הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 28, 2023-10-31 00:00

אליהו (אלי) רביבו: שלום לכולם, צוהריים טובים

אליהו (אלי) רביבו:  כל כך ייחלתי להסתפק לפני דברי הפתיחה בברכת ברוך פודה אסורים ושבויים, אבל חדשות מדהימות של אתמול בלילה מדהימות, ממהרות להתחלף במרוץ השעות

אליהו (אלי) רביבו:  ובכל זאת, אנחנו נברך את אורי בת מרגלית, ששוחררה בריאה ושלמה ונראה שגם שמחה

אליהו (אלי) רביבו:  ונתפלל שכך יהיה גורלם במהרה של שאר החטופות והחטופים ובכללם גם כלל החטופים שכוללים, לצערנו, גם כן עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:       אז שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לעובדים זרים בנושא זכויות העובדים הזרים, על רקע המלחמה והגנה על המעסיקים מתביעות עתידיות

אליהו (אלי) רביבו:  כידוע, אירועי ה-7

אליהו (אלי) רביבו: 10 שייזכרו לעד, לדיראון עולם, לא פסחו על העובדים הזרים

אליהו (אלי) רביבו:  רבים נרצחו, חלקם נחטפו או עדיין נעדרים

אליהו (אלי) רביבו:  עובדות ועובדים זרים בעוטף הפגינו אומץ לב ומסירות נפש ואף הצילו את מעסיקיהם ובני משפחותיהם, תוך כדי סיכון חיים ממשי

אליהו (אלי) רביבו:       אני התרגשתי מאוד לקרוא לדוגמה את הסיפור של ניצה וקמיל, מקיבוץ נירים

אליהו (אלי) רביבו:  העובדים הרים בישראל החיים בקרבנו הוכיחו כי הם חלק בלתי נפרד מהמשק הישראלי, גם בעתות משבר

אליהו (אלי) רביבו:  עלינו לחבק אותם, לאהוד אותם, על מנת שיישארו במדינה

אליהו (אלי) רביבו:  עלינו להביא עובדים נוספים על מנת להמריץ את המשק

אליהו (אלי) רביבו:  עלינו לדאוג לעובדים הזרים שיקבלו את כל זכויותיהם וכך אנחנו נספק תשובה חד משמעית לאויבינו הבאים לכלותנו, שאפילו התוכנית הזאת שלהם לפגוע בכלכלת ישראל על ידי אמלול והתאכזרות כלפי העובדים הזרים, שאין ביניהם שום איבה מהותית ואידיאולוגית לא צלחה להם

אליהו (אלי) רביבו:  והעובדים נשארים ועוד יבואו ויביאו את בני משפחותיהם וחבריהם, כדי שנוכל להמשיך ולהזניק את המשק קדימה

אליהו (אלי) רביבו:       הדיון היום יעסוק במיצוי הזכויות של העובדים הזרים

אליהו (אלי) רביבו:  חלק אחד יעסוק בעובדים הזרים שנפגעו פיזית, נפשית או כלכלית

אליהו (אלי) רביבו:  חלק שני יעסוק בזכויות הסוציאליות ודיני העבודה החלים במקרים המורכבים שנוצרו בעקבות המלחמה גם על עובדים שעזבו לצערנו את מעסיקיהם

אליהו (אלי) רביבו:  חלק שלישי יעסוק בהגנה על מעסיקים מפני תביעות עתידיות

אליהו (אלי) רביבו:  לדוגמה בגישור

אליהו (אלי) רביבו:       משהו נוסף שאני חייב לשתף אתכם

אליהו (אלי) רביבו:  לאחרונה נחשפתי לתופעה בזויה ופסולה

אליהו (אלי) רביבו:  עורכי דין סוררים, תאבי בצע, ללא דם זורם בעורקיהם, מיהרו להתייצב אחרי שאיתרו את בתי המלון שהעובדים הזרים שוכנו בהם, לפתוח שם מעין חמ"ל עצמאי

אליהו (אלי) רביבו:  הרבה פעמים הגיעו לשם עוד לפני שהעובדים התפנו לשם

אליהו (אלי) רביבו:  תוך כדי זה שהם מחתימים עובדים זרים בבואם לצאת מהארץ על תביעות כנגד מעסיקיהם

אליהו (אלי) רביבו:  לפי סעיף 56 לחוק לשכת עורכי הדין לא ישדל עורך דין בעצמו או על ידי אחר בדרך כלשהי כל אדם למסור לו עבודה מקצועית

אליהו (אלי) רביבו:  לשכנע עובדים זרים בבואם לצאת מהארץ, אשר חוששים, שלא בצדק, שחלילה לא יקבלו את שכרם ואת התנאים המגיעים להם על פי חוק, זה שידול

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא אתי, זה לא מוסרי, זה מכוער

אליהו (אלי) רביבו:  זה מבעית

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נקיא אותם מקרבנו, אנחנו נעשה להם שיימינג, אנחנו נפעל לכך שהם לא יקבלו פרנסה מאזרחי מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  לא מגיע להם לעסוק בתחום

אליהו (אלי) רביבו:  פניתי לצורך העניין ליושב ראש לשכת עורכי הדין, אשר גיבה אותי בגישתי ואף חיזק אותי

אליהו (אלי) רביבו:  דרשתי ממנו למצות את כל ההליכים עם אותם סוררים

אליהו (אלי) רביבו:  לזמן אותם לשימועים ולטפל בהם ביד הקשה ביותר

אליהו (אלי) רביבו:  כל פעולתם מתוך בצע כסף, מחליש אותנו, מחליש את העורף

אליהו (אלי) רביבו:  אין עורף במדינת ישראל, כולנו חזית

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו צריכים להקיא אותם מקרבנו

אליהו (אלי) רביבו:  שיתביישו להם

אליהו (אלי) רביבו:       ברשותכם, אנחנו נתחיל עם חלק א', עובדים זרים שנפגעו במלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  בדרך כלל נושא זכויותיהם והקשבה למצוקותיהם נשאר לסוף הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  ככה יוצא

אליהו (אלי) רביבו:  הפעם זה לא כך

אליהו (אלי) רביבו:  כדי שאנחנו נוכל לחזק את המעסיקים ואת המשק והכלכלה, אנחנו צריכים להתחיל קודם כל עם אלה שאנחנו זקוקים להם כדי להוציא לפועל את שאיפותינו וחזוננו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת האם ידוע לרשויות מיהם העובדים הזרים שנפגעו

אליהו (אלי) רביבו:  אם יש מיפוי בסיסי? אני שואל את רשות האוכלוסין, אני שואל את משרד החוץ

אליהו (אלי) רביבו:  יש לנו פה נציגים ממשרד החוץ? בזום

אליהו (אלי) רביבו:  אני שוחחתי עם נציגי לשכת שר החוץ, שיקפתי בפניהם את הצורך המיידי להשלמת הפרטים כדי שנוודא שהשלב הבא יהיה בקרה על איסוף דגימות DNA ממשפחות מנותקי הקשר שאינם ישראלים

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני אסתפק בינתיים בהתייחסות של ראש מנהל עובדים זרים לשאלה שלי

ענבל משש: אז אני יכולה לעדכן שכמובן משרד החוץ מעדכן אותנו בחלק מהנתונים שמגיעים לידם בהודעות שהועברו בצורה מסודרת לשגרירויות

ענבל משש:  יש גם איסוף של הנתונים

ענבל משש:  בעיקר, בוא נגיד שיש הרבה מדינות מהם נפגעו עובדים זרים, אבל בעיקר מרכז הכובד הוא תאילנד

ענבל משש:  לפי הפרסומים יש 29 נרצחים ו-17 נעדרים

אליהו (אלי) רביבו: לצערי המספר הזה לא תואם את המציאות ולכן אני לא יכול להסתפק בפרסומים

ענבל משש: זה הפרסומים

ענבל משש:  ויש שם כמובן סייג שזה מדובר שזה לא סופי וזה מתעדכן מעת לעת בגלל הליך הזיהוי המורכב

ענבל משש:  אני אגיד שהיה פורום שולחן עגול עם שגרירות תאילנד לפני, כבר התבלבלתי בימים, לא יודעת, אולי אתמול, אולי שלשום, לא זוכרת

ענבל משש:  יחד עם משטרת ישראל, יחד עם צה"ל, יחד עם משרד החוץ, איתנו וביטוח לאומי

ענבל משש:  הם קיבלו הסברים על כל תהליך הזיהוי, על הפערים, על העבודה המשותפת

ענבל משש:  הייתה שם השגרירה והצוות שלה

ענבל משש:  והם קיבלו הסברים לכל שאלה שעלתה, כולל הידוק שיתוף הפעולה מול התאילנדים ככל שנדרש

ענבל משש:       מאתנו הם ביקשו לקבל את רשימת היוצאים מישראל, גם את זה הם קיבלו מאתנו

ענבל משש:  אני אגיד שיש לנו גם נציגים של רשות האוכלוסין וההגירה בצוות של להב שמסייע בכל הנושא של אימות פרטים וזיהוי פרטים של נעדרים

ענבל משש:  אז אנחנו נותנים כתף גם בזה

ענבל משש:  אבל בעיקר מי שבאופן רשמי מנהל את הממשק מול השגרירויות זה משרד החוץ שהם מעבירים את ההודעות הרשמיות

ענבל משש:  אחרי האינטרפול יש תהליך מאוד מסודר

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  נמצאת איתנו בזום גב' דליה ג'ראד ממשרד החוץ

דליה גראד אפרת: כן, דליה גראד, כמו הטילים, זה קל לזכור

דליה גראד אפרת:  שלום לכולם

דליה גראד אפרת:  אם אתה רוצה שנדייק במספרים, אז כך: נעדרים יש לנו 19 נעדרים זרים, שזה 18 כנראה מתאילנד ואחר מאריתריאה, שאולי הוא - - -, אנחנו עוד לא יודעים בדיוק

דליה גראד אפרת:  ובחטופים אנחנו מדברים על סך הכול 31, מתוכם 24 תאילנדים

דליה גראד אפרת:  כמו שענבל ציינה, אנחנו בקשר עם הנציגויות

דליה גראד אפרת:  נותנים מענה והסבר ועזרה בכל מה שקשור גם עם החטופים, כמו שענבל ציינה את הפגישה שהייתה עם השגרירות התאילנדית, גם עם הנעדרים, גם עם ההרוגים, טקסים

דליה גראד אפרת:  בשעה זו, עוד חצי שעה יש טקס בשדה התעופה של עוד 10 ארונות תאילנדים

דליה גראד אפרת:  וגם היה בבוקר טקס של נפאלים שנרצחו

דליה גראד אפרת:  אנחנו לוקחים חלק ומשתפים את ענבל ואת כל מי שצריך

דליה גראד אפרת:  אנחנו בקשר איתם ואנחנו נותנים מענה ככל שאפשר

דליה גראד אפרת:  אנחנו חושבים שזה מאוד חשוב, כמו שאמרת יושב ראש הוועדה, שחייבים לראות אותם ולזכור אותם ולתת להם את הפיצויים כמו כל אחד אחר

דליה גראד אפרת:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: אני חוזר לשאלה שהפניתי אליכם כבר לפני שבועיים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מבקש לדעת נתונים של מי שכבר מאופיין כאן

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת על בסיס הנתונים שאתם ליקטתם מכלל השגרירויות

אליהו (אלי) רביבו:  כמה מנותקי קשר יש שהם זרים מכל מדינה ומדינה

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל, בואו נתחיל עם מנותקי קשר

אליהו (אלי) רביבו:  ומהם אנחנו נגרע את הפצועים שאיתרנו, את אלה שנבהלו והלכו לאן שהוא

אליהו (אלי) רביבו:  את אלה שזוהו בינתיים כחללים ואת אלה שאנחנו יודעים שהם חטופים

אליהו (אלי) רביבו:  אם אנחנו לא נתחיל מלמעלה למטה אנחנו תמיד נצטרך להסתפק, נאלץ להסתפק בפתיתי מידע שחלקו תוצאה של פרסומים או של שמועות

אליהו (אלי) רביבו:  שאלה פשוטה: האם את יכולה בבקשה לספק לי נתון מספרי מכל מדינה על מנותקי קשר שאינם בין החיים

דליה גראד אפרת: אז כמו שאמרתי, מי שנחשב נעדר שאין לנו כרגע מידע מה קורה איתו יש לנו 18 תאילנדים כאלה ואריתראי אחד, בזרים

אליהו (אלי) רביבו: לא, זאת לא השאלה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשאל עוד פעם

אליהו (אלי) רביבו:  כמה הודעות על מנותקי קשר שקיבלתם מכל מדינה ומדינה

דליה גראד אפרת: זה מה שאמרתי

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שאת אמרת?     

דליה גראד אפרת: אני לא מדברת, אתה מדבר על עובדים זרים

דליה גראד אפרת:  אני לא מדברת על כל מי שמחזיק - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני מדבר על עובדים זרים

דליה גראד אפרת: כן

דליה גראד אפרת:  אז זה מה שיש לנו

דליה גראד אפרת:  את ה-18 האלה

דליה גראד אפרת:  ויש לנו את החטופים

דליה גראד אפרת:  זאת אומרת, יש את החטופים

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אל תתני לי עכשיו ללקט מספרית

אליהו (אלי) רביבו:  אני צריך שתגידי לי משגרירות תאילנד קיבלנו דיווח בהתחלה שעמד על 90 מנותקי קשר

אליהו (אלי) רביבו:  הכמות ירדה ל-60 כי 30 אותרו בדיעבד

אליהו (אלי) רביבו:  ככאלה שיצאו לאן שהוא במרכז הארץ

אליהו (אלי) רביבו:  מתוך ה-60 זוהו כחללים 30

אליהו (אלי) רביבו:  מתוך ה-30 – 20 אנחנו יודעים שם חטופים ו-10 הם עדיין בגדר נעדרים

אליהו (אלי) רביבו:  זו הסכמה שאני מבקש מכל מדינה ומדינה

אליהו (אלי) רביבו:  לא מסובך

דליה גראד אפרת: אתה צודק שזה לא מסובך

אליהו (אלי) רביבו: אז אני רוצה את התשובה

אליהו (אלי) רביבו:  תשובה פשוטה על שאלה פשוטה

דליה גראד אפרת: אדוני, אתה בהחלט צודק

דליה גראד אפרת:  אבל הרשימות לא נמצאות כרגע מולי

דליה גראד אפרת:  ואם הייתם אומרים לי הייתי מעבירה לכם מראש

אליהו (אלי) רביבו: חמור מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  חמור מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיבי לי, לפני שבועיים בישיבת ועדה התפלאתי שאין לנציגות משרד החוץ - - -     

דליה גראד אפרת: אני - - -     

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך, תאפשרי לי לסיים את המשפט

אליהו (אלי) רביבו:  לפני שבועיים, תוך כדי שקיימנו פה דיון בוועדה, התפלאתי שנציגות משרד החוץ שנמצאת בדיון לא יודעת לספק לי את הנתונים

אליהו (אלי) רביבו:  חשבתי לתומי שפרק זמן של חמש, עשר דקות, חצי שעה, משמע תוך כדי קיום הדיון אני אקבל את הנתון הזה

אליהו (אלי) רביבו:  ואז חזרו אליי בהתנצלות ואמרו שצריכים ללקט את זה וזה נכנס לעבודה מיד ויספקו לי

אליהו (אלי) רביבו:  חלף יום, חלפו יומיים, חלפו חמישה

אליהו (אלי) רביבו:  פניתי שוב פעם

אליהו (אלי) רביבו:  הוצאתי פנייה כתובה

אליהו (אלי) רביבו:  פניתי אליכם עוד פעם השבוע

אליהו (אלי) רביבו:  וכל פעם אני מקבל בדיוק את אותה תשובה: "אני מתנצלת שאין בידי את הנתון שאתה צודק שאתה צריך לקבל אותו ושהוא צריך להיות

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני לא בעלת התפקיד, אז שנייה אני הולכת לבדוק, כי בעל התפקיד כרגע לא נמצא איתנו בזום"

אליהו (אלי) רביבו:  זאת ההתנהלות שאני מקבל מכם

אליהו (אלי) רביבו:  אתם משרד החוץ

אליהו (אלי) רביבו:  אתם משרד החוץ, אתם מייצגים אותנו בעולם

אליהו (אלי) רביבו:  וכל הקשרים הקונסולריים מתנקזים דרככם

אליהו (אלי) רביבו:  בלתי מתקבל על הדעת שאת לא יודעת להגיד לי מהם הנתונים שנמסרו שאיתם כוחות הזיהוי והחילוץ אמורים לעבוד

אליהו (אלי) רביבו:  שאנחנו אמורים להסתייע ולהבין את זה

אליהו (אלי) רביבו:  בלתי מתקבל על הדעת

אליהו (אלי) רביבו:  איך אפשר לדעת שפנינו לכלל משפחות מנותקי הקשר בקבלת בקשת DNA, בשביל לבדוק אם יש התאמה עם הנתונים ועם הפרופיל הגנטי שהצליחו להרכיב בעמל רב במכון לרפואה משפטית? בלתי מתקבל על הדעת

אליהו (אלי) רביבו:  לי אתם לא יכולים לספר סיפורים

אליהו (אלי) רביבו:  ביום יום שלי מתחילת המלחמה אני נמצא בשורה

אליהו (אלי) רביבו:  אני בקשר רציף עם ד"ר חן קוגל

אליהו (אלי) רביבו:  אני יודע מהם הצרכים

אליהו (אלי) רביבו:  שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  קחי לך הפסקה 10 דקות

אליהו (אלי) רביבו:  תחזרי אליי עם כל תשובה שלא תהיה

ענבל משש: אדוני אולי רוצה שאני אתן איזה שהוא עדכון מהפגישה שהייתה לנו עם השגרירה התאילנדית? היא מסרה לנו מספרים

ענבל משש:  אני יכולה רגע לחזור עליהם, אם זה יספק

ענבל משש:  אני יכולה גם להגיד שגם לנושא הזה של DNA גם זה עלה בדיון

ענבל משש:  אני אשמח אחר כך לשתף בכל מה שעלה במסגרת מצומצמת

אליהו (אלי) רביבו: לפני שאת סוקרת, אני מקבל את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל זה חלילה לא מחליף את הדרישה האלמנטרית שלי ממשרד החוץ

אליהו (אלי) רביבו:  בושה

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה

ענבל משש: הפגישה הייתה ב-29 לחודש

ענבל משש:  אז השגרירה הייתה שהיו 26 הרוגים שזוהו, 18 עובדים שנפגעו, 6 עדיין מאושפזים מתוך ה-18

ענבל משש:  אחד ממש במצב לא טוב

ענבל משש:  ו-40 נעדרים

ענבל משש:  זה הנתונים שקיבלנו מהשגרירות התאילנדית במסגרת הדיון שהיה איתם

ענבל משש:       אני אגיד שיש שם צוות שהוטס במיוחד מתאילנד והיו שם נציגים כמובן מהצבא שעוסקים בנושא של הזיהוי וגם מהמשטרה

ענבל משש:  ועובדים בצוותי עבודה משותפים על הנושא הזה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שאם אני מבין נכון מדברייך ואני סוכם, היום שגרירות תאילנד לא יכולה לחייג ולשמוע מעבר השני של הקו 90 אזרחיה

אליהו (אלי) רביבו:  26, 18, 6, 40

ענבל משש: ה-18 נפגעו

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, נגרע אותם

אליהו (אלי) רביבו:  נגרע אותם

אליהו (אלי) רביבו:  84

ענבל משש: אז 26 הרוגים

ענבל משש:  זה יכול להיות שכבר השתנה, כי זה היה ב-29 לחודש וכבר עכשיו עדכנו על עוד אחד, אז אני לא יודעת להגיד

ענבל משש:  אבל נכון ל-29 לחודש זה היה 26 הרוגים שזוהו ו-40 נעדרים

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שאם המכון לרפואה משפטית מבקש דגימות DNA בשביל להשוות לנתונים שאצלו התקבלו, הוא מבקש מ-40 משפחות

ענבל משש: כן

ענבל משש:  זה מה שעלה מול השגרירות

אליהו (אלי) רביבו: 40 מנותקי קשר שלא יודעים מה עלה בגורלם

ענבל משש: הנושא הזה גם עלה בשיח, בפגישה שהייתה

ענבל משש:  אני אשמח לעדכן

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  רוצה רגע להרחיב לי על עניין ה-DNA?     

ענבל משש: לא, זה לא המומחיות שלי כמובן, אבל ממה שנכחתי בשיחה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: את יודעת שזה מטופל

ענבל משש: כן, אני יודעת

ענבל משש:  חד משמעית כן

ענבל משש:  ואני אגיד שזה בתיאום מוחלט עם התאילנדים

ענבל משש:  בתיאום מוחלט

ענבל משש:  נקבע שם איזה שהוא תהליך

ענבל משש:  אבל זה בתיאום איתם ואני אשמח אחר כך

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, מעולה

אליהו (אלי) רביבו:  מה עם שאר המדינות?     

ענבל משש: אני נכחתי בדיון הזה, עם התאילנדים שהם נפגעו

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  תודה גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, אנחנו ננסה רגע להבין על תהליכי הטיפול וההתייחסות קודם כל של אלו שנרצחו

אליהו (אלי) רביבו:  אם נוצר קשר עם המשפחות

אליהו (אלי) רביבו:  מי יוצר את הקשר עם המשפחות לטובת מתן פיצויים כקבוע בחוק

אליהו (אלי) רביבו:  טובת פיקדון שישוחרר, שכר שעדיין לא הגיע

אליהו (אלי) רביבו:  העברת מברק ניחומים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שעל זה יוכלו לענות לי ביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו:  שלום גב' גבאי

נטלי גבאי: צוהריים טובים

נטלי גבאי:  נטלי גבאי, מנהלת אגף סיעוד

נטלי גבאי:  אז ככה: התייחסנו לזה גם בדיון הקודם ואני אומר את זה שוב

נטלי גבאי:  הביטוח הלאומי מסתכל על עובדים זרים בדיוק כמו על אזרחי המדינה

נטלי גבאי:  ברמת הטיפול בתביעות אנחנו מן הסתם יוצרים קשר עם משרד החוץ ומעבירים את הנתונים

נטלי גבאי:  אנחנו משלמים למשפחות בדיוק את אותן הטבות שאנחנו נותנים לתושבי המדינה

נטלי גבאי:  אין שום הבדל בינם לבין מי שגר פה

נטלי גבאי:  אנחנו מטפלים גם בהטסת הגופות לחו"ל ומממנים את זה

נטלי גבאי:  אז כך שאיזה הבהרה נדרשת מצדנו בעניין הזה?     

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  לגבי המדיניות אני מבין, סקרת את זה בפניי, אני חשוף לזה

אליהו (אלי) רביבו:  ישר כוח בכלל למדינה

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל אם כל אותם 26 משפחות של הרוגים שזוהו מתאילנד לדוגמה, האם השלמתם את אותו תהליך? יצרתם קשר, ניחמתם, הסדרתם מתן פיצויים, שחררתם פקדון, וידאתם שהשכר שלא שולם הועבר

נטלי גבאי: לעניין השכר אגף פעולות איבה לא מטפלים בזה

נטלי גבאי:  אבל לעניין שאר הדברים אני לא יכולה להגיד לך סטטוס לגבי כל אחד

נטלי גבאי:  אבל יצרנו קשר לגבי כלל האנשים, מן הסתם, כל מי שנרצח ואנחנו יודעים עליו אז כבר יצרנו קשר

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שכל 26 המשפחות ששכלו את יקיריהם מתאילנד קיבלו פנייה להסדרת מתן הפיצויים וההכרה שלהם כנפגעי פעולות איבה

נטלי גבאי: קיבלו איזה שהיא פנייה

נטלי גבאי:  אני לא יכולה להגיד עד איזה גבול ובאיזה סטטוס כל אחד נמצא

אליהו (אלי) רביבו: לא מספיק לי

נטלי גבאי: אבל כולם קיבלו איזה שהיא פנייה

נטלי גבאי:  וטיפלנו, כל עובד זר כזה שזוהה, אז גם טיפלנו בהעברת הגופה ומימנו את זה, מן הסתם

נטלי גבאי:  ולצורך העניין, גם יש פנייה לעניין התשלום

אליהו (אלי) רביבו: אז אני אשאל שאלה קצת יותר פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  מבין כלל החללים האזרחיים שזוהו, הביטוח הלאומי יצר קשר והסדיר את נושא הפיצויים עם כלל המשפחות שלהם?     

נטלי גבאי: כן

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  למה התשובה המאוד החלטית הזאת, והצודקת הזאת נכונה כלפי כמות גדולה של נפגעים ולא יודעת להיות החלטית לגבי 26 משפחות?     

נטלי גבאי: ככה: מכיוון שנושא התשלומים הוא טיפה אחר מאזרחים שנמצאים פה בארץ ויצירת הקשר היא יותר מורכבת

נטלי גבאי:  אז אני כן יודעת לומר בוודאות שיצרנו קשר עם כולם ונעשתה איזה שהיא פנייה

נטלי גבאי:  לא יכולה לומר עדיין מבדיקה איפה כל אחד מהמקרים האלה עומדים

נטלי גבאי:  ולכן הדיוק שלי היה בעניין הזה

נטלי גבאי:  אבל קשר נוצר עם כולם, עם כלל הפצועים ועם כלל החללים ועם המשפחות

נטלי גבאי:  ביטוח לאומי או תיאם מפגשים או איזה שהן שיחות

נטלי גבאי:  אנחנו על זה לגמרי

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני אומר לך למה אני שואל את זה ככה ואני מתעכב על זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני אספר לכם מקרה, שרובנו נחשפנו אליו, לגבי אירוע מצער שקרה בזיקים

אליהו (אלי) רביבו:  בתוך מיגונית

אליהו (אלי) רביבו:  רובם נרצחו, חלק קטן נפצעו, ושניים או שלושה ניצולים שהצליחו להסתתר מתחת לגופות ולמרוח את עצמם בדם ניצלו, ברחו

אליהו (אלי) רביבו:  ובשלוש או ארבע תחנות מהרגע שהם יצאו מהמיגונית הם הודיעו שישנם עוד קורבנות שיתכן שחלקם בחיים באותה מיגונית

אליהו (אלי) רביבו:  תמיד אמרו הודענו גם למחסום ההוא והודענו גם לרופא הזה

אליהו (אלי) רביבו:  שלוש או ארבע תחנות כאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אף אחד אף פעם לא צלל ואמר אוקיי, בוא נוודא שזה גם מיושם

אליהו (אלי) רביבו:       זה שיצרתם קשר זה מעולה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת איך אני מקבל מכם סטטוס לגבי כל משפחה ומשפחה של אותם נרצחים

אליהו (אלי) רביבו:  תכף אני עובר בדיוק באותו משקל גם על אלה שנפצעו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת איך אתם באמת מיישמים את הכוונות והמדיניות היפיפייה והטהורה של מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  לא רק 'יצרנו קשר ואמרנו שמגיע להם'

אליהו (אלי) רביבו:  מדהים

אליהו (אלי) רביבו:  שלב הבא גם צריך ליישם את זה

אליהו (אלי) רביבו:  כמו שידעתם לעשות את זה כלפי כלל אזרחי ישראל שנפלו, כנ"ל זה צריך להיות כלפי אותם עובדים זרים

נטלי גבאי: אז כמו שעשינו את זה כלפי כלל אזרחי מדינת ישראל, עשינו את זה גם כלפי העובדים הזרים

נטלי גבאי:  אם בסופו של יום העברנו, הטסנו גופות וטיפלנו, אז נוצר קשר יותר מנוצר קשר

נטלי גבאי:  יש פה תהליך שהוא עובד והוא קיים

נטלי גבאי:  ואם צריך לעדכן בסטטוס לגבי 26 המשפחות האלה אנחנו נעדכן

נטלי גבאי:  זה קודם כל העניין הזה

נטלי גבאי:  איפה זה עומד ובאיזה שלב כל טיפול

נטלי גבאי:       שילמנו גם מענקים לכולם

נטלי גבאי:  זה משהו שאנחנו כבר יכולים לומר אותו

נטלי גבאי:  אבל משהו שהוא יותר פרטני לגבי כל אחד מהמשפחות אנחנו נוכל לבדוק

אליהו (אלי) רביבו: אני אשמח לקבל את אותה התייחסות פרטנית כלפי גם ה-18 שנפצעו

אליהו (אלי) רביבו:  וכנ"ל כלפי הנפגעים ממדינות אחרות

אליהו (אלי) רביבו:  כן, בבקשה אלי כהן מוגרבי

אלי כהן מוגרבי: אני רוצה להתייחס בשני משפטים

אלי כהן מוגרבי:  אחד, אני מרכז את החקלאות בשדות נגב ולצערי גם אצלי נהרגו זרים

אלי כהן מוגרבי:  אבל אני רציתי להתייחס לנפאלים שנהרגו שם

אלי כהן מוגרבי:  נהרגו 10 נפאלים

אלי כהן מוגרבי:  ויש נעדר נפאלי שלא שמעתי אותו עכשיו ברשימה שדיברו ממשרד החוץ בדיווח

אלי כהן מוגרבי:  יש לי שלושה פצועים

אלי כהן מוגרבי:       אז ככה, הטיפול של ביטוח לאומי בנושא הפצועים הוא טיפול נכון, מצוין

אלי כהן מוגרבי:  מטפלים בהם, ממלאים להם את הטפסים, טופס 580 או 520

אלי כהן מוגרבי:  העניין הוא עם אלה שנמצאים בנפאל

אלי כהן מוגרבי:  אני בקשר און ליין עם השגריר בנפאל

אלי כהן מוגרבי:  לא ידוע לי עד אתמול שיצרו קשר ביטוח לאומי עם המשפחות בנפאל

אלי כהן מוגרבי:  אני יצרתי קשר עם ביטוח לאומי, דיווחתי להם הכול

אלי כהן מוגרבי:  ביקשו נתונים, ביקשו מספרי חשבונות בנק, ביקשו לתאם דברים

אלי כהן מוגרבי:  אבל עדיין לא יצרו איתם קשר לפי מיטב ידיעתי

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך

אלי כהן מוגרבי: ואני עדיין לא יודע איפה זה מתקדם

אלי כהן מוגרבי:  לגבי זיהוי הגופות, זוהו רק חמש גופות מתוך הקבוצה שנהרגו בעלומים

אלי כהן מוגרבי:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז קיבלתי תשובה

אליהו (אלי) רביבו:  היא חלקית

אליהו (אלי) רביבו:  אני עדיין נותן לכם קרדיט ואני מבקש לקבל את ההתייחסות שלכם בכתב

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שעד מחר בצוהריים זה מספיק זמן ללקט לי את הנתונים ולהתייחס אליהם?     

נטלי גבאי: נשתדל לעשות את זה כמה שיותר מהר

אליהו (אלי) רביבו: אין משרד ממשלתי שזה לא מטבע לשון שלו

אליהו (אלי) רביבו:  מתי? כמה שיותר מהר

אליהו (אלי) רביבו:  ואיך עושים? ביעילות הגבוהה ביותר

נטלי גבאי: אני לא יכולה להתחייב

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אז בואי תאמרי לי כמה זמן אתה יכולה להתחייב?     

נטלי גבאי: לא, אני מניחה שעד יום חמישי אנחנו נוכל לתת את הנתון הזה

אליהו (אלי) רביבו: קיבלתי

נטלי גבאי: חשוב רק להבהיר, ברגע שיש הודעה פורמלית רק של חמישה נפאלים הביטוח הלאומי מסתכל רק על חמישה

נטלי גבאי:  עד שאין איזה שהיא ודאות אם אדם הוא באמת זוהה, אז מבחינתנו הוא נעדר

נטלי גבאי:  וצריך את זה לקחת בחשבון

אליהו (אלי) רביבו: מקבל, אני מקבל לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  לחלוטין, בטח, מה השאלה בכלל?      

אלכס מילר: כבוד יושב הראש?     

אליהו (אלי) רביבו: כן אלכס? ברוך הבא

אלכס מילר: תודה

אלכס מילר:  השאלה זה בעצם כל הזכויות של ביטוח לאומי

אלכס מילר:  השאלה מה קורה בהעסקה ישירה? הרי גם עובדי החקלאות, גם עובדי הסיעוד, המעסיק הישיר שלהם יש להם מה שנקרא מישהו - - - אותם

אלכס מילר:  מישהו צריך להעביר להם את השכר ואת הפיצויים

אליהו (אלי) רביבו: זה לעניין השכר

אלכס מילר: גם את הפיצויים

אלכס מילר:  וזה א' יכול להיות שגם אותם אנשים נפגעו

אלכס מילר:  ו-ב', גם אם הם בעזרת השם בריאים ושלמים, הם בתקופה מאוד - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני מיד נוגע גם בזה אלכס

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה לך

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, מי דואג לתכלל, להתייחס, לטפל, ברכוש עובדים זרים שנפגע? מי נותן על זה את הדעת?     

קריאה: שרפו את המגורים, לצערי

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  עדיין, נגרם להם נזק

אליהו (אלי) רביבו:  מי יודע לתכלל את זה, להתייחס לזה, לשפות אותם?     

רן לביא: רשות המיסים אמורה לטפל בעניין הזה

רן לביא:  עו"ד שירי לב רן, משרד העבודה

רן לביא:  אני הממונה על זכויות עובדים זרים

רן לביא:  מבדיקה שאנחנו עשינו מי שאמור לטפל בזה זה רשות המיסים

רן לביא:  אבל מפנייה שאנחנו קיבלנו מבדיקה מול רשות המיסים נאמר לפונה שפנה בשם עובד, שרשות המיסים לא מכירה בעובדים הזרים ככאלו שזכאים מבחינת מס רכוש

אליהו (אלי) רביבו: את אמרת כרגע את דעתך או ידיעתך לגבי האחריות שלהם?     

רן לביא: אני אומרת שמבחינת מיטלטלין, כשיש פגיעה או צריך לקבל איזה שהוא פיצוי בעקבות המצב, הערכאה שאחראית על כך, הרשות שאחראית על כך היא רשות המיסים

רן לביא:  אבל כאשר נעשתה פנייה לרשות המיסים בעניין הזה לגבי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: ומה עשיתם עם זה?     

רן לביא: אנחנו פנינו לרשות המיסים

אליהו (אלי) רביבו: כן, כן

אליהו (אלי) רביבו:  מה עשיתם עם זה כשהם אמרו לכם שעל פי ההבנה והגישה שלהם ההתייחסות לעובדים הזרים במקרה הזה שונה?     

רן לביא: אז הדברים האלה נעשו היום

רן לביא:  אנחנו פנינו וטרם קיבלנו תשובה

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אני אשמח לקבל את התייחסותם דרכך

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? הואיל ואתם פניתם

רן לביא: מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו: מה קורה עם מתן תמיכה נפשית לעובדים הזרים שחוו את התופת ושרדו? מי נותן לזה מענה?     

ענבל משש: אמרתי שבפעם הקודמת, ואני גם אדגיש עכשיו, יש קו פניות לעובדים הזרים, הוא נפתח לכולם החל מה-7 באוקטובר

ענבל משש:  ובמסגרת קו הפניות ניתן לקבל גם תמיכה נפשית מעובד סוציאלי של רשות האוכלוסין וההגירה באמצעות מתורגמן

ענבל משש:  אז זה גם מענה שניתן בקו הפניות

אליהו (אלי) רביבו: זה לא מענה שאמור להינתן על ידי הביטוח הלאומי?      

ענבל משש: היא יודעת להגיד לגבי הביטוח הלאומי

ענבל משש:  אני יודעת להגיד על מענה שאנחנו יזמנו כדי לתת

אליהו (אלי) רביבו: יוזמה מבורכת

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אם היא קיימת אז לוודא רק שאין כפל, שבשביל לא לבזבז אנרגיות

נטלי גבאי: אנחנו כמובן כל מי שהוכר כנפצע זכאי לקבל טיפולים של תמיכה נפשית

נטלי גבאי:  גם מי שאין לו הכרה כנפגע פעולות איבה ועדיין צריך לקבל זכאי לקבל טיפולים במרכזי החוסן

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק הובלת אותי לשאלה הבאה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  זה קורה לך כמה פעמים

אליהו (אלי) רביבו:  כמה עובדים זרים פנו למוסד לביטוח לאומי כדי לקבל הכרה כנפגעי פעולות איבה?     

נטלי גבאי: הנתון הזה שקוף במערכות שלנו

נטלי גבאי:  בגלל שההתייחסות היא מאוד זהה למי שבעצם תושב ומי שהוא תושב חוץ או עובד זר לצורך העניין, אז צריך לעשות את זה בצורה פרטנית ולהוציא את זה מהמערכות

נטלי גבאי:  זה משהו שכרגע לא עשינו, כי יש לנו המון המון תביעות לטפל בהן

נטלי גבאי:  וככל שיידרש בעתיד נראה איך אנחנו מוצאים לזה זמן

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז זאת אומרת שלא פנו אליכם

אליהו (אלי) רביבו:  איך אתם מנגישים את האפשרות? במגוון שפות, באמצעות הוצאת אגרות?     

נטלי גבאי: אני לא יכולה לומר אם פנו אלינו או לא פנו אלינו

נטלי גבאי:  זה נתון שלא קיים ברשותנו בשלב הזה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אז בואי תוסיפי לך עוד משהו לאותו נתון שאני זקוק לו

אליהו (אלי) רביבו:  תודה

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, אז לפני שאנחנו נעבור הלאה אנחנו נתחיל קודם כל עם סקירה והתייחסות של משרד העבודה

אליהו (אלי) רביבו:  עו"ד שירי, אבקש לדעת באילו מקרים חלה חובת הודעה מראש לפני התפטרות בזמן מלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  אני יודע שבענף הסיעוד האשרה מותנית בכך

אליהו (אלי) רביבו:  ולדעת האם מבחינתכם, במידה ולא נוהגים כך, האם ההגדרה היא הגדרת נטישה של העובד את המטופל?     

רן לביא: אז אדוני, ברשותך אני אחלק את התשובה לשתיים

רן לביא:  קודם כל, אנחנו מתייחסים אל העובדים הזרים, ללא קשר כרגע לענף שבו הם מועסקים, כמו לכל עובד אחר

רן לביא:  זאת אומרת, אין מבחינתנו הבחנה בעניין הזה בין היות העובד זר או ישראלי מבחינת המצב החריג, מצב החירום שחל כרגע

רן לביא:  ולכן אנחנו אומרים שכאשר רוצים לעשות סיום של יחסי עבודה, אז יחולו דיני העבודה שחלים כרגע

רן לביא:  עכשיו, אני לרגע קופצת רק לשאלה השנייה לפני שאני חוזרת לשאלה הראשונה

רן לביא:  עניין הנטישה הוא עניין, אני אומרת את זה בלי שום קשר למצב כרגע

רן לביא:  נטישה היא עניין פלילי

רן לביא:  כאשר עובד עוזב ללא מתן הודעה מוקדמת או עוזב מהרגע להרגע אנחנו עדיין לא רואים בדבר הזה כנטישה

רן לביא:  נטישה היא בהתאם לחוק השארה של חסר ישע ללא - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא, מה פתאום

אליהו (אלי) רביבו:  מה פתאום, חד משמעית, אני לא מסכים לקבל את זה

אליהו (אלי) רביבו:  מה פתאום

אליהו (אלי) רביבו:  לא כל עובד זר מועסק אצל מטופל סיעודי

אליהו (אלי) רביבו:  ועובד שנוטש את המעסיק שלו בחקלאות, המעסיק הוא לא חסר ישע

קריאה: הוא חסר ישע

אליהו (אלי) רביבו: בהגדרה שלו, בהגדרה שלו ובטרמינולוגיה זה ילד או מוגבל ניידות שלא מסוגל להגן על עצמו

אליהו (אלי) רביבו:  חקלאי שכל עולמו חרב כמעט ברגע, שהיבול שלו כמל וכל התוכניות שלו מתבטלות וזה מפעל חייו שיורד לטמיון ברגע ועובד נוטש אותו, הוא נוטש חסר ישע

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? בואו, חשוב רגע שנבין את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת מבחינתכם באילו מקרים חלה חובת הודעה מראש, מה עושים בשביל לא לעודד את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אם יש בן אדם שמגדל פלפלים בעוטף עזה, אבל גם תפוזים ברעננה ועובד מחליט שהוא לא רוצה להישאר והוא מודיע שעוזב

אליהו (אלי) רביבו:  כשהמעסיק יודע לספק לו חלופת הכנסה, בוודאי לתקופת המלחמה באזור בטוח יותר

אליהו (אלי) רביבו:  והעובד בכל מקרה מחליט שהוא נוטש אותו ועוזב, הוא נטש חסר ישע

אליהו (אלי) רביבו:  תתרגלו, אנחנו בימי מלחמה וכך צריך להסתכל על זה

רן לביא: אז אני בהחלט מבינה מה אדוני אומר

רן לביא:  ועדיין אני לפחות חייבת להיות כפופה למבחנים המשפטיים

רן לביא:  אנחנו בהחלט לא מעודדים עכשיו עזיבה כתופעה או לא, בטח ובטח לא קוראים לאיזה שהיא עזיבה כזאת

רן לביא:  אנחנו כן אומרים שיחול הדין בכל מה שקשור בסיום יחסי עבודה

רן לביא:  בוודאי שעובד צריך לתת הודעה מוקדמת

רן לביא:  הכללים הרגילים חלים

אליהו (אלי) רביבו: כן, עוד פעם, אבל זה לא רגיל ולא בזמן רגיל

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מבקש לדעת האם אתם מבצעים הבחנה בין ימי שגרה לימי מלחמה?     

רן לביא: כן

רן לביא:  אז בוודאי שאנחנו מבצעים את ההבחנה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: במה היא באה לידי ביטוי?     

רן לביא: בכל הנוגע למקומות

רן לביא:  למשל אנחנו בודקים האם מקום העבודה הוא כזה שבהוראת פיקוד העורף הוא נסגר? האם ניתן להגיע למקום העבודה? האם מקום העבודה מוגן? זאת אומרת, ברור שהמצב כרגע, מצב החירום כרגע מצריך להסתכל על עוד נסיבות

אליהו (אלי) רביבו: מה הבקרה שבאמצעותה אתם באמת מאפיינים את זה? כי לי יש איזה שהיא הצעה אופרטיבית

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לפני שנגיע אליה אני רוצה קודם כל ללמוד איך אתם מתנהגים היום

אליהו (אלי) רביבו:  לא יודע, אם עכשיו לדוגמה מר מוגברי, יש לו חלקת גידול של תפוחי אדמה בעוטף, ב-07

אליהו (אלי) רביבו:  הוא לא יכול באמת לתפעל את האופרציה שם

אליהו (אלי) רביבו:  אפילו קומביין הוא לא יחשוף שם לשטח

אליהו (אלי) רביבו:  הגיע אליו עובד ואומר לו 'תשמע חביבי, אני פה לא עובד'

אליהו (אלי) רביבו:  אומר לו 'כמובן, אין שום בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  בוא תעבור לשטח גידול חקלאי שלי בערבה התיכונה או צא לנוח באיזה שהוא בית הארחה בערד ואני משלם אותו וכשהמצב יירגע תחזור לעבודה'

אליהו (אלי) רביבו:  הוא אומר לו 'לא, לא, אני עוזב

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא נשאר'

אליהו (אלי) רביבו:  האם זה נכנס תחת הגדרה של נטישה או לא?     

רן לביא: אז אני עוד פעם אומרת, אנחנו לא משתמשים במונח 'נטישה'

רן לביא:  אנחנו משתמשים, בעצם בודקים האם העובד, אוקיי

רן לביא:  הדוגמה שאדוני נתן היא דוגמה מצוינת

רן לביא:  אני אתייחס אליה

רן לביא:  במקרה כזה בהחלט העובד יש לו חלופה לעבוד במקום עבודה בטוח, כפי שאדוני ציין

רן לביא:  ולכן אם הוא אומר אני בכל זאת לא מעוניין למעשה הוא מודיע על ההתפטרות שלו, על כל הכללים שחלים

אליהו (אלי) רביבו: ואז בתוך זה הוא לא זכאי לפיצויי פיטורים

אליהו (אלי) רביבו:  חברים, מידי פעם ככה מבליח לי שאני מבין כמעט מההתחלה כמעט את הסוף

אליהו (אלי) רביבו:  מידי פעם

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל שאלה, אני רוצה ללמוד את התהליכים הסדורים

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לדעת אם נתנו על זה את הדעת, רוצה לדעת אם מבינים את האינטרפרטציות

אליהו (אלי) רביבו:  יש לי גם הצעה

אליהו (אלי) רביבו:  לא, אני רק מנסה רגע להבין

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לדעת לקראת מה אנחנו הולכים להתעורר מחר

אליהו (אלי) רביבו:  כי חקלאי, לא מספיק שמפעל ידיו, מפעל חייו התרסק תחת הידיים שלו על לא עוול בכפו והוא נכנס לחובות עתק, הוא בעוד חצי שנה-שנה הולך לקבל איזה שהיא תביעה שהוא לא יודע לצאת ממנה

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני הולך לרסק לו גם את הנפש וגם את המשפחה שלו

אליהו (אלי) רביבו:  ומה? כדי שאני אסתמך על עגבניות מטורקיה? לשם אני אגיע? איך אני מעודד? איך אני שומר על האינטרסים הלאומיים שלנו אם לא נגן עליהם? איך? באותה נשימה שאני רוצה לשמור ולהגן ולכבד את העובדים, לפחות באותה מידה

אליהו (אלי) רביבו:  בואו, שנייה, בואו נתעורר טיפה

אליהו (אלי) רביבו:  לפחות באותה מידה חייב לדאוג למעסיקים

רן לביא: אז בעניין הזה, אדוני, אני חייבת להצטרף לדברים האלה

רן לביא:  אני אומר שבוודאי שגם במקרה שלי, ביחידה שלנו, אנחנו בהחלט מסתכלים על המקרה עצמו ובודקים

אליהו (אלי) רביבו: איך אתם מסתכלים? באמצעות איזה מנגנון? איך זה משתקף אליכם?     

רן לביא: אז אני אומרת, אני רוצה רק להגיד שמעבר ליחידה שלנו שמטפלת בזכויות של העובדים הזרים, משרד העבודה מסתכל בהחלט על התמונה הכוללת ולוקח כשיקול בהחלט גם את האינטרס של המעסיקים ואת האינטרס של העובדים כאחד

רן לביא:  זאת אומרת, אין כאן איזה שהיא התייחסות נקרא לה אינטרסנטית

רן לביא:  או זה שמסתכלים על זה מפריזמה אחת גברתי

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי גברתי

רן לביא: לגבי איך אני, איך זה נבחן אצלנו ביחידה? מגיעה אלינו פנייה ואנחנו בודקים את הפנייה בהתאם לנסיבות שלה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז לפני שאני אציע את ההצעה שלי ואני אקשיב לאורח שלנו, מי אדוני, מאיפה?      

יוני דמרי: יוני דמרי, מנהל התחום החקלאי בתנועת המושבים

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, תכף

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני מבין מתוך דברייך, גברתי, שעמדת המדינה שכאשר יש חלופת העסקה במקום בטוח או חלופת שהות בטוחה ונעימה על חשבון המעסיק וחרף כל זאת העובד החליט לעזוב, אז העזיבה נחשבת התפטרות, על כל ההשלכות

אליהו (אלי) רביבו:  זו עמדת המדינה?     

רן לביא: זה לא קשור לעניין המנוחה, כן?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אני מסביר

אליהו (אלי) רביבו:  מגיע עובד שביום יום שלו עובד בעוטף ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  היום לא יכול לעבוד שם

אליהו (אלי) רביבו:  הוא לא רוצה והמעסיק גם לא מנסה להפעיל אותו שם

אליהו (אלי) רביבו:  אומר המעסיק בוא בזמן הזה אני מגדל פלפלים בערבה התיכונה, שאינה חשופה לאותו מצב כאוטי שבו אנחנו נמצאים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני, הנה, אני מספק לך מקום לשהות בו, דרך להתפרנס בה, באותו תחום שבעטיו הגעת לארץ

אליהו (אלי) רביבו:  הנה, אני מספק לך פתרון

אליהו (אלי) רביבו:  או לחילופין, אני מגדל רק בעוטף ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  משכך, אין לי לספק לך מקום עבודה אחר, כי אני גם לא בקשרי חברות עם חקלאים אחרים באזורים אחרים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בינתיים שכרתי לך חדר עם עוד חבר שעובד איתך, לכו לאיזה שהוא בית הארחה במקום שהוא משוחרר מאותם עומסים ותחושות לא נעימות של המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  אני משלם את זה

אליהו (אלי) רביבו:  יהיה לך שם אוכל ושתייה ומקום לנוח בו ואפילו לשחות אולי

אליהו (אלי) רביבו:  כשתסתיים המלחמה תחזור לעבודה

אליהו (אלי) רביבו:  אומר העובד 'לא רוצה

אליהו (אלי) רביבו:  אני עוזב'

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שאני לא עוזב רק בגלל שעכשיו אני לא יכול לעבוד ומסוכן לשהות במקום שבו אני רגיל לשהות, אלא אני עוזב, זו ההחלטה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  כי אמא שלי לחצה עליי, כי אשתי לא מוותרת לי, כי אני לא יודע מה

אליהו (אלי) רביבו:       אני רוצה להבין, האם לעמדת המדינה העזיבה הזאת נחשבת התפטרות?     

רן לביא: אז אני אומרת, ככלל כן

אליהו (אלי) רביבו: זהו, זה מה שרציתי לשמוע

רן לביא: לא, ואני אומרת

רן לביא:  רגע, שנייה, שנייה

אליהו (אלי) רביבו: לפעמים תשובה יכולה להיות פשוטה של כן או לא

אליהו (אלי) רביבו:  ענית לי 'כן', תודה

רן לביא: רגע, רגע

רן לביא:  אני אומרת, ככלל כן

רן לביא:  אני גם רציתי להגיד לאדוני לעניין המנוחה שהמעסיק לא חייב להתחייב פה בבריכות שחייה וכדומה

רן לביא:  פשוט צריך להציע חלופת עבודה, זה הכול

רן לביא:  מה שכן, אני אומרת את ה-ככלל כן הזה מאחר ואנחנו לא מכירים, תמיד יכול לבוא איזה שהוא מקרה עם נסיבות ספציפיות ולכן אני אומרת את זה תחת ההסתייגות של נסיבות ספציפיות שכרגע אני לא יכולה להתייחס אליהם

רן לביא:  אבל ככלל העיקרון הוא שכן

רן לביא:       אין צורך, אני אומרת את זה, לא אמרתי את זה פעם ראשונה בדיון הזה

רן לביא:  אני אמרתי את זה גם לפניות שהגיעו אליי עד היום מאז ה-7 באוקטובר

אליהו (אלי) רביבו: אז אני אשיב

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשיב וזה הופך את היוזמה שאני מבקש לקדם עכשיו לברת התגבשות, לא רק נכונה, אלא הכרחית

אליהו (אלי) רביבו:  הכרחית

אליהו (אלי) רביבו:  כדי שבאמת אתם תוכלו לבחון אחד לאחד בשעת אמת ולכוון ולהגיע למסקנה, וכדי שנמנע מצב שבו עובדים זולגים כטרף קל לאותם עורכי דין נוכלים, המחכים להם בבתי המלון ובשדה התעופה – אני מציע שבאופן מיידי נדאג להקים גוף שיכול לפשר, לגשר ולתווך במחלוקות בין עובדים זרים למעסיקים על רקע המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  הלוואי וזה יהיה גם דבר שבשגרה, אבל קודם כל נדבר על ימי המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  כנראה עדיף במשרד העבודה, אצל ממונה זכויות עובדים זרים, בשיתוף כמה גורמים

אליהו (אלי) רביבו:  כדי שככל שישנן שאלות או נושאים שהשיח לגביהם הוא אפור ולא החלטי וחלוט, הוא יעלה, ישתקף, ייכתב וייחתם באותו מעמד בוררות ותיווך

אליהו (אלי) רביבו:  על ידי כך, אני אשמח, אגב, שביטוח לאומי ייקחו בזה חלק

אליהו (אלי) רביבו:  אבל במהות משרד העבודה זה הגוף שאמון

אליהו (אלי) רביבו:  בקצה, משרד העבודה זה הגוף שאמון מטעם ממשלת ישראל ומדינת ישראל לדאוג לזכויות העובדים

אליהו (אלי) רביבו:  כשהם כבר יחוו את דעתם והם יהיו חלק מתהליך, אף אחד לא יכול לטעון אחרת

אליהו (אלי) רביבו:  אף אחד לא יכול לבוא ולהגיד רק רגע, לא מוצו כלל הזכויות

אליהו (אלי) רביבו:       אז אני אבקש יותר מאוחר את התייחסותך ליוזמה שאני מבקש לקדם

אליהו (אלי) רביבו:  סדר רשות הידובר עובר כרגע ליועמ"ש הוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  לאחר מכן אליך ואז אליך

נתן פלד: אני רק רוצה להבהיר בנושא הזה

נתן פלד:  השורה שנגעה בשתי נקודות: הודעה מוקדמת ופיצויי פיטורים

נתן פלד:  בשניהם, גם בסעיף 10 לחוק הודעה מוקדמת וגם בסעיף 11 לחוק פיצויי פיטורים השאלה היא, ההגדרה של החוק היא שאין לדרוש מן העובד להמשיך לעבוד

נתן פלד:  וזאת סוגיה עובדתית ומשפטית מורכבת

נתן פלד:  לגבי פיצויי פיטורים אני גם אציין שהוגשה בשבוע שעבר הצעת חוק של חה"כ שרן השכל שחלה לא רק על העובדים הזרים, אלא באופן כללי

נתן פלד:  ויש כאן גם עניין בענף הסיעוד יש את הנוהל של מתן אותה הודעה מוקדמת

נתן פלד:  יש גם את העניין של התקנות של הפיקדון שבענף החקלאות לא פורסמו והיה על זה בג"ץ שאמר שזה מעלה קושי

נתן פלד:  וגם היו מקרים, כפי שציינו בנייר העמדה של החקלאים, שהמדינה השתתפה בפיצויים האלה

נתן פלד:  אז זאת סוגיה לא פשוטה

נתן פלד:  וטוב לשמוע את העמדות של כלל הגורמים שקשורים לכך

אליהו (אלי) רביבו: חד משמעית

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקבל ומכבד מה שאדוני אומר

אליהו (אלי) רביבו:  אני רק אומר, הואיל והליך חקיקה, בוודאי חקיקה פרטית, הוא מורכב ומייגע ובזמן הזה נשתלים הזרעים במקום זרעי החמניות מה שנקרא, נשתלים לצערנו זרעי התביעות שהולכים ותופחים

אליהו (אלי) רביבו:  וכשהם יגיעו בצורת כתב תביעה זה כבר יהיה בשלב מאוחר ומתקדם יותר

נתן פלד: ודאי שהרעיון של יושב הראש להקים מנגנון שימנע את הבעיות מראש

רן לביא: אז עוד לפני המנגנון, אני רק רוצה להגיד לאדוני שאנחנו, כפי שאמרתי את זה גם בדיונים קודמים אני אומרת את זה גם עכשיו

רן לביא:  אנחנו נותנים את המידע לעובדים בחינם

רן לביא:  אנחנו לא גובים על זה שכר

אליהו (אלי) רביבו: למי שמבקש לדעת

רן לביא: לא, אבל אנחנו גם נותנים ביוזמות על מנת להפיץ את המידע

אליהו (אלי) רביבו: את יודעת להתחייב בפניי שהמידע שאת מבקשת להעביר מגיע לכל מאה אחוז הפוטנציאליים קהל היעד?     

רן לביא: אז אני יודעת להגיד לאדוני שאני עושה את המקסימום, כמו למשל לפנות לשגרירות תאילנד, לנספח העבודה שנמצא בתאילנד

רן לביא:  לשבת איתו מספר רב של שעות ולהסביר לו בדיוק את כל הזכויות שמגיעות לעובדים גם במהלך - - -     

אליהו (אלי) רביבו: 	ואת משוכנעת שהוא משוחרר באמת לתווך את החומר שאת מעבירה לו לכל אחד ואחד מהעובדים? מדובר באלפי עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  כ-8,000 עובדים כבר עזבו את הארץ

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יודעים כמה פיצוצים אנחנו הולכים לקבל מהם?     

ענבל משש: שירי, התראיינת גם לטלוויזיה התאית

אליהו (אלי) רביבו: אני לא מסתפק בזה

ענבל משש: לא, יש וובינר שהוא עומד באתר עם כל ההסבר על הזכויות ששירי עשתה

ענבל משש:  היא התראיינה יחד עם השגרירות, היא התראיינה לטלוויזיה התאילנדית כדי להסביר את כל הדברים האלו

ענבל משש:  אנחנו מפיצים חוזרים

ענבל משש:  יש עוד איזה שהוא פער שירי?     

אליהו (אלי) רביבו: תקשיבו, לגישתי כל סיום קשר, סיום קשר כלשהו, בוודאי העסקה, לכל שכן בין עובד זר למעסיק שלא בארץ מולדתו, חייב להתבצע באופן מסודר, כתוב, חתום ומבואר בשפת אימו

אליהו (אלי) רביבו:  כדי שלא ייווצר מצב שבו יש אי הבנה שא הגיעה לידי מיצוי

אליהו (אלי) רביבו:  גם כי המעסיק לא היה פנוי, גם כי הוא לא הפעיל מספיק שיקול דעת, גם כי העובד לא סיפר לו את כל תוכניותיו

אליהו (אלי) רביבו:  יכול להיות שהוא אומר לי מגיע 20,000 שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  עדיף לי לסתום את הפה, בסוף אני אקבל 70,000 שקלים, כשבפועל לא אכפת לי שלמעסיק ייצא מהכיס 200,000 שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  10 עובדים – 2 מיליון שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא בוחן כליות ולב

אליהו (אלי) רביבו:  ואני רוצה לנסות לצמצם לכדי מינימום של המינימום את החשיפה הזאת שבין היתר גם תפגע בשמה הטוב של מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  כי בלתי מתקבל על הדעת שהמדינה מוציאה סכומי עתק כדי לשפות נפגעים בפעולות איבה שאינם אזרחי המדינה, להתייחס אליהם, על כל המשמעויות כאילו הם אזרחי המדינה, ובסוף ייצא שכרנו בהפסדנו רק בגלל שלא היה איזה שהוא מנגנון שווידא שהצדדים הבינו אחד את רצון השני וציפיות השני

אליהו (אלי) רביבו:  שגישר ותיווך ביניהם ווידא החתמת סיום העסקה לשביעות רצון שני הצדדים

אליהו (אלי) רביבו:  לא נראה לי שמדובר באיזה שהוא רעיון מהפכני שאני מביא פה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל וואלה, משהו קטן

רן לביא: זה גם מתקיים הלכה למעשה מידי יום ביומו

אליהו (אלי) רביבו: איך זה מתקיים? תספרי לי, אז אני לא יודע את זה

רן לביא: אז אני אומרת לאדוני, יש הרבה מאוד פניות שמגיעות אליי

אליהו (אלי) רביבו: עוד פעם את חוזרת אליי לפניות

רן לביא: רגע, רגע, שנייה

רן לביא:  גם של המעסיקים עצמם, גם בחקלאות

רן לביא:  נמצאים כאן נציגים שאני מאמינה שיוכלו להצדיק את הדברים שאני אומרת

רן לביא:  שבמקרים שיש מחלוקת או לחילופין, כאשר אנחנו רוצים לתת את המידע מראש, אנחנו רוצים לאפשר לעובדים ולמעסיקים לקבל כל אחד את מה שמגיע לו

רן לביא:  אף אחד לא מחפש לעזור למישהו להתעשר על חשבון האחר

רן לביא:       אין לי אפשרות לפקח או לדעת בוודאות שאני מגיעה למאה אחוז של האנשים

רן לביא:  כי אין לי את האפשרות לעשות את זה

אליהו (אלי) רביבו: ואני נתתי לך פתרון

רן לביא: אבל גם הפתרון של אדוני, היוזמות האלו הן נעשות, אני לא יכולה לפקח שכל עובד קורא את ההודעות שאני שולחת לו

רן לביא:  אני יכולה לשלוח את ההודעות האלה ובתקווה שבאמת העובד הזה יחסוך לעצמו את כמה השקלים בפנייה לעורך דין פרטי וידבר איתי ויקבל את המידע המהימן ביותר בעלות אפס

אליהו (אלי) רביבו: אני אשאל אותך שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  את מודעת לעובדה שישנם עובדים שחתמו על ייפויי כוח לעורכי דין?     

רן לביא: כן

אליהו (אלי) רביבו: את מסכימה איתי שסבירות הדעת להניח שאם היה מתקיים שיח אובייקטיבי בין הצדדים, חלק לא מבוטל מייפויי הכוח האלה היו מתייתרים?     

רן לביא: אני לא יודעת, אני מעריכה

אליהו (אלי) רביבו: "אני מעריכה"

רן לביא: אני לא יודעת

אליהו (אלי) רביבו: אני מספר לך שאני נפגשתי עם חקלאים, אני נפגשתי עם חקלאים במעט זמן הפנוי שהצלחתי למצוא ירדתי לדרום ואני מתכוון להמשיך לרדת

אליהו (אלי) רביבו:  ולא הסתפקתי במפגש בבתי אריזה, אלא חדרתי לתוך עומק החממות

אליהו (אלי) רביבו:  ובתוך החממות דיברתי עם חקלאים ועם העובדים שלהם

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אומר לך, שאומרים לי חקלאים בדמעות

אליהו (אלי) רביבו:  את רואה גברים, גברים חסונים, חזקים, מלח הארץ, שאומרים לי בדמעות 'תקשיב, אני מתחנן לעובד לקבל כסף

אליהו (אלי) רביבו:  פשוט הלך

אליהו (אלי) רביבו:  אני ממש רוצה לראות אותו

אליהו (אלי) רביבו:  לא נעים לי קודם של שיחשוב שאני לא אשלם לו

אליהו (אלי) רביבו:  ו-ב' היה לי לא נעים בהתחלה

אליהו (אלי) רביבו:  היום אני כבר מבין שמי שהלך או בוודאי זה שמיד מיהר להגיד אוקיי, לא מתאים לי, אני לא מסדיר איתך את העניינים, זה בן אדם שיש לו ציפיות זדוניות לרסק אותי

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לשלם

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מתחמק מזה'

אליהו (אלי) רביבו:       אני שואל אותך, אם את מוציאה אגרת לכל מעסיק ואת אומרת לו חובה עליך שברגע שעובד אומר לך שהוא מתכוון לעזוב, אתה נותן לו את אותו פולדר, את אותה אגרת שבה מסבירה את הקיום של אותו מנגנון שבאמצעותו הוא יכול לגשר על הפערים שיש לו עם המעסיק

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר לך שבבוא היום, היה ועובד יגיד אני לא רוצה להיפגש אתכם

אליהו (אלי) רביבו:  בבוא היום כשהתיק שלו יגיע בפני בית משפט לא יקום השופט שיגיד שהוא יכול להרשות לעצמו להתעלם מהכוונה הטהורה של המעסיק להסדיר את הזכויות שלו, של אותו עובד ברגע שהוא עזב

אליהו (אלי) רביבו:       אני יודע שבהצעה הזאת שלי אני לא מבטל לגמרי את החשיפה

אליהו (אלי) רביבו:  כל מה שאנחנו עושים זה לנסות לצמצם

רן לביא: אז אדוני, זה קיים

רן לביא:  כי יש את חוזה ההעסקה הסטנדרטי ובתוך חוזה ההעסקה שמפרט את כלל זכויות העובד יש גם הפניה לקו הפניות של רשות האוכלוסין וההגירה, את הטלפון

רן לביא:  גם את הטלפון שלי

רן לביא:  ומי שרוצה יכול לפנות

רן לביא:  זאת אומרת המידע קיים

רן לביא:  גם העובד מכיר אותו וגם המעסיק מכיר אותו

ענבל משש: אולי לעשות שאלות תשובות או איזה שהיא חוות דעת וזה יהיה לפרסום

רן לביא: בהחלט

אליהו (אלי) רביבו: מקבל את הרעיון

אליהו (אלי) רביבו:  בלית ברירה

אליהו (אלי) רביבו:  רק כי אין לי מספיק שותפים לשאיפה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  רק בגלל זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני יודע, אני יודע מה זה, איזה מבוכה ונזקים ועוגמת נפש זה יכול למנוע מאותם חקלאים נפגעים

אליהו (אלי) רביבו:  וממדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:       טוב, לפני שאני אתקדם הלאה, ברשותך

דפנה שגל פודור: עו"ד דפנה פודור ממטה מאבק הסיעודיים

דפנה שגל פודור:  אני עצמי הייתי אצל עו"ד שירי לב רן בגישור

דפנה שגל פודור:  זה היה לפני הרבה שנים

דפנה שגל פודור:  אבל הסמכות בחוק לגישור היא קיימת וזה מנגנון שכבר קיים ואין צורך להקים אותו

דפנה שגל פודור:  מה שכן, אפשר ככה, בן שאל אותי ודיברנו על זה קצת

דפנה שגל פודור:  מה שכן אפשר אולי לפנות בפנייה לבתי המשפט, שישלחו לגישור, אולי גישור וולונטרי, זה תמיד וולונטרי

דפנה שגל פודור:  יציעו לצדדים גישור לפני שמבררים את התביעה, לפני הוכחות, לפני שנגרמות כל ההוצאות האלה

דפנה שגל פודור:  וזה יכול אולי

אליהו (אלי) רביבו: אני אתייחס, ברשותך, לפני שאני אעבור הלאה

אליהו (אלי) רביבו:  לגישתי אותו מנגנון נחוץ מאוד שקיים נותן מענה לעובד זר שמגיע בידיים נקיות ובאמת מנסה ליישב את המחלוקת בינו לבין המעסיק בדרכי שלום

אליהו (אלי) רביבו:  הוא אומר אני לא רוצה שקל שלא מגיע לי

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נלך לאיזה שהוא הליך בוררות וולונטרי שבאמצעותו אנחנו באמת נברר אם אני או אתה צודקים

אליהו (אלי) רביבו:  הבעיה שלי עם אלה שמראש מנסים למצוא את הפרצה כדי לבשל תביעה שניתן לא להגיע אליה

דפנה שגל פודור: אני אגיד שהרבה פעמים זה המידע שהם מקבלים, במיוחד בזמנים כאלה שיש חשש לחייהם והם בורחים בבהילות מהארץ

יוני דמרי: והם בורחים ממקום אחד למקום אחר בשביל הפרש הכסף

אליהו (אלי) רביבו: ולאור כך אני מבקש לעודד את אותו מנגנון ולהנגיש אותו כמה שיותר

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה

יוני דמרי: תודה רבה אדוני יושב הראש

יוני דמרי:  יוני דמרי, אני מנהל את האגף החקלאי בתנועת המושבים

יוני דמרי:  ראשית, אני רוצה לברך על הדיון הזה ועל הקו שאותו אתה מתווה

יוני דמרי:  החקלאים בחבל התקומה, חבל אשכול, נפגעו

יוני דמרי:  חטפו מכה

יוני דמרי:  על מנת לשקם את החבל הזה החקלאות היא גורם מרכזי

יוני דמרי:  ועל מנת להבטיח שהחקלאות שם תמשיך אנחנו מחויבים לשמור על החקלאים

יוני דמרי:  ירדתי בשישי האחרון ובשבת לאילת, לפגוש גוף שנקרא 'נשות החקלאים'

יוני דמרי:  הם הפה של החקלאים של הבעלים שלהם שנמצאים בשטח

יוני דמרי:  הבעלים לא ישנים בלילה מהפחד של העובדים הזרים מהתביעות שעומדות בפניהם

יוני דמרי:  אנחנו כמדינה חייבים למצוא איזה שהוא מנגנון, איזה שהוא פתרון

יוני דמרי:  ההצעה שלך היא מצוינת, אבל צריך למצוא מנגנון שגם יגן על החקלאי על מנת שהוא יוכל לייצר את מה שהוא יודע לייצר וזה חקלאות, ולא להתחיל לייצר את מה שהוא לא יודע לייצר וזו הגנה משפטית

יוני דמרי:       באשר לעובדה שחקלאי, שעובד זר בורח ממקום לחימה, אני מקבל את זה, הוא חס על חייו וזה לגיטימי

יוני דמרי:  קצת קשה לי לקבל שעובד שעובד אצלי במשק, שאני לא גר באזור אשכול, אומר לי שמחר הוא עוזב, מהסיבה הפשוטה, שמעסיק אחר הציע לו יותר כסף

יוני דמרי:  אז אני יכול להבין, אבל אני לא יכול לקבל את זה

יוני דמרי:  שירי, אנחנו דיברנו קודם על נטישה

יוני דמרי:  את פנית ביוזמה לעובדים הזרים במי שרוצה למצות את זכויותיו

יוני דמרי:  האם פנינו גם לחקלאים למצות את זכויותיהם באשר לנטישות של עובדים שלא הודיעו להם ועברו ממקום X שהוא לא מסוכן למקום Y שהוא לא מסוכן?     

רן לביא: מה שאני הצעתי לעובדים זה ככל שהם רוצים - - -     

יוני דמרי: לא לעובדים, למעסיקים, למעסיקים

רן לביא: אבל אתה אמרת משהו לא מדויק

יוני דמרי: אני לא אמרתי, אני שאלתי

יוני דמרי:  האם באותה מידה שפנית לעובדים והצעת להם את עזרתך, אוקיי? האם פנית גם למעסיק ואמרת לו אתה זכאי לתבוע בגין נטישה ממקום לא מסוכן למקום אחר לא מסוכן?     

רן לביא: אז אני רוצה להזכיר לך שאני הממונה על זכויות עובדים זרים בעבודה ולכן התפקיד שלי - - -     

יוני דמרי: אז זו הסיבה שביום השני ללחימה נכנסת לנתיב העשרה שהיה שטח צבאי סגור והלכת לחפש את העובדים הזרים שנפגעו? כלומר, המעסיק שחס על חייו באותו רגע הוא לא מעניין

יוני דמרי:  ביום השני ללחימה היית בנתיב העשרה והלכת לחפש עובדים שנפגעו

יוני דמרי:  נכון?     

רן לביא: אתה שואל או אומר?     

יוני דמרי: אני אומר ורוצה את הסמכתך

רן לביא: אז אתה לא תקבל את הסכמתי

יוני דמרי: את אישורך, את אישורך

רן לביא: אין לי מושג על מה אתה מדבר

יוני דמרי: לא היית בנתיב העשרה ביום השני ללחימה?     

רן לביא: ממש ממש לא

יוני דמרי: מתנצל, מחילה

רן לביא: אוקיי

רן לביא:  ולכן אני גם רוצה לתקן את הדברים שלך הראשונים

רן לביא:  אני לא פניתי לעובדים על מנת שהם ימצו את הזכויות

רן לביא:  מה שעשיתי זה להסביר לעובדים שאם הם רוצים מידע לגבי הזכויות שלהם, מאחר שאני מכירה את התופעה שיושב ראש הוועדה ציין לגבי שידול של עורכי דין פרטיים

רן לביא:  על מנת למנוע את הפניות האלה של עורכי דין פרטיים אני אמרתי לעובדים בבקשה תפנו אליי, כי אני משרד ממשלתי

רן לביא:  אני אתן לכם מידע מהימן

רן לביא:  אני לא מחתימה על ייפויי כוח

רן לביא:  אני לא גוזרת כל מיני קופונים כאלה ואחרים ואני נותנת מידע אמין, גם בהתייחס כמובן לזכויות של המעסיקים, כי אני משרד ממשלתי

רן לביא:  ולכן אני פניתי לעובדים

רן לביא:  עדיף לי שהם יפנו אליי ויקבלו את המידע, מאשר שהם יפנו לעורכי דין פרטיים

יוני דמרי: תודה רבה

ששי שדה: זה אולי הזמן להקים אולי את הממונה על זכויות מעסיקים לתקופה קצרה של המלחמה

ששי שדה:  למנות פרויקטור בנושא הזה שיעבוד מולם ויסגרו את כל הנושאים האלה

ששי שדה:  זו עבודת מטה מאוד פשוטה

יוני דמרי: אדוני, מי שומר על החקלאים? זו השאלה שלי, מי מגן על החקלאים בעת הזו? זו השאלה הפשוטה

קריאה: אף אחד

אליהו (אלי) רביבו: עם כל הצניעות והענווה, זה אחד הדברים המרכזיים שאני עושה בשנה האחרונה שאני בכנסת

יוני דמרי: מודה לך ורואה אותך בשטח לא מעט

יוני דמרי:  ועדיין, ועדיין הייתי מבקש שהמדינה תסייע לחקלאים בעת הזו בהגנה מפני תביעות

יוני דמרי:  האנשים החקלאיים רוצים לעסוק בחקלאות ולא בתביעות משפטיות

אליהו (אלי) רביבו: ורוב רובו של הדיון עד עכשיו נסוב סביב הסוגייה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז אנחנו נקשיב לעו"ד אלעד כהנא מקו לעובד

אלעד כהנא: כן, תודה אדוני

אלעד כהנא:  אז אני רוצה רגע לחזור לעובדים

אלעד כהנא:  ואני אדבר בתוך זה גם על סוגיית התביעות

אלעד כהנא:  אני אגיד שמה שאני אגיד עכשיו מבוסס בעיקר על פניות שמגיעות אלינו, שהן בעיקר בנושא החקלאות והסיעוד ולכן אני אתייחס בעיקר אליהן

אלעד כהנא:  אני פחות מקבל פניות על ענפים אחרים ולכן אני פחות יודע מה קורה שם

אלעד כהנא:  למרות שחלק מהסוגיות שאני אתייחס אליהן בוודאי נכונות גם אליהם

אלעד כהנא:       אנחנו מדברים על עובדים שבוודאי אני חושב המקרים הקשים ביותר היו בעוטף באותו יום שבת נורא

אליהו (אלי) רביבו: ובצפון הארץ

אלעד כהנא: ובהמשך גם בצפון

אלעד כהנא:  יש עובדים שנפגעו גם בצפון בהמשך

אלעד כהנא:  ועובדים בפרט בחקלאות ובסיעוד עובדים בעצם בכל הארץ, באזורים שגם חשופים לירי הרקטות

אלעד כהנא:  בין אם זה בשטחים פתוחים

אלעד כהנא:  הרבה פעמים בלי אמצעי מיגון ליד, במקרה של חקלאות

אלעד כהנא:  ובין אם יחד המטופלים הסיעודיים שלהם, הרבה פעמים בדירות ישנות, במיוחד באזורי פריפריה

אלעד כהנא:  כשמדובר גם במטופלים שמן הסתם קשה להם פיזית הרבה פעמים לברוח בעצמם למרחב המוגן

אלעד כהנא:  מה שמעורר הרבה מצוקה גם אצל מי שצריכים לטפל בהם

אלעד כהנא:       כמו שאדוני אמר בהתחלה, אני חושב שהמחיר ששילמו הרבה מהעובדים הזרים, המהגרים, הוא ברור

אלעד כהנא:  אני חושב שהחיוניות שלהם, העובדה שבאותו יום לא היה שום הבדל בינם לבין המטופלים או המעסיקים שלהם שהרבה פעמים עזרו להם וסייעו להם, כמו שאדוני הזכיר את אותו מקרה של מטפלות סיעודיות שהוא אחד מתוך כמה

אלעד כהנא:  אני מזכיר את זה כי אנחנו שומעים בתקשורת לפחות כל מיני רעיונות לגרוע מזכויות של עובדים בכלל, גם ישראלים אולי, ובפרט מהגרי עבודה

אלעד כהנא:  אני חושב שחשוב לזכור את הדברים האלה כדי להתנגד ליוזמות כאלה

אלעד כהנא:  גם מהפן האנושי וגם כי כמו שאדוני אמר, באותו זמן גם רוצים להמשיך להביא לפה עובדים

אלעד כהנא:  גילינו כמה הם חיוניים

אלעד כהנא:  ולא עושים את זה על ידי הרעת תנאים

אלעד כהנא:       אני רוצה גם להגיד שמה שאני אגיד עכשיו הוא בעיקר להציג את מה שאנחנו נתקלים בו

אלעד כהנא:  לא בהכרח יש לי פתרונות דברים

אלעד כהנא:  חלק מהדברים האלה גם ידועים, מצויים בטיפול של הרשויות

אלעד כהנא:  אני בעיקר רוצה לשים את זה על השולחן, בגלל הדיון

אלעד כהנא:  וגם לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להודות לרשויות שנמצאות באמת קשר שוטף איתנו

אלעד כהנא:  רשות האוכלוסין וההגירה, בפרט ענבל משש, משרד העבודה ובפרט שירי לב רן, משרד החוץ ועוד משרדים

אלעד כהנא:  ביטוח לאומי שבאמת, אני באמת חושב שצריך להביע את ההערכה והתודה על כל העבודה הקשה שהם עושים

אלעד כהנא:       אני אחלק את הדברים שלי לכמה נושאים: אני רוצה להתחיל באמת עם נושא השכר והסוגייה שעלתה פה של תביעות

אלעד כהנא:  תביעה זה לא אינטרס של עובד

אלעד כהנא:  אין לעובד אינטרס לתבוע

אלעד כהנא:  הוא מקבל, הריטואל שלו זה לקבל את מה שמגיע לו, בלי לשלם כסף לעורך דין, בלי להגיע לבתי משפט

אליהו (אלי) רביבו: לא, הוא לא משלם כסף לעורך דין

אליהו (אלי) רביבו:  הוא לא משלם כסף לעורך דין

אלעד כהנא: הוא ישלם

אליהו (אלי) רביבו: הוא לא משלם

אליהו (אלי) רביבו:  הוא לא משלם

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיב, אתה יודע שכל עוד, תעצרו

אליהו (אלי) רביבו:  אני בעל, משתדל, משתדל להיות בעל כושר הכלה וספיגה ולייצג עמדות שלא בהכרח מתיישבות עם האג'נדות האישיות שלי

אליהו (אלי) רביבו:  וזה במגוון נושאים

אליהו (אלי) רביבו:  בשנייה אבל שההטיה כל כך חדה, אני הופך להיות קצר סבלנות

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש ממך, כמי שהעובדים, שלומם וזכויותיהם עד כדי כך קרובים לליבו, שלא תגרום להם נזק על ידי כך שבשל הטיית נתונים אני אהיה קצר סבלנות להקשיב לצרכים שלהם

אלעד כהנא: הסכמי שכר טרחה כוללים על חשבון סכום הזכייה

אליהו (אלי) רביבו: אז זהו, עם זה אתה תתחיל

אלעד כהנא: וזה נגרע

אליהו (אלי) רביבו: הם לא משלמים שקל

אליהו (אלי) רביבו:  הם לא משלמים שקל

קריאה: גם את האגרות משלם לו עורך הדין התובע

אליהו (אלי) רביבו: הם לא משלמים הרבה פעמים גם את האגרות

אליהו (אלי) רביבו:  תתחילו להוריד את המסכות מהפרצוף

אלעד כהנא: אם לי כעובד, לי, אלעד כהנא, עובד, מגיעים ממקום העבודה שלי 10 שקלים לצורך הדיון, על משכורת, ואני לוקח עורך דין

אלעד כהנא:  מה-10 שקלים האלה שאני אקבל רק אחרי ייצוג אני אקבל פחות, כי חלק מזה ילך לעורך הדין

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע טוב מאוד שהמציאות היא הפוכה

אלעד כהנא: אני לא

אלעד כהנא:  זה הסכמי שכר הטרחה

אליהו (אלי) רביבו: אם אתה לא יודע שהמציאות היא הפוכה, תחליף תחום עיסוק

אלעד כהנא: גם הממונה על זכויות עובדים זרים מאשרת, זה הסכמי שכר הטרחה

אליהו (אלי) רביבו: שמה?     

אלעד כהנא: מסכום הזכייה הולך כסף, אחוז מסוים לעורך הדין

אליהו (אלי) רביבו: שמעת מה אמרת כרגע? מסכום הזכייה

אלעד כהנא: זה כסף שלהם

אליהו (אלי) רביבו: לא מהסכום שהוא זכאי לו

אלעד כהנא: וזה כסף שלהם

אלעד כהנא:  זה הכסף שלהם

אליהו (אלי) רביבו: סכום הזכייה זה לא מהסכום שהוא באמת זכאי לו

אלעד כהנא: מהכסף שייפסק שהוא זכאי לו, לא משנה מה השכר, פיצויי פיטורים וכו', חלק ילך

אליהו (אלי) רביבו: טוב, בואו נתקדם

אליהו (אלי) רביבו:  תעצרו את דיוני הביניים

אלעד כהנא: בכל מקרה, כמו שאמרתי, לאף עובד, גם לעובד ישראלי, אין אינטרס להגיע לבית דין

אלעד כהנא:  עובד עושה את זה הרבה פעמים כשאין לו ברירה אחרת

אלעד כהנא:  אני לא מכיר את הנסיבות של עורכי הדין שהלכו והחתימו ייפויי כוח

אליהו (אלי) רביבו: אתה לא מכיר?     

אלעד כהנא: אני לא מכיר

אלעד כהנא:  אני לא מכיר

אליהו (אלי) רביבו: צא להפסקה קטנה

אלעד כהנא: אני לא מכיר אדוני

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה, הפסקה קטנה

אליהו (אלי) רביבו:  מכבד אותנו בזום עו"ד גיריס סמעאן, היחיד מבין המוזמנים בתחום עיסוקו שהואיל לקחת חלק בדיון החשוב הזה ואני מודה לו על כך

אליהו (אלי) רביבו:  עו"ד סמעאן?      

גיריס סמעאן: שלום

אליהו (אלי) רביבו: שלום עו"ד סמעאן, מה שלומך?      

גיריס סמעאן: בסדר גמור

גיריס סמעאן:  איך אתה מרגיש אדוני?     

אליהו (אלי) רביבו: בנסיבות העניין נקווה שיהיה בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  תודה שהואלת לקחת חלק בדיון החשוב הזה

גיריס סמעאן: כן, האמת אם יכולתי להגיע הייתי גם מגיע לכנסת

אליהו (אלי) רביבו: ברוך הבא כשתרצה להגיע

אליהו (אלי) רביבו:  מאיפה אתה בארץ?     

גיריס סמעאן: אני גר בפסוטה

גיריס סמעאן:  אני גר בצפון, בגבול

גיריס סמעאן:  המשרד שלי בחיפה

אליהו (אלי) רביבו: תשמרו על עצמכם

אליהו (אלי) רביבו:  מה התחום שאתה מתמחה בו בשוטף?     

גיריס סמעאן: דיני עבודה

אליהו (אלי) רביבו: ואתה משתייך לאותה קבוצת עורכי דין חרוצה שהטריחה את עצמה לבתי המלון בתל אביב להיפגש עם עובדים זרים?     

גיריס סמעאן: עכשיו אתה צריך לשמוע אותי

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אני רק שאלתי שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  ברשותך, אם תוכל לענות לי

אליהו (אלי) רביבו:  ככה זה עובד פה

גיריס סמעאן: לא, אבל שנייה

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני יודע שיכול להיות שבוועדות אחרות הסדר הוא אחר

אליהו (אלי) רביבו:  אצלי הסדר הוא כזה, אני שואל ולי עונים

אליהו (אלי) רביבו:  אם תוכל בבקשה רק לענות לי על השאלות

אליהו (אלי) רביבו:  יש לי כמה שאלות ואני כמובן אשמח להקשיב לך בקשב רב

גיריס סמעאן: אני, אם עובד מתקשר ורוצה שאני - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא שאלתי אם עובד מתקשר

אליהו (אלי) רביבו:  שאלתי האם אתה בין עורכי הדין החרוצים שהטריחו את עצמם לבתי המלון בתל אביב בו שוהים עובדים זרים?     

גיריס סמעאן: זה לא נכון

גיריס סמעאן:  שוב, אני מסביר

אליהו (אלי) רביבו: לא הגעת

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי, הבנתי שלא הגעת

גיריס סמעאן: לא, אני לא אמרתי שלא הגעתי

גיריס סמעאן:  אני הגעתי, אבל הגעתי עם הזמנה מהעובדים

גיריס סמעאן:  אני לא מגיע סתם

אליהו (אלי) רביבו: תראה, זה או, תראה אדוני, זה או שהגעת, או שלא הגעת או שהגעת בכוח

אליהו (אלי) רביבו:  לא הגעת בכוח

אליהו (אלי) רביבו:  אז או הגעת או לא הגעת

אליהו (אלי) רביבו:  אם אתה אומר שהגעת אז תגיד אני מבין אלה שהגיעו לבתי המלון

אליהו (אלי) רביבו:  זה בסדר

גיריס סמעאן: אני מבין אלה שהגיעו לפי בקשת העובדים

אליהו (אלי) רביבו: בסדר גמור

אליהו (אלי) רביבו:  לא שאלתי אם זה ביוזמה או לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר שנמצאים פה בערך 10 עורכי דין

אליהו (אלי) רביבו:  אני מכיר בערך מתוך כמה מאות עורכי דין שאני מכיר אני בקשר רציף עם איזה 300

אליהו (אלי) רביבו:  אף אחד מהם לא קיבל אפילו ברמז הזמנה להגיע

אליהו (אלי) רביבו:  חלקם מצטיינים בדיני עבודה

אליהו (אלי) רביבו:  קרובים מאוד לתל אביב

אליהו (אלי) רביבו:  חלקם אפילו המשרדים שלהם בתל אביב

אליהו (אלי) רביבו:  בכל זאת, הם לא קיבלו הזמנה להגיע

אליהו (אלי) רביבו:  הם לא ידעו בכלל על המיזם הזה

אליהו (אלי) רביבו:  על היריד הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אני סקרן לדעת באיזה נסיבות עובד זר, שממלט את נפשו ונס על נפשו, כדי להציל את חייו, מוצא את עצמו ביוזמה כל כך מבריקה, מוצא עורך דין מוכשר מגבול הארץ בצפון, בימי מלחמה, כשרוב המשק סגור ואומר לו בוא תושיע אותי

אליהו (אלי) רביבו:  היה לו פתרון בבית, איפה שהוא עבד בו והוא בחר בדרך עקלקלה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מנסה לאפיין את הנסיבות שבאמצעותן הקשר הזה נוצר

אליהו (אלי) רביבו:  כן, אז בוא תמשיך

גיריס סמעאן: שוב, אני עובד בתחום הזה כמעט 20 שנה

גיריס סמעאן:  ואני עובד כבר משנת 2000 אני עורך דין

גיריס סמעאן:  ואני עובד, בוא נגיד רוב העבודה שלי זה עם עובדים זרים, במיוחד גם בענף החקלאות אני עובד עם עובדים מהגרי עבודה מתאילנד

גיריס סמעאן:  אז אני מוכר בתחום

גיריס סמעאן:  אני מוכר עם התאילנדים

גיריס סמעאן:  וזה, אני קיבלתי הזמנה

גיריס סמעאן:  ושוב אני אומר שהעובד רוצה, הוא לא יודע שעובד עוזב את המשק, שעובד, יש מלחמה והוא אין לו איפה ללכת ולא מקבל משכורת של חודש ספטמבר ואוקטובר

אליהו (אלי) רביבו: אוקטובר לא היה

גיריס סמעאן: והוא חייב לטוס, לחזור לתאילנד

גיריס סמעאן:  מה עליו לעשות אדוני? תגיד לי אתה, מה עליו לעשות? שאין לו מישהו לפנות אליו והוא מכיר אותי, הוא מכיר אותי מפה לאוזן, מעובדים אחרים

גיריס סמעאן:  מה הבעיה שהוא יפנה אליי? עכשיו שנייה, יש לי מנגנון

גיריס סמעאן:  אני רוצה לעזור

אליהו (אלי) רביבו: כן, כן, כן, אני מאוד שמח לשמוע על המנגנון שלך

אליהו (אלי) רביבו:  תכף תלמד אותי עליו

אליהו (אלי) רביבו:  אני רק שואל שאלה, מכובדי

אליהו (אלי) רביבו:  כנראה שאתה באמת יחיד סגולה

אליהו (אלי) רביבו:  אם עובד רואה את המעסיק שלו יום יום, שעה שעה, מדבר איתו בין חמש ל-10 פעמים ביממה

אליהו (אלי) רביבו:  בממוצע שלוש שנים, שנתיים וחצי

אליהו (אלי) רביבו:  נמצא חמש מטר ממנו

אליהו (אלי) רביבו:  נפרד ממנו לשלום, אומר שלום, השגרירה אמרה לי להגיע, המלך אמר לי להגיע

אליהו (אלי) רביבו:  אני נוסע

אליהו (אלי) רביבו:  כנראה שאותו מעסיק קצת יותר זמין מאשר עו"ד סמעאן בגבול המדינה הצפוני

אליהו (אלי) רביבו:  כנראה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני לא יודע את הכול, אני לא חתום על השכל המושלם

אליהו (אלי) רביבו:  אני לומד כל היום

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שמח שאתה מלמד אותי

אליהו (אלי) רביבו:  ונעזוב את זה רגע

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאוד מאוד מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  בוא נמשיך

אליהו (אלי) רביבו:       כמה עובדים אתה נפגשת מאז ה-7 באוקטובר? עובדים זרים

גיריס סמעאן: לדעתי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא לדעתך

אליהו (אלי) רביבו:  אתה 20 שנה עורך דין

אליהו (אלי) רביבו:  שועל בתחום, משרד בחיפה

אליהו (אלי) רביבו:  לא יכול להיות שהזיכרון שלך לא יהיה מספיק חד בשביל לספר לי מספרית

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה 'לדעתי'? עם כמה עובדים נפגשת מה-7 באוקטובר? כמה עובדים?     

גיריס סמעאן: אני אומר לך, עשרות

אליהו (אלי) רביבו: כמה?     

גיריס סמעאן: לא יודע, 30 או 40

אליהו (אלי) רביבו: אה, בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  חשבתי כבר איזה, כמה עורכי דין כמוך נפגשו איתם?     

גיריס סמעאן: אני לא, שנייה

גיריס סמעאן:  אני כאילו נשאל שאלה כאילו שאני מרגיש מעין סעיף 56 הזה כולם מדברים עליו, אבל זה לא המקרה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא, עזוב אותך, אני עוד לא בסעיף 56

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע עוד מה יש לי לעבור איתך עד שנגיע לסעיף 56? אני מנסה ללמוד את הטכניקה

גיריס סמעאן: אני אומר לך מה הטכניקה אבל

גיריס סמעאן:  הטכניקה זה מפה לאוזן, אין טכניקה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

גיריס סמעאן: אתה שומע, אתה עם כל הכבוד, מתחילת הדיון, אבל תשמע אותי, אפשר? מתחילת הדיון אני רואה שיש לך אינטרס שהעובדים לא יקבלו לא פיצויים, לא - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לי יש אינטרס?     

גיריס סמעאן: זה מה שאני רואה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אז תראה, אני, אני לא נותן לך את הקרדיט להחליט בשבילי מה האינטרס שלי ומה לא

אליהו (אלי) רביבו:  אתה אפילו לא קרוב בשביל להיות רחוק בשביל להחליט את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקיים פה, תעצור עו"ד סמעאן, תעצור יא חביבי

אליהו (אלי) רביבו:  אתה הטרחת את עצמך מגבול המדינה מתל אביב

גיריס סמעאן: ואני אטריח את עצמי עוד פעם, אם יבקשו ממני

אליהו (אלי) רביבו: תמשיך, תמשיך

אליהו (אלי) רביבו:  כל אחד יעשה את העבודה שלו

אליהו (אלי) רביבו:  אבל כדי שאתה תביא את המשכורת שלך הביתה, אם אתה צריך לעשות את זה ולהיפגש עם עובדים, עם לקוחות פוטנציאליים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקבל את השכר המאוד צנוע שלי גם אם אני לא מקיים את הדיון הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אני יזמתי את הדיון הזה, שרוב תכליתו היא לוודא שהעובדים הזרים מקבלים את זכויותיהם בזמן, במזומן ובצורה מכובדת

אליהו (אלי) רביבו:  ששומרת על הכבוד של המעסיק ושל מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאלה שתדמיתה של מדינת ישראל בעולם מאוד מאוד חשובה לו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאוד מאוד מקווה שגם לך

אליהו (אלי) רביבו:  מאוד

גיריס סמעאן: גם לי

גיריס סמעאן:  אותו דבר

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו עכשיו בודקים את זה

גיריס סמעאן: אני כמוך בדיוק אני

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו עכשיו בודקים את זה

אליהו (אלי) רביבו:  שאלתי, אתה נפגשת עם 30-40 לקוחות פוטנציאליים מאז ה-7 באוקטובר?     

גיריס סמעאן: כן

אליהו (אלי) רביבו: כמה מהם חתמו איתך שכר טרחה?     

גיריס סמעאן: אין, אני, תשמע, שוב

אליהו (אלי) רביבו: כמה מהם נתנו לך ייפוי כוח?     

גיריס סמעאן: אני לא הגעתי לשלב הזה

גיריס סמעאן:  שנייה אבל אדוני

אליהו (אלי) רביבו: שאלתי שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא רוצה להכביד עליך, מכובדי

גיריס סמעאן: לא חתמתי עם אף אחד על שכר טרחה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא שכר טרחה

אליהו (אלי) רביבו:  כמה עובדים נתנו לך ייפוי כוח לייצג את האינטרסים שלכם?     

גיריס סמעאן: כולם

גיריס סמעאן:  אף אחד לא - - -     

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

גיריס סמעאן: אבל אני לא מגיש תביעות

גיריס סמעאן:  אבל אתה, שנייה, תן לי להשלים

גיריס סמעאן:  אני לא הולך להגיש תביעות וזה מה שאמרתי לעובדים

גיריס סמעאן:  אני דבר ראשון שאני אומר לעובד, דבר ראשון במצב הזה, קודם כל אני אומר להם שיש לכם זכות קודם כל לפנות למשרד העבודה, שם יש את השירות החינמי

גיריס סמעאן:  אתם יכולים לקבל חינם, בלי לשלם שקל

גיריס סמעאן:  שנית, אני לא מגיש כל תביעה לפני סיום המלחמה וחודש אחרי

גיריס סמעאן:  וגם לפני זה אני מגיש, כאילו, שולח מכתב למעסיק ונותן לו את האפשרות לשלם לך באופן ישיר

גיריס סמעאן:  אני נותן את המכתב יחד עם מספר החשבון של העובד, שהמעסיק יסגור איתו ישירות ולא ישלם לי

אליהו (אלי) רביבו: הדברים מאוד מרגשים אותי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  תוכל בבקשה לשלוח לוועדה כמה העתקי מכתבים כאלה מהעבר, שחקלאים קיבלו ממך? יענקל'ה, זה לא הוגן, יענקל'ה

אליהו (אלי) רביבו:  באמת, צריך להתאפק

אליהו (אלי) רביבו:  גם אני

אליהו (אלי) רביבו:  אפשר בבקשה כמה העתקים מפניות קודמות?     

גיריס סמעאן: שוב, אני, לזה אחרי ה-7

גיריס סמעאן: 10

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, מכובדי, לא, מכובדי לא הקשיב או לא שמע את מה שאמרתי

אליהו (אלי) רביבו:  יכול להיות שיש בעיית תקשורת בזום

אליהו (אלי) רביבו:  אני אחזור שוב פעם

אליהו (אלי) רביבו:  הואיל ומכובדי עוסק בתחום באופן ישיר ומוסמך מזה כ-24 שנים והואיל והיו מקרים כאלו בעבר והואיל ואדוני לא שינה את דפוס התנהגותו בחמלה רבה החל מה-7 באוקטובר, סבירות הדעת להניח שדפוסי ההתנהגות והגישות החומלות, המראות אזרחות למופת וסיוע גם לעובד וגם למעסיק, ידועות מקדמת דנן אצל אדוני

אליהו (אלי) רביבו:       לפיכך אני מבקש לקבל ממקרים שונים, בתקופות שונות, העתקים של מכתבים שמכובדי הוציא למעסיקים באותה לשון שבה מכובדי כרגע מסביר את דרך הפעולה שלו

אליהו (אלי) רביבו:  האם השאלה הזאת הייתה עכשיו מספיק ברורה?     

גיריס סמעאן: מספיק ברורה ועניתי עליה

גיריס סמעאן:  מה-7

גיריס סמעאן: 10 זה משהו, אחרי המלחמה זה משהו

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, עוד פעם, עוד פעם

אליהו (אלי) רביבו:  עוד פעם

אליהו (אלי) רביבו:  עו"ד הילי, הליטיגציה שלך והוורבליות שלך הרבה יותר נצרכים משלי

אליהו (אלי) רביבו:  את יכולה בבקשה לסייע לי? לא יודע, לינא?      

גלי גז נוה: מה אני יכולה לעשות?     

אליהו (אלי) רביבו: לא יודע

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מצליח להבהיר בלשון הקלוקלת שלי את השאלה שבעיניי היא מאוד פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  אולי תסייעי לי, תתווכחי בינינו

אליהו (אלי) רביבו:  מקודם דיברנו על מנגנון תיווך וסיוע

אליהו (אלי) רביבו:  לא יודע, אני שאלתי שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  לא מצליח להעביר את המסר של השאלה

אליהו (אלי) רביבו:  היא מתפרשת באופן שגוי

אליהו (אלי) רביבו:  את הבנת את הבקשה שלי?     

גלי גז נוה: כן

גלי גז נוה:  אבל אין לי, שוב

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי, אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני אחזור פעם שלישית אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  אמנם אני מאחר כבר לדיון אחר, אבל אנחנו סבבה עם זה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה אומר שאתה מסביר לכל עובד מהרגע שאתה פוגש איתו א' הוא יכול לפנות למנגנון חינמי ברשות העבודה

אליהו (אלי) רביבו:  ב', אם הוא בכל זאת רוצה שירות VIP ולהסתייע בשירות שלך, אתה לא מבצע שום פעולה אקטיבית עד אחרי המלחמה והפעולה האקטיבית הראשונה שאתה מתחיל איתה את התהליך היא הודעת דרישה

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נתרגם את זה, הודעת דרישה שלא עולה כסף, שבה אתה מודיע למעסיק שניתנת לו האפשרות לשלם למיוצג שלך את הכסף שהוא חייב לו על פי דין

אליהו (אלי) רביבו:       אני אומר, מכיוון שאני מניח ואני מתרשם שלא היום החלטת שאתה מתחיל להתנהג כך וזוהי שיטת הפעולה שלך גם משנים עברו, עם לקוחות אחרים בזמנים אחרים, מן הסתם הצטברו אצלך כמה פניות כאלה שהעברת כבר למעסיקים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש כמה העתקים כאלה שתשלח לוועדה

גיריס סמעאן: אבל אני מסביר לך, כנראה שאני גם לא מצליח לרדת לסוף דעתך

גיריס סמעאן:  אבל אני הסברתי, אני מסביר שוב

גיריס סמעאן:  המנגנון הזה זה לא היה לפני ה-7

גיריס סמעאן: 10

גיריס סמעאן:  אני הסברתי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אה, זאת אומרת שעד ה-7

אליהו (אלי) רביבו: 10 כשהגיע אליך בן אדם וחתם לך על ייפוי כוח אתה התחלת ישר בתביעה דורסנית על כל השלכותיה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל הואיל ומדינת ישראל על כלל תושביה עברה שואה ב-7

אליהו (אלי) רביבו: 10 החלטת להיות רחמן בן רחמן והוספת עוד תהליך מקדמי, שהוא הוצאת מכתב וולונטרי

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שאתה אומר?     

גיריס סמעאן: זה מה שאני אומר

אליהו (אלי) רביבו: או, תודה

גיריס סמעאן: בבקשה

אליהו (אלי) רביבו: תן לי לעכל את זה

אליהו (אלי) רביבו:  תן לי לעכל את זה

אליהו (אלי) רביבו:  מה אתה אומר, אלכס?     

יעקב מושקוביץ: אני ממש רוצה להודות ליושב הראש על הדיון המאוד מאוד חשוב הזה

יעקב מושקוביץ:  באמת, וכמו כל הדיונים החשובים שאתה עושה, כולל הירידה לשטח

יעקב מושקוביץ:  אבל מאחר ומדובר פה עם עורכי דין, אז אני הזעקתי מהצפון את עו"ד יגאל דנינו, שהוא היועץ המשפטי של התאחדות חקלאי ישראל, שהוא נמצא בגבול הלבנון, שיענה גם מבחינה משפטית

יעקב מושקוביץ:  אני לא משפטן, אבל יש פה עורך דין, מתחיל לשחק במשחקים, אז אני מתייעץ עם עורכי דין

יעקב מושקוביץ:  אבל באמת, תודה

יעקב מושקוביץ:  תודה על מה שאתה עושה, אליהו

אליהו (אלי) רביבו: א', לא תודה

אליהו (אלי) רביבו:  זה אפילו לא המינימום המתחייב ממני כאזרח, כנבחר ציבור וכיו"ר הוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  בכל זאת, תודה לך

אלכס מילר: אדוני, שאלת את דעתי

אלכס מילר:  אני הבנתי עוד משהו חמור יותר

אלכס מילר:  אתה ידעת שהוא מגיש את המכתב אחרי המלחמה

אלכס מילר:  אני הבנתי שאת המכתב הוא מגיש תוך כדי המלחמה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

אלכס מילר: ואז הוא תובע אחרי המלחמה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  הפעולה המקדמית הראשונה שהוא מבצע היא תהיה מכתב ורק אחרי שתסתיים המלחמה

אלכס מילר: אני שמעתי לא תובע בחודש הראשון אחרי המלחמה

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  אבל ליתר ביטחון אני אבדוק איתו שוב פעם, למרות שהבנתי אותו בצורה מאוד מאוד ברורה

אליהו (אלי) רביבו:  לפני שאנחנו נקשיב להתייחסותו של עו"ד יגאל דנינו, שאני מודה לו על הטרחה הרבה בהגעתו לכאן, היום וגם בתקופות שבשגרה

אליהו (אלי) רביבו:  ועל היותו לוחם אמיץ וקצין מצטיין שעושה את שירותיו הרחק מביתו בצפון המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לפני כן, אני מבקש להקשיב להתייחסות עו"ד חיה שפיגל מלשכת עורכי הדין

חיה שפיגל: תודה רבה

חיה שפיגל:  אז אני אקצר ואני אתמקד בשתי נקודות שכבר עלו בדיון ואני אנסה להיות פרקטית

חיה שפיגל:  אבל אני רוצה להתחיל ולומר שלשכת עורכי הדין ועורכי דין רבים מאז ה-7 באוקטובר ועד היום עובדים במסירות ובהתנדבות בשביל לחבק את חקלאי הדרום, תושבי הדרום ולתת להם תמיכה משפטית

חיה שפיגל:  ועל הרקע הזה, אנחנו כן נתקלנו בתופעה המאוד מכוערת וראויה לגינוי שיושב הראש ציין אותה קודם

חיה שפיגל:  של עורכי דין שפונים ומשדלים לקוחות, עובדים זרים, במטרה לעודד הגשת תביעות

חיה שפיגל:  זו תופעה מכוערת

חיה שפיגל:  תופעה שלשכת עורכי הדין מתייחסת אליה בהוקעה

חיה שפיגל:  וראש לשכת עורכי הדין כבר נתן הנחיה וביקש מיו"ר ועדת האתיקה הארצית לבחון את הנושא, לברר כמובן את העובדות

חיה שפיגל:  אבל ככל שיימצא שיש בכך ממש, ננקוט במלוא חומרת הדין ולמצות את הדין עם אותם עורכי הדין שפעלו בצורה שלא משקפת את הרוח של ציבור עורכי הדין ואת הסולידריות שהם מביעים בתקופה הזאת בהתגייסות מלאה לטובת כל מדינת ישראל ובפרט תושבי הדרום וחקלאי הדרום

חיה שפיגל:       מכאן אני רוצה להמשיך לנקודה הבאה

חיה שפיגל:  שבאמת הצפי הוא שככל שהמצב יימשך בלי שום אקט פוזיטיבי שייעשה, צפויות להיות מוגשות תביעות בהיקפים מאוד מאוד משמעותיים

חיה שפיגל:  תופעה שהיא כמובן הרסנית ולא טובה, מהרבה מאוד בחינות

חיה שפיגל:  קודם כל, מבחינת חקלאי העוטף שעולמם חרב עליהם והדבר האחרון שהם צריכים להתמודד איתו עכשיו זה תביעות שיגיעו ובמצב הנוכחי איום מפני תביעות שיגיעו

חיה שפיגל:       מעבר לזה, בתי הדין לעבודה כבר ככה עמוסים עד לעייפה ולא ברור איך הם יוכלו להתמודד עם זה

חיה שפיגל:  יש גם את אוכלוסיית העובדים הזרים עצמם, שכמובן מגיע להם לקבל את מלוא הזכויות שלהם

חיה שפיגל:  זה נכון גם מבחינה אנושית ומוסרית, זה נכון גם מבחינה חוקית

חיה שפיגל:  זה נכון גם מבחינה תועלתנית, מתוך רצון לשמר אותם פה ולראות גם בעתיד עובדים זרים מגיעים

חיה שפיגל:  זה נכון גם מבחינת ההסברה ואיך שאנחנו נראים אחר כך בזירה הבין לאומית

חיה שפיגל:       אני לא נכנסת לשאלה איפה המדינה נכנסת בסיפור הזה ועוזרת לחקלאים כדי לעמוד ולמלא אחר כל המחויבויות האלה

חיה שפיגל:  אבל דווקא בהקשר הזה אני רוצה, עוד אני אגיד שכמובן יש להם אינטרס לא לחכות שנה וחצי-שנתיים עד שיתברר ההליך המשפטי שלהם, אלא למצות את הזכויות שלהם כמה שיותר מהר

חיה שפיגל:  ונראה שגם מבחינת היעילות, כשאנחנו מדברים פה על מצב שגם מבחינה עובדתית וגם מבחינה משפטית, בסופו של דבר יש הרבה דמיון בין התביעות השונות, יש הצדקה עניינית לקבוע קריטריונים אחידים, לקבוע התייחסות אחידה ומהירה כדי לתת סעד בעניין הזה

חיה שפיגל:       עכשיו, כפי שכבר ציין יועמ"ש הוועדה, השאלות פה הן שאלות מורכבות

חיה שפיגל:  האם יש זכאות להשלמת פיצויי פיטורין בנסיבות של עזיבה או לא

חיה שפיגל:  האם יש מקום לצפות להודעה מוקדמת כשהמעסיק הוא זה שלא יכול לספק עבודה, כשהעובד הוא זה שלא מוכן לשינוי כזה או אחר

חיה שפיגל:  אלה שאלות שחייבים לבחון אותן ואני חושבת שחייבים לבחון אותן ומהר

חיה שפיגל:  ובהקשר הזה אני רוצה להתחבר דווקא למנגנון שיושב ראש הוועדה הציע

חיה שפיגל:  מנגנון שהוא מעין מסלול עוקף תביעות משפטיות, מסלול שהוא יותר מהיר, יותר יעיל ובוודאי ישרת את אוכלוסיית החקלאים, כשלטעמי הוא גם יסייע לאוכלוסיית העובדים

חיה שפיגל:  מסלול וולונטרי של גישור או בוררות

אליהו (אלי) רביבו: אתם מוכנים לקחת בו חלק ככל והוא יוקם?     

חיה שפיגל: זה מה שאני רוצה להציע

חיה שפיגל:  אני חושבת שכדי שמנגנון כזה יפעל חייבים כוח אדם מקצועי בתחום דיני העבודה שיכול לבחון תביעות כאלה בהיקפים של עשרות ומאות תביעות

חיה שפיגל:  אני חושבת שהלשכה תרצה ותהיה מעוניינת להתגייס לטובת העניין הזה

חיה שפיגל:  לגייס עורכי דין שיסייעו ככל שניתן גם בפיתוח של מנגנון כזה, גם בהפעלה של המנגנון הזה

חיה שפיגל:  אני באופן אישי כמובן אשמח לקחת כל חלק בדבר הזה ולקחת את זה קדימה

חיה שפיגל:  אני שמחה מאוד להכיר את היועמ"שית של משרד העבודה

חיה שפיגל:  אני בטוחה שנוכל לעבוד ביחד בדבר הזה

חיה שפיגל:  ואני שמה את זה פה לטובת העובדים הזרים וכמובן לטובת החקלאים

חיה שפיגל:  פרויקט כזה נראה לי הדבר הנכון היום למשק

חיה שפיגל:  ואני מודה ליושב הראש שהעלה את היוזמה

אליהו (אלי) רביבו: שמעי, אני חייב לומר לך משהו

אליהו (אלי) רביבו:  בימים טרופים כאלה, אחד הדברים שהכי מחזיקים, לפחות אותי, זה לגלות את עם ישראל על כלל תושביה היפים

אליהו (אלי) רביבו:  אמנם הגישה הזאת היא ידועה לי בשיחתי כאמור עם יושב ראש הלשכה, אבל הדרך שבה את מבטאת את זה, ההחלטיות, הנחרצות, החד משמעיות, האופרטיביות והרוח הציונית שזורמת בעורקייך, שמשתדכת היטב עם הגישה ששיקף לי בשיחותינו יושב ראש הלשכה – מרגשת אותי, מחממת את ליבי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך על זה

אליהו (אלי) רביבו:  ממש מעומקא דליבא

אליהו (אלי) רביבו:  ממש

חיה שפיגל: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: יש לך קשר למאיר שפיגל? שפיגלר?     

חיה שפיגל: שפיגל ושפיגלר זה דומה

אליהו (אלי) רביבו: את מופיעה לי כשפיגלר

אליהו (אלי) רביבו:  שוב פעם, אני ממש מוסר לך את הערכתי, בשם כלל הוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מתרשם שגם כן בשם החקלאים

אליהו (אלי) רביבו:  את יכולה להסתכל שמאלה, ולהתרשם ממידת ההרגשות של דברייך

חיה שפיגל: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש להקשיב לעו"ד יגאל דנינו

יגאל דנינו: שלום

יגאל דנינו:  שלום אדוני יושב הראש

יגאל דנינו:  אנחנו כמה ימים לאחר השבת האסונית התחלנו לקבל פניות מעורכי דין, מהעוטף, מהצפון ומכל הארץ, שעוד לא קברו את מתיהם וכבר שמעו על ההתארגנות להגשה של מאות ואלפי תביעות

יגאל דנינו:  ובשאלה מה הדין אומר בעניין הזה

יגאל דנינו:  יש כאן נסיבות מיוחדות של עובדים שעוזבים את מקום העבודה, עוזבים את המעסיק

יגאל דנינו:  חלק גדול מהמקרים ללא שום הודעה מוקדמת ומחליטים לעלות על מטוס ולשוב לארצם – מה הדין?      בעינינו התשובה מבחינה משפטית היא לא מסובכת, היא לא מורכבת

יגאל דנינו:  אבל מה שחשוב זה שתהיה ודאות

יגאל דנינו:  מה שהמעסיקים וגם העובדים זקוקים לו בתקופה הזאת זה ודאות לגבי המצב המשפטי

יגאל דנינו:  והסוגייה העיקרית שעלולה להיות במחלוקת ולגרור גל של אלפי תביעות היא השאלה של הזכאות לפיצויי פיטורים ולהודעה מוקדמת

יגאל דנינו:  ובעניין הזה, אדוני יושב הראש, ההצעה שלי שכדי להגביר את הוודאות, היא שמשרד העבודה יוציא גילוי דעת גם למעסיקים וגם לעובדים

יגאל דנינו:  לא צריך לפנות

יגאל דנינו:  לא כל מעסיק וכל עובד צריך לפנות באופן יזום לעו"ד לב רן ולקבל את עמדתה

יגאל דנינו:  אלא גילוי דעת פומבי שאומר מה לדעתם הדין, כפי שעו"ד לב רן אמרה אותו לפני, בתחילת הדיון

יגאל דנינו:  והמצב הוא לא מסובך

יגאל דנינו:  במקומות שלא הותקפו, שלא היו בסיכון

יגאל דנינו:  ועובדים החליטו להישמע לצו המלך ולעלות על מטוס ארצה

יגאל דנינו:  אז ברור שאין להם שום זכאות לפיצויי פיטורים ואם הם לא נתנו הודעה מוקדמת אז יחול הדין הכללי

יגאל דנינו:  כפי שאמרה עו"ד לב רן בצדק אין שום הבדל בעניין הזה בין עובד ישראלי לעובד זר

יגאל דנינו:  עובד ישראלי שהחליט לעזוב את מקום העבודה ולנסוע לחו"ל עד יעבור זעם, כמובן שמעסיקו לא חייב לו שום דבר

יגאל דנינו:  וזו התפטרות

יגאל דנינו:  אותו דבר לגבי עובד זר בסוגייה הזאת

יגאל דנינו:  זה לגבי עובדים במקומות שהם בכלל לא היו בסיכון, שזה רוב העובדים

יגאל דנינו:  צריך להבין, רוב העובדים שעזבו, שעוזבים, שיעזבו, הם לא קשורים למקומות שהיו בסיכון

יגאל דנינו:  ולכן גילוי דעת בעניין הזה יפשט את המצב ויבהיר לכל השחקנים, לארגוני זכויות העובדים, למעסיקים, מה הדין

יגאל דנינו:  וגם יפחית את המוטיבציה של אותם עורכי דין להגיש אלפי תביעות

יגאל דנינו:       עכשיו, לגבי המקומות שכן היו בסיכון, בעוטף עזה ובצפון, שלגביהם ניתנה הוראת פינוי, עד שהצבא החזיר אותם כעבור 10 ימים

יגאל דנינו:  אז צריך לבחון מה לגבי היישובים האלה

יגאל דנינו:  ברוב היישובים האלה הפינוי היה מוסדר, למקומות אחרים

יגאל דנינו:  יענקל'ה גם היה מהמארגנים של התהליך הזה

יגאל דנינו:  העבירו את העובדים מהמקומות הלא בטוחים למקומות בטוחים

יגאל דנינו:  סיפקו להם מקום עבודה מסודר

אליהו (אלי) רביבו: יענקל'ה שימש כאכסנייה, נכון? של כמות מטורפת

יגאל דנינו: יענקל'ה היה הסמב"ץ של המבצע הזה

יגאל דנינו:  ואותם עובדים קיבלו סידור זמני ולמעשה כעבור 10 ימים גם החקלאים וגם העובדים יכלו לחזור לאותם מקומות, כאשר הצבא טיהר את היישובים ואפשר היה לחדש את העבודה

יגאל דנינו:  אני לא צריך להגיד שאותם מעסיקים, חקלאים, התחננו לעובדים שיחזרו

יגאל דנינו:  שזה ההיפך מפיטורים, אלא כאשר מתחננים לעובד שיחזור

יגאל דנינו:  אז גם באותם מקומות, גם בעוטף וגם בצפון, שהעבודה חזרה לסדרה והמעסיקים קלטו מחדש את אותם עובדים, והשיבוש היה זמני, אז כמובן שאין חובת תשלום פיצויי פיטורים, כי לא היה פה אקט של פיטורים

יגאל דנינו:  גם לא הייתה סיבה להתפטרות

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך עו"ד דנינו

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מדבר כרגע על הפרוצדורה, שהיא מקובלת עליי

יגאל דנינו: אני לא בא בטענות לעובדים שהחליטו לעזוב את הארץ ולחזור לתאילנד

יגאל דנינו:  זו החלטה שלהם, משיקולים שלהם

יגאל דנינו:  אבל זה לא מייצר להם זכות לפיצויי פיטורים

יגאל דנינו:  רוב התביעות יהיו סביב העניין הזה אדוני

יגאל דנינו:  רוב התביעות

יגאל דנינו:  כי אין חולק שלעובד מגיע שכר ומגיעות כל הזכויות עבור התקופה שהוא עבד

יגאל דנינו:  ולכן, אם העניין הזה יובהר בצורה מסודרת על ידי המדינה, אני חושב שזה יקל מאוד על כל השחקנים

אליהו (אלי) רביבו: יבטל את האינסנטיב

יגאל דנינו: כן

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקבל את גישתך

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש רק שתבהיר לי מה שאמרת בתחילת הסקירה שלך

אליהו (אלי) רביבו:  אתה אמרת שחקלאים קיבלו מאות תביעות?      

יגאל דנינו: לא, לא אמרתי שהם קיבלו מאות תביעות

יגאל דנינו:  היו אלינו פניות של חקלאים ששמעו על ההתארגנות הזאת של עורכי דין שהחתימו מאות ואלפי עובדים

יגאל דנינו:  למעשה, כמעט כל העובדים, לפי מה שאנחנו יודעים, כל עובד זר שיצא עכשיו מהמלחמה השאיר ייפוי כוח

יגאל דנינו:  השאיר ייפוי כוח

יגאל דנינו:  וייפוי הכוח הזה יוליד תביעה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע לומר לי בכמה עורכי דין מדובר?     

יגאל דנינו: לא אדוני, אני לא יודע

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  עו"ד שפיגל, את יודעת לומר לי בכמה עורכי דין כאלה מדובר? להעריך?     

חיה שפיגל: אנחנו לא חוקרים את הנושא הזה

קריאה: ארבעה עורכי דין

אליהו (אלי) רביבו: לא יכול להיות, אין סיכוי בעולם

אליהו (אלי) רביבו:  אין סיכוי בעולם, אני אסביר לך למה

קריאה: ארבעה עורכי דין פנו לנשיאת בית הדין לעבודה

אליהו (אלי) רביבו: סכמתית

אליהו (אלי) רביבו:  אני אסביר לך למה סכמתית לא

אליהו (אלי) רביבו:  עורך הדין סמעאן 24 שנים עורך דין בתחום

אליהו (אלי) רביבו:  אנשים רצים אחריו עד גבול הצפון

אליהו (אלי) רביבו:  לא מוותרים עליו

אליהו (אלי) רביבו:  הוא ידוע כמי שלוחם צדק

אליהו (אלי) רביבו:  כמי שיודע לייצג את האינטרסים של העובדים

אליהו (אלי) רביבו:  שלא יגזלו אותם

אליהו (אלי) רביבו:  השם שלו עובר מפה לאוזן, ידוע ברבים

אליהו (אלי) רביבו:  הוא קיבל 40

אליהו (אלי) רביבו:  אם הוא קיבל 40 ויש אלפים, יכול להיות שכל השלושה האחרים הם במכפלות עד כדי כך יותר גבוהות ממנו? לא יודע, יש פה נעלמים, אני חייב לצאת ללמוד את זה

קריאה: יש פנייה של חמישה עורכי דין לנשיאת בית הדין לעבודה, שיאפשרו לעובדים שעזבו לנהל את התביעה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, תקשיבו, אני חשבתי שאנחנו חותרים לסיום, אבל אנחנו לא

יגאל דנינו: אדוני, הייתי רוצה לשמוע את עמדתה של עו"ד לב רן להצעה

אליהו (אלי) רביבו: שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  אולי היא צריכה לעבד את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נקשיב בקשב רב

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה יוצאת להפסקה של 20 דקות

אליהו (אלי) רביבו:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: הוועדה סיימה את ההפסקה, רוצה להתכנס לקראת המשך סקירה ומתן רשות דיבור למי שממתין במשך זמן ממושך

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יצאנו להפסקה כשעו"ד יגאל דנינו הציע הצעה שאני מקבל אותה במלואה

אליהו (אלי) רביבו:  ועונה לפחות בחלק מכובד על הרצון שאני הצעתי, על היוזמה שאני הצעתי, בקיום הליך בוררות וולונטרי

אליהו (אלי) רביבו:  זה ייתר את העומסים שמנגנון כזה גם לכשיוקם

אליהו (אלי) רביבו:  לפני שאנחנו נעבור לאיציק צור מהמועצה האזורית רמת נגב, אני מבקש רגע להשלים משהו לעו"ד סמעאן ולחבר מרעיו

אליהו (אלי) רביבו:       כתוב במקורותינו "כל האומר דבר בשם אומרו מקרב גאולה לעולם"

אליהו (אלי) רביבו:  ולכן אני אבקש לתת רגע התייחסות שהסבה את תשומת ליבי עו"ד מאיה בנדס, החרוצה והמסורה

אליהו (אלי) רביבו:  עובדת כתף אל כתף ביחד עם עו"ד דפנה, לצד כל המעסיקים והמועסקים

אליהו (אלי) רביבו:  אז שתדע לך שמן הסתם אתה יודע שעל פי סעיף 31 לכללי לשכת עורכי הדין, העוסק באתיקה מקצועית, חלה חובה לפני פתיחת הליכים משפטיים לשלוח מכתב התראה

אליהו (אלי) רביבו:  משמע, שלפחות על פי סקירתך עד היום לא נהגת כך וחרגת ושגית ואני לא רוצה להשתמש בביטוי חריף יותר של עשיית עושר שלא במשפט

אליהו (אלי) רביבו:  שכן אם מכתבים כאלה היו מוצאים על ידיך בעבר יכול להיות שהיית מרוויח קצת פחות, אבל לבטח מצבם של חקלאים רבים ותדמיתה של מדינת ישראל היה נשמר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מצר על כך

אליהו (אלי) רביבו:  ויחד עם זאת, לפחות כלפיך וכלפי היוזמה שלך, מבחינת מודה ועוזב ירוחם, אם הבנת שמעתה, לפחות בכל מה שקשור ל-7 באוקטובר והלאה, כל הליך מקדמי שלך יתחיל עם הוצאת הודעה

אליהו (אלי) רביבו:  לפחות נחשוף את אותו מעסיק לאפשרות שגם יתנהל נגדו איזה הליך משפטי כזה או אחר

אליהו (אלי) רביבו:       אז אנחנו נעבור לאיציק צור מהמועצה האזורית רמת נגב

צבי צור: צוהריים טובים

צבי צור:  ראשית, בהתייחס למה שנאמר כאן מקודם, על אלו שהוצעה להם חלופה ובחרו, בהמשך לשיח, להתעלם מחלופה אחרת ולעזוב

צבי צור:  אני מניח מקל וחומר שזה בוודאי מתייחס, העמדה הזו, עמדת המדינה, גם לכאלה שעזבו ללא שום שיח ובחרו לעזוב

צבי צור:  הדברים ברורים ופשוטים

צבי צור:       אנחנו מוועדה חקלאית רמת נגב, בהובלה של יענקל'ה מוסקוביץ מה-9 לחודש עסקנו בהוצאה וחילוץ של מאות עובדים מהעוטף, בעזרת האנשים המופלאים של אחים לנשק

צבי צור:  הם הגיעו לרמת נגב, קיבלו למקלט חירום ושם קיבלו מענה, גם רגשי אגב

צבי צור:  רובם בחרו לעזוב

צבי צור:  רובם בחרו בלי שום שיח בחרו לנסוע למרכז ומשם לטוב בחזרה

צבי צור:  מעטים מתוכם בחרו לחזור חזרה למשקים החקלאיים, לבעלי המשקים בעוטף ולנסות בציפורניים להמשיך ולעבד את האדמה

אליהו (אלי) רביבו: לאלה שכן עזבו, מכובדי, רק תסביר לי, האם הוצעו חלופות אחרות?     

צבי צור: אני אגיד איך זה עבד

צבי צור:  כל מי שהגיע לאתר ברמת נגב נאמר לו בצורה מפורשת שהוא יכול לבחור

צבי צור:  וזה כמובן אחרי הגהינום שהם עברו שם, זה מובן מאליו, הם יכולים לבחור להישאר פה כמה זמן שהם רוצים

צבי צור:  וכמובן הם לא שילמו שום דבר על זה

אליהו (אלי) רביבו: יכלו בזמן הזה גם כן להתפרנס?     

צבי צור: לא, ניתנה להם אפשרות לעבור לחקלאים במרכז

צבי צור:  מעטים ביקשו

אליהו (אלי) רביבו: או, זו הייתה השאלה

צבי צור: אני יכול להגיד שהמספר הוא ארבעה שביקשו ללכת לעבוד

צבי צור:  רובם ביקשו לנוח, וזה בסדר גמור וזה מובן

צבי צור:  ובהמשך הם עזבו לתל אביב

צבי צור:       אני רוצה להתייחס למעטים מתוכם שבחרו לחזור חזרה לעוטף וחברו למשקים החקלאיים, לבעלי המשקים שעברו תופת בשבת ההיא

צבי צור:  חלקם עוד לא קברו את היקירים שלהם

צבי צור:  ובזמן הזה כשמגיעים מתנדבים מכל הארץ לסייע בעבודה החקלאית, אדוני יושב הראש, אני רוצה לספר לך שבזמן הזה יש מי שמנצל את התנועה של מתנדבים למשקים החקלאיים כדי לשדל ולהפציר בעובדים לעזוב

צבי צור:  אותם עובדים שבקשים לחזור

אליהו (אלי) רביבו: מקרב המתנדבים?     

צבי צור: לא

צבי צור:  יש גופים, יש גופים שמנצלים את תנועת המתנדבים ומפיצים, אני יכול לשלוח לאדוני את המסמך, משדלים אותם לעזוב את עוטף עזה

צבי צור:  אני רוצה לומר לאדוני, שאדוני דיבר על זה מקודם ביחס לעורכי הדין

צבי צור:  וגם במקרה הזה, לאורך כל ההיסטוריה

אליהו (אלי) רביבו: מיהם אותם גופים?     

צבי צור: אחרי זה אני אעביר לאדוני

צבי צור:  לאורך כל ההיסטוריה

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני שואל להציף את זה

אליהו (אלי) רביבו:  מה, יש להם חיסיון?     

צבי צור: עם ישראל לאורך כל ההיסטוריה ידע להקיא מתוכו את האנשים האלה וזה גם יקרה במקרה הזה

צבי צור:  אנחנו נקיא

אליהו (אלי) רביבו: אתה יכול בבקשה להגיש לוועדה את המסמך עכשיו?     

צבי צור: כן, עכשיו אדוני

אליהו (אלי) רביבו: אני מחכה

שמואל כץ: אפשר בינתיים להשלים, בהמשך לדברים של איציק?     

צבי צור: המסמך הזה נמצא עכשיו אצל עדן, העוזר המסור שלך

צבי צור:  שלחנו אותו לתרגום

צבי צור:  ובסיום המסמך הם מפצירים בעובדים לעזוב

צבי צור:  תודה אדוני

צבי צור:  עם ישראל יותר חזק מהגופים שמחלישים אותו

יעקב מושקוביץ: אולי זה לא מובן, אבל מגיעים, במסגרת המתנדבים, מגיעים אנשים שהם כאילו באים ואומרים שהם מתנדבים

יעקב מושקוביץ:  ומשדלים עובדים שחזרו

אליהו (אלי) רביבו: זה מה ששאלתי

יעקב מושקוביץ: כן, זה כל כך מגעיל שזה פשוט, אין לי מילים

יעקב מושקוביץ:  אין לי מילים

אליהו (אלי) רביבו: תאמר לי, יענקל'ה, אם אני אגדיר את אותם אנשים כגייס חמישי? מה אתה אומר? זו התחושה שלי

יעקב מושקוביץ: איציק שמע גם שיחת זום שלהם, אז שידבר

אליהו (אלי) רביבו: סוס טרויאני

אליהו (אלי) רביבו:  אלה סוסים טרויאנים, תקשיבו גבירותיי ורבותיי

צבי צור: הצטרפתי, אדוני, לזום, הצטרפתי לזום, יש צילומי מסך של הזום

צבי צור:  ושם נאמר במפורש שהם מנצלים

צבי צור:  כי ביום יום אין גישה למשק החקלאי

צבי צור:  אדיר, חקלאי מכמהין, לא יקבל את נציגי הארגון האלה אצלו במשק

צבי צור:  והם מנצלים את העובדה שאלפי ישראלים טובים עם לב חם מגיעים לסייע לחקלאים

צבי צור:  והם אומרים את זה 'אנחנו מנצלים את העובדה הזאת

צבי צור:  יש לנו גישה למשקים, גישה למגורים, גישה לעובדים ופועלים שם'

צבי צור:  זה עצוב מאוד

שמואל כץ: אפשר להשלים איזה שהוא פרט לדברים של איציק?     

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  מה שמך?     

שמואל כץ: שמואל גלנץ, לשכה פרטית

שמואל כץ:  אנחנו היינו בבית קמה באותו יום 9 לחודש שאיציק מדבר עליו

שמואל כץ:  התפנו לשם מאות עובדים

שמואל כץ:  חלקם אכן פונו לאכסנייה של יענקל'ה

שמואל כץ:  וחלקם, כמעט 100 איש אנחנו פינינו צפונה למשקים בטוחים, שאין בהם נבצרות עבודה

שמואל כץ:  קרוב ל-100 אנשים

שמואל כץ:  מתוך ה-100 אנשים האלה, ממהלך של שבוע ימים, 10 ימים, נשארו בעבודה אולי 20

שמואל כץ:  כל ה-80 האחרים החליטו פתאום, למרות שהם הופנו לעבודה במקומות שאין בהם נבצרות עבודה, הם החליטו לטוס

שמואל כץ:  עכשיו, שני טריגרים יש לעניין הזה: אחד זה ממשלת תאילנד, השגרירות פה שהיא מאוד פעילה, השגרירה בזום שלה ובפייסבוק מסיטה את העובדים, מעודדת אותם לעזוב

שמואל כץ:  והדבר השני זה אובייקטיבי, זה המשפחות בתאילנד לוחצות על האנשים, על בני המשפחה שלהם לחזור לתאילנד

שמואל כץ:  כי הם רואים תמונות שאנחנו לא רואים

צבי צור: אין לנו טענה לאנשים האלה

צבי צור:  הבעיה היא מכוחות מתוכנו

שמואל כץ: אני מדבר על אלו שפונו למקומות אחרים בצפון, במרכז ועזבו אחרי שבוע

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  עו"ד אלעד כהנא?     

אלעד כהנא: כן אדוני, תודה

אלעד כהנא:  אז אני אחזור רגע אחורה למה שרציתי לומר

אלעד כהנא:  אנחנו מקבלים פניות ואנחנו מבינים בהחלט את הסיטואציה שמביאה לזה

אלעד כהנא:  אגב, גם עובדים ישראלים, אני אומר את זה כי זה לא רלוונטי רק למהגרי עבודה ובטח לא רק בענפים כאן, של עובדים ששואלים, גם שואלים אותנו, מה יקרה לגבי שכר? זאת אומרת, גם עובדים ישראלים, אגב, בכל מיני ענפים, מכל מיני סיבות, שעוד לא קיבלו את שכר ספטמבר, מסיבות שאני חושב שאפשר גם להבין בהרבה מן המקרים

יעקב מושקוביץ: ספטמבר או אוקטובר?     

אלעד כהנא: גם ספטמבר שואלים אותנו

אלעד כהנא:  שוב, אני אומר, גם ישראלים

אלעד כהנא:  אני לא מדבר כרגע על ענף מסוים או זה

אלעד כהנא:  אני גם יכול לראות את הסיטואציות שזה קורה

אלעד כהנא:  אני לא בא כרגע בשביל להתלונן על בן אדם כזה או אחר

אלעד כהנא:  אני אומר שזו כן שאלה שעולה מהעובדים

אליהו (אלי) רביבו: למה יש שאלה?     

קריאה: לא ידוע לי על תאילנדי שלא קיבל שכר

אליהו (אלי) רביבו: למה יש שאלה? בואו תסבירו לי משהו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מצטער, אני לא מבין בקצב שלכם כל כך מהר

יגאל דנינו: אדוני, אין שאלה בכלל בעניין הזה

יגאל דנינו:  המעסיקים משלמים בהעברה לחשבון

אליהו (אלי) רביבו: בוא, אני רוצה רגע לדעת

יגאל דנינו: יש חשבון לכל עובד, שנפתח

יגאל דנינו:  מעבירים לו את השכר לחשבון

אליהו (אלי) רביבו: נושא טריוויאלי לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  בואו תלמדו אותי, מה אני מפספס פה?     

אלעד כהנא: אני יכול לענות?     

אליהו (אלי) רביבו: כן

אלעד כהנא: העובדים שואלים כי הם שואלים, וזה בסדר

אליהו (אלי) רביבו: שואלים מה?     

קריאה: מה שואלים? לא קיבלו שכר? אין דבר כזה

יגאל דנינו: מה יש להם לשאול?      

אליהו (אלי) רביבו: שואלים מה?     

יגאל דנינו: אנחנו צריכים לשלם עד ה-9 לחודש

אליהו (אלי) רביבו: האם נקבל את הכסף על החודש שעבדנו בו?      

אלעד כהנא: עובדים שיוצאים עכשיו, שיוצאים מישראל

אליהו (אלי) רביבו: כן?     

אלעד כהנא: הם רוצים לדעת מה קורה אם הם לא מקבלים את הכסף

אליהו (אלי) רביבו: למה שהם לא יקבלו?     

יגאל דנינו: מה, איזה חודש? למה? ספטמבר שילמנו כבר

יגאל דנינו:  אנחנו עוברים על החוק אם אנחנו לא משלמים עד ה-9 לחודש אנחנו עבריינים

אליהו (אלי) רביבו: מאיפה אתם מביאים את זה?     

יגאל דנינו: על מה אתם מדברים בכלל?      

אליהו (אלי) רביבו: אתה יכול להעביר לי בבקשה פניות כתובות? אני רוצה לדבר עם אותם עובדים

יגאל דנינו: אדוני יושב הראש, אתה לא תקבל

אליהו (אלי) רביבו: חבר'ה, תעצרו בבקשה את הדיון, זה לא מועדון חברים

אליהו (אלי) רביבו:  תעצרו

אליהו (אלי) רביבו:  יש פה נושא מאוד מאוד חשוב

אליהו (אלי) רביבו:  מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  או שאני לא מבין את האירוע או שיש פה אירוע מדומיין

אליהו (אלי) רביבו:  יש כאלה פניות? תדאג בבקשה להביא אותן לוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לרדת לחקר העניין

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה הדבר הזה?     

אלעד כהנא: אני יכול לענות?      

אליהו (אלי) רביבו: כן

אלעד כהנא: עובדים, כל עובד, גם עובדים ישראלים, שיש להם, אגב, גם שכר דירה לשלם והוצאות על מסגרות לילדים ועוד לא קיבלו

אלעד כהנא:  אנחנו לא חוקרים

אלעד כהנא:  אני אישית לא יכול להגיד מה הסיטואציה בכל מקרה

אלעד כהנא:  שלא קיבלו, לפחות במועד הפנייה את השכר

אלעד כהנא:  חלקם על ספטמבר, חלקם גם על אוקטובר אם הם סיימו את השכר

אלעד כהנא:  הם רוצים לשאול וזה בסדר

אלעד כהנא:  אני אשמח לדבר ולהגיד, אני אחד, אתם הרבה

אלעד כהנא:  ודיברתם וכנראה גם עוד תדברו

יעקב מושקוביץ: אתה דיברת פעמיים כבר

אלעד כהנא: הפסיקו אותי בשביל לשמוע אתכם, אז עכשיו חזרו אליי

אלעד כהנא:  בכל זאת, אין כאן עובדים, אין כאן נציגי עובדים, ואני אשמח אם אני אוכל כן להשלים כמה משפטים ולענות לשאלה

אלעד כהנא:  לשאול שאלה, אני חושב שזה בסדר גמור, מותר לכל אחד

אלעד כהנא:  בטח למי שלא מכיר את הזכויות שלו

אלעד כהנא:  אני חושב שזה טוב ומבורך

אלעד כהנא:       עובד שעוזב את הארץ לא תמיד יודע מה יקרה

אלעד כהנא:  הלוואי והיינו בעולם שבו כולם עושים את מה שהחוק אומר

אלעד כהנא:  זה נכון לכולם, למעסיקים ולעובדים

אלעד כהנא:  לצערנו, זה לא תמיד המצב

אלעד כהנא:  ובגלל זה יש תביעות לבתי דין לעבודה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  בוא ננסה רגע להיות תכליתיים

אליהו (אלי) רביבו:  שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  כמה עובדים פנו אליך שעזבו את הארץ ועדיין לא קיבלו את שכר ספטמבר? לא שומע, יש לי קצת בעיית שמיעה

אמרי רון: שעזבו כבר את ישראל?     

אליהו (אלי) רביבו: כן, כן, שעזבו את ישראל

אמרי רון: עשרות

אמרי רון:  לא יודעת

אליהו (אלי) רביבו: אם את יכולה רגע להגדיר לפרוטוקול מי גברתי

אמרי רון: אורית רונן ואני רכזת חקלאות בקו לעובד

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אמרי רון: פנו אלינו עובדים

אמרי רון:  חלקם פנו יותר קרוב לאירועי אותה שבת והם יצאו מישראל ועדיין לא קיבלו את שכר ספטמבר

אמרי רון:  אני מזכירה שזה היה ב-7 באוקטובר

אמרי רון:  וחלקם יצאו מהארץ לפני שהם קיבלו את שכר ספטמבר

אמרי רון:  חלקם פנו אלינו גם בשבוע האחרון ואמרו שהם קיבלו את שכר ספטמבר באופן חלקי או לא קיבלו בכלל

אליהו (אלי) רביבו: כמה כאלה יש?     

אמרי רון: אני מתקשה לכמת, אבל אני לא מדברת על בודדים

אליהו (אלי) רביבו: את יכולה בבקשה להעביר לי את פרטיהם?      

אמרי רון: רק אם הם יסכימו

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה לדאוג להם

אליהו (אלי) רביבו:  מה, איך הם לא יסכימו? יש פה אנשים שלוקחים מהם כסף

אליהו (אלי) רביבו:  אני בלי כסף

אמרי רון: אני רק אומרת שיש כאלה, שיצאו מישראל בלי

אליהו (אלי) רביבו: לא, את אומרת שיש כאלה שעזבו את ישראל, לא שילמו להם בגין משכורת על תקופה שהם עבדו

אליהו (אלי) רביבו:  פנו אליכם, כי הם רוצים את כספם

אליהו (אלי) רביבו:  ותאמרי להם שיש איזה מישהו שרוצה לדאוג להם באופן מיידי

אליהו (אלי) רביבו:  ואולי הם לא ירצו להיחשף בפניי?     

אמרי רון: אני לא יודעת

אמרי רון:  אני אומרת שאני אגיד להם ואם הם יאשרו נעביר את הפרטים

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  בואי תיקחי לך עד מחר ב-17:00, זה בסדר?     

אמרי רון: עד מחר ב-17:00 ליצור קשר עם כל העובדים שפנו אליי?     

אליהו (אלי) רביבו: מה, מדובר באלפים?     

אמרי רון: זה לא באלפים

קריאה: עשרות

קריאה:  רק כמה עשרות היו

אליהו (אלי) רביבו: לא יודע

אליהו (אלי) רביבו:  אני, כאילו, אם אני עכשיו עובד שלך, מפה לאוטו אני שולח להם ווטסאפ

אליהו (אלי) רביבו:  בואו, יש מי שרוצה לעזור לכם

אליהו (אלי) רביבו:  תנו לי אישור לתת לו את הפרטים

אליהו (אלי) רביבו:  לא יודע

אמרי רון: עובדים, זה מספר עובדים

אמרי רון:  לפעמים פנה אלינו עובד אחד בשם קבוצה של כמה

אליהו (אלי) רביבו: מדהים, עוד יותר קל

אליהו (אלי) רביבו:  אז הנה, אז באחד את מקיפה כבר כמה

אליהו (אלי) רביבו:  מה זאת אומרת?      

אמרי רון: העובדים האלה כרגע לא בהכרח כולם נמצאים אחד ליד השני כמו שהם היו קודם

אליהו (אלי) רביבו: לא, אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  יש אחד שמייצג כמה

אליהו (אלי) רביבו:  נכון? תגידי לו יש איזה מישהו, יש איזה בחור שמבקש לדאוג לשלם לו את שכרו

אליהו (אלי) רביבו:  אם הוא מסכים שתתני לי את פרטיו

אמרי רון: אני אבדוק את זה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז עד מתי את צריכה?     

אמרי רון: אני מניחה שעד מחר ב-17:00 זה לא יספיק לי

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  מוחרתיים ב-10:00?      

אמרי רון: אני מקווה שלפחות עם חלקם אני אצליח ליצור קשר ולקבל מהם פרטים

אליהו (אלי) רביבו: תביאי לי משהו מדגמי

אליהו (אלי) רביבו:  תראי, יש לכם כמה עשרות

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שב-30 ומשהו שעות לדבר עם עשרה זה לא, בטח את גם לא ישנה בלילה, כי הם לא קיבלו כסף

אליהו (אלי) רביבו:  את דואגת, את רוצה לשרת אותם נכון

אליהו (אלי) רביבו:  ואשרייך

אליהו (אלי) רביבו:  אז את לא תחכי כל כך הרבה זמן

אליהו (אלי) רביבו:  אני מיד רוצה לטפל בזה

אמרי רון: אני לא אמרתי שאני לא אטפל

אליהו (אלי) רביבו: לא, אז אני אומר, זה לא ייקח לך גם הרבה זמן, זה טיק טק

אליהו (אלי) רביבו:  אולי אין לך סוללה גברתי, אבל הייתי מבקש שעכשיו תרימי שיחה לאיזה אחד שניים, בואי נדבר איתם

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לדעת מי עבד ויצא מפה בלי כסף

אליהו (אלי) רביבו:  המשכורת?      

אמרי רון: אני לא מדברת תאית והעובדים האלה כרגע לא נמצאים בישראל

אמרי רון:  אני מבקשת שיינתן זמן ליצור איתם קשר

אמרי רון:  אני לא מדברת, אני לא מדברת תאית, לצערי

אלעד כהנא: אדוני, אני גם חייב לשאול את הטון

אלעד כהנא:  לגבי הטון, כי אנחנו מרגישים קצת תחת חקירה

אלעד כהנא:  ובסופו של דבר אנחנו מציגים בעיה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אתה לא תחת חקירה, אבל אני כן פועל לחקר האמת

אלעד כהנא: אנחנו כאן בוועדת עובדים זרים גם כדי לייצג עובדים

אלעד כהנא:  כשהחקלאים האלו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: ואני כאן בשביל לייצג עובדים ובשביל לשמור על שמה הטוב של מדינת ישראל ומעסיקה

אליהו (אלי) רביבו:  שנמצאים בתופת, בשואה

אלעד כהנא: ויש עובדים שמתנהגים שלא כראוי

אלעד כהנא:  וכשמועלות טענות עליהם אני לא חושב שהחקלאים פה או המעסיקים נדרשים להביא מספרים

אלעד כהנא:  ויש גם מעסיקים כאלה

אליהו (אלי) רביבו: חד משמעית אני דורש את זה

אלעד כהנא: אוקיי

אלעד כהנא:  וגם אנחנו לא טוענים שכל המעסיקים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני חושב שאתה הגעת לסיור שעשיתי בנגב, נכון?     

אלעד כהנא: אני? לא

אליהו (אלי) רביבו: לא אתה? אורית, את היית?     

אמרי רון: כן

אליהו (אלי) רביבו: את זוכרת שקיבלתי אינפורמציה על עובד זר שעם הסמים, שעלה וחזר ועשה בלגן? נכון? באותו רגע ביקשתי לדעת במה מדובר

אליהו (אלי) רביבו:  נכון? רציתי לדעת, אולי הם מוציאים דיבתו רעה? מה זאת אומרת? אולי זה איזה מעסיק שרלטן שרוצה לחסוך כמה אלפי שקלים ומה אכפת לו לדבר ולהוציא דיבתו רעה של העובד, מסכן? שאפתי להגיע לחקר האמת

אליהו (אלי) רביבו:  את היית שם

אמרי רון: בסדר גמור

אמרי רון:  גם עכשיו, אני לא אומרת שאני לא אעביר את הנתונים

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני מדבר על מה שמר כהנא אומר, שהוא מרגיש בחקירה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא חוקר

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני פועל להגיע לחקר האמת

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? כי אני נפגשתי עם מעסיקים של לא יודע, בין כמה מאות ויותר מאלף

אליהו (אלי) רביבו:  וניכר מדבריהם שהם פשוט בשקיקה מלאה להסדיר את כל התשלומים ולא להלין שכר של בן אדם ברגע

אליהו (אלי) רביבו:  אז את אומרת לי שאנשים עזבו את הארץ

אליהו (אלי) רביבו:  זה התחיל עם זה שאנשים עמדו לעזוב את הארץ וחששו מה יהיה עם שכר ספטמבר

אליהו (אלי) רביבו:  ואז אמרתם לא, מה פתאום, זה לא נגמר

אליהו (אלי) רביבו:  אפילו עדיין יש אנשים שאומרים שלא קיבלו אפילו על ספטמבר

אליהו (אלי) רביבו:  לא הייתה מלחמה בספטמבר, הבן אדם עבד, קטף, שתל, ליפף

אמרי רון: המלחמה הייתה ב-7 באוקטובר

אלעד כהנא: השכר אמור היה להיות משולם עד - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, אבל ספטמבר לא נתון למחלוקת

אלעד כהנא: נכון, זה לא נתון למחלוקת

אמרי רון: הבעיה ב-7 באוקטובר כשמועד התשלום הוא ב-10 באוקטובר

אמרי רון:  ולכן יש כאלה

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה חברים, עד ה-9 צריך לשלם

אליהו (אלי) רביבו:  בין ה-1 ל-9

אליהו (אלי) רביבו:  רוב האנשים עזבו אחרי ה-9

רן לביא: מה שמבקשים להגיד החברים בקו לעובד זה שהיו כמה פניות

רן לביא:  אף אחד לא בא בטענות כרגע לחקלאי

רן לביא:  אלא דווקא מההבנה שאנחנו נמצאים במצב - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני בא בתלונות לחקלאי

אליהו (אלי) רביבו:  בוודאי

רן לביא: לא

רן לביא:  אז אני חייבת להגיד שמשרד העבודה כרגע מבין את המצוקות שיש

רן לביא:  לא לכולם יש נגישות לכל האינפורמציה ואנחנו מבינים את זה

רן לביא:  וגם קו לעובד מבינים את זה

רן לביא:  זה מה שהם מנסים להגיד

רן לביא:  שהגיעו אליהם פניות של עובדים

רן לביא:  אף אחד לא פותח את ספרי כתבי התביעה, אלא מבקשים להבין, גם לעובדים שפנו אליהם, אני פשוט יודעת כי אני בשיח על זה עם אורית

רן לביא:  לחלקם הם הסבירו רגע, אנחנו נמצאים במצב של מלחמה

רן לביא:  החקלאים האלה יגיעו אל כל מסד הנתונים שלהם

רן לביא:  יראו למי צריך לשלם, מה צריך לשלם ויעבירו את הדברים

רן לביא:  אף אחד פה לא מנסה לנסח תביעות אפריורית

רן לביא:  זה לא העניין

אלעד כהנא: תודה שירי

אליהו (אלי) רביבו: הלוואי

אליהו (אלי) רביבו:  את רואה, למה אתם צריכים להתאמץ? תראו איזה שירות

אלעד כהנא: ואני רוצה להוסיף עוד משהו, עוד שאלה שעולה

רן לביא: השירות הזה ניתן בחינם

רן לביא:  ומקודם אדוני אמר בוא תקבל VIP, אז אני רוצה להגיד שאני נותנת שירות VIP בחינם, כן? שלא ישתמע שזה חינם לא VIP

אלעד כהנא: נכון

אלעד כהנא:  ואני רוצה להגיד עוד שני דברים

אלעד כהנא:  קודם כל, חשוב להגיד שאנחנו בשאלות האלה אנחנו אומרים לעובדים שאנחנו לא ממליצים לתבוע

אלעד כהנא:  שאנחנו מאמינים ומקווים שהשכר ישולם בהמשך

אלעד כהנא:  אני כן צריך להגיד, כי זה מה שקיים בצד השני, שלא תמיד אנשים סומכים על דברים

אלעד כהנא:  יש אנשים שכן סומכים, יש אנשים שלא סומכים

אליהו (אלי) רביבו: זה לא העניין של לסמוך

אליהו (אלי) רביבו:  זה הביצוע לא התקיים על פי מה שאתה מספר לי

אלעד כהנא: אני רוצה להגיד שיש ספציפית גם לגבי מי שעזבו את אזור העוטף, יש גם מקרים טראגיים

אלעד כהנא:  ואני חושב שאלה באמת גם המקרים הקשים, שבהם גם לא ברור מה קרה למעסיק

אלעד כהנא:  אנחנו יודעים לפחות על מקרה אחד שאנחנו יודעים בוודאות גם המעסיק, למרבה הצער, נרצח

אלעד כהנא:  ברור שזו סיטואציה מובנת למה השכר לא משולם

אלעד כהנא:  אני לא פה בקטע של לתקוף או לשפוט

אלעד כהנא:  אני רק משקף שאלות ולמה, מה העובדים שואלים אותנו

אלעד כהנא:  בטח אם הם עזבו או ממי הם כן אמורים לקבל את אותו שכר על ספטמבר

אלעד כהנא:       אני, כאמור, משקף פה שאלות שעולות מעובדים, שגם אנחנו וגם משרד העבודה מתמודדים איתם

אלעד כהנא:  אנחנו לא רצים לבתי משפט

אלעד כהנא:  אבל זו כן שאלה שעולה, לא רק בענף החקלאות

אלעד כהנא:  וכמו שאמרתי, גם לא רק מצד עובדים זרים

אלעד כהנא:  אין מה לעשות, היה כאוס, היו זוועות והיה אסון וברור שדברים לא עבדו כמו שהם אמורים לעבוד

אלעד כהנא:  החוק ברור

אלעד כהנא:  הזכאות ברורה

אלעד כהנא:  אבל למי שעדיין לא קיבל את השכר שלו או מי שרוצה לעזוב עכשיו, זה לא רק בענף החקלאות

אלעד כהנא:  השבוע למשל אני הגיעה אליי איזה שהיא פנייה של עובדת סיעוד שרוצה לעזוב מאוד בקרוב

אלעד כהנא:  יש מחלוקת עם המשפחה

אלעד כהנא:  כשזה ברור שאם היא תעזוב היא אולי לא תוכל לקבל את כל הסכום שהיא חושבת שמגיע לה

אלעד כהנא:  וזה שאלות, מה קורה במצב הזה ספציפית אצל מהגרי עבודה, בגלל שהם עוזבים את ישראל

אלעד כהנא:  Once הם עזבו זה הרבה יותר קשה

אלעד כהנא:  הם כבר לא כאן

אלעד כהנא:  הם לא יכולים באותה קלות שאולי יכול מישהו ישראלי או שנמצא בישראל, לתבוע

אלעד כהנא:  ככל שהזכויות שלו הופרו, שוב, אני רוצה להאמין שרוב המעסיקים אכן ישלמו

אלעד כהנא:  אבל עובד לא יכול לדעת

אלעד כהנא:  אני לא יכול להבטיח לו את זה, אני לא אלוהים

אלעד כהנא:  אף אחד לא יכול להבטיח לו את זה

אלעד כהנא:  ולגבי עובדים שכבר עזבו או שעומדים לעזוב זו שאלה

אלעד כהנא:  ואני רק שם אותה כאן

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך

אלעד כהנא: מכיוון שהיה את הצד של המעסיקים והוא מובן, יש גם את הצד של העובדים וצריך להבין אותו

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך

אלעד כהנא: אני רוצה להגיד עוד משהו גם לגבי שאלת ההתפטרות

אליהו (אלי) רביבו: תתכנס רק לסיום

אלעד כהנא: בטח

אלעד כהנא:  גם לגבי שאלת ההתפטרות שהייתה פה

אלעד כהנא:  אז קודם כל, אני חושב בנוגע לשאלה הכללית על השאלה אם זה התפטרות או פיטורים, זה מן הסתם כל מקרה לגופו והשאלה מה אומר החוק

אלעד כהנא:  וזה בית דין לעבודה

אלעד כהנא:  לא אני ולא אף אחד אחר יכולים לקבוע כאן

אלעד כהנא:       אני חושב שיש סיטואציות, וזה לכן יהיה תלוי כל מקרה לגופו, שבהם אפשר יהיה להגיד שזו התפטרות בגין הרעת תנאים

אלעד כהנא:  למשל עובד שמכריחים אותו, אני אומר את דעתי כמובן, מה שחשוב זה מה יגיד בית דין, לא אני

אלעד כהנא:  אבל יכולות להיות סיטואציות שבהן התפטרות תהיה בשל הרעת תנאים

אלעד כהנא:  אני מאמין שהרבה מהמקרים שתוארו כאן הם לא כאלה

אלעד כהנא:  בסופו של דבר יש את השאלה של השלמת פיצויי הפיטורים על זה ושל ההודעה המוקדמת

אלעד כהנא:  אבל להבנתנו, אני חושב שבהכללה הלא כל מקרה לגופו אני חושב שהשלמת פיצויי הפיטורים בנסיבות שתוארו כאן היא כנראה לא תגיע

אלעד כהנא:  אני כן חושב ש-6% שצריך להפריש לפי צו ההרחבה הכללי לכל עובד כן תגיע

אלעד כהנא:  וכאמור, זה ידון בבית דין לעבודה

יגאל דנינו: למה זה צריך להגיע לבית דין לעבודה?     

אלעד כהנא: אם זה יגיע

יגאל דנינו: למה זה צריך להגיע? לגבי 95% של העובדים בכלל אין שאלה

יגאל דנינו:  הם לא היו בכלל באזורי הסיכון

אלעד כהנא: אוקיי, בסדר

אלעד כהנא:  אז בסדר

יגאל דנינו: לגבי ה-5% שהיו באזורי הסיכון וקיבלו מענה וקיבלו חלופה ובתום הסכנה חזרו למשק או ניתנה להם הזדמנות לחזור למשק, אז גם אין שאלה

אלעד כהנא: אז נשמע לי הגיוני

אלעד כהנא:  שוב, אנחנו לא מנהלים כאן תיקים

קריאה: לא, יש מצב הפוך, שאנחנו הולכים לתבוע את התאילנדים על זה

קריאה:  אתה תקפיץ אותי קצת

אלעד כהנא: אנחנו לא הולכים לתבוע ואנחנו לא כאן בשם תיק פרטני כזה או אחר

קריאה: אתה יודע איזה נזקים יש לחקלאים? אתה יודע איזה נזקים? אני אתן לך עכשיו נתונים

קריאה:  יש לי חקלאי עם 33 היתרים עובדים זרים, נשאר עם שישה עובדים זרים בלבד

קריאה:  מגדל 700 דונם תבלינים

קריאה:  הוא כל היום בוכה ואומר לי אין לי, אני פושט את הרגל

קריאה:  אני פושט את הרגל

קריאה:  הוא נמצא ב-8-9 קילומטר מהגבול

אלעד כהנא: מה שניסיתי להגיד הוא שבסופו של דבר אני לא חושב שזו שאלה, זו שאלה שמה עמדתי בה היא לא משנה

אלעד כהנא:  אני לא זה שמחליט על זה

אלעד כהנא:  זו כן שאלה, כל מקרה לגופו

אלעד כהנא:  אבל אני כן רוצה לדבר רגע דווקא לא על ענף החקלאות, אלא על ענף הסיעוד בהקשר של מה שאדוני ציין קודם, שיש השלכות לעזיבה

יעקב מושקוביץ: זה דיון בחקלאות, לא עובדים זרים עכשיו סיעוד

יעקב מושקוביץ:  זה דיון בחקלאות

יעקב מושקוביץ:  אנחנו חקלאים

אליהו (אלי) רביבו: ממש ממש לא

יעקב מושקוביץ: סליחה, סליחה

אליהו (אלי) רביבו: ממש ממש לא

אליהו (אלי) רביבו:  והנה, כדי שנבהיר את זה, הדובר הבא השופט בדימוס משה יועד הכהן

אליהו (אלי) רביבו:  נמצא איתנו על הקו בזום

אליהו (אלי) רביבו:  והוא מנהל עמותה לקידום זכויות הסיעודיים

אליהו (אלי) רביבו:  אז הוא מיד יעלה לשיחה כשאתה תשאף לסיום

אלעד כהנא: אני שואף לסיום

אלעד כהנא:  אני גם אגיד שאם לא יפריעו לי אני אסיים הרבה יותר מהר

אלעד כהנא:  לגבי עובדי הסיעוד

אלעד כהנא:  כמו שאדוני ציין קודם, בהיבט הזה של הודעה מוקדמת אצל עובדי סיעוד זה לא רק זכאות בתחום דיני עבודה, זו גם שאלה של האשרה מכוח הנהלים של רשות האוכלוסין וההגירה

אלעד כהנא:  שהם להבנתי אלה שקובעים אם הייתה מה שמכונה נטישה או לא

אלעד כהנא:  לא משרד העבודה

אלעד כהנא:       אני גם כאן שם משהו שאנחנו נתקלים בו

אלעד כהנא:  אני לא יודע אם יש לנו אפילו איזה שהיא תשובה טובה, אבל אני כן חושב שצריך להיאמר

אלעד כהנא:  זה נכון במיוחד לעובדים שמועסקים באזורים שבהם יש חשיפה לירי רקטות ואין מיגון זמין

אלעד כהנא:  אנחנו מקבלים שאלות מעובדים מה הם אמורים לעשות בסיטואציה הזאת

אלעד כהנא:  אני הזכרתי את זה גם בתחילת הדברים שלי קודם

אלעד כהנא:  שהרבה פעמים מטבע הדברים למטופל יש, הדירות לא ממוגנות, למטופל יש קושי להגיע למרחב המוגן

אלעד כהנא:  הרבה מהמטופלים רצו וביקשו והסיכמו להתפנות יחד עם העובדים שלהם והשאלה הזאת נפתרה

אלעד כהנא:  אבל יש גם כאלו שלא

אלעד כהנא:  ובסיטואציה הזאת אנחנו מקבלים שאלות מעובדים ששואלים מה הם אמורים לעשות? כי הם, אני חושב, נטיית הלב, לא רק הנהלים של הרשות, נטיית הלב זה להישאר עם המטופלים שלהם, לא לברוח ולהשאיר אותם

אלעד כהנא:  אבל זה כן תוך סיכון חיים עצמי

אלעד כהנא:  בטח באזורים שחשופים לירי רקטי גדול

אלעד כהנא:       אני לא יודע אם יש איזה שהיא הנחיה ללשכות הפרטיות לסייע בזה

אלעד כהנא:  אם יש להם אפשרות

אלעד כהנא:  זה מן הסתם מורכב

אלעד כהנא:  זה לא שגם הלשכה יכולה לקבוע מה לעשות

אלעד כהנא:  אנחנו היינו שמחים אם הייתה איזה שהיא הדרכה מיוחדת ללשכות מה לעשות במקרה הזה

אלעד כהנא:  איך אולי כן אפשר לדבר עם המטופל והמשפחה שלו כדי לנסות למצוא איזה שהוא פתרון

אלעד כהנא:  בסופו של דבר גם לטובתם וגם לטובת העובדים

אלעד כהנא:  במקרה שזה לא צולח, אני כן חושב שאפשר להבין את המצוקה הנפשית גם של עובדת שנמצאת פה ולפעמים יש לה משפחה משלה, והיא מסכנת את עצמה, בגלל שהיא באזור בלי מיגון ולא יכולה לעזוב

אלעד כהנא:  אני מניח שאף אחד גם לא יקום ויעזוב בו ברגע, אבל אולי לקצר את תקופת ההודעה המוקדמת

אלעד כהנא:  משהו, איזה שהיא הנחיה

אלעד כהנא:  כי זה כן שאלה שעולה

אלעד כהנא:  ברור לי שזה גם כאן כל מקרה לגופו, אף אחד לא יוציא הנחיה גורפת לכולם

אלעד כהנא:  אבל זה משהו שאני חושב שצריך לתת עליו את הדעת בעת הזו, בהנחה שלצערי הירי כנראה הולך להימשך

אלעד כהנא:  אני אסיים כאן

אליהו (אלי) רביבו: אני מבין את זה לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  מתחבר לחלק ממה שאמרת

אליהו (אלי) רביבו:  וזה מפנה אותי קודם כל לשאלה למשה נקש ממנהל עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  בשאלה, משה נקש, שאלה כיצד המדינה מגיבה למקרה בו עובדת זרה בסיעוד מועסקת במקום ללא מיגון זמין וחוששת לשלומה

אליהו (אלי) רביבו:  בייחוד אם מדובר בדרום, אזור 3, כאשר המעבר שלה מוגבל

אליהו (אלי) רביבו:  אז ברוך הבא, אני אשמח לקבל את התייחסותך

משה נקש: אז קודם כל, אני אעדכן שאנחנו עשינו ושירי נמצאת שם בדיון וזה בדיוק אחד הנושאים שעלו במפגש שהקלטנו עבור עובדים זרים בענף הסיעוד

משה נקש:  וזו אחת השאלות שהתייחסו אליהן שם

משה נקש:  זו לא תשובה חד משמעית

משה נקש:  יש פה עניין ושאלה האם המטופל הוא קוהרנטי, האם הוא צלול, האם הוא לא צלול

משה נקש:  האם הוא מבין שהוא מרצונו, כאחד שהוא צלול, לא רוצה להתפנות או שהוא מתעקש להישאר

משה נקש:  אז העובד מן הסתם לא צריך לסכן את החיים שלו במקרה הזה

משה נקש:  אבל זה מאוד, שוב, כל מקרה לגופו

משה נקש:  אבל אנחנו התייחסנו לזה

משה נקש:  אם הוועדה תרצה, חה"כ רביבו, אדוני היושב ראש, אני אעביר גם את הקישור למפגש הזה

משה נקש:  זו יכולה להיות עוד הזדמנות להפיץ אותו ולהעביר אותו לעובדים הזרים במדינת ישראל, בטח בענף הסיעוד

משה נקש:  זה חשוב, זה יועיל

משה נקש:       אני לא יודע אם דיברתם על זה קודם, אבל אני יודע שענבל שם ושירי שם, אז אני מניח שהנושא הזה גם עלה

אליהו (אלי) רביבו: טוב, תודה רבה לך

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה לך

אליהו (אלי) רביבו:  אז השופט בדימוס משה יועד הכהן, איתנו על הקו בזום

משה יועד הכהן: שלום לכבוד יושב הראש, אני מקווה ששומעים אותי

משה יועד הכהן:  אני קודם כל באמת רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, על המאמצים הרבים שאתה משקיע בתחום הכול כך קשה וכאוב, ובכל התחומים שבהם עובדים עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו: נושא, ברשותך, מכובדי, נושא שבימי שגרה לא מספיק סקסי ופופולרי, כך שהוא לא נדון באף ועדה באף זווית וחזית

אליהו (אלי) רביבו:  ומאז פרוץ המלחמה חבריי בוועדות עוטים כמוצאי שלל רב לקיים דיונים וזה נושא שהוא כרגע חם על סדר היום

אליהו (אלי) רביבו:  אז אנחנו מטפלים בזה כאילו אנחנו במלחמה כל השנה

משה יועד הכהן: כן, בהחלט

משה יועד הכהן:  עכשיו, אני רציתי להעיר שתי הערות: - - - העובדים הזרים בסיעוד יצא חוזר של רשות האוכלוסין ב-9 באוקטובר כבר, חוזר באנגלית שהופנה לעובדים והופץ אחר כך גם ברשתות החברתיות של העובדים

משה יועד הכהן:  שבין היתר אמר או המליץ או הציע לעובדים

משה יועד הכהן:  הוא אמר שמי שרוצה לצאת כבר עכשיו לחופשת אינטר ויזה יכול בעצם לצאת מהארץ

משה יועד הכהן:  לכאורה לחזור לאחר שתסתיים המלחמה

אליהו (אלי) רביבו: סליחה שאני קוטע אותך בנקודה מאוד מאוד חשובה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  אני דוחה בשאט נפש התקפלות של מעסיקים מכל ענף שלא יהיה

אליהו (אלי) רביבו:  לאשר ולממן ולקדם אינטר ויזה לשלושה חודשים

אליהו (אלי) רביבו:  שכן זה פרס

אליהו (אלי) רביבו:  זה פרס

אליהו (אלי) רביבו:  אם עובד רוצה לנפוש, לצאת, להראות למשפחה שהכול בסדר, רוצה לצאת לשבועיים, שלושה, חודש

אליהו (אלי) רביבו:  זה בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  כל מי שמבקש מעבר לזה פשוט עוזב

אליהו (אלי) רביבו:  אין מושג כזה אינטר ויזה בימי מלחמה ל-90 יום

אליהו (אלי) רביבו:  איזה אינסנטיב יהיה לאנשים להישאר ולשמור על מקום העבודה שלהם? סליחה ככה שקטעתי אותך, אבל זה פשוט נושא שבוער בי ואני מדבר עליו עם הגורמים הרלוונטיים כבר כשבועיים

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה

משה יועד הכהן: הנקודה השנייה היא בעצם המלצה, הצעה, כל אחד יגדיר את זה איך שהוא רוצה, שעובד שבעצם נמצא באזור סיכון יכול פשוט לקום ולעזור באופן מיידי

משה יועד הכהן:  אני מפנה לסעיף 2 לחוזר

משה יועד הכהן:  זה מנוסח תשובה לשאלה

משה יועד הכהן:  ואומרת שאם העובד נמצא באזור מסוכן הוא יכול לעבור באופן מיידי למעסיק אחר ובאזור מוגן יותר ובעצם בלי שום - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא באזור מוגן יותר

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא נכון, מחילה

אליהו (אלי) רביבו:  לא באזור מוגן יותר

אליהו (אלי) רביבו:  אולי אצל מעסיק שהבית מוגן יותר

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שאם בן אדם עובד בבאר שבע, אצל מעסיק שאין לו בו ממ"ד זמין והוא רואה לנכון לעבור למישהו אחר בבאר שבע עם ממ"ד זמין, זכותו המלאה לבקש לעבור

אליהו (אלי) רביבו:  בואו חבר'ה, אפשר להבין את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אפשר להבין את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל זה לא משהו אחר

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא שאם הוא עובד בבאר שבע והאווירה לא נעימה לו או באשדוד והאווירה לא נעימה לו, אז הוא יעבור לרעננה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא שם

משה יועד הכהן: אני מתריס, אני שואל את השאלה, אני מקריא לאדוני בתרגום

משה יועד הכהן:  השאלה - - - רשות האוכלוסין: האם אני יכול באופן זמני לעבור - - - או למעסיק אחר ואז לחזור למעסיק הראשוני לאחר סוף המלחמה? והתשובה היא: כן, עובדים יכולים לעבור למעסיק חלופי בישראלי שבעל רישיון להעסיק עובד זר בתחום ההעסקה שלהם

משה יועד הכהן:  לפי הנהלים הרגילים, בכפוף למגבלות שחלות על פי ההנחיות של רשות האוכלוסין

משה יועד הכהן:  יכול להבין שאם עובד נמצא בבאר שבע ורוצה נגיד לעבור לירושלים, והוא רוצה להחליף מיידי לאותה תקופה, שנגיד הוא יכול להעסיק עובד זר בענף הסיעוד הוא יכול לעבור באופן מיידי

משה יועד הכהן:  אז נכון שהמדיניות, יש על זה ויכוח שאולי לא ננהל אותו בזמן מלחמה, אבל העניין הזה של הנטישה וההעברה המיידית וכל הדברים האלה

משה יועד הכהן:  אבל אני חושב שאם זה מה שעובד קורא אז הוא אומר טוב, אז מחר בבוקר אני אחפש לי מיד מעסיק באזור יותר בטוח ואני אעזוב את המעסיק שלי באופן מיידי

משה יועד הכהן:  זה מה שעולה מהנוסח

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש את ההתייחסות של משה נקש לנקודה

משה נקש: כן

משה נקש:  קודם כל, בעצמך הקראת את הסיפור הזה שזה בכפוף ליתר נהלי הרשות ועובד זר לא יכול לעבור מאזור, להתפטר ולעבור מאזור גיאוגרפי פריפריה לצורך העניין לתל אביב

משה נקש:  זה ממש לא יכול

משה נקש:  וכמובן שהעובד גם צריך לתת הודעה מראש לפני התפטרות, כמו בכל הנהלים הרגילים

משה נקש:  זה באופן כללי ולכל העובדים הזרים

משה נקש:  החוזר הזה לא התייחס בעיקרון לעובדי סיעוד

משה נקש:  לעובדי סיעוד אנחנו נוציא עוד איזה שהיא הבהרה, כי עלו השאלות האלה

משה נקש:  אנחנו נוציא הבהרה לעניין הזה

משה נקש:  זה בעיקר לעובדי חקלאות ולנוהל הניוד שאפשרנו לעבור מאזורים לאזורים

משה נקש:  בסיעוד זה לא המצב

משה יועד הכהן: לא סייגתם את זה

משה נקש: כתבנו שם

משה יועד הכהן: לא סייגתם את זה

משה נקש: אז אנחנו הבנו וכשקיבלנו את הפניות על זה אנחנו נחדד את הדבר הזה

משה נקש:  אבל אני אומר שוב, נאמר, נכתב במפורש בכפוף ליתר נהלי הרשות

משה נקש:  ויתר נהלי הרשות לא מאפשרים לעזוב מיידית עבודה, אגב

משה נקש:  גם חוקי המדינה, לא רק נהלי הרשות

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה לכם

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נעבור למר איתן בנימין שנרשם ומחכה בסבלנות

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבין שלא, תודה

אליהו (אלי) רביבו:  אז נעבור לגב' שמחה בניטה, מה שלומך?     

שמחה בבה: קודם כל אני רוצה להגיד לך תודה

אליהו (אלי) רביבו: אין בעד מה

שמחה בבה: תודה

שמחה בבה:  ושאתה ממש כלבבי

שמחה בבה:  אתה מדבר מהבטן שלי, אז אני ממש מודה לך

שמחה בבה:  מדברים פה על המקרים של הסיעוד ואני כמובן שייכת לקבוצה הזאת

שמחה בבה:  וזה מה שקורה כשמתקשרים אליי משפחות, כי אני מטפלת במשפחות של נכים

שמחה בבה:  והעובדים מחליטים לעזוב מפחד, מהמשפחות במדינות שלהם קוראים להם

שמחה בבה:  יש לי שכנה למשל שהייתה לה אוזבקיסטנית ואיך שהתחילה המלחמה היא אמרה אנחנו מוסלמים, אסור לנו לעבוד עם יהודים

שמחה בבה:  לקחה את הרגליים והלכה

שמחה בבה:  והרבה אוזבקים למשל עוזבים

אליהו (אלי) רביבו: מכיר את זה

שמחה בבה: ותשמע, זה עוזבים אנשים חולים, קשישים

שמחה בבה:  אנשים סיעודיים

שמחה בבה:  ופשוט אין עובדים, אין

שמחה בבה:  באמת אין עובדים

שמחה בבה:  אני אומרת לך, מה שאומרים שיש רשימות, אין

שמחה בבה:  תביא לי, אני אומרת לך עכשיו תביא לי ארבעה עובדים, יש לי איפה לשים אותם

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אז תראי

אליהו (אלי) רביבו:  כאבך שאת מיטיבה לבטא אותו ידוע ומוצדק

אליהו (אלי) רביבו:  זה תסכול שאנחנו מתפללים לסיים אותו

אליהו (אלי) רביבו:  יחד עם זאת, זה מעט סוטה מהדיון

אליהו (אלי) רביבו:  אני רק אומר לך שאנחנו כן אנשי בשורה ובעזרת השם בקרוב מאוד יתחילו להגיע לכאן עובדים, בוודאי לסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  גם כן מהודו ומעוד מדינות

אליהו (אלי) רביבו:  ואני סמוך ובטוח שזה יצמצם עד יבטל את הפער של החוסר

שמחה בבה: מהפה שלך לאלוהים

אליהו (אלי) רביבו: תהיי בריאה

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, אז ד"ר עמיחי תמיר מארגון הנכים לזכויות נכים

עמיחי תמיר: כבוד יושב הראש, צוהריים טובים

עמיחי תמיר:  אנחנו כבר בערב טוב

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  וזה דיון חמישי שלי היום, אם אני זוכר נכון

עמיחי תמיר: אז המצב הוא כזה שיש פה חטא קדמון

עמיחי תמיר:  החטא הקדמון הוא שאנשים עם מוגבלות, הן נכות והן האזרחים הוותיקים, נשים מגיל 62, גברים מגיל 67, הם בעצם המעסיק של העובד הסיעודי

עמיחי תמיר:  ולכן לגופו של עניין כאן עולה חשש כבד שיוגשו תביעות פיצויים נגד אותם נכים שבעצם זה אבסורד שהם ביחסי עובד מעביד

עמיחי תמיר:  ולכן אני קורא מכאן לוועדה לקרוא לכך שהאחריות המשפטית בנושא הפיצויים בלבד לא תהיה על הנכים ולא על האזרחים הוותיקים

עמיחי תמיר:       נקודה נוספת בתחום מקצועי: בפתיחת דבריך דיברת על הזיהוי ב-DNA של, אז צריך לזכור שקל מאוד למכון הפתולוגי באבו כביר ליצור דגימת DNA

עמיחי תמיר:  אבל צריך להשוות כדי לזהות

אליהו (אלי) רביבו: צריך Match, בדיוק

עמיחי תמיר: צריך להשוות

עמיחי תמיר:  ולכן יש קושי

עמיחי תמיר:  אתה יכול להיקלע למצבים שבאמת בעבר הפתולוג לא ידע להתמודד איתם

עמיחי תמיר:  היום כן הטכנולוגיה קיימת, אבל צריך את ה-Match כמו שאתה אומר

עמיחי תמיר:  ובלעדי ה-Match הזה אז אנחנו בעצם לא יכולים לדעת

עמיחי תמיר:  ומה שקורה כאן שחיילת, לא עלינו, אפשר להשיג דגימות

עמיחי תמיר:  אבל אני בספק רק אם בתאילנד או במקומות אחרים יש את האפשרות לקבל את המידע הזה

עמיחי תמיר:  תודה רבה לך

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

דפנה שגל פודור: אז שוב, דפי שגל פודור ממטה מאבק הסיעודיים

דפנה שגל פודור:  הבאתי פה ערימה של פניות מהשלושה ימים האחרונים

דפנה שגל פודור:  הפסקנו באיזה שהוא שלב להדפיס

דפנה שגל פודור:  "חייבת מטפלת, נטשה אותנו אתמול באופן מפתיע בלי התראה מוקדמת מנתניה"

דפנה שגל פודור:  עוד מהרצליה

דפנה שגל פודור:  יש לנו באמת ערימה של פניות של עובדים בתחום הסיעוד

דפנה שגל פודור:  ובהקשר הזה יש באמת ברדק אצל המטופלים הסיעודיים, כשהקלות שניתנו, וניתנו פה כמה הקלות מינוריות מרשות האוכלוסין וההגירה

דפנה שגל פודור:  אני חושבת שבתקופה כזאת כשיוצאים המון עובדים זרים ומבטלים, לא המון, אבל מבטלים הגעה עובדים אחרים

דפנה שגל פודור:  אני יודעת שנכנסנו לפה עובדים זרים בתחום הסיעוד מתחילת המלחמה

דפנה שגל פודור:  אני מניחה שלא בהיקפים שהיה אמור

דפנה שגל פודור:  אני רק רוצה להגיד שהעובדים שנכנסו לפה זה הזמנות מלפני שלושה חודשים וזה לא בא על חשבון אלה שיצאו

דפנה שגל פודור:  ולכן אני חושבת שבתקופה הזאת צריך לתת הקלה לפחות עד שערפל המלחמה מתבהר

אליהו (אלי) רביבו: באיזה אופן?     

דפנה שגל פודור: של תקופת התארגנות, כמו שניתנה בקורונה

דפנה שגל פודור:  איזה שהוא פתרון גם זמני

דפנה שגל פודור:  דיברנו על זה

דפנה שגל פודור:  גם זמני לאלה שהעובדים יצאו ויחזרו אחרי המלחמה

דפנה שגל פודור:  עוד כמה נקודות קטנות

אליהו (אלי) רביבו: האינטר ויזה?     

דפנה שגל פודור: אלה שיצאו באינטר ויזה או אלה שלא מצליחים למצוא ולהזמין כרגע עובדים זרים

דפנה שגל פודור:  אני מניחה שלא נכנסים או לא מתחילים העסקות חדשות והגעה מחו"ל של עובדים זרים בתקופה הזאת

דפנה שגל פודור:  אלה שנכנסו הוזמנו והתהליך, אנחנו מכירים אותו, לוקח חודשיים שלושה

דפנה שגל פודור:  אנחנו יודעים גם שטיסות של חברות זרות לא מגיעות לפה ולכן ברור לי שהחוסר שהיה גם לפני המלחמה הוא עכשיו גדל

דפנה שגל פודור:  ובתקופה כזאת שאנחנו גם ככה פה באובדן חיי אדם אני מציעה שלפחות בענף הזה תינתן הקלה

דפנה שגל פודור:  תקופת התארגנות

אליהו (אלי) רביבו: תפרשי לי מה הצורך בתקופת ההתארגנות? לא הבנתי

דפנה שגל פודור: תקופת התארגנות שהייתה ושנתנה הרשות בתקופת הקורונה זו הודעה על כך שכל מי שמגיש בקשה הומניטרית לא תיאכף העסקה

דפנה שגל פודור:  הם לא מקבלים ויזה

דפנה שגל פודור:  אבל גם אפשר אזרחים ששומרים חוק יכולים להעסיק

אליהו (אלי) רביבו: את מדברת על אי אכיפה?      

דפנה שגל פודור: נכון

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה, המציאות הזאת כבר מתקיימת

דפנה שגל פודור: אבל זה לא בהודעה מפורשת של הרשות

אליהו (אלי) רביבו: למה, למה, למה? זה מובהר

דפנה שגל פודור: ויש לזה כמה משמעויות: אחד, זה קבלת קצבה מביטוח לאומי כאשר יש תקופת התארגנות אז הקצבה של המוסד לביטוח לאומי גם ניתנת לאותם מטופלים

דפנה שגל פודור:  וגם, אם אנחנו כמדינה אומרים לאנשים תעברו על החוק - - -     

אליהו (אלי) רביבו: הרי גמלה בעין יכולה להינתן בלי שום קשר לאפיון המועסק

אליהו (אלי) רביבו:  המעסיק יכול לקבל גמלה בעין, נכון?     

דפנה שגל פודור: אני מדברת על גמלה בכסף והעברה גם דרך חברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו: זו המציאות היום

קריאה: נכון, זה קיים

דפנה שגל פודור: שרשות האוכלוסין, כמו שעשתה בקורונה, תפרסם הודעה, תנחה את המטופלים הסיעודיים שמתקשרים אלינו, לא יודעים מה לעשות

דפנה שגל פודור:  שתנחה אותם מה לעשות

שמחה בבה: כבוד יושב הראש, אני יכולה לבקש ממך משהו?     

אליהו (אלי) רביבו: כן גברתי?     

שמחה בבה: אולי תנסה בוועדה הזאת להעביר חוק של הלבנה

שמחה בבה:  יש כאן הרבה עובדים שהם בלי ויזות ואז במקום לעבוד אצל נכים ואצל קשישים הם עובדים בניקיונות בחוץ

שמחה בבה:  עכשיו אין אכיפה אז הם עובדים בחוץ

שמחה בבה:  אבל אם יתנו להם הזדמנות, ילבינו להם את הוויזה, הם יבואו למקומות עבודה

שמחה בבה:  אולי תעשה כאן איזה מבצע הלבנה של הלבנה ויתנו להם

אליהו (אלי) רביבו: את מתכוונת אכיפה כלפי מי שיש לו ויזה לעבודה בסיעוד והוא לא עובד בסיעוד?     

שמחה בבה: לא, כאלה שאין להם ויזה

שמחה בבה:  הם עובדים פה הרבה שנים, 13-15 שנה, 17 שנה וגם פחות

אליהו (אלי) רביבו: אין צורך

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא, אני לא אגיע לשם

אליהו (אלי) רביבו:  אני כן מקדם בברכה העסקת אותם כאלה שאין להם ויזה והם לא יוכלו להיות מועסקים בסיעוד, שבתקופה הזאת הם יועסקו בסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?     

דפנה שגל פודור: אז אם הרשות תוכל להוציא הודעה על זה

אליהו (אלי) רביבו: להוציא הודעה זה למעשה להכשיר וליצור איזה שהוא תקדים שאחרי זה ייתפסו בו וינצלו אותו לרעה

אליהו (אלי) רביבו:  ואין לנו אינטרס כזה כמדינה

אליהו (אלי) רביבו:  זה בסדר שהמדינה מבהירה שהיא לא פועלת לאכיפה

קריאה: עוצמת עיניים

אליהו (אלי) רביבו: זו האמת

אליהו (אלי) רביבו:  בדיוק על אותה גישה, אגב, לגישתי נכון יהיה שבתקופה הזאת מהגרי עבודה מאריתריאה וסודן שלא מקבלים באמת אשרות עבודה בדבר שבשגרה כדי שלא יקבעו מציאות, נכון יהיה שבתקופה הזאת יעסיקו אותם באופן רשמי

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לא יתנו להם איזה שהיא אסמכתה שהם הופכים להיות חוקיים, כי אז הם ייתלו בזה

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, זה טיפה טריקי

דפנה שגל פודור: אדוני, האריתראים והסודנים זה דוגמה מעולה, כי האשרה שיש להם היא משמעותה שיש צו הרחקה נגדם שאי אפשר לאכוף אותו

אליהו (אלי) רביבו: יופי

דפנה שגל פודור: אבל הם מקבלים איזה שהיא אסמכתה מהמדינה

אליהו (אלי) רביבו: הם קיבלו את זה בחסות בג"ץ החומל

דפנה שגל פודור: אני פונה מאחר שהגיעו לא מעט פניות ששאלו אותי אני אזרחית שומרת חוק, מה אני אמורה לעשות? יש לזה משמעות כספית מול המוסד לביטוח לאומי

דפנה שגל פודור:  יש לזה משמעות חוקית

דפנה שגל פודור:  ובעיקר, אני אגיד לנקודה הבאה, יש פה, יושבת פה הממונה על זכויות עובדים זרים

דפנה שגל פודור:  אין ממונה על מעסיקים

דפנה שגל פודור:  ואין מישהו, כפי שפורסם השאלות והתשובות לעובדים זרים, מה מותר להם ומה אסור להם

דפנה שגל פודור:  עובדים, מטופלים סיעודיים לא יודעים מה מותר להם ומה אסור להם

אליהו (אלי) רביבו: זה לא מדויק

דפנה שגל פודור: הדבר הזה של 'תעסיקו שלא כדין'

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, זה לא מדויק

אליהו (אלי) רביבו:  מנהל עובדים זרים כן מפרסם

דפנה שגל פודור: מה מותר למטופלים הסיעודיים לעשות?     

אליהו (אלי) רביבו: מה זה מה מותר להם לעשות?     

דפנה שגל פודור: כרגע אין להם עובד חוקי

דפנה שגל פודור:  העובד שלהם עזב

דפנה שגל פודור:  יש פה באמת ערימה של עובדים זרים שעזבו את הארץ

דפנה שגל פודור:  שעוזבים בהתראה

דפנה שגל פודור:  מה אמורים אותם מטופלים סיעודיים לעשות?     

אליהו (אלי) רביבו: לפנות ללשכה המטפלת בהם

דפנה שגל פודור: וגם הלשכה המטפלת קיבלה הקלות שהיא לא אמורה, שהיא לא חייבת להיכנס באמצעות עובד

שמחה בבה: אין להם עובדים בכלל

שמחה בבה:  אין עובדים

שמחה בבה:  ואף אחד לא ייקח אריתראי או סודני לטפל

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  זה, מה שהצוות שלי מציע שהואיל ושבוע הבא אנחנו עתידים לטפל בנושא הזה באופן ישיר, שעד אז אנחנו גם נבחן את האפשרות איך לנסות ולקדם ולהציע את היוזמות שלכם

שמחה בבה: אריתראים וסודנים אף אחד לא ייקח לטפל בבית

שמחה בבה:  אף חולה סיעודי לא ייקח

שמחה בבה:  שיפתחו מעוד מדינות

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  גם הנושא הזה בטיפול

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, אנחנו מתכנסים לסיום וסיכום

שמעון סולומון: סליחה כבוד יושב הראש, אני ביקשתי רשות דיבור

שמעון סולומון:  יש לי משהו קטן לומר

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה אדוני

שמעון סולומון: לפני הסיכום

שמעון סולומון:  ירון מהאיחוד החקלאי

שמעון סולומון:  קודם כל, אני מודה על הדיון

שמעון סולומון:  אנחנו נמצאים בזמנים לא קלים ואני אינני עורך דין ולא משפטן

שמעון סולומון:  אבל ברור לי שכרגע אנחנו נמצאים בזמן חירום

שמעון סולומון:  ואני שואל, האם לא ניתן לייצר איזה שהוא צו גורף שיאסור או ימנע מהגשה של תביעות משפטיות כנגד מה שנקרא מעסיקים? החל מה-7 באוקטובר

אליהו (אלי) רביבו: אני מיד מתייחס לזה איפה שהוא בדברי הסיכום שלי

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לקבוע ככה באופן גורף זה - - -     

שמעון סולומון: לא גורף, חצי גורף

אליהו (אלי) רביבו: לא, צו? אתה דיברת פה באופן מאוד מאוד גורף, אדוני

שמעון סולומון: לא, באזורים מסוימים וזכויות מסוימות, נקודה

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אני מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  יש לנו פה עוד דובר, עדי רז

עדי רז: כן, שלום, תודה

עדי רז:  קודם כל, באמת תודה על הדיון הזה

עדי רז:  חקלאות במשך שנים חוטפת מכות מכל הכיוונים, אם זה מהייבוא הטורקי, ואתה נותן אור ותקווה חדשה לחקלאות

אליהו (אלי) רביבו: תודה

עדי רז: אני רוצה לספר על כוח פלג

עדי רז:  כוח פלג זה חבר'ה חיילים במילואים, בפתחת ניצנה, שזה כוח חילוץ, חבר'ה מיחידה מובחרת

עדי רז:  בערך 25 חבר'ה

עדי רז:  הם היו בין הראשונים שהגיעו מהאזור שלנו לאזור אשכול

עדי רז:  שניים מתוכם נהרגו, אבות לילדים, חמישה ילדים

עדי רז:  אסון גדול

עדי רז:  הכוח הזה אחר כך המשיך יותר מאוחר בערב לחלץ עובדים תאילנדים ולהביא אלינו

עדי רז:  בלי בגדים, בלי כלום, רק שיהיה להם מקום לישון

עדי רז:  בסופו של דבר, איכשהו יצא לנו השם הזה של החקלאים שמנצלים

עדי רז:  אם דיברנו על תביעות, אז דרך אגב, כל תביעה מתחילה בניצול כוח עבודה, בעבדות

עדי רז:  זה מתחיל סעיף "עבדות 200,000 שקלים"

עדי רז:  זה הסעיף הראשון

עדי רז:  אחר כך לך תוכיח את שאר הדברים

עדי רז:       אז אני רוצה להגיד שאנחנו החקלאים אנחנו הראשונים שחשוב לנו הרווחה של התאילנדים

עדי רז:  חשוב לנו שירגישו טוב פה

עדי רז:  ובאמת אנחנו בתקופה קשה

עדי רז:  וזו הזדמנות עכשיו באמת קצת לעבור שלב ולאחד כוחות ולראות איך עושים את הדברים בצורה יותר מסודרת ויותר ברורה

עדי רז:  וזהו, ותודה רבה על הרוח הזאת

עדי רז:  זה חשוב

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לכם

אליהו (אלי) רביבו:  אז נסכם:     1

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת ממשרד החוץ להעביר אליה את מספר מנותקי הקשר עם פרטיהם מכל מדינה בפילוח של נרצחים, חטופים ונעדרים

אליהו (אלי) רביבו:       2

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת מהביטוח הלאומי להעביר בכתב עד ליום חמישי אחר הצוהריים את רשימת המשפחות שאליהן נעשתה פנייה מקרב העובדים הזרים והסטטוס הטיפולי לגבי כל משפחה ומשפחה

אליהו (אלי) רביבו:       3

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת ממשרד העבודה וממשרד האוצר לעדכן בכתב על תשובת רשות המיסים לגבי זכויות העובדים הזרים שרכושם נפגע

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר פה שלא יעלה על הדעת שקרן מס רכוש לא מכירה בעובדים הזרים בהיבט נזקיהם

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת חוות דעת משפטית מהייעוץ המשפטי בכנסת, היועץ המשפטי של הוועדה, בסוגיה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:       4

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת מהביטוח הלאומי להעביר נתונים על מספר העובדים הזרים שפנו אליהם לבקשות טיפול נפשי ותמיכה נפשית עד היום ואיך טיפלו בהם

אליהו (אלי) רביבו:  ומבקשת באותה הזדמנות לוודא שאין כפילות במתן הטיפולים בין המשרדים השונים

אליהו (אלי) רביבו:       5

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה קוראת להנהלת בתי המשפט לעודד העברת תביעות בבתי הדין לעבודה הקשורים למלחמה לגישור לפי תקנות בית הדין לעבודה התשנ"ג-1993, ולשקול להעבירם לגישור אצל הממונה על זכויות העובדים הזרים לפי סעיף 101, 1כו(2)ג3 לחוק עובדים זרים תשנ"א-1991

אליהו (אלי) רביבו:       6

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה קוראת ללשכת עורכי הדין ולמשרד העבודה לשתף פעולה בהגנה על המעסיקים שיוגשו נגדם תביעות עתידיות

אליהו (אלי) רביבו:  לשכת עורכי הדין מבקשת לעדכן את הוועדה על הבדיקה שהם עושים לגבי עורכי הדין הסוררים שהחתימו את העובדים הזרים, בפרט התאילנדים כמובן, על ייפויי כוח כשהם עוד במלונות בדרך כלל

אליהו (אלי) רביבו:  חלק מהמקרים בכלל מי שלא תפסו בבתי המלון אז בשדה התעופה, בהמתנה לצ'ק אין

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה מבקשת להביע הערכה רבה לעבודתה של הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד העבודה, שעושה לילות כימים כדי להנגיש לעובדים הזרים את זכויותיהם

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מקווה שעבודתה תצטמצם משמעותית ותצמצם את התביעות העתידיות ומשכך גם את הפניות הנלהטות של עורכי הדין הפונים אליהם

אליהו (אלי) רביבו:       באותה הזדמנות אני מבקש תוך כדי הימים האלה להודות לאנשי צוותי ובכללם למנהלת הוועדה דקלה טקו ולעדן ביטקובר, עם שאר אנשי לשכתי, שעובדים ימים כלילות כדי לאפשר את קיום הדיונים האלה

אליהו (אלי) רביבו:  בדרך כלל כדי שוועדה כזאת תעמוד בקצב של דיון אחד לשבוע עם כוח אדם לא מרובה

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו עומדים בזה

אליהו (אלי) רביבו:  זה הישג לא מבוטל ועל כך הם ראויים לכל הערכה

אליהו (אלי) רביבו:  בימים האלה, לקיים שניים ושלושה דיונים ביום ולפעמים שישה בשבוע ולגייס את האנשים ואת בעלי התפקידים ואת העדויות ואת החומרים ולטייב, כדי שבכל דיון לא תהיה כפילות ופספוס של נושא בצורך כזה או אחר בדיון אחר, אפשר לעשות את זה רק ברוח הלחימה, רק בהירתמות, רק בציונות, רק במצוינות

אליהו (אלי) רביבו:  רק עם נשמה גדולה ורק עם דאגה שהיא הרבה הרבה מעבר למסגרות ושעות התפקיד והציפיות, אני מקבל מדקלה, כמובן מעדן ושאר אנשי הלשכה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל מדקלה, מקבל עדויות, ציטוטים, הכוונות, קישורים

אליהו (אלי) רביבו:  אפשר לומר בכל שעות היממה

אליהו (אלי) רביבו:  אפשר לומר בכל שעות היממה

אליהו (אלי) רביבו:  ועל כך נתונה לך תודתי והערכתי

אליהו (אלי) רביבו:       אז אני מאוד מאוד מודה לכם

אליהו (אלי) רביבו:  הישיבה הזאת נעולה בתקווה לבשורות טובות לכלל עם ישראל