

אורי אור:  לכן הרבה פעמים אלה האנשים הנצרכים יותר

ישראל אייכלר: יש לך מושג מה מספרם?     

אורי אור: אנחנו מדברים על כ-300,000 אנשים בביטוח לאומי

אורי אור:  אנחנו נוריד את אלה שמוכרים ברווחה

אורי אור:  צריך לקרוא למשרד הביטחון או ליהודה מירון, זה שמתכלל את כל העסק הזה, והוא ייתן לך את התשובות המדויקות

ישראל אייכלר: השאלה אם מדובר באלפי אנשים או מדובר באנשים בודדים

קארין אלהרר: אלה מאות אלפי אנשים

אורי אור: לא

אורי אור:  מדובר בעשרות אלפי אנשים שאנחנו לא מכירים אותם

אורי אור:  כאשר אנחנו מגיעים לבית ויש שם קשיש שכבר לא נמצא בחיים, הוא מגיע מהמאגר הזה ואת זה חשוב לדעת

אורי אור:  אם אנחנו לא עושים ריצ'ינג-אאוט לאנשים האלה, אנחנו נראה עלייה בתמותה של החולים הכרוניים באותה עיר

אורי אור:  חשוב להבין את זה

אורי אור:  לכן הדבר הזה מאוד מאוד חשוב

אורי אור:      שוב אני אומר שהחלוקה הזאת בין משרד הבריאות למשרד הרווחה, זה האסון הגדול ביותר בעיקר בזמן חירום

אורי אור:  המחיצות חייבות ליפול

אורי אור:  כל אחד מעביר לשני

ישראל אייכלר: חברת הכנסת וולדיגר תעיד כמה אתה צודק

מיכל מרים וולדיגר: כל היושבים כאן יכולים להעיד

ישראל אייכלר: נציג פס"ח

אלי מועלם: מנהל אגף פס"ח במשרד הפנים, אגף שאחראי על תחום קליטת האוכלוסייה המפונה

ישראל אייכלר: תדע לך שבוועדה להגנת העורף פס"ח היה מרכיב מרכזי בשעת חירום

אלי מועלם: אני יודע

ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע מה קורה איתכם

אלי מועלם: אני אומר מה בדיוק היה ומה תוכנן

אלי מועלם:  החלטת הממשלה מלון אורחים שהתקבלה ב-2012 כפי שכבודו יודע, עשתה הפרדה בין שני סוגים אוכלוסיות - אוכלוסייה שנמצאת בתוך המוסדות ואוכלוסייה שנמצאת בתוך הקהילה

אלי מועלם:      האוכלוסייה שנמצאת בתוך המוסדות, משרדי הרווחה והבריאות אמורים לתת את המענה ולנייד את אותה אוכלוסייה למוסדות אחרים בעת אירוע חירום

אלי מועלם:  אוכלוסייה שנמצאת בתוך הקהילה, נערכנו לתת לה פתרונות אחרים

אלי מועלם:  הגדרנו מלונות, גם עבור אוכלוסיית הרווחה וגם עבור אוכלוסיית הבריאות

אלי מועלם:  עבדנו בשיתוף פעולה מלא גם עם משרד הבריאות וגם עם משרד הרווחה כדי לתת מענה

אלי מועלם:  זה התכנון

אלי מועלם:      המלחמה הזאת שפרצה ב-7 באוקטובר, היום השחור הזה, הוא יום שונה לגמרי כי ביום הזה לא התאפשר כל תהליך התארגנות

אלי מועלם:  בסופו של דבר התהליך היה להוציא את האנשים כמה שיותר מהר באירוע דחוף ולתת להם פתרונות במקום הפנוי הקיים

אלי מועלם:  זה קרה בדרום

אלי מועלם:  ב-16 באוקטובר, שבוע לאחר מכן, אותו אירוע קרה בצפון, החלטה לפנות מעכשיו לעכשיו את תושבי אפס עד שני קילומטרים

אלי מועלם:  בתוך התהליך עצמו היו 24,000 תושבים באזור הדרום ועוד כ-18,000 תושבים באזור הצפון שהיה צריך לתת להם מענה מיידי

אלי מועלם:  התהליך הזה גרם לכך שבאותם מלונות שתוכננו, הרבה אנשים הלכו ותפסו מלונות ללא יכולת שלנו להשתמש באותם מלונות שייעדו כמפעלים חיוניים עבור אותה אוכלוסייה

אלי מועלם:      לכן כל פער שהיה, פער נקודתי, נתנו פתרון מלא

אלי מועלם:  אנחנו פתחנו את יד שרה בירושלים עבור אוכלוסיית החצר"מים בהתאם לצרכים של משרד הבריאות

אלי מועלם:  נתנו מענה החל מהאירוע עצמו, מה-7 באוקטובר, עד ה-25 באוקטובר

אלי מועלם:  חשוב לציין שבנקודת הזמן הזאת שמשרד הפנים, רשות פס"ח, כבר לא מתעסקת עם המלונות אלא זה עבר לאחריות משרד התיירות

אלי מועלם:  זאת אומרת, החל מיום רביעי שעבר, ה-25 בחודש, משרד התיירות אחראי על כלל התוכנית

אלי מועלם:  אנחנו תכף נדבר על מספר תוכניות שחשוב שכולנו נכיר

אלי מועלם:      הדבר השני

אלי מועלם:  לאוכלוסיית הרווחה פתחנו את אנ"א עין גדי עבור משרד הרווחה

אלי מועלם:  הם קיבלו שם מענה מלא לכל אוכלוסיית הרווחה

אלי מועלם:  אגב, זה מתקן שמיועד – אחד משמונת המתקנים במשרד הרווחה – לקלוט את אוכלוסיית הרווחה שנמצאת גם באפס-ארבע וגם באפס-שתיים

אלי מועלם:       פתחנו עוד מקומות

אלי מועלם:  הצרכים עלו ונתנו את אנ"א רבין בירושלים, גם הוא עבור אוכלוסיית הרווחה

אלי מועלם:  בכל מלון שהיו חדרים נגישים, שיבצנו בהתאם לצרכים

אלי מועלם:  עבדנו מול נציגי המועצות וכל צורך שהיה קיבל מענה נקודתי לכל בן אדם ולכל משפחה בצורה שוטפת

קארין אלהרר: איך מעבירים למלונות אנשים עם צרכים מיוחדים?     

אלי מועלם: אני אחראי על הקליטה

קארין אלהרר: מי נותן מענה לקליטה?     

אלי מועלם: אני רק אומר את גבולות הגזרה ומי אחראי על הפינוי

סמדר אונה: אני יכולה לספר לכם איך פינו אותי, אם אף אחד לא יודע איך מפנים

מיכל מרים וולדיגר: השאלה היא אם אתה מפנה מסגרת, את כל המסגרת שעוברת למקום אחר או שמפצלים את האנשים ומעבירים לכל מיני מקומות

אלי מועלם: התהליך עצמו, כשדיברנו על מענה לאוכלוסיית הרווחה ואוכלוסיית הבריאות, בסוף הם צריכים חדרים מיועדים ונגישים

קריאה: לא כולם נגישים

אלי מועלם: אני מדבר על הקבוצה בקהילה שצריכה את הייחודיות, לפי תבחינים של משרד הרווחה ומשרד הבריאות

אלי מועלם:  הצרכים של משרד הרווחה והבריאות מגדירים ולטובת האוכלוסייה הזאת אני נותן את המענה בתוך התהליך

אלי מועלם:  הפינוי מבוצע בהחלטה

אלי מועלם:  שתי הקבוצות האלה של אפס-ארבע דרום ואפס-שתיים צפון, ההחלטה על הפינוי שלהן הייתה בהתאם לתוכנית לאומית שנקראת מרחק בטוח

אלי מועלם:  הפינוי בוצע על ידי צה"ל ובאמצעות וביחד עם הרשויות המקומיות ואנחנו הגדרנו יעדי קליטה

אלי מועלם:       חשוב להבין מה קרה ברמת הקהילה בתוך התהליך עצמו

אלי מועלם:  היו עוד אוכלוסיות שפונו

אלי מועלם:  היה המענה של משב רוח, מי שמכיר את תוכנית הרענון גם לשדרות וגם לארבע-שבע דרום, את קריית שמונה שפונתה במרחק בטוח אבל האחריות הועברה למשרד התיירות, ואחר כך פונו שתיים-שלוש וחצי וגם כאן ניתן המענה על ידי משרד התיירות

אלי מועלם:      לכן אני יכול לבוא ולהעיד על מה היה צריך להיות ומה הפתרונות שאנחנו נתנו

מיכל מרים וולדיגר: עדיין לא הבנתי לגבי המסגרות

מיכל מרים וולדיגר:  לגבי הבודדים שאתה מעביר, אני מבינה

אלי מועלם: מסגרות על ידי משרד הרווחה ומשרד הבריאות

ישראל אייכלר: הוא מדבר על אנשים שבקהילה

אלי מועלם: אני מדבר על מענה לאוכלוסייה בקהילה

אלי מועלם:  אגב, לשאלתכם האם מתוכננים פינויים נוספים

אלי מועלם:  רשות חירום לאומית במשרד הביטחון, יותר נכון צה"ל, ככל שאני יודע יש עדיין מספר יישובים שהם בעלי פוטנציאל אבל לאור זה שהיום אין מספיק בתי מלון, כל בתי המלון במדינת ישראל תפוסים - - -     

סמדר אונה: לא נכון

סמדר אונה:  למה אומרים את זה?      

אלי מועלם: ברשותך, מילה

אלי מועלם:  משרד התיירות הונחה על ידי רשות חירום לאומית לשריין נכון להיום 3,000 חדרי מלון, לאתר חדרי מלון נגישים לאוכלוסייה הבאה שאו תפונה או תהיה חסרת קורת גג אם תהיה מערכה מצפון

אלי מועלם:  אלה ההנחיות שניתנו למשרד התיירות

קארין אלהרר: לפי איזה ידע הם עושים את זה?     

אלי מועלם: שאלה מצוינת אבל בסופו של דבר האחריות ניטלה ממשרד הפנים ב-25 בחודש

קריאה: באיזה רכבים נגישים הם מפונים?     

אלי מועלם:  לכן אמרתי

אלי מועלם:  הפינוי מבוצע על ידי המשרדים/הרשויות המקומיות ואם זה פינוי יזום, הוא מבוצע בסיוע של צה"ל

אלי מועלם:  אני יודע לתת לכם תשובות לגבי נושא הקליטה

אלי מועלם:  אני לא יודע לתת לכם תשובות לגבי הפינוי כי אני לא אמון ולא אחראי עליו

אלי מועלם:  אני יודע להגיד לכם את המעגל

ישראל אייכלר: לגבי הקליטה, הבשורה שיש לך היא שכל המלונות תפוסים

ישראל אייכלר:  מה אתה מציע לעשות מהיום והלאה?     

אלי מועלם:  משרד התיירות ציין שיש לו כ-1,000 חדרים נוספים שפנויים

אלי מועלם:  הוא הונחה על ידי רשות חירום לאומית לעשות איתור נוסף של מלונות שאולי הם לא בהתאחדות ולאתר עוד חדרים נגישים עבור אותה אוכלוסייה אם וכאשר תידרש להתפנות

ישראל אייכלר: נושא הדיון שלנו הוא אנשים עם מוגבלויות

ישראל אייכלר:  אני לא יכול לשמוע מה שאמרת, שמקומות נתפסו על ידי אנשים אחרים ואין מקום לבעלי המוגבלויות היו אמורים להיות שם

ישראל אייכלר:  זו אמירה נוראה

סמדר אונה: ככה זה בתוך המלונות

סמדר אונה:  אני במלון של הדסה

סמדר אונה:  אולי היה כדאי שנשים אחרי לידה, עם כל הפינוק הנחמד שהמלונות נותנים היום אצלם, אפשר לתת את המקומות האלה לאנשים עם מוגבלויות

סמדר אונה:  מספרים כאן ספורים אבל בפועל אני נמצאת שם

סמדר אונה:  אולי כדאי שידעו מה קורה מהשטח ולא מהסיפורים

סמדר אונה:  איפה הקליטה? ספר לי איפה הקליטה

סמדר אונה:  מי קיבל אותי לקליטה? כל המדינה יודעת את המצב שלי

סמדר אונה:  גם במשרד הרווחה וגם במשרד הבריאות

סמדר אונה:  איך קלטו אותי לחדר לא נגיש? איך אני נמצאת בחדר נגיש שאני לא יכולה להתקלח בו? איזו נגישות? אולי כדאי שנגישות ישראל יעברו ויבדקו את כל החדרים שמכריזים עליהם שהם נגישים

סמדר אונה:  אני נמצאת במלון שהכריז שיש לו שני חדרים נגישים

סמדר אונה:  איך אני לא יכולה להתקלח בחדר שאני נמצאת בו?      

ישראל אייכלר: אלי, אני רוצה לשמוע תשובה לשאלתי

ישראל אייכלר:  איך אתם מבטיחים שאנשים בעלי מוגבלויות שאמורים להתפנות בהמשך, יהיו להם מקומות ולא יגידו לי שהם נתפסו על ידי אנשים אחרים שהם לא בעלי מוגבלויות?     

אלי מועלם: אני חוזר על מה שאמרתי בהתחלה

אלי מועלם:  האירוע של ה-7 באוקטובר הוא לא אירוע רגיל

אלי מועלם:  בסוף אנשים ברחו מהבתים שלהם

אלי מועלם:  זה לא אירוע רגיל

ישראל אייכלר: אני מדבר על עכשיו והלאה

אלי מועלם: אני שוב מעדכן את מה שהונחה במסגרת ההפעלה, אם נצטרך להפעיל את תוכנית מלון אורחים עליה דיברת קודם לכן, לאור זה שרוב המלונות במדינת ישראל כרגע תפוסים על ידי מפונים ומתפנים

אלי מועלם:  משרד התיירות שקיבל את האחריות הונחה לתכלל את כלל המלונות

אלי מועלם:  כל תוכניות משב רוח, כל תוכניות מרחק בטוח, כל התהליך של שליטה על כל בתי המלון הועבר לאחריות משרד התיירות ששולט בבתי המלון

אלי מועלם:  הוא הונחה לאתר וכבר עכשיו למצוא פתרון ל-3,000 חדרים נגישים עבור האוכלוסייה אם וכאשר תידרש להתפנות או להיות מפונה כתוצאה מזה שביתה ייפגע

ישראל אייכלר: אתה אומר שעדיין יש 3,000 חדרים נגישים?     

אלי מועלם: אני לא אומר שיש

אלי מועלם:  אני אומר שזו ההנחיה שניתנה למשרד התיירות

אלי מועלם:  צריך לבדוק עם נציג משרד התיירות

ישראל אייכלר: נמצא כאן מישהו ממשרד התיירות?     

קריאה: ב-זום

אלי מועלם: אם יש עוד שאלה אלי, בשמחה

אלי מועלם:  אני צריך להגיע לוועדת חוץ וביטחון

קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע את נציג משרד התיירות

סמדר אונה: אם אפשר להוסיף ידיות בהרבה חדרים של קשישים, כל מיני אביזרים שלאנשים יש בבית

סמדר אונה:  הוא לא חייב חדר נגיש אבל שבמקלחת יהיו להם עוד אביזרים

ישראל אייכלר: אבי חיימוב נמצא ב-זום

ישראל אייכלר:  נציג משרד התיירות

ישראל אייכלר:  אמר לנו אלי מועלם מפס"ח שבשבוע האחרון הועברה אליכם כל האחריות

ישראל אייכלר:  אני רוצה לשאול אותך כמה חדרים עדיין יש לכם שמתאימים לבעלי מוגבלויות

אבי חיימוב: אנחנו כל הזמן מנסים לאתר חדרים לבעלי מוגבלויות

אבי חיימוב:  אין לנו 3,000 חדרים נגישים ואני לא חושב שבכל ישראל אפשר למצוא 3,000 חדרים נגישים גם בזמן שגרה

אבי חיימוב:  בכל פעם שמגיעה פנייה, אנחנו מנסים לאתר או למצוא או לבצע שינויים ו-ויסות מאוכלוסייה שתפסה חדרים מיועדים להיות נגישים

ישראל אייכלר: נציג פס"ח אמר שמשרד התיירות הונחה להכין 3,000 מקומות

אבי חיימוב: לא

אבי חיימוב:  3,000 מקומות כמלאי חירום

אבי חיימוב:  לא כמלאי חירום של חדרים נגישים

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  3,000 חדרים לבעלי מוגבלויות

ישראל אייכלר:  לאוכלוסיות האחרות זה הרבה יותר חדרים

אבי חיימוב: לא

ישראל אייכלר: כך הוא אמר בוועדה כאן לפני חמש דקות, אם אני זוכר טוב

אבי חיימוב: הנתון שאני מכיר, בניגוד למה שאמר נציג משרד הפנים, הוא 3,000 מקומות באופן כללי כפוטנציאל פינוי עתידי

ישראל אייכלר: לא דיברתם על אנשים עם מוגבלויות?     

אבי חיימוב: לא

ישראל אייכלר: אתה יודע איך הועברו עד עכשיו האנשים עם מוגבלות או שאין לך קשר עם זה?     

אבי חיימוב: הועברו באמצעות הרשות המקומית

אבי חיימוב:  עשינו פינוי - בעיקר בקריית שמונה - גם באמצעות מתנדבים וגם באמצעות הרשות

אבי חיימוב:  אני יודע שעזר מציון ועמותות אחרות סייעו מאוד בנושא הזה

אבי חיימוב:  אנחנו כמשרד נרתמנו והיכן שיכולנו ביצענו את הפינוי

אבי חיימוב:  היה פינוי משמעותי שעשינו ליד שרה, אוכלוסייה של בעלי מוגבלויות מאשקלון פינינו למלונות קדמה ובראשית בדרום, ומאז העובדים שנמצאים בחמ"ל קיבלו הנחיה ברורה - אני בעצמי יושב גם בחמ"ל ואני מכיר את זה – שבכל פעם שפונה אלינו לחמ"ל בעל מוגבלות וטוען שהחדר לא מתאים בצורה מסוימת, אנחנו עושים מאמצים כדי להפנות אותו לחדר שהוא מתאים יותר

קארין אלהרר: איך אתם מפנים?     

אבי חיימוב: כמו שאמרתי, הפינוי הוא באחריות הרשות המקומית

אבי חיימוב:  חלק מפונים באמצעות מתנדבים וחלק באמצעות אמבולנסים

קריאה: יש פרייבטים שלא מונגשים

ישראל אייכלר: התשובה היא שהחברה האזרחית עוסקת בפינוי

קארין אלהרר: אני רוצה לומר שבקריית שמונה, אני מבינה שהיה קושי מאוד גדול ואנשים לא יכלו להתפנות כי לא היה להם איך

מיכל מרים וולדיגר: לתשומת ליבנו

ישראל אייכלר: אני מבקש מנציג משרד התיירות שתחזור למשרד ותגיד שבוועדה ביקשו שתשלחו בכתב כמה חדרים אתם יכולים עוד לאכלס באנשים בעלי מוגבלויות

ישראל אייכלר:  תעשו עבודה

ישראל אייכלר:  לא אכפת לי שזה יהיה מחר ולא היום אבל עד מחר אני רוצה שהנתונים יגיעו בכתב למנהלת הוועדה כך שיהיה בפנינו את המספר לגבי כמה חדרים אתם ערוכים לתת לאנשים בעלי מוגבלויות בעתיד

מיכל מרים וולדיגר: אם אפשר לקבל עוד נתון

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא יודעת אם זה מנציג משרד התיירות

מיכל מרים וולדיגר:  אומרת כאן חברתי קארין אלהרר שיש אנשים שכן רצו לפנות אותם והם רצו להתפנות אלא אי אפשר היה כי הפינוי לא היה נגיש

ישראל אייכלר: על זה משרד התיירות לא יכול לענות לך

מיכל מרים וולדיגר: מי המשרד שיכול לענות לי במספרים בכמה אנשים מדובר?     

ישראל אייכלר: זה לא משרד התיירות

ישראל אייכלר:  אני רוצה שהוא יכין לי משהו ספציפי

עידית סרגוסטי: אם אפשר, שאלה לנציג משרד התיירות

עידית סרגוסטי:  יש איזו אי בהירות בגלל כל מיני שמועות שאנחנו שומעים

עידית סרגוסטי:  אני מארגון בזכות

ישראל אייכלר: בבקשה, תשאלי

עידית סרגוסטי: יש איזו שמועה שאומרת שהקריטריון להתקשרות עם מלונות הוא שיש למלון תעודת כשרות

עידית סרגוסטי:  ברור שיש אנשים שצריכים ורוצים את זה וצריך לאפשר להם את זה

ישראל אייכלר: אתה לא חייב להשיב על האלה הזאת

ישראל אייכלר:  אני יכול להשיב

עידית סרגוסטי: אשמח לקבל תשובה

ישראל אייכלר: תודה רבה לנציג משרד התיירות

ישראל אייכלר:  אני יכול להשיב לך שכל מקום במדינת ישראל, מאז ימי בן גוריון, הוא קבע שבכל מקום ציבורי תהיה כשרות – בצבא, בבתי חולים, בכל מקום כך שאנשים שרוצים יוכלו להיות שם

ישראל אייכלר:  זאת התשובה

קארין אלהרר: אייכלר, אני כן רוצה לומר שלמיטב ידיעתי יש איזשהו הסדר – אגב, משרד התיירות יכול להעיד – שגם במקומות שאין להם תעודה, ובלבד שניתנת ארוחה כשרה לאנשים שמבקשים זאת

ישראל אייכלר: זאת אומרת, דואגים שאנשים שתהיה כשרות לאנשים שצריכים זאת

מיכל מרים וולדיגר: אני הייתי בביקור מפונים בתל אביב, בכמה מלונות שלא אנקוב בשמם, והם בהחלט בהגדרה אינם עם תעודת כשרות – לא אמרתי שהם טרף – ובהחלט יש שם מפונים שפונו על ידי משרדי הממשלה

ישראל אייכלר: כל אדם שמבקש אוכל כשר, צריך לאפשר לו את זה

קארין אלהרר: אייכלר, אני מבינה מה אתה אומר

ישראל אייכלר: אני אומר שהנושא שלנו הוא רווחה

קארין אלהרר: רגע

קארין אלהרר:  אדוני היושב ראש, ברור שזה הנושא שלנו

ישראל אייכלר: לשם כך נתכנסנו

קארין אלהרר: יחד עם זאת מפאת העובדה שמדובר במצוקה אמיתית של מקומות, ראוי שנשמע תשובה ממשרד התיירות שאנחנו לא נגד הכשרות אבל משתמשים בכל מקום פנוי

מיכל מרים וולדיגר: קארין, אני אומרת לך שכך זה בפועל

מיכל מרים וולדיגר:  אני הייתי וראיתי

ישראל אייכלר: נעבור לנושא החשוב שלנו שלמענו ביקשת את הדיון, על אנשים בעלי מוגבלויות

ישראל אייכלר:      אנשי משרד הבריאות נמצאים כאן?     

קריאה: הם ב-זום

ישראל אייכלר: תעלו את אנשי משרד הבריאות

ישראל אייכלר:  שמענו כאן הרבה טענות על היערכות משרד הבריאות

רפי גולני: מנהל אגף שעת חירום, משרד הבריאות

רפי גולני:  שלום לכולם

רפי גולני:  קודם כל, חבל לי מאוד שמר אילן ברוש ידידי ורעי ממשרד הרווחה אומר דברים ונעלם

ישראל אייכלר: הוא היה צריך ללכת לוועדת חוץ וביטחון

רפי גולני: בסדר, רק חבל שהוא מטיל אחריות על משרד הבריאות בדברים שהוא לא כל כך מבין בהם

רפי גולני:  אני, בניגוד אליו, אדבר על האחריות שלנו ורק על שלנו ואני לא מדבר על האחריות של משרדים אחרים

רפי גולני:      האחריות המוגדרת, החוקית - וכך אנחנו רואים את זה ועוסקים בזה ביום יום בשגרה ובוודאי במלחמה - היא לפינוי מוסדות רפואה ולפינוי אנשים המוגדרים כמאושפזי בית ומטופלי על ידי יחידות חוץ של קופות החולים, בין אם הם מטופלים בהנשמה ממושכת ובין אם נתמכים במערכות נשימה ובין אם הם במצב של סיעודי מורכב ומטופלים מאושפזי בית שמוכרים על ידי הקופות כמאושפזי בית – כולם כאחד הם באחריותנו

רפי גולני:  כשאני אומר שהם באחריות משרד הבריאות, אני מתכוון מקצה לקצה

רפי גולני:  דהיינו, אנחנו אחראים לדעת מי הם האנשים, אנחנו אחראים לדעת איפה הם נמצאים, אנחנו אחראים להקצות את כלי הפינוי בשגרה, אנחנו אחראים לכתוב את הנהלים, לתרגל אותם ולפנות אותם באופן פיזי לאחר שקיבלנו את יעדי הפינוי

רפי גולני:  זאת אומרת, אנחנו אחראים מקצה לקצה

רפי גולני:  אין כאן משהו בתהליך שאני אומר שאני לא אחראי על זה אלא מישהו אחר

רפי גולני:  אני אחראי מקצה לקצה

רפי גולני:  אני כמובן נשען במסגרת האחריות שלי על גופים אחרים

רפי גולני:  למשל, על פי הנוהל אני משען על גוף כמו פס"ח לקבל יעדי פינוי וזה עבד מצוין כל עוד פס"ח היה אחראי לנושא הזה

רפי גולני:  לצערי זה השתבש מהר מאוד ותכף אני אומר למה

ישראל אייכלר: תגיד עכשיו למה זה השתבש

רפי גולני: זה השתבש

רפי גולני:  בימים הראשונים זה היה באחריות פס"ח ומר אלי מועלם שיושב כאן אכן הקצה לי יעדי פינוי והתחלנו בפינוי מוסדר – שאני אסביר את הבעייתיות שלו – לאותם יעדים, כל עוד מדובר במלונות, כי כאשר מדובר במוסדות זה אני זה שנותן את יעדי הפינוי לעצמי

רפי גולני:  זה עבד מצוין

רפי גולני:  באיזשהו שלב הוחלט להעביר את זה למשרד התיירות והתחילו הקשיים

רפי גולני:      ברשותכם, אני רוצה להשלים ואני מיד אגע גם בנושא הזה

קארין אלהרר: איזה קשיים התחילו?     

רפי גולני: אני אומר

רפי גולני:  תנו לי קודם לסגור את המסגרת

רפי גולני:  אם כן, ראשית, אמרתי שאנחנו אחראים גם על פינוי מוסדות רפואה שהוגדר שהם צריכים להתפנות וגם על כאלה שמוגדרים כמאושפזי בית ושבאחריות הקופות בשגרה כמטופלי בית

רפי גולני:       צריך להבין שהפינוי ממוסדות הוא יחסית קל

רפי גולני:  יש לי גוף שאני צריך לפנות ממנו, שזה מוסד, מדברים עם המנהל, אנחנו מהר יודעים כמה אנשים יש ומה מצבם, האם הם בשכיבה או בישיבה וכולי וכולי

רפי גולני:  אנחנו נותנים לו יעדי פינוי

רפי גולני:  לשאלתך, אכן אנחנו משתדלים באופן כללי לפנות את המוסד בשלמותו למוסד אחר אבל אנחנו כמובן מוגבלים במקומות הפנויים ולכן קורה שאנחנו מחלקים

רפי גולני:  לדוגמה, אם ניקח את ארבעת המוסדות הרפואיים שפינינו מצפון – פינינו אותם לשישה מוסדות כי לא היו מקומות בארבע מוסדות

רפי גולני:  השאיפה היא בצורה אורגנית עד כמה שניתן לפנות את כולם יחדיו

רפי גולני:      הפינוי מבתים הוא הרבה יותר מורכב

רפי גולני:  הוא מורכב כי, ראשית, המטופלים האלה בשגרה מטופלים על ידי קופות החולים

רפי גולני:  אין לי את השם ואת הכתובת ומה מצבו של כל חולה וחולה במדינת ישראל

ישראל אייכלר: אבל אתה בקשר עם העיריות שיש להן את הכתובות?     

רפי גולני: גם להן אין בגלל סודיות רפואית

רפי גולני:  מי שאחראי על החולים האלה, אלה הן קופות החולים

ישראל אייכלר: דיברו על הכספת

ישראל אייכלר:  כל זה חל רק לגבי פגועי נפגש?     

לימור קרוכמל: עמותת איל"ן

לימור קרוכמל:  היושב ראש, תן דעתך לכך שחלק מהמפונים הם לא במסגרת פינוי פקע"ר או משב רוח אלא מישהי בתל אביב שנפלה רקטה מול הבית שלה בשכונת כפר שלם, כל הבית התפוצץ, אין שם ממ"ד ואנחנו צריכים להזיז אותה דחוף

לימור קרוכמל:  היא מטופלת בקהילה כפי שאמר חברי ממשרד הבריאות והיא לא תהיה בכספת הזאת או אם היא תהיה בכספת, היא לא חלק ממוסד

לימור קרוכמל:  יש צורך להביא רכב מונגש מיוחד על מנת לפנות את הגברת כי אי אפשר לפנות אותה ברכב רגיל ואין למצוא, לא חדר במלון בו יש מקל למקלחת ואסלה נמוכה, אלא ממש דירה מונגשת כמו שנגישות ישראל מציעה עם מערכת הנגשה שמתאימה לאדם עם בעיות פיזיות ומוטוריות, לאדם על כיסא גלגלים

לימור קרוכמל:  לא דין הנגשה קלה של אסלה נמוכה וידית - - -     

ישראל אייכלר: את מדברת על באמצע דבריו של נציג משרד הבריאות

ישראל אייכלר:  תציעי למשרד הבריאות מה את חושבת שהוא יכול לעשות

לימור קרוכמל: לעניין משרד הבריאות

לימור קרוכמל:  כיצד נעשית מערכת הפינוי לפי דין של בעלי המוגבלויות, לא אלה שמגיעים ממוסדות אלא אלה שמגיעים מבתים שמפוזרים, שנעזרים באמת בשירותים רפואיים בקהילה

לימור קרוכמל:  לא רק אלה מהערים ששייכות לפקע"ר ולמשב רוח אלא בכל רחבי הארץ שהרי גם העורף היום סובל מרקטות

ישראל אייכלר: משרד הבריאות, מה התשובה?     

רפי גולני: אני בדיוק התחלתי לגעת בזה

רפי גולני:  בשגרה יש לנו לטובת אותם אנשים שמפוזרים בבתים למיניהם ומוגדרים על ידינו כמאושפזי בית שאנחנו אחראים לפינויים - ורק על אלה אנחנו אחראים לפינוי שלהם – לנו בשגרה, לכל לשכת בריאות יש חוזים נצורים של רכבים עם מעלונים, אוטובוסים עם מעלונים, וברגע שיש מצב חירום, אז אנחנו מקבלים בדיוק את השמות של הפוטנציאל ברמה שמית של בן אדם, היכן הוא גר, באיזו קומה, האם יש לו מטפל או אין לו מטפל - - -     

לימור קרוכמל: ממי אתם מקבלים את המידע הזה?     

רפי גולני: אני מקבל את זה מהקופה

לימור קרוכמל: מקופת החולים

רפי גולני: מקופת החולים

ישראל אייכלר: בקופות החולים יש אנשים שעומדים איתכם בקשר במצב החירום?     

רפי גולני: בוודאי

רפי גולני:  יש לנו חמ"ל שלם אצלנו ויש בקופות החולים

רפי גולני:  ברגע שיש מצב חירום, אז אני מקבל רשימה עדכנית מכל ארבעת קופות החולים, רשימה של מאושפזי הבית החולים עם הצרכים המיוחדים, מה שאנחנו קוראים בקיצור חצר"מים, עם הפרטים והכתובות ומספרי הטלפון

רפי גולני:  אז מתחילה סאגה מאוד מאוד מורכבת בה אנחנו צריכים להתקשר לאנשים האלה כי אנחנו לא מפנים אנשים בניגוד לרצונם

רפי גולני:  אגב, אני רוצה לציין שבמלחמה כאשר הוגדר פינוי של אפס עד שתיים, אנחנו התחלנו לפנות אפס עד חמש מתוך ראייה שאם חלילה יהיה פינוי תחת אש, יהיה לנו סיפור מההפטרה ולא נוכל לבצע את זה בצורה יעילה, טובה ומהירה כמו שזה לא תחת אש

ישראל אייכלר: אני רוצה להפנות אותך ואת הציבור לתקנות של החוק שנכנס לתוקף מחר, ב-1 בנובמבר 2023 לפיו קופת החולים חייבת להעביר אחת לשלושה חודשים לפחות למשרד הבריאות מידע, את כל רשימת ה חצר"מים ואת המידע לפי תקנות משנה שמפורטות כאן ומידע על ציוד רפואי חיוני לגבי האנשים האלה

ישראל אייכלר:  התקנה הזאת ידועה לך?     

רפי גולני: לא רק שידוע לי אלא הייתי שותף בכתיבתה

ישראל אייכלר: עכשיו זה הזמן

ישראל אייכלר:  כי בא המועד

רפי גולני: כבוד היושב ראש, הזמן התחיל מזמן

רפי גולני:  אנחנו אכן מקבלים אבל היות וזה דינמי, למרות זאת בשעת חירום אנחנו מבקשים מהקופות לטייב את הרשימות

רפי גולני:  אחר כך אנחנו מתקשרים לכל אחד ואחד

ישראל אייכלר: אם אתה ניסחת את זה, אני מבקש ממך טובה אישית

ישראל אייכלר:  היום בערב תבקש מכל הפקידות של משרד הבריאות שיפנו לכל קופות החולים עם הציטוט של הסעיף הזה כך שממחר בבוקר יעבירו מיד את כל רשימת ה חצר"מים בכל רחבי הארץ, בכל הסניפים

ישראל אייכלר:  זה מאוד יעזור לכם בפינויים הבאים

לימור קרוכמל: בהחלט

לימור קרוכמל:  ברשות היושב ראש, שאלת המשך

לימור קרוכמל:  אבקש התייחסות אנשים עם מוגבלויות שנמצאים תחת האפוטרופסות פרטית

לימור קרוכמל:  זאת אומרת, לא האפוטרופוס הכללי

רפי גולני: לא קשור

לימור קרוכמל: אנשים שחוסים תחת אפוטרופסות כי אנחנו נתקלנו אצלנו בעמותה באנשים שפונו

ישראל אייכלר: הסיפור לא חשוב

לימור קרוכמל: השאלה חשובה

ישראל אייכלר: הוא הבין את השאלה

ישראל אייכלר:  תשיב בבקשה

רפי גולני: הבנתי ומהר

רפי גולני:  מי שאינו מוגדר אפוטרופוס ואחרים שאינם מוגדרים כמאושפזי בית ואינם מטופלים על ידי יחידות החוץ של קופות החולים, הם אינם באחריות משרד הבריאות

רפי גולני:  אנחנו מטפלים אך ורק באנשים שמאושפזים במוסדות רפואה ו חצר"מים – חולים עם צרכים מיוחדים מאושפזי בית שמוכרים על ידי קופות החולים

רפי גולני:  זאת האחריות שלנו שמוגדרת

לימור קרוכמל: אם אתם לא, מי כן?     

רפי גולני: לא יודע

רפי גולני:  תבדקי מול משרד הרווחה שאמר את דבריו ונעלם

רפי גולני:  תבדקו מולו

רפי גולני:  זה לא באחריותנו

ישראל אייכלר: אתה רוצה להשלים את מה שרצית לומר?     

רפי גולני: כן

רפי גולני:  לפני נאמר חודשיים קיבלנו את הרשימות, כך יצא, מטייבים את הרשימות און-ליין כל הזמן

רפי גולני:  אחרי שקיבלנו את הרשימות וקיבלנו לדוגמה בצפון 500 או 600 אנשים בעלי פוטנציאל, מתחילים לטלפן אליהם

רפי גולני:  עד שתופסים אותם, זה לוקח זמן

רפי גולני:  חלקם כבר פינו את עצמם, את חלקם פינה הבן שלהם, חלקם אינם מוכנים להתפנות מכל מיני סיבות כמו אם אני אומר לו שיש לי יעד פינוי בירושלים, הוא לא מוכן כי הוא רוצה קרוב לקריית שמונה או אם אני אומר לו שהוא מתפנה עם המטפלת ועם אשתו, הוא אומר שהוא לא מוכן כי הוא רוצה להתפנות עם הכלב שלו אבל המלון לא מוכן לקבל את הכלב שלו

רפי גולני:  בקיצור, אנחנו נתקלים בהמון המון סוגיות וזה לוקח המון זמן

רפי גולני:  זה הנוהל

רפי גולני:  לאחר שאני מקבל סוף סוף את הסכמת המטופל – וזה לא היה כך מול פס"ח, כי מול פס"ח אני קיבלתי מראש הקצאה של למשל 100 מקומות ואמרו לי שאלה 100 המקומות שלך, תתחיל לפנות את מי שצריך ויכול – אני צריך לפנות למשרד התיירות, לקבל הקצאה בהתאם ל-20 אנשים שהסכימו מתוך הפוטנציאל של ה-100 ואז הם נותנים לי הקצאה, נותנים לי איזשהו מלון בירושלים, אני צריך לחזור בחזרה למאושפז בית ולהגיד לו שהוא מתפנה לירושלים ואז הוא אומר שלירושלים הוא לא מוכן להתפנות

ישראל אייכלר: מי לא מוכן? ראיתי בירושלים אנשים מאושרים מקריית שמונה

רפי גולני: לירושלים הגיעו עד היום קרוב ל-100 חצר"מים שתופסים לדעתי קרוב ל-98 חדרים

רפי גולני:  כבר תפסנו קרוב ל-100 חדרים עם 200 אנשים, חלקם הם חצר"מים וחלקם הם המלווים שלהם כי אני לא מפריד את החצר"ם מאשתו או מהבן שלו או מהמטפל שלו אלא חייב לשכן את כולם

רפי גולני:  קורה מצב שחצר"ם אחד תופס שני חדרים

רפי גולני:  גם זה קורה

רפי גולני:  תפסנו רוב ל-100 חדרים עם קרוב ל-200 מפונים

רפי גולני:  כרגע, נכון להיום, אני אומר לכם שלמשל כשביקשתי מקומות נגישים באזור חיפה, יותר קרוב כי לא כל האנשים באופן טבעי רוצים לבוא לירושלים, אנשים גרים בקריית שמונה, כל המשפחה שלהם בצפון והם רוצים להישאר לידם

ישראל אייכלר: מה קורה בחיפה?     

רפי גולני: אז משרד התיירות נותן לי 10 חדרים בחיפה ואף אחד מהם לא מונגש והוא אומר שאין לו משהו אחר אלא יש לו רק בירושלים

רפי גולני:  אז מפנים אותי לרח"ל, ורח"ל מפנה אותי למשרד התיירות

רפי גולני:  לי אין יעדי פינוי היום

ישראל אייכלר: אני חושב שלפי החוק פס"ח צריך לעסוק בזה ולא משרד התיירות

רפי גולני: אבל העבירו את זה למשרד התיירות

רפי גולני:  כשאני פונה לפס"ח, הוא אומר לי, ובצדק, זו החלטת הממשלה, שהכול עובר לתיירות

רפי גולני:  כשזה היה בפס"ח, זה עבד מצוין

רפי גולני:  עכשיו זה צולע

לימור קרוכמל: אי אפשר לצפות ממשרד התיירות שידע מלכתחילה, שייתן את הדעת, אפילו לעמוד ברמת הנגישות והצרכים המיוחדים של האנשים האלה

לימור קרוכמל:  מן הסתם זה חייב להיות בידיים של משרד הרווחה ומשרד הבריאות

לימור קרוכמל:  זה אבסורד

לימור קרוכמל:  אי אפשר לבוא אליו בטענות

לימור קרוכמל:  הוא אחראי על התיירות בישראל ולא על טיפול באנשים עם מוגבלויות

רפי גולני: מצוין

רפי גולני:  אז חבל שהפילו את זה עליו

רפי גולני:  היו משאירים את זה בפס"ח כי עם פס"ח זה עבד מצוין

ישראל אייכלר: אנחנו עוד נדבר על זה אבל יש לי שתי שאלות

ישראל אייכלר:  כמה אנשים שבאחריות משרד הבריאות כבר פונו? האם יש לך את הנתונים?     

רפי גולני: יש לי את המספרים

רפי גולני:  אנחנו פינינו בצפון מארבעה מוסדות קרוב ל-240 אנשים

רפי גולני:  בדרום פינינו מחמישה מוסדות קרוב ל-180 אנשים שחלקם לא הסכימו

רפי גולני:  לגבי אנשים מהבית

רפי גולני:  מהצפון פינינו קרוב ל-60 אנשים למלון יד שרה בירושלים, עוד קרוב ל-100 אנשים פינו את עצמם לקרובי משפחה ועדיין יש לנו ברשימות קרוב ל-100 אנשים שלא פונו ושהם מסרבים להתפנות

רפי גולני:  הם מסרבים מכל הסיבות שהזכרתי של רחוק לנו, אנחנו רוצים עם הכלב, עם החתול

רפי גולני:  לצערי המלון בירושלים לא מוכן לקבל בעלי חיים

ישראל אייכלר: אמרת 54 אנשים שלא רוצים להתפנות?     

רפי גולני: קרוב ל-100 אנשים

ישראל אייכלר: אבל מי שרוצה, כבר התפנה?     

רפי גולני: ברשימה שלנו 99 אנשים מסרבים להתפנות

ישראל אייכלר: חוץ מהם כולם סודרו?     

קארין אלהרר: איך כולם סודרו?     

לימור קרוכמל: זה גם דינמי

לימור קרוכמל:  הרי כל הזמן יהיו עוד ועוד

ישראל אייכלר: אני שואל שאלה ברורה מאוד

רפי גולני: כל השאר, נכון לרשימות שבידינו, פונו - או על ידי בני משפחה או על ידינו - למלון נגיש, יד שרה בירושלים

ישראל אייכלר: מה החוק אומר לגבי אלה שמסרבים להתפנות? אני חושב שאי אפשר לכפות עליהם

רפי גולני: אסור לכפות עליהם

לימור קרוכמל: אני מתכתבת עם מה שאמרה קודם כבוד חברת הכנסת

לימור קרוכמל:  הרבה מהסירובים נובעים מהעובדה שאנחנו לא מצליחים לפנות את האדם עם המוגבלות עם מערכת התמיכה שלו, עם המשפחה שלו

לימור קרוכמל:  זה נובע מהמצוקה הזאת של חדרים מונגשים

ישראל אייכלר: רפאל, תודה רבה לך על הסקירה

קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע את נציג משרד התיירות

ישראל אייכלר: כבר שמענו אותו

ישראל אייכלר:  נשמע את נציג משרד התחבורה שצריך להוביל את האנשים

ישראל אייכלר:  שמענו כאן מתנדבים עשו את זה

לימור קרוכמל: נכון

לימור קרוכמל:  לדעתי השלטון המקומי

לימור קרוכמל:  לא משרד התחבורה

לימור קרוכמל:  השלטון המקומי אחראי על הנסיעות

לימור קרוכמל:  הרשויות

ישראל אייכלר: מי מייצג כאן את השלטון המקומי? הנציגה ב-זום

ישראל אייכלר:      יונית אפרתי, בבקשה

יוסף אפרתי: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות

יוסף אפרתי:  תודה רבה על הדיון המאוד חשוב על זה

יוסף אפרתי:  עולות כאן הרבה סוגיות שצריך לפתור אותן עד הנקודה האחרונה

יוסף אפרתי:      אני רוצה לחזור לסוגייה אותה התחלנו לפתוח אבל לא סגרנו אותה

יוסף אפרתי:  לכן אני חוזרת אליה כי יש כמה נקודות שצריך לחדד בה וזו סוגיית הכספת

יוסף אפרתי:  כלומר, מגיעות עלינו פניות מאנשים עם מוגבלות שלא יצרו אותם קשר, גם מאזורי המלחמה, שדרות, אשקלון, וגם מאזורים אחרים

קארין אלהרר: תעזבי שלא יצרו איתם קשר

קארין אלהרר:  כשהם יוצרים, אין להם מענים עבורם

יוסף אפרתי: אני רוצה לפתור את הסוגייה הזו עד הסוף

יוסף אפרתי:  שמות האנשים עם מוגבלות נמצאים בכספת, חלקם מוכרים לרווחה, והחלק המשמעותי של הכספת אלה הם אותם אנשים שלא מוכרים לרווחה, חלקם אנשים עם מוגבלות נפשית וחלקם שאר המוגבלויות וקשישים שלא מוכרים לרווחה

יוסף אפרתי:  המטרה של הכספת, מעבר לקבלת הקובץ, היא ליצור קשר עם אותם אנשים, להבין מה הם הצרכים שלהם, הן צורכי פינוי, צורכי תרופות, חרדות נפשיות וכולי

יוסף אפרתי:  לכן צריך לחדד שמעבר ליכולת לקבל את הקובץ, הרשות צריכה לפתוח את הקובץ וליצור קשר עם אותם אנשים

יוסף אפרתי:  אם כן, דבר ראשון זה הנחיה ברורה לרשות שהיא צריכה לפתוח את הקובץ

ישראל אייכלר: כל הרשויות כבר קיבלו את ההנחיה הזאת

יוסף אפרתי: קיבלו את הכספת

ענת גרייפנר: אני אשמח להתייחס

יוסף אפרתי: הן קיבלו את הרשות לפתוח את הכספת

יוסף אפרתי:  הן לא קיבלו את ההנחיה האומרת לפתוח

ישראל אייכלר: יש אנשים שזו עבודתם

ישראל אייכלר:  אני צריך לצלצל לראש העירייה שייגש לכספת ויפתח אותה?     

יוסף אפרתי: כנראה שכן, כי אנחנו מקבלים פניות מאנשים עם מוגבלות שלא יצרו איתם קשר - גם אנשים שפינו את עצמם - לא ידעו מה מצבם ועדיין לא יודעים מה מצבם

יוסף אפרתי:  זה אמור גם לגבי אנשים שהתפנו וגם לגבי אנשים בעורף

יוסף אפרתי:  אז כן, הרשות צריכה לקבל הנחיה ליצור קשר עם אותם אנשים שנמצאים בכספת

יוסף אפרתי:  זה דבר אחד ברמת ההנחיה

יוסף אפרתי:      הדבר השני הוא שהרשות צריכה את משאבי כוח האדם כדי לטפל

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  כמה רשויות התלוננו בפניי שאין להם אפשרות לבצע את ההוראה

יוסף אפרתי: זו נקודה מאוד משמעותית, כדי שהם יפתחו את הכספת וייצרו קשר

ישראל אייכלר: הם פתחו

יוסף אפרתי: כדי שהם ישתמשו בצורה יעילה בכספת וייצרו קשר עם אותם אנשים, הם צריכים את משאבי כוח האדם, כדי ליצור קשר עם האנשים ולהבין את הצרכים שלהם ולהתאים עבורם את המענים הנדרשים

ישראל אייכלר: מיד נפנה לרשויות המקומיות

ישראל אייכלר:  נפנה לנציגת מרכז השלטון המקומי

ישראל אייכלר:  היא ב-זום

ענת גרייפנר: אני אשמח להתייחס לנקודה

ענת גרייפנר:  אני ממשרד הרווחה

ישראל אייכלר: אחרי הרשויות המקומיות

עדי אבירם: מנהלת תחום הנגישות במרכז השלטון המקומי

ישראל אייכלר: את שמעת את נציגת נגישות ישראל?     

עדי אבירם: שמעתי הכול

עדי אבירם:  אנחנו צריכים לעשות הבדל מאוד חשוב

עדי אבירם:  בפינוי שהיה בדרום, לא הרשויות המקומיות פינו

עדי אבירם:  אף אחד אפילו לא ידע מה המצב

עדי אבירם:  צה"ל פינה את כל מי שהיה שם - זו הייתה הוראה של צה"ל – באמצעות הצבא

עדי אבירם:  הרשויות המקומיות - יש לנו משפחות של עובדי רשויות שנפגעו שם, ראש מועצה נהרג - אף אחד בתוך הרשויות לא פינה את היישובים במכה הראשונה של היום השחור הזה

קארין אלהרר: אבל תדברי על ארבע עד שבע

קריאה: שאלה כן הרשויות המקומיות

עדי אבירם: לא הרשות המקומית

עדי אבירם:  הרשויות עבדו בתיאום עם משרדי הממשלה

עדי אבירם:  בהנחיית צה"ל אף אחד לא נכנס לשם

עדי אבירם:  ביום הראשון לאף אחד לא הייתה אפשרות להיכנס לקיבוצים

ישראל אייכלר: אנחנו לא מדברים על היום הראשון

עדי אבירם: אחר כך, קודם כל, עובדים באמת בתיאום הם משרדי הממשלה

ישראל אייכלר: מה קורה עכשיו? מה קורה היום? מה קורה מחר?     

עדי אבירם: היום כל מי שצריך להתפנות, מפונה בתיאום עם הרשות

ישראל אייכלר: אנחנו שומעים תלונות על כך שהרשויות המקומיות לא מסתדרות

עדי אבירם: לרשות מקומית אחת הלכו ועזרו לה ברמה האישית

עדי אבירם:  זה לא כולן

עדי אבירם:  אין ברשויות אנשים שלא רשומים לשום מקום

עדי אבירם:  ראינו גם מצבים שאנשים החליטו ללכת לגור עם בני זוג כשהם כבר לא בני זוג כדי שיהיה מי שיעזור להם ואף אחד לא יודע עליהם

עדי אבירם:  אנשים עברו מהבתים שלהם לפינויים עצמיים ואף אחד לא יודע עליהם ולא יודע להיכן הם עברו

עדי אבירם:  אנחנו די מנסים לסנכרן אבל זה לא קשור לזה שכן פתחו את הכספת כי כולם פתחו אותה, כולם יודעים אבל אי אפשר למצוא את כל האנשים

עדי אבירם:  אנשים פשוט לקחו את עצמם עצמאית

יוסף אפרתי: יש הבדל בין פתחו לבין השתמשו

יוסף אפרתי:  אני מבקשת להדגיש שבין פתחו וקיבלו את הרשימה לבין יצרו קשר עם אותם אנשים עם מוגבלות שנמצאים בכספת, בדקו מה הצרכים שלהם ונתנו מענים - זו הסוגייה הנדרשת

עדי אבירם: לטייב את זה מי כן ומי לא, אני לא יכולה לומר כרגע אבל חד משמעית פתחו וכמו שאמרו לך משרד הבריאות ומשרד הרווחה, מטפלים בזה כל כך הרבה כאשר משרד הבריאות לקח את המקרים הקשים ויש לך א החלוקה הזאת של שלושת הסעיפים

עדי אבירם:  בין אם פתחו ובין אם התושב אומר שלא יצרו איתו קשר - משרד הבריאות יצר איתם קשר עוד לפנינו

עדי אבירם:  גם החלוקה הזאת שעשו שם, של שלושה סוגים, מי אמור לטפל בהם, עבור התושב הרשות מקומית היא הכתובת שלו

ישראל אייכלר: השאלה הזאת מופנית אליך עכשיו

עדי אבירם: אני אומרת

עדי אבירם:  יש חלק שפנו למשרד הבריאות

ישראל אייכלר: מרכז השלטון המקומי הוא מוסד שצריך לתכלל את כל הרשויות דווקא בעת חירום

ישראל אייכלר:  האם יש לכם אנשים שתפקידם במרכז השלטון המקומי הוא להיות בקשר עם כל הרשויות, לדאוג לכך שכל רשות תוכל להגיע לכל אזרח ואני מניח שהלא רבים הם אנשים שלא מוצאים אותם

ישראל אייכלר:  האם אתם עוזרים להם או מתארגנים לעזור להם מחר?     

עדי אבירם: בוודאי

עדי אבירם:  יש לנו את החמ"ל שלנו, יש לנו את העובדים הסוציאליים שאנחנו מתכללים ויש לנו את הביטחון שאנחנו מתכללים וכולם כולם כך

עדי אבירם:  יש את הדברים הספציפיים, בוא נגיד כמו שאתם אומרים על קריית שמונה וכולם יודעים שמשהו לא עבד, אבל קמנו ועזרנו להם

עדי אבירם:  לא השארנו אף אחד לעבוד עם עצמו אם הוא היה צריך עזרה

עדי אבירם:  יש לנו חמ"ל לכולם

ישראל אייכלר: זאת התשובה שרציתי לשמוע

ישראל אייכלר:  אם תוכלו לדווח לנו, אפילו בכתב, על הפעולות האלה, אנחנו מאוד נשמח

ישראל אייכלר:  כולם אומרים שהרשויות מטפלות בכל והרשויות אומרות שהן לא מסתדרות

ישראל אייכלר:  אתם הציר שיכול לאחד את כל הרשויות ולתת הנחיות ברורות לכל הרשויות ולעשות מעקב האם ברשות באמת הגיעו לכל האנשים עם המוגבלות

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ענת גרייפנר: מנהלת שירות לילדים ומתבגרים, משרד הרווחה

ענת גרייפנר:  משרד הרווחה הקצה ל-46 רשויות תומך קהילתי שתפקידו הוא לעזור לרשות למפות את האנשים שלא מוכרים לרווחה, האנשים של הכספת הנצורה, להרים את הטלפונים, לבדוק מה הצרכים

ענת גרייפנר:  כשמגיעים אלינו צרכים, אנחנו מטפלים בהמון צרכים גם של אנשים שלא מוכרים לרווחה

ענת גרייפנר:  אנשים שמגיעים אלינו למוקד 118 עם צרכים של החינוך והבריאות, אנחנו מנתבים את הפניות למשרדים, אנחנו רואים שעונים להם ואנחנו מנסים לענות על כל פנייה שמגיעה ומגיעות הרבה בקשות

קארין אלהרר: היכן יושבים התומכים האלה?     

ענת גרייפנר: ברשויות

ענת גרייפנר:  כבר יש לנו כמה רשויות שחתמו את ההסכם

יוסף אפרתי: צפון, דרום וקולטות

יוסף אפרתי:  אין התייחסות לתומכים קהילתיים בעורף

ענת גרייפנר: יש לנו כבר 46 רשויות שקיבלו את התומך הקהילתי

קריאה: איפה הוא? אני מחפשת אותו

לימור קרוכמל: כשיהיה צורך

לימור קרוכמל:  אנחנו בעיצומה של מלחמה ממושכת

קריאה: כשיהיה צורך? עכשיו זה הצורך

ענת גרייפנר: לכן ניתנו התומכים הקהילתיים האלה לרשויות המקומיות שאמורים להתחיל להעסיק את אותו אדם

ענת גרייפנר:  אותו אדם לא צריך להיות עובד סוציאלי אלא הוא צריך להיות דמות שתיצור את הקשר

קארין אלהרר: רגע

קארין אלהרר:  לא הבנתי

קארין אלהרר:  אתם נתתם את התקן

ענת גרייפנר: בדיוק

קארין אלהרר: והרשויות צריכות להעסיק?     

ענת גרייפנר: נכון

קארין אלהרר: מי דואג לכך שהם מעסיקות?     

ענת גרייפנר: הן קיבלו תקן והן אמורות להפעיל אותו

ענת גרייפנר:  אנחנו בקשר איתן

ענת גרייפנר:  זה פרויקט שלנו ביחד עם הג'וינט

ענת גרייפנר:  אנחנו בקשר עם הרשויות לראות שהן מצליחות להעסיק את האנשים האלה

סמדר אונה: הן מצליחות להעסיק אותו עבור המפונים או לאלה שנשארו בקהילה?     

ענת גרייפנר: המטרה של התומך הקהילתי היא ליצור קשר עם אנשי הכספת הנצורה ולבדוק את הצרכים

לימור קרוכמל: האם נעשית עבודה מקדימה כבר כעת לגבי ערים שעשוי להיות שם צורך בעתיד?     

קארין אלהרר: רגע

קארין אלהרר:  אדוני היושב ראש, אני חושבת שהחוט המקשר בדיון הזה הוא – צריך לומר את האמת – שנעשית עבודה במשרדים אבל דבר שחסר הוא גורם מתכלל

קארין אלהרר:  בסוף עומד בקצה אזרח שרוצה לקבל שירות והוא צריך לקבל שירות

קארין אלהרר:  אם לא יהיה גורם אחד שהוא יהיה ה-POC, הפוינט אוף קונטקט שאיתו אפשר לדבר והוא זה שהולך ודופק על דלתות המשרדים, אני אומרת שזה לא יעבוד

קארין אלהרר:  התקן הזה הוא נקודה טובה שאפשר להתחיל ממנה ובתנאי שהתומך הזה ידע לעבוד עם כל המשרדים ויהיו לו את כל אנשי הקשר והוא יוכל באמת לסייע לרשויות לעשות את העבודה

ישראל אייכלר: בכל רשות מקומית צריך להיות אדם כזה

קארין אלהרר: בכל רשות מקומית

קריאה: צריכים להיות כמה

קארין אלהרר: בן אדם אחד דלא יספיק

קארין אלהרר:  יש רשויות גדולות

ישראל אייכלר: יש פקידים בעירייה שעובדים כל השנה אבל כמו שאת אומרת, אחד שיהיה אחראי לכל הפניות וידע בדיוק למי לפנות כי הפונה לא יודע למי לפנות

קארין אלהרר: אדוני, אנחנו יושבים כאן בדיון שעה ו-20 דקות ובשעה הזאת שמענו שיש את משרד התיירות, יש את משרד הרווחה, יש את משרד הבריאות, יש את משרד התחבורה שאמור לשנע

קארין אלהרר:  אני שואלת אותך לגבי אזרח שגם כך דעתו לא נוחה עם כל המצב המלחמתי הזה והוא צריך עכשיו גם לטפל בבירוקרטיה, דבר שהוא בלתי נסבל

קארין אלהרר:       אני מבקשת שההנחיה של הוועדה תהיה, ראשית, לוודא שכל הרשויות הרלוונטיות מיישמות, לקחו את התקן ומשתמשות בו

קארין אלהרר:  שנית, שתהיה הנחיה לכל המשרדים הממשלתיים לשתף פעולה בצורה מלאה עם אותו גורם מקשר כי אחרת לא נצא מזה

ישראל אייכלר: אני רוצה לעבור למשרד התחבורה

ישראל אייכלר:  הם היו צריכים להעביר את האנשים

ישראל אייכלר:  נאמר כאן שלא הוא אחראי אבל המשרד אומר שהוא כן אחראי

דלית רגב: תודה רבה

דלית רגב:  בוקר טוב לכולם

דלית רגב:  אני נציגת משרד התחבורה

דלית רגב:  אני מתנצלת שלא הייתי מתחילת הדיון

דלית רגב:  אנחנו פשוט בחפ"ק של ים המלח

דלית רגב:      מספר עדכונים

דלית רגב:  למרות שמשרד התחבורה, כפי שנאמר כאן הנושא לא באחריותו אלא באחריות הרשויות, מנכ"ל משרד התחבורה הנחה אותנו חד משמעית להירתם למאמץ המלחמתי ולתת מענה לשינוע מפונים

דלית רגב:      אני אסקור בקצרה בפניכם קצת מהפעילויות שלנו

דלית רגב:  קודם כל, אנחנו נוכחים בחפ"ק האחוד של כלל משרדי הממשלה ועונים לצרכים

ישראל אייכלר: אם אפשר לא לדבר בכללי אלא יותר בפרטי

דלית רגב: אני אתן נתונים מספריים

ישראל אייכלר: איך העברתם את האזרח ונעניתם למה שהוא צריך

דלית רגב: אני אומר

דלית רגב:  קודם כל, אנחנו מקבלים מהחפ"ק האחוד את כל הצרכים

דלית רגב:  אנחנו מפעילים מוקד לשינוע לצרכים רפואיים לאומיים בשיתוף עם פיקוד העורף

דלית רגב:  הפעלנו מוקד

דלית רגב:  יש לנו 140 בממוצע יומי בים המלח ו-40 באילת

ישראל אייכלר: מה מספר המוקד?     

דלית רגב: אני תכף אתן אותו

ישראל אייכלר: אם את לא יודעת, איך אני אדע? איך ידעו מיליוני אנשים?     

דלית רגב: אני יודעת אבל יש לי מספרים

דלית רגב:  זה 03-9545482

דלית רגב:  אני מיד אוודא אם זה המספר הנכון

דלית רגב:       המספרים הם מספרים מאוד משמעותיים

דלית רגב:  בממוצע יומי 140 ים המלח ו-40 באילת

דלית רגב:  בכל מקרה, מלבד הדברים האלה, אנחנו מפעילים מוקד לשינוע מפונים למעל 10 מפונים לפי תיאום מראש בכוכבית 8787, לפי הצרכים של המפונים

דלית רגב:  הם צריכים להתארגן בקבוצות של מעל 10 אנשים

קארין אלהרר: לא הבנתי

קארין אלהרר:  קבוצה של 10 אנשים, אתם לא מפנים?     

דלית רגב: אנחנו מפנים

דלית רגב:  יש לנו מוקד פרטני לצרכים רפואיים שמספרו 03-9545423 ומלבד המוקד הפרטני לצרכים רפואיים ולאומיים, קבוצות של מעל 10 אנשים אנחנו מפנים באוטובוסים בתיאום לכוכבית 8787

דלית רגב:  מלבד אלה אנחנו מפעילים שאטלים בכל מוקדי המפונים באמצעות 20 אוטובוסים

ישראל אייכלר: אפשר להציע שמספר הכוכבית שאמרת יענה גם לאנשים פרטיים? המספר הארוך, אנשים לא זוכרים אותו

דלית רגב: כן

דלית רגב:  זה לאנשים פרטיים

דלית רגב:  למפונים פרטיים

ישראל אייכלר: אני מתכוון אפילו לבודדים

דלית רגב: מעל 10 אנשים

דלית רגב:  אני אבקש מהרשות לתחבורה ציבורית לבחון את הדבר הזה

ישראל אייכלר: אם כבר יש כוכבית ומספר מוקד, שזה יהיה לכולם ולא רק לקבוצות מעל 10 אנשים

נעמה אלבז: סליחה שאני מתפרצת, אבל איפה זה מפורסם?     

דלית רגב: אנחנו מפרסמים את זה גם באתר של משרד התחבורה

קארין אלהרר: אם זה מפורסם באתר של משרד התחבורה, עכשיו אני רגועה

נעמה אלבז: אנשים חולי סרטן שצריכים להגיע לטיפולים מאילת למשל לא יודעים על המוקד הזה ולא יודעים איך להגיע לטיפולים במרכז

דלית רגב: יודעים

ישראל אייכלר: עכשיו הם ידעו

דלית רגב: יודעים

ישראל אייכלר: תגידי שוב מה מספר הטלפון

ישראל אייכלר:  כוכבית 8787

ישראל אייכלר:  אני רוצה שידעו כי זה חשוב מאוד להרבה אנשים

ישראל אייכלר:  כוכבית 8787

דלית רגב: לטיפולים רפואיים מספר הטלפון הוא 03-9545423

דלית רגב:  אנחנו נותנים מענה גם לים המלח וגם לאילת

דלית רגב:  מלבד הפרסום שלנו מפורסם בגדול בכל המלונות של ים המלח ואילת ומפורסם בכל מוקדי המידע של פיקוד העורף

דלית רגב:  אנחנו מפרסמים את זה בכל מקום שאפשר ובכל משרדי הממשלה בחפ"ק האחוד

סמדר אונה: למה לא מפורסם בטלוויזיה?     

דלית רגב: תנו לי לסיים כי יש לנו הרבה פעילויות שעושה משרד התחבורה

דלית רגב:  מלבד זה אנחנו בהחלט נותנים לצרכים הומניטריים כמו לוויות, ניחום אבלים, הבאת ציוד כזה או אחר ל-10 אנשים

דלית רגב:  אני אבחן אם אפשר פחות

דלית רגב:  כוכבית 8787

דלית רגב:      מלבד זאת אנחנו מפעילים 20 אוטובוסים של שאטלים בכלל מוקדי המפונים שמסיעים כל יום למעלה מ-6,000 אנשים

דלית רגב:  מלבד זאת אנחנו מתואמים עם המועצות המקומיות – מועצה מקומית תמר ואחרות – ונותנים פעילויות באמצעות הסעות מיוחדות

נעמה אלבז: תוכלי להתייחס באופן ספציפי לפינוי אנשים עם מוגבלויות? זה הרי נושא הדיון

דלית רגב: כן

דלית רגב:  יש לי אוטובוס עם מעלון שאנחנו מפעילים אותו בקווים קבועים במלונות שקיבלנו הודעה שהם מלונות בעיתיים כמו מלון רויאל בים המלח ומלבד זה מפעילים אותו לפי דרישה

דלית רגב:  אנחנו מפעילים את הקווים לאנשים עם מוגבלויות

דלית רגב:       שוב, אני אומרת שמשרד התחבורה עושה המון למרות שפורמלית זה לא בתחום שלנו

דלית רגב:  אנחנו פשוט עושים כמה שאנחנו יכולים ואנחנו נמשיך לעשות כמה שיצטרכו

דלית רגב:  תודה לכם

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  נעבור לנציגי העמותות

קארין אלהרר: אולי נגישות ישראל?     

ישראל אייכלר: הם לא דיברו קודם? מי דיברה קודם?     

קארין אלהרר: נציבות שוויון זכויות

ישראל אייכלר: סליחה שלא הבחנתי בין נגישות לנציבות

ישראל אייכלר:  בבקשה, נגישות ישראל

מיכאל רצון: תודה רבה

מיכאל רצון:  אני מנכ"לית עמותת נגישות ישראל

מיכאל רצון:  אני קודם כל רוצה להגיד תודה לחברת הכנסת קארין אלהרר שיזמה את הדיון הזה ולא רק יזמה אלא מלווה אותנו ממש מהימים הראשונים

ישראל אייכלר: לצורך הפרוטוקול, מנהלת הוועדה אומרת שהדיון הזה היה מתוכנן

מיכאל רצון: מעולה

מיכאל רצון:  אני מודה לכל מי שהגיע ולכל מי שראה את החשיבות

מיכאל רצון:  אני חושבת שזה משהו שהוא הכרחי

מיכאל רצון:      שני משפטים של רקע ומיד תבינו למה אני אומרת את הרקע הזה

מיכאל רצון:  אתם רואים כאן מאחורי את האפוד הסגול

מיכאל רצון:  נגישות ישראל, אני חושבת שמכירים אותה כאן, בשגרה אנחנו אין ספור דברים שקשורים לנגישות לכל סוגי המוגבלות בכל תחומי החיים

מיכאל רצון:  לצערי במדינת ישראל תחום שעת החירום הוא תחום חשוב

מיכאל רצון:  את הניסיון שלנו נאלצנו לקחת ולממש כאשר המלחמה פרצה באוקראינה

מיכאל רצון:  קיבלנו פניות משם והקמנו את המיזם של האפוד הסגול

מיכאל רצון:  לקחנו את הסגול מהאורות הסגולים ב-3 בדצמבר בכל רחבי העולם שאומרים אל תשאירו אף אחד מאחור, והפכנו את זה למיזם שבשעת חירום לא משאירים מאחור אנשים עם מוגבלות וקשישים, גם אלה שצריכים פינויים וגם אלה, כמו שציינת קודם, שבוחרים או נאלצים להישאר מאחור

מיכאל רצון:  צריך גם לא להשאיר אותם מאחור אלא למצוא להם פתרונות

מיכאל רצון:      התכלול שעשינו באוקראינה, שעה וחצי אחרי האזעקה הראשונה כאן בישראל התחיל לפעול כאן בישראל

מיכאל רצון:  מהיום הראשון של המלחמה נגישות ישראל לקחה את הניסיון והידע שהיה לה שם והבנו שמדובר כאן - כמו שדיברו והעלו כאן חכמים לפני - ברצף, החל מהמידע ושמחתי מאוד לשמוע את מה שנאמר כאן על ידי משרד התחבורה

מיכאל רצון:  חשוב שהמידע זה יהיה ידוע כי אני בינתיים משלמת מכיסי על הסעות נגישות ואני מאוד שמחה על כך

מיכאל רצון:  רשמתי את המספרים

ישראל אייכלר: אם אתם לא ידעתם, איך תנגישו את המידע לישראל?     

מיכאל רצון: החל ממידע שצריך להיות נגיש, להבין את הצרכים של אנשים עם מוגבלות

מיכאל רצון:  אני יכולה להגיד לכם שאין לנו גישה לכספת אבל יש לנו גישה למאות רבות מאוד של פניות שקיבלנו מאותם אנשים שאני חושבת שעליהם דיברתם כאן

מיכאל רצון:  אנשים שהם אולי לא מוכרים רק ברווחה אבל הם לגמרי שם

מיכאל רצון:  גם אלה ללא ממ"ד ביישובים הרלוונטיים, גם אלה עם ממ"ד ביישובים הרלוונטיים כי כמו שחברת הכנסת אלהרר ציינה בן אדם בכיסא גלגלים לא יכול לשהות כל הזמן בממ"ד ולהגיע תוך 30 שניות זה בלתי אפשרי

מיכאל רצון:  גם אלה שלא נמצאים ביישובים הרלוונטיים, נמצאים יותר רחוק ועדיין זקוקים לעזרה ולסיוע

מיכאל רצון:       יש הרבה אנשים שאני יכולה להגיד לכם שהם פוחדים לצאת

מיכאל רצון:  אתמול רציתי לפנות משפחה מאשקלון והוא אמר לי שהלוואי, שהם רוצים, ושאל אם אני מוכנה לבוא ולקחת אותו ולסדר לו יחד עם משרד הרווחה מקום לחודש קדימה כי הבנות לא מוכנות לצאת מהממ"ד

מיכאל רצון:      הקשב, האוזן הקשבת, לדעת לדבר, לדעת להקשיב, לספק את הצרכים עד הרגע שהם אומרים כן, אנחנו רוצים להתפנות ואז כל המכלול מרכב, להבין למה צריך לדאוג להם במקום שהם מגיעים אליו וכולי

מיכאל רצון:  תבינו לאיזה מצב אנחנו מגיעים בטיפול בו

מיכאל רצון:  אני יכולה להזמין את חברתי שיושבת כאן אלי לגינה עם אוהל והיא תסתדר

מיכאל רצון:  תהיה אזעקה, היא תיכנס אלי הביתה

מיכאל רצון:  אדם עם מוגבלות לא יכול

מיכאל רצון:  אין לו את הפריבילגיה הזאת

מיכאל רצון:  צריך לראות את הצרכים שלו

מיכאל רצון:  היו לי מקרים של אנשים שאמרו יהיה בסדר, יש לי כאן דירה בשבילך, בוא, שני הורים בכיסאות גלגלים רצו לצאת ואז התברר שהכוונות נפלאות אבל המעלית צרה מדי

מיכאל רצון:  הם היו מגיעים לשם ולא יכולים להיכנס

מיכאל רצון:  זה לא משהו שאפשר לעשות בצורה המונית

מיכאל רצון:  הצוות של האפוד הסגול של נגישות ישראל עושה את זה ואני אשמח מאוד לחלוק ולתת את המידע לרפרנטים שציינתם כאן שנמצאים ברשויות המקומיות

קארין אלהרר: חייבים

מיכאל רצון: לעשות את ההדרכה הזאת

מיכאל רצון:  יש לי גם פתרונות לדברים שאמרתי

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  יש הרבה אנשים שרוצים להתייחס

ישראל אייכלר:  דיברת יפה מאוד

מיכאל רצון: תאמין לי שמה שיש לי לומר, הוא יכול מאוד לסייע

מיכאל רצון:  ברשותך, אפילו כתבתי לי כאן תקציר כדי לא לשכוח

מיכאל רצון:      אומרים שאין חדרים נגישים ואין חדרים בבתי מלון

מיכאל רצון:  נכון

מיכאל רצון:  זו בעיה מאוד מאוד קשה אבל אני אומרת לכם שלדוגמה אתמול היה פינוי של 15נשים בשיתוף עם משרד הרווחה

מיכאל רצון:  הם סיפקו לנו חדרים

מיכאל רצון:  באותו יום סידרנו רכב נגיש, אוטובוס נגיש, והבאנו בבת אחת את המספר הזה של האנשים לאילת

מיכאל רצון:  לצערי דווח לי שהיום הייתה שם אזעקה ואני לא יודעת עד כמה הרגעתי אותם אבל הם שם

מיכאל רצון:       יש בתי מלון שסיימו את בנייתם, הם מוכנים, צריך להיות הליך מהיר לטופס 4 וזה יכול לספק לנו עוד חדרים

מיכאל רצון:      הרבה מאוד מהחדרים בבתי המלון שאנחנו מפנים אליהם, החדרים בפועל לא נגישים או לא נגישים מספיק

ישראל אייכלר: תודה רבה נציגת נגישות ישראל

ישראל אייכלר:  אנחנו עוברים לקואליציית הורים עם צרכים מיוחדים

יוסף אפרתי: אם אפשר לתת למיכל להשלים לדבר לגבי ההנגשה בתוך בתי המלון

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  אני מבקש לדבר עם גברת קרמר

ישראל אייכלר:  אני מבקש שכל אחד מהדוברים יצמצם את דבריו לדקה-מקסימום שתי דקות

ישראל אייכלר:  לא יכול להיות שכל אחד ידבר חמש דקות ורוב האנשים לא ידברו

אסתר קרמר: שלום

אסתר קרמר:  תודה רבה על רשות הדיבור

אסתר קרמר:  אני רוצה להעלות שני דברים מאוד חשובים

אסתר קרמר:  הדבר הזה של אנשים עם מוגבלות שנמצאים בבית שלהם והם לא בטווח של שבעת הקילומטרים, גם בירושלים, גם בעוד כל מיני מקומות ואלה הם אנשים שאין להם מרחב מוגן אליו הם יכלים להגיע אליו

אסתר קרמר:  גם לאנשים האלה אין פתרון וזה מאוד מאוד בעייתי

אסתר קרמר:  אין שום פתרון

אסתר קרמר:  גם לאנשים האלה צריכים לפנות מהרווחה כדי לראות מה הם עושים, לראות שגם אם אין להם פתרון, שלחות יש מישהו שמלווה אותם ומישהו שיודע על מצבם

אסתר קרמר:  אנחנו מדברים על אנשים שגרים בקהילה, אנשים עם מוגבלויות וגם על מגוון מוגבלויות

אסתר קרמר:      כאשר מדברים על מוגבלות, כמו שיש אנשים עם מוגבלות פיזית, יש אנשים עם מוגבלויות נוספות

אסתר קרמר:  הכי קל לדבר על מוגבלות פיזית וגם הכי קל להנגיש מוגבלות פיזית אבל אם אנחנו מדברים על בן אדם שלמשל יש לו פוסט טראומה או אוטיזם או מוגבלויות נוספות שהן מוגבלויות בלתי נראות, יש לו גם צרכים של נגישות

אסתר קרמר:  אי אפשר להשאיר אדם עם פוסט טראומה מורכבת במקום שיש שלוש-ארבע אזעקות ביום בלי שיש לו מענה תמיכתי יותר גבוה

אסתר קרמר:  כיום המענה התמיכתי רק ירד ולא עלה ולכן צריך שיהיה מענה לאנשים האלה וזה מענה מאוד חשוב

ישראל אייכלר: שמעתי שיש אנשים שאומרים להם שעכשיו זמן מלחמה ולא רוצים לדבר איתם

ישראל אייכלר:  אלה אנשים שזקוקים הכי הרבה לדיבורים האלה

ישראל אייכלר:      תודה רבה לך

ישראל אייכלר:  אנחנו נעבור לעמותת גדולים מהחיים

ישראל אייכלר:  איילת צ'ייט הצופה, בבקשה

איילת צ'ייט הצופה: שלום, צוהריים טובים

איילת צ'ייט הצופה:  לנו חשוב להכניס בתוך הדיון בנושא פינוי של אנשים עם מוגבלויות את ההכרה שילדים חולי סרטן הם אנשים עם מוגבלות

איילת צ'ייט הצופה:  עמותת גדולים מהחיים מטפלת בילדים ובמשפחות של ילדים חולי סרטן

איילת צ'ייט הצופה:  יש לנו היום ילדים שהיו צריכים פינוי או שגרים בדירות רווחה ללא ממ"דים, ילדים שמוגבלים פיזית ובגלל הטיפולים הכימותרפיים לא יכולים לרדת מקומה שלישית למקלט

איילת צ'ייט הצופה:  יש לנו בעיה איך לפנות אותם ולמי לפנות

איילת צ'ייט הצופה:  אני אשמח שתהיה מודעות לעניין הזה

איילת צ'ייט הצופה:  אני אשמח לקבל איש קשר במשרד הרווחה או במשרד הבריאות, לא מעניין אותי היכן, שיוכל לעזור לנו לטפל במקרים הפרטניים והקטנים האלה של הילדים חולי הסרטן שצריכים פינוי

איילת צ'ייט הצופה:  יש לנו בעיה עם כמה ילדים כאלה, אחד מנתיבות, שני ילדים שנמצאים היום בבאר שבע בדירות רווחה לא מונגשות ושניהם מוגבלים ולא יכולים לרדת למקלט או לברוח

איילת צ'ייט הצופה:  הם נמצאים בחדר המדרגות ברגע שיש אזעקה

איילת צ'ייט הצופה:  יש לנו היום ילדים באילת שצריכים לעבור טיפולים כימותרפיים בתל אביב ואנחנו באופן פרטני דאגנו להם להגעה מאילת לתל אביב לצורך הטיפול

איילת צ'ייט הצופה:       אני אשמח לקבל מיושב ראש הוועדה שם של אדם שהוא זה שאחראי לילדים האלה

ישראל אייכלר: דיברנו על זה

ישראל אייכלר:  גם קארין אמרה את זה

ישראל אייכלר:  נציגת משרד הרווחה אמרה שבכל עירייה יהיה תומך קהילתי והוא יצטרך להיות הכתובת לכל הדברים האלה

איילת צ'ייט הצופה: לא

איילת צ'ייט הצופה:  זה צריך להיות אדם אחד שדואג

ישראל אייכלר: אדם אחד

ישראל אייכלר:  על זה דיברנו

ישראל אייכלר:  אני לא צריך את התמיכה הנפשית

ישראל אייכלר:  אני צריך את התמיכה שהוא יארגן לי את הנסיעות ואת הדברים עליהם את דיברת

איילת צ'ייט הצופה: אבל הילדים האלה לא נכנסים לכספת שנמצאת ברשויות

איילת צ'ייט הצופה:  הילדים האלה הרבה פעמים לא מוכרים, גם לא ברשויות

ישראל אייכלר: מה זאת אומרת? בקופות החולים הם בוודאי מוכרים

איילת צ'ייט הצופה: רציתי קודם לשאול את נציג משרד הבריאות האם הוא מקבל את שמות הילדים האלה במסגרת כל שמות האנשים עם המוגבלות שצריכים פינוי

ישראל אייכלר: אני מניח שכן כי אחרת על מה אנחנו מדברים? רוב האינפורמציה היא מקופות החולים

איילת צ'ייט הצופה: הוא לא כאן ולצערי הרב אני לא יכולה לקבל ממנו תשובה

סמדר אונה: בשבוע הראשון קופות החולים טילפנו

סמדר אונה:  אני אומרת מניסיון אישי כי אני קיבלתי טלפון מהאחראית בקופה שמשרד הבריאות ביקש מהם לעשות רישום של כל החולים בקהילה ולכן הם פנו אלי

סמדר אונה:  אני משערת שפנו גם לחולי סרטן וגם לילדים

איילת צ'ייט הצופה: סליחה

איילת צ'ייט הצופה:  אני יודעת על ילדה מקיבוץ רעים שפונתה לאילת, הייתה צריכה לקבל טיפול בתל השומר, קופת החולים ידעה על העניין כשאנחנו פנינו אליה שתעזור לנו בפתרון ההגעה שלה לטיפול

סמדר אונה: זה פישול שקורה בתוך הקופה

סמדר אונה:  אני יכולה להגיד לך עלי אתמול שלחו אלי מהקופה אחות שלמרות שקופת החולים שלי יודעת הכול עלי וכולי, היא לא ידעה

איילת צ'ייט הצופה: הדברים צריכים להיות מוסדרים

איילת צ'ייט הצופה:  הילדים האלה מטופלים במסגרת של בתי החולים ולא קופות החולים

איילת צ'ייט הצופה:  הם נמצאים במסגרת טיפול בתוך בית החולים ולא בתוך קופות החולים

קריאה: זה לא משנה

קריאה:  הם עדיין מקבלים טופס 17

איילת צ'ייט הצופה: הם לא מטופלים בקהילה

איילת צ'ייט הצופה:  הילדה הספציפית הזאת מטופלת בתל השומר למרות שהיא גרה בקיבוץ רעים

איילת צ'ייט הצופה:  צריך להימצא הפתרון לילדים האלה

איילת צ'ייט הצופה:  בסך הכול אלה לא הרבה ילדים בארץ

ישראל אייכלר: יש לכם את רשימת הילדים?     

איילת צ'ייט הצופה: ברור

ישראל אייכלר: תעבירו את הרשימה הזאת למשרד הרווחה

ישראל אייכלר:  אנחנו נברר בדיוק מי במשרד הרווחה יכול לטפל בזה

ישראל אייכלר:  הנושא הזה באמת צריך טיפול ספציפי

איילת צ'ייט הצופה: נשמח לקבל שם של אדם שיכול לטפל בנושא זה

שי באסטיקר: אני באה לצעוק את הקול של אבא שלי

שי באסטיקר:  ההורים שלי גרים בקיבוץ ניר יצחק שהוא במרחק של 3

שי באסטיקר: 5 קילומטרים מהרצועה

שי באסטיקר:  ביום שבת נכנסו מחבלים לבית שלנו, ירו, בזזו, בנס המטפל של אבא שלי הצליח להכניס את אבא שלי לממ"ד הלא מונגש, מה שבדרך כלל לא קורה כי אין לנו ממ"ד מונגש

שי באסטיקר:  חיכינו קרוב ל-12 שעות עד שהצבא הגיע

שי באסטיקר:  אחר כך נותרנו עם העניין של הפינוי

שי באסטיקר:  פניתי למועצה אזורית אשכול, למוקד 100 שלא ענה לי, למוקד 101 שלא יכלו לעזור לי, לכל גורם אפשרי

שי באסטיקר:  הייתה לנו נציגה של הקיבוץ שהיא הייתה בקשר מול הצבא

שי באסטיקר:  באיזשהו שלב אמרו שמפנים וברגע שאמרו שמפנים, אמרו שמפנים אך ורק באוטובוסים

שי באסטיקר:  אני אומרת לה מה אנחנו עושים עם אבא שלי? והיא אומרת לי שאנחנו מפנים אך ורק באוטובוסים

שי באסטיקר:  הרכב המונגש של אבא שלי נורה ונהרס

שי באסטיקר:  לא היה לנו איך לפנות אותו

שי באסטיקר:  פניתי להרבה גופים פרטיים אבל הם לא יכלו להיכנס לאזור

שי באסטיקר:  בסופו של דבר דוד שלי והמטפל של אבא שלי, מזל שהיה לנו פרייבט והצלחנו לדחוק אותו לתוכו ולמצוא מקום שמוכן לקבל אותנו

שי באסטיקר:  כולם פונו לאילת ואנחנו בכלל לא ידענו אם יהיה שם מקום נגיש

שי באסטיקר:  אנשים מאוד טובים עזרו לנו למצוא מקום נגיש

שי באסטיקר:      ההפקרות הזאת, זה לא משהו שלא ידוע

שי באסטיקר:  אנחנו שלושה וחצי קילומטרים מהגדר

שי באסטיקר:  עננת הפחד היא כל הזמן

שי באסטיקר:  אבא שלי נמצא בממ"ד לא ממוגן והוא צריך תוך חמש שניות להיכנס לממ"ד מוגן ואין לו את זה

שי באסטיקר:  גם אימא שלי נשארת איתו

שי באסטיקר:  אז מה אני צריכה לעשות? אני צריכה רק להתפלל שלא ייפול עליהם פצמ"ר ורק אחר להתקשר ולשאול אותם אם זה בסדר

שי באסטיקר:      יש כאן הפקרות של אנשי העוטף הצמודים שנכנסו לנו מחבלים הביתה

קארין אלהרר: היום אתם במקום מוגן?     

שי באסטיקר: ההורים שלי במקום מוגן

שי באסטיקר:  שום דבר לא בצורה מוסדית

שי באסטיקר:  עשינו את זה עם אנשים טובים מאוד שהסכימו להנגיש לנו את אחד הבתים באחד הקיבוצים

ישראל אייכלר: אנחנו מאחלים לכם שתדעו רק בריאות ובעזרת השם לא יקרה שום דבר

ישראל אייכלר:  הדברים שלך נשמעו ונדבר עם משרדי הממשלה שייקחו את הדוגמה שאת הבאת כדי ללמוד ממנה מה צריך לתקן

ישראל אייכלר:  אני אומר את זה לכל הנוכחים

שי באסטיקר: גם את נושא הממ"דים המונגשים שלא קיימים ולא מונגשים

שי באסטיקר:  פיקוד העורף אמר לנו שיש לכם ממ"ד לא מונגש, אז לא מגיע לכם ממ"ד מונגש, בעיה שלכם

שי באסטיקר:  כך זה כבר יותר מ-10 שנים

שי באסטיקר:  אני רוצה לצעוק את הזעקה של אבא שלי שאם הוא לא יכול לצעוק, אני אצעק

שי באסטיקר:  אין לנו תחושת ביטחון בתוך הבית שלנו

שי באסטיקר:  אנחנו רוצים לחזור לקיבוץ

ישראל אייכלר: חברת הכנסת אלהרר תיקח את המקרה שלך לטפל בו באופן ספציפי

קארין אלהרר: כן

קארין אלהרר:  המדינה צריכה לקחת אחריות ולא להשאיר הכול לפילנתרופיה שבאמת עושה מעל ומעבר

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אלמלא הפילנתרופיה והארגונים החברתיים, היינו בכאוס מוחלט

קארין אלהרר: לגמרי

ישראל אייכלר: כולם מספרים שבסופו של דבר העמותות והארגונים פעלו

ישראל אייכלר:      גברת סרגוסטי, בבקשה

עידית סרגוסטי: תודה רבה

עידית סרגוסטי:  אני מצטרפת לתודות על קיום הדיון הזה

עידית סרגוסטי:  אני רוצה לגשת ישר לפתרונות

עידית סרגוסטי:  אני חושבת שאת הבעיות כולנו מבינים ויודעים עד כמה עומק הבעיה הוא גדול ורציני

עידית סרגוסטי:  משרד הרווחה הציג כאן מתווה שאני חושבת שהוא יכול להיות פתח לפתרון שצריך להרחיב אותו מאוד

עידית סרגוסטי:      לגבי הסיפור של תומכי קהילה, אני חושבת שהיום ברור לנו שצריכה להיות לכל אדם עם מוגבלות, כולל כאלה שהמידע לגביהם קיים בכספת – בין אם הם ביישובים שקרובים לגבול ובין אם אלה ישובים שרחוקים מהגבול - כתובת אחת, מישהו אחד שדואג באופן אקטיבי ליצור איתו קשר על בסיס יומי או שבועי, תלוי בצרכים של האדם, לברר מה הצרכים שלו, בין אם הוא צריך להתפנות ובין אם לאו

עידית סרגוסטי:  גם אנשים עם מוגבלות פיזית אבל גם - אסתר הזכירה כאן - אנשים עם מגוון של מוגבלויות שיש להם צרכים מורכבים

עידית סרגוסטי:  יש אנשים שפוחדים לצאת מהבית גם אם הם גרים בראשון לציון והם צריכים תרופות ואוכל

עידית סרגוסטי:       צריך להנחות את הרשויות המקומיות לפתוח את הכספות, להוציא מהן את המידע, לפנות באופן אקטיבי לכל אדם עם מוגבלות שיש מידע לגביו בכספת ולברר את הצרכים שלו

עידית סרגוסטי:  43 תקנים שמשרד הרווחה מקצה לזה כרגע, הם טיפה בים

עידית סרגוסטי:  הם מקצים תקנים אך ורק לרשויות שהן קרובות לגבול

עידית סרגוסטי:  מדובר בתקן ועד כמה שאני יודעת זה תקן אחד ל-3,500 אנשים

עידית סרגוסטי:  אין שום סיכוי שבעולם, ואם הם שוב מתבססים על מתנדבים, אני חושבת שאנחנו בונים כאן על כרעי תרנגולת

עידית סרגוסטי:  סליחה עלה ביטוי

עידית סרגוסטי:  צריך להקצות כמות גדולה כדי שמשרד הרווחה יציף את הצורך ויגיד בכמה אנשים מדובר, רמה כוח אדם נדרש כדי באמת להצליח לפנות לכל אדם ושתהיה לכל אדם עם מוגבלות כתובת אחת, שהוא לא יצטרך לפנות לא לכוכבית של המשרד הזה ולא לכוכבית של המשרד ההוא

עידית סרגוסטי:  כתובת אחת בישראל

עידית סרגוסטי:      נושא נוסף שאני רוצה להזכיר בקצרה

עידית סרגוסטי:  עדיין אין פתרון במדינת ישראל לאנשים חירשים במצב שיש אזעקה

ישראל אייכלר: היה לנו פעם דיון על הנושא הזה

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ישראל אייכלר:  יש כאן בעיה אמיתית

ישראל אייכלר:  כבר דיברנו על זה

ישראל אייכלר:      ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדיון

ישראל אייכלר:  מה שעלה כאן – אני לוקח רק את הנקודות שעלו בדיון – עלתה המילה מתכלל, למרות שזאת מילה קצת גדולה ואני לא כל כך אוהב אותה אבל אין לי מילה אחרת

ישראל אייכלר:  צריך שבכל עירייה יהיה אדם - תקראו לו תומך קהילתי – שיודע על כל האנשים והכתובות, שיודע להסדיר את הבעיה הפרטנית של אותו בן אדם עד שהוא יגיע למקום מבטחים

ישראל אייכלר:  זו משימה גדולה

ישראל אייכלר:  בהחלט לא מספיקים 46 אנשים

ישראל אייכלר:  צריך בכל רשות ורשות להיות אדם כזה

ישראל אייכלר:  לא אכפת לי שזה יהיה מישהו מעובדי הרשות

ישראל אייכלר:  אני שם לב שבמשרדי הממשלה – אני לא רוצה לעשות הכללה - לפעמים יש תחושה שפקידי הרווחה, גם במשרד הבריאות ובכל המקומות האלה, אומרים שאנחנו מתוחים עד הקצה ולא יכולים יותר

ישראל אייכלר:  המצב הקיים מראה על כשל

ישראל אייכלר:  המצב הקיים גם לא יכול יותר

ישראל אייכלר:  לכן או שאנשים שבתוך המערכת יהיו ממונים על הנושא הזה של תומך קהילה או שתביאו אנשים חדשים, אם אתם צריכים לגייס אותם

ישראל אייכלר:  אבל בכל רשות מקומית צריך להיות מישהו שיודע הכול על האנשים והוא יודע להגיע לאיש האחרון שכן רשום בקופת חולים לזה שלא רשום בקופת חולים

ישראל אייכלר:  אני מניח שהאנשים עם המוגבלות שלא רשומים בקופת חולים, אלה מקרים בודדים

ישראל אייכלר:  אם כן, העניין הזה של תומך קהילה, אנחנו קוראים לו גורם מתכלל והוא צריך להיות בכל רשות מקומית

ישראל אייכלר:  אולי תוכלו גם לעשות את זה בשיתוף עם מרכז השלטון המקומי, משרד הרווחה ומשרד הבריאות

ישראל אייכלר:  לא אהבנו את מה ששמענו כאן, כאילו חילוקי דעות בין משרד הבריאות למשרד הרווחה

ישראל אייכלר:  זאת אותה ממשלה, זה אותו ציבור ואלה אותם נצרכים

ישראל אייכלר:  צריך להיות תיאום

ישראל אייכלר:  אולי נמנה מתכלל בין משרד הרווחה והבריאות ובין משרד התחבורה והתיירות

ישראל אייכלר:       צריך לתת הנחיה

ישראל אייכלר:  הוועדה כוועדת כנסת מוסמכת לתת הנחיה? לתת הנחיה לכל המשרדים לשתף פעולה בצורה מלאה עם תומכי קהילה כגורם מתכלל

ישראל אייכלר:  אנחנו נעקוב אחרי זה

ישראל אייכלר:  מי שלא יהיה בקשר או שלא ייתן את השירות לאותם תומכי קהילה, אנחנו נעלה את זה בוועדה בעתיד הלא רחוק

ישראל אייכלר:      אני מבקש מכל משרדי הממשלה, כי לפעמים משרדי הממשלה אומרים סליחה, מי אתה? אין לי זמן אליך

ישראל אייכלר:  לא, הוא צריך לדעת שהאיש הזה מצלצל והוא הממונה על פניות אנשים עם מוגבלות

ישראל אייכלר:  עד שהאיש לא מגיע למקומו, הוא חייב לענות לו ולעמוד לשירותו

ישראל אייכלר:      אנחנו נקיים ישיבה בעזרת השם כמה שיותר מוקדם בעניין מאגר המידע, תחנות מאגר המידע שצריך להפעיל

ישראל אייכלר:  כבר אמרתי למשרד הבריאות שממחר ה-1 בנובמבר חייבות קופות החולים לדווח למשרד הבריאות

ישראל אייכלר:  אנחנו נקיים ישיבה בנושא הזה

ישראל אייכלר:      נגישות ישראל ושאר העמותות שעובדות בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה, אני לא יודע אם לפנות אל העמותות או לפנות אל המשרדים, אבל חייב להיות קשר

קארין אלהרר: למשרדים

ישראל אייכלר: למשרדים, שיתייחסו בכבוד ולא סתם בכבוד אלא בצורה מחייבת לכל העמותות שעושות את העבודה שאתם הייתם צריכים לעשות

ישראל אייכלר:  לעזור להן, לעמוד לרשותן ולהוריד מהן את כל המגבלות הבירוקרטיות האפשריות

ישראל אייכלר:      תודה רבה

ישראל אייכלר:  ישיבה זו נעולה