ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 219, 2023-10-17 00:00

משה גפני: צוהריים טובים

משה גפני:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים

משה גפני:  אני מצטער שזה בשעה יותר מאוחרת מהרגיל אבל מאמצי לוח הזמנים הובילו לכך

משה גפני:  אני גם לא כל כך מבין את המגבלות ששמים עלינו בוועדת הכספים לגבי הדיונים שאנחנו צריכים לקיים כאן אבל עוד נדבר עם היושב ראש על הצורה הזאת

משה גפני:  היו צריכים לבוא עוד נושאים היום ולא הבאנו אותם בגלל מגבלות ששמו על הוועדות

משה גפני:      אני מקדם בברכה את שר הכלכלה ניר ברקת

משה גפני:  הכלכלה אצלך היא חלק מהעניין

משה גפני:  אתה איש מקצוע בעניין הזה והציבור סומך עליך שאתה באמת תעשה את הטוב ביותר

ניר ברקת: תודה רבה

משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר, לא להישאר רק עם המחמאה, אלא גם עם הביקורת

משה גפני:  הביקורת היא שהכלכלה, משרדי הממשלה, גם משרד האוצר – שר האוצר היה כאן אתמול – גם שר הכלכלה כמובן שעומד בראש המשרד הכלכלי הבכיר, אתם לא נותנים עצות

משה גפני:  אתם מבצעים

משה גפני:  אתם צריכים לעשות

משה גפני:  ראיתי את כל מה שאתה מציע ועל פניו אני חותם את כל מילה – ותכף אתה תסביר את הדברים – אבל צריך לבצע את זה

משה גפני:  צריך לעשות את זה

משה גפני:  המשרדים צריכים לעבוד

משה גפני:  זה לא מספיק שיגידו מה לעשות, כי מי יעשה? מי שצריך לעשות, אלה הם המשרדים ואני מקווה שאתה אכן תיכנס לעניין

משה גפני:      סדר היום הוא כלהלן

משה גפני:  אדוני השר, אתה תציג את התוכנית שלך ולאחר מכן יהיו שאלות של החברים, גם של חברי הכנסת וגם של האורחים שמעוניינים בכך, ואתה תשיב

משה גפני:  אני מקווה שעד שעה 13:30 אנחנו נסיים

משה גפני:  אני מקווה

משה גפני:       בבקשה אדוני השר, הבמה לרשותך

משה גפני:  אני לא חוזר בי מהמחאה

ניר ברקת: תודה רבה

ניר ברקת:  אדוני היושב ראש, תודה רבה על ההזדמנות

ניר ברקת:  אני גם מקבל, מכבד וחושב כמוך לגבי הנושא של העשייה ואני אתייחס לזה במעלה הדרך כי אנחנו אנשי עשייה

ניר ברקת:  אני בא מהעשייה והיעד הוא קודם כל להציג מתווה מוסכם על ידי המגזר העסקי והאוצר כי חלק גדול מההצעות שאנחנו מציעים כאן, יש להן אימפקט גדול מבחינה תקציבית ואנחנו נרצה לממש ברגע שיש לנו את הכלים לבצע

ניר ברקת:      ברשותכם חברים, אני רוצה להתחיל באתגר הכי גדול שיש היום למדינת ישראל לצד הלחימה וזה לוודא שהכלכלה והעסקים לא קורסים, שהמצב מלחמתי מקבל מענה הולם

ניר ברקת:  אני רוצה לדבר על הצרכים האמיתיים, לא מה חושבים לתת אלא קודם כל הצרכים

ניר ברקת:  משרד הכלכלה מקיים זומים שוטפים עם המגזר העסקי במטרה להגדיר היטב ובדיוק את הצרכים ולהם צריכים לתת מענים

ניר ברקת:       אני רוצה לדבר על שיטת העבודה

ניר ברקת:  בעבר – בדיוק עכשיו יש לי חיכוך בנושא הזה עם אנשי האוצר – האוצר היה עובד שם למעלה במגדל, מציב מתווה ואז מתחיל הבלגן

ניר ברקת:  אני טוען שהיום צריך לעשות בדיוק הפוך

ניר ברקת:  צריך לשבת איתנו כי אנחנו יודעים להביא את אנשי העסקים, לתכנן ביחד מה שהם לא רגילים לעשות, לוודא שהם מסכימים ואז ללחוץ על הכפתור

ניר ברקת:  לא קודם כל לקבל הצעה

ניר ברקת:      אדוני היושב ראש, היכן שאתם יכולים לעזור לנו, זה לשאול שאלה לפני שמביאים לכאן משהו שקשור לעסקים

ניר ברקת:  לפני שמביאים לשאול אותם האם זה על דעת משרד הכלכלה ועל דעת המגזר העסקי

קריאה: יש עוד משרדים

קריאה:  גם משרד החקלאות

ניר ברקת: נכון

ניר ברקת:  לטובת העניין, כל משרד

חמד עמאר: אתמול נאמר על ידי שר האוצר שהוא מכין מתווה אבל הוא בכלל לא דיבר על משרד הכלכלה ולא מכין מתווה בתיאום עם משרד הכלכלה

ניר ברקת: אני רוצה לחדד את הנושא הזה עוד פעם כי עכשיו באתי מוועדת הכלכלה והנושא הזה צף

ניר ברקת:  שיטת העבודה, אני רוצה לייעל את השיטה

ניר ברקת:  כולנו באותו צד כאן

ניר ברקת:  אני רוצה לוודא גם אם משרד האוצר שמה שאנחנו שמים, שמים בהסכמה

ניר ברקת:  נכון להיום יש פער לא מבוטל בין מה שאני יודע שהעסקים צריכים, שהמגזר העסקי צריך, לבין מה שמתבשל שם במשרד האוצר

ניר ברקת:      ברשותכם אני רוצה שוב לחזור לנושא המקרו

ניר ברקת:  את מה שאני עכשיו אמרתי אנחנו חייבים ללוחמים בחזית

ניר ברקת:  אנחנו צריכים שהם לא יחשבו על העורף

ניר ברקת:  360 אלף מילואימניקים שיוצאים להילחם, אני לא רוצה שיחשבו חלילה על מה יכול להיות להם בבית

ניר ברקת:  אנחנו צריכים לוודא שהם חוזרים הביתה בשלום בעזרת השם, אחרי ניצחון, ושיש לאן לחזור והעסק מתפקד

ניר ברקת:  המדינה כאן צריכה לשים את הידיים עמוק בכיס כדי שהמטרה הזאת תתממש

ניר ברקת:  אני אומר שוב שמבחינתי אין מגבלת כסף

ניר ברקת:  הדבר המרכזי הוא לענות לצורך האמיתי של העסקים גם כדי שנצא מהמלחמה הזאת עם תנופה גדולה, עם מינימום פגיעה בעסקים שלנו ואנחנו חייבים את זה

ניר ברקת:  זה לצד המלחמה

ניר ברקת:  לנצח את המלחמה זה תנאי הכרחי אבל לא מספיק

ניר ברקת:  אנחנו צריכים לשמור על כלכלת ישראל

ניר ברקת:      אני רוצה להציג בפניכם חמישה נושאים שהמשרד שלנו מתעסק בהם

ניר ברקת:  יש לנו מצגת

ניר ברקת:  אני אציג את הנושאים ואחר כך ארחיב

ניר ברקת:      הנושא הראשון הוא הסיוע ברמה הארצית, סיוע משמעותי לעסקים להגדלת השרידות במשק ואני מיד ארחיב על זה

ניר ברקת:       הנושא השני הוא מניעת מחסור במשק, מחסור של מזון, מוצרי צריכה ומניעת סחר לא הוגן ועליות מחירים

ניר ברקת:  ניצול ההזדמנות לעליות מחירים

ניר ברקת:      הנושא השלישי

ניר ברקת:  בעקבות המלחמה יש לנו צרכים וביקושים לעובדים בנתיב הקריטי מצד אחד ו"מובטלים" מהצד השני

ניר ברקת:  אנחנו צריכים לשלב חכם ולנהל את הפער בין היצע לביקוש

ניר ברקת:  צריך להתעסק בשיקום והתאמות למלחמה

ניר ברקת:  יש לנו מספר תחומים שיחד עם המגזר העסקי צריך לחשוב איך מצמצמים את הפער

משה גפני: אתה מתכוון גם לעובדים זרים?      

ניר ברקת: כן

ניר ברקת:  אני חושב שבהחלט צריך להגדיל

ניר ברקת:  חד משמעית

ניר ברקת:      הנושא של האצה בחזרה לשגרה

ניר ברקת:  אני רוצה להתייחס למשהו שהוא לכאורה ביטחוני וזה חימוש לוחמים לשעבר בכל רחבי ישראל

ניר ברקת:  היעד צריך להגיע ל-100 אלף לוחמים

משה גפני: מה שנקרא כיתות כוננות?     

ניר ברקת: לא

ניר ברקת:  אלה לא כיתות כוננות

טלי גוטליב: לא רק

טלי גוטליב:  אני אומרת כחברה בחוץ וביטחון, כיתות כוננות זה משהו אחר

טלי גוטליב:  זה משהו בתוך העיר

טלי גוטליב:  צריך להיות סדור מאוד עם נשקים ארוכים

משה גפני: זה אותו עקרון

ניר ברקת: ברשותכם, אני אסביר

ניר ברקת:  זה עקרון שונה

ניר ברקת:  לא נעים לי להגיד, אני עובד על זה כבר שנה וחצי-שנתיים כולל הצעות חוק שהנחתי בנושא

משה גפני: אני מדבר איתם על עיר גדולה

ניר ברקת: אני אתן דוגמה

ניר ברקת:  עיר כמו מודיעין שיש לה 105 אלף אנשים, צריך לגייס לה 1,000 לוחמים

ניר ברקת:  זה אחוז מהאוכלוסייה

ניר ברקת:  100 אלף נשקים, זה אחוז מהאוכלוסייה

ניר ברקת:  על 100 אלף אנשים, 1,000 לוחמים שמתארגנים ביחד על מתווה ביטחוני, על כניסות, על יציאות, על הקניונים לתת ביטחון לאנשים בכל מקום ועניין, עם כיתות כוננות, הכול ת"פ של המשטרה, מתואם עם המשטרה, אבל זה לייצר חטיבה לעיר

ניר ברקת:  אנשים יראו 1,000 אנשים, 1,000 לוחמים במודיעין, האמינו לו שזה גם הרתעתי, זה גם ביטחוני, זאת גם תחושת ביטחון ויעזור לנו להחזיר את מדינת ישראל לשגרה

חמד עמאר: אני לא מבין את זה

חמד עמאר:  איך אתה תעשה את זה?     

ניר ברקת: קודם כל להציג מתווה בשיתוף פעולה עם השלטון המקומי

משה גפני: אבל זה לא הנושא המרכזי

ניר ברקת: בשיתוף פעולה, להחזיר את המדינה לשגרה

ניר ברקת:      עכשיו אני חוזר לנושא המרכזי והאבן הגדולה ביותר וזה הסיוע הארצי להגדלת השרידות במשק

ניר ברקת:  הנושא הוא ארצי

ניר ברקת:  הוא לא עד 40, עד שבע קילומטרים כי כל העסקים במדינה ב-8 באוקטובר נעצרו

ניר ברקת:  חלק גדול מהם נעצר

ניר ברקת:  השיטה היא מאוד פשוטה והיא לייצר ודאות, פשטות ומהירות

ניר ברקת:  השיטה היא להתבסס על פערים במחזור של העסק

ניר ברקת:  כלומר, מכל הכלים שהיו בעבר, אם אנחנו נדע לתת מענה לכלי המרכזי הזה – כלומר, כל עסק, הייתה לך ירידה במחזור איקס, בוא נראה כמה אחוזים אנחנו משלימים לך מאותו מחזור ואז לא מעודדים חל"תים אלא מעודדים להישאר בעסקים והעסק ידע שבכל תרחיש הפגיעה בו קלה

ניר ברקת:  היא לא כבדה ולא קשה

ניר ברקת:  כמובן נצטרך לראות לפי גודל העסקים וכולי

ניר ברקת:  על הנוסחה הזאת עוד צריך לשבת עם אנשי האוצר אבל זה הכלי המרכזי

ניר ברקת:  זו האבן הגדולה

חמד עמאר: הייתה נוסחה מוכנה של הקורונה

ניר ברקת: לדעתי היא לא מספיק טובה

דבורה ביטון: היא לא מספיק טובה

דבורה ביטון:  היא לא מתאימה

ניר ברקת: צריך להגדיל את הכלי הזה

טלי גוטליב: אי אפשר היה לעבוד בכל מיני קונסטלציות

ניר ברקת: ברגע שזה יעבוד טוב, זה במקום הרבה כלים אחרים

חמד עמאר: דיברתי על הנוסחה

חמד עמאר:  לא דיברתי על האחוזים שניתן

חמד עמאר:  הייתה נוסחה שאנחנו יכולים להשתמש בה ולהגדיל את האחוזים

ניר ברקת: נכון מאוד

ניר ברקת:  נוסחה דומה

ניר ברקת:  זה אותו מתווה של מיסים

דבורה ביטון: זו מציאות אחרת

ניר ברקת: יותר מזה

ניר ברקת:  אנחנו צריכים גם לתת לעסקים את האופציה לבקש מקדמות על בסיס תצהיר

ניר ברקת:  אם יצהירו שהם לא מפטרים עובדים, עוד סדרה של בקשות מאיתנו מהאוצר, ברגע שהם חותמים על תצהיר – לתת להם מקדמות, וזה מהר

ניר ברקת:  זאת נוסחה פשוטה, זה נותן לעסקים ודאות לטווח בינוני וארוך וזאת האבן הגדולה

ניר ברקת:  אחרי האבן הגדולה יש עוד המון אבנים קטנות, כל מיני אתגרים ותרחישים אחרים שצריך לטפל בהם

ניר ברקת:      צריך מהר להקים בחזרה את קרן ההלוואות בערבות מדינה ולהיות נדיבים

ניר ברקת:  צריך לתת גיבוי למגזר השלישי

ניר ברקת:  יש הרבה גופים שמוכנים לתת הלוואות עם סיכון יותר גדול וצריך לגבות אותם

ניר ברקת:  צריכה להיות דחיית תשלומים של העסקים למדינה ולשלטון המקומי

ניר ברקת:  כלומר, תן להם להתארגן עד סוף דצמבר, דחייה בתשלומים למדינה, זה עניין תזרימי, זה לא עניין תקציבי, זה נותן לעסק את החודשיים וחצי הקרובים שאנחנו בתוך לחימה להבין את השיטה שהוא יקבל סיוע, לתת לו זמן להתארגן על עצמו ולנצל את הקושי לנהל ולתכנן בוודאות טובה יותר

ניר ברקת:  ברגע שזה קורה, אלה לכאורה תקציבים גדולים אבל אדוני היושב ראש, זה לא תקציב, זאת לא הוצאה אלא זאת השקעה

ניר ברקת:  עסקים שישרדו את המשבר בזכות זה, יחזירו לנו את הכסף בריבית דריבית

ניר ברקת:  עסק שלא ישרוד את המשבר, אם לא ניתן לו סיוע, תיפגע היכולת שלנו לצאת מהמלחמה הזאת חזקים

ניר ברקת:      לכן, בשביל לוחמים שלנו, בשביל להראות לאויב שלנו שגם הכלכלה שלנו תדע לעבור את המלחמה הזאת בצורה טובה, זה אחד הכלים הכי מרכזיים

משה סולומון: זאת הצעה או שזה דבר שקורה?     

ניר ברקת: אני רוצה לחזור שוב על שיטת העבודה, על השינוי בשיטה שאני מצפה ודורש מהאוצר

ניר ברקת:  עד עכשיו השיח שלנו עם האוצר הוא קצת, בלשון המעטה, לא מספיק טוב

ניר ברקת:  הוא לא מספיק שיתופי

ניר ברקת:  אמרו לי שבעבר לא עבדו כך

ניר ברקת:  זה לא מעניין אותי

ניר ברקת:  אנחנו יודעים להציג את האתגרים של המשק, לשים אותם אצל האוצר והשאיפה שלי, היעד שלי, מה שביקשתי מהם זה לשבת ולתכנן ביחד

ניר ברקת:  אז אנחנו יודעים, פינג פונג עם המגזר העסקי, להביא להסכמה

ניר ברקת:  אני חושב שהיום זה קריטי, להביא את מדינת ישראל, את המגזר העסקי המרכזי להסכמה על המודל לפני שלוחצים על הכפתור

משה גפני: אמרת את זה לאוצר?     

ניר ברקת: אמרתי את זה לאוצר

ניר ברקת:  אמרתי את זה כמה פעמים

ניר ברקת:  השר מעוניין בכך, השר בסדר, באמת אין בעיה

ניר ברקת:  גם המנכ"ל שלו

דבורה ביטון: לא מספיק להיות בסדר

דבורה ביטון:  צריך להתחיל לעבוד

ניר ברקת: בוא נגיד שאגף התקציבים עוד לא שם

ניר ברקת:  לאגף התקציבים צריך קצת לעזור כדי שיגיע לנקודה הנכונה

ניר ברקת:       ברשותכם, אני רוצה להתייחס לעוד כמה דברים ואז נפתח את זה לשאלות

ניר ברקת:       מניעת מחסור

ניר ברקת:  אני מרים דגל אחד

ניר ברקת:  אנחנו יודעים שהיום החברות הזרות נמנעות מלהגיע לישראל

ניר ברקת:  חלק לא מבוטל מהמטען לישראל מגיע דרך חברות התעופה הזרות, בבטן המטוסים

ניר ברקת:  כלומר, הולכת להיות לנו – אם לא נפעל נכון – לטווח בינוני-ארוך ירידה ביכולת להביא מטענים לישראל

ניר ברקת:  אני לא מדבר רק על חירום

ניר ברקת:  היעד הוא לבחון איך אנחנו לא יורדים בהיקפים כדי שלא נצטרך להגיע לדיון לגבי מה אנחנו מטיסים ומה לא

משה גפני: אם אלה עתות חירום, מה הבעיה?     

ניר ברקת: אני רוצה שהמשק יתפקד גם לא לחירום

משה גפני: יש בעיה עם זה? לא מביאים מטענים לישראל?     

משה סולומון: יש לך פחות טיסות

משה סולומון:  אין לך טיסות

ניר ברקת: יש עכשיו פחות טיסות לישראל

ניר ברקת:  אל על טסה, החברות הישראליות טסות, המטענים שלנו בבעלות ישראלית קיימים אבל זה לא מספיק כי חלק לא מבוטל – אני לא זוכר בדיוק את המספר – לא מגיע

משה גפני: אנחנו בוועדה נתנו ערבות

ניר ברקת: כן, אבל זה לא עוזר

ניר ברקת:  הם לא באים בגלל המלחמה

ניר ברקת:  לכן צריך למצוא חלופה שתאפשר לנו לא רק להביא חירום אלא בכלל

ניר ברקת:  אני רוצה שהמשק יתפקד רגיל

ניר ברקת:      הדבר השני שאנחנו עשינו הוא בנושאים שהם בחירום

ניר ברקת:  נתנו הנחיה להגדיל מלאים 

ניר ברקת:  אם תיפתח עוד חזית ואם המלחמה תקשה אלינו, לפחות בנושא חירום, ואנחנו ממליצים לא לתושבים ללכת ולקחת אלא לעסקים שמי שיכול, יחשוב חכם ויגדיל את ההיצע, את הייצור, את הייבוא כי עדיף קצת תוספת מאשר חוסר

ניר ברקת:  החוסר יכול להכניס את המדינה ללחץ ואנחנו מסתכלים איך אנחנו מוודאים שיש לנו מספיק מלאים ומאפשרים יבוא לצד הגדלת הייצור

ניר ברקת:      בתוך המדינה יש לנו מספר יצרנים שמתקשים ולחלק צריך לסייע באבטחה ולחלק בהנגשה

ניר ברקת:  אנחנו צריכים לעזור למגזר העסקי היצרני לחזור מהר לתפוקה מלאה

ניר ברקת:  זה בנושא מחסור

ניר ברקת:      בנושא של סחר בלתי הוגן

ניר ברקת:  אנחנו צריכים לרתום את הציבור שיעביר לנו, לרשות להגנת הצרכן ולרשות התחרות מקרים בהם אנשים רואים מה שנקרא ניצול הזדמנות, ניצול המשבר, ניצול המלחמה לרעה בעליית מחירים נקודתית כזו או אחרת או אוכלוסיות מפונים שפתאום אנחנו שמענו שמעלים להם מחירים כי אין להם ברירה

ניר ברקת:  אנחנו צריכים את עזרת הציבור

ניר ברקת:  עשינו בדיקה ואני חייב לומר שרוב הקמעונאים הגדולים והרשתות מסכימים איתנו שצריך לקנוס מי שחורג והם לא מעלים את המחירים

ניר ברקת:  עשינו בדיקה

ניר ברקת:  יש שיטה לעשות בדיקה און-ליין ולראות מה קורה בקופות

ניר ברקת:  אין עליות מחירים אלא אולי אחוז אחד או שניים

ניר ברקת:  זה ברמת המקרו אבל יש

ניר ברקת:  אנחנו הולכים לבקש בוועדת הכלכלה להחמיר את החקיקה, לתת לנו כלים כדי שנוכל באמצעות הרשות להגנת הצרכן להגיע למי שמנצל את ההזדמנות ולקנוס אותו

משה גפני: מי אמור לתת את הכלים?     

ניר ברקת: משרד הכלכלה בחקיקה בוועדת הכלכלה

ניר ברקת:  כבר התחלנו להניע את העניין ובימים הקרובים אנחנו נניח הצעת חוק שתיתן לנו כלים

משה גפני: לא אתם הולכים למישהו אלא אתם צריכים לעשות

ניר ברקת: כן

ניר ברקת:  זה באחריותנו

ניר ברקת:  אנחנו מכינים הצעת חוק אותה נביא לאישור בוועדת הכלכלה ולחקיקה בכנסת

ניר ברקת:  אנחנו עובדים על הטיוטה

ניר ברקת:       הנושא הבא הוא ניהול וסנכרון פערי היצע וביקוש עובדים

ניר ברקת:  בצד של הביקוש אנחנו מכירים הרבה מאוד אתגרים של עובדים שחסרים, החל מנהגים דרך עובדים פלסטינים שלא מגיעים לעבודה במפעלי מזון שצריכים לסייע

ניר ברקת:  בצד של הביקושים אנחנו שומעים מה צריך

ניר ברקת:  בצד של מי שנותן היצע, מי שמסנכרן את ההיצע, שותפים מרכזיים הם משרד העבודה, כמובן שירות התעסוקה ואחרים

ניר ברקת:  הדבר הזה נעשה עם רח"ל שמובילה את התהליך הזה

ניר ברקת:  אנחנו מארחים אותה במשרד הכלכלה

ניר ברקת:  הדבר הזה נעשה

ניר ברקת:  התחלנו לעשות עבודת מטה והיום הדבר הזה קם

ניר ברקת:  לידיעתכם

ניר ברקת:  מי שמחפש עובדים, להגיע לגוף המטה הזה שקם ומתנהל

חמד עמאר: יש לנו נתונים לגבי כמה עובדים חסרים עכשיו במשק?     

ניר ברקת: כן

ניר ברקת:  יש לנו לפי ענפים

ניר ברקת:  זה תלוי בענפים

ניר ברקת:  אין לי כאן את הרשימה

ניר ברקת:  אם תרצה, אבקש לשלוח לך

חמד עמאר: שמענו הרבה תלונות על הנושא של החקלאים, על המחסור אצל החקלאים

קריאה: חקלאים

קריאה:  בנייה

קריאה:  בבנייה חסרים 80 אלף

ניר ברקת: אני תכף אומר לכם מה אנחנו יודעים היום

ניר ברקת:  אני אבקש שייתנו לי את הרשימה

ניר ברקת:       זה בגדול

ניר ברקת:  יש עוד נושאים אבל אני לא רוצה להלאות אתכם אלא להשאיר זמן לשאלות

משה גפני: תודה

משה גפני:  טלי גוטליב

טלי גוטליב: שלום רבותיי

טלי גוטליב:  אני חברה בוועדת חוץ וביטחון

טלי גוטליב:  אני לא חברה בוועדת הכספים אבל באתי לכאן כדי לדרוש מהמדינה את הדבר הבא

טלי גוטליב:  אם שר הביטחון מבקש שנאריך מצב חירום בעורף, אנחנו רוצים לדעת שיש פיצויים לאזרחים

טלי גוטליב:  אנחנו לא מוכנים להאריך את זה בצורה גורפת בלי לדעת שיש מענה

טלי גוטליב:  יש קרנות, יש עניינים, אנחנו לא רוצים לשמוע את זה באופן אמורפי

טלי גוטליב:  אני לדוגמה חושבת שמיד צריכים להתקין תקנות

טלי גוטליב:      שר המשפטים אחראי גם על חוק הגבייה, מרכז לגביית קנסות, וגם על חוק ההוצאה לפועל

טלי גוטליב:  צריך להפסיק גבייה במשק

טלי גוטליב:  נקודה

טלי גוטליב:  חוק הארכת מועדים לכל אנשי המילואים

טלי גוטליב:  צריך להכריז על כל שירות המילואים באשר הוא, לא משנה באיזו יחידה, כשירות חירום

טלי גוטליב:  ברגע שאתה מכריז שירות חירום, אתה מאריך מועדים גם באשר להתקשרויות חוזיות אישיות בין אזרחים

טלי גוטליב:  אנחנו חייבים לעשות את זה כדי איזשהו מענה לחיילי מילואים שנמצאים בשירות ואנחנו לא יודעים כמה זמן

טלי גוטליב:  שלא תהיה להם כאן כל תלות

טלי גוטליב:  אני חושבת שאפשר להתערב כאן גם באשר לאזרחים

טלי גוטליב:  צריך לדבר כאן גם על כך שכל ההלוואות באשר הן הלוואות, תינתן איזושהי הנחיה גורפת בתקנות שוועדת החוקה יכולה לאשר במצבי חירום ולא צריך יהיה לשלם כרגע כל הלוואה באשר היא

טלי גוטליב:  זה נדחה

טלי גוטליב:  בסופו של דבר כמו שאמר השר זה תזרים

טלי גוטליב:  אם כן, אלה הדברים שצריך לעשות אותם באופן מיידי

טלי גוטליב:  אני קוראת כאן לשרים – לשר המשפטים ולשר האוצר בהקשר הזה – לעשות את זה באופן מיידי

טלי גוטליב:  ועדת החוקה תתכנס בכל דקה בקשר הזה

טלי גוטליב:      אנחנו כנציגי הציבור וכנציגי ועדת חוץ וביטחון רוצים לדעת שמביאים לפתחנו את הארכת הצווים ואנחנו לא הארכנו גורף לחודשיים כמו שנתבקשנו אלא הארכנו כל פעם, בהתחלה ליומיים-שלושה ואחר כך הארכנו בשבוע כדי שנדע שכל עניין הפיצויים מתחיל לפעול

טלי גוטליב:      אני אומרת את זה גם בהיבט האישי שאני רואה כאן איזושהי התמהמהות של המדינה בכל מה שקשור למלחמה שהייתה צריכה להיות בעצימות גבוהה הרבה יותר ואם יש כאן התמהמהות בעצימות, ואם יש לי כאן התמהמהות במה שצריך לעשות בעזה – לפחות לשיטתי - אז שלכל הפחות אני אדע שהאזרחים מפוצים

טלי גוטליב:  שלא תתבלבלו, זה לא דומה לקורונה כי בקורונה אפשר היה לעבוד בכל מיני שיטות ובכל מיני קונסטלציות אבל כאן אנחנו בסכנה קיומית, אנחנו במלחמת קיום של להיות או לחדול

טלי גוטליב:  זה לא שאני שיכולה עכשיו לתמרן ושהמספרה תהיה פתוחה באיזה מקום אחר כי אי אפשר יהיה לקבל לקוחות כי יש חשש מהפגזות

טלי גוטליב:  זה לא שאני עכשיו יכולה להביא תו ירוק ולקבל אנשים

טלי גוטליב:  אנחנו לא שם

טלי גוטליב:  כאן זאת מלחמת קיום אמיתית ולכן צריך לתעל תקצוב

טלי גוטליב:  יש קרן של 17 מיליארד, נכון? כמה מיליארדים יש בקרן הזאת?      

קריאה: 17 מיליארד

טלי גוטליב: אף פעם לא נגעו בה

טלי גוטליב:  גם בזמן הקורונה לא נגעו בה

טלי גוטליב:  יש קרן אליה אנחנו מפרישים כספים

קריאה: לא למס רכוש

טלי גוטליב: לא למס רכוש

טלי גוטליב:  אני לא מדברת על מס רכוש

טלי גוטליב:  מענקים

טלי גוטליב:  לא הלוואות

טלי גוטליב:  אני רוצה את הקרן הזאת שמוחזקת שנים ומתוקצבת שנים ולא נגעו בה

טלי גוטליב:  יש מהיכן לקחת כסף לאזרחים כמענקים

טלי גוטליב:  גם את המענקים אפשר לבדוק

טלי גוטליב:  עובד מדינה שמקבל את המשכורת שלו, נקודה, הוא לא צריך לקבל מענק

טלי גוטליב:  אבל עובדים במשק שהם לא עובדי מדינה ולא מקבלים את המשכורת ב-1 בחודש, צריכים לדעת שמקבלים משהו

טלי גוטליב:  אין אוויר לאזרחים

טלי גוטליב:  בלי פיצוי, אנחנו לא נצליח לעמוד במטלת המלחמה הקשה מאוד הזו

טלי גוטליב:  אל תתבלבלו, זו מלחמה קשה

טלי גוטליב:      אני אסיים ואומר שהשם ישמור את חיילינו הגיבורים שפרוסים בחזיתות שונות בארץ

טלי גוטליב:  אנחנו באמת במלחמה שהיא לא משחק

טלי גוטליב:  תבינו

טלי גוטליב:  אני מאחלת לחבריי בממשלה להיות אמיצים, לעשות כאן מעשים אמיצים בחזיתות השונות, לנטרל את רעשי הרקע ולהחזיר לכולנו את החוסן שלנו ואת האמונה שלנו בצבא, במדינה ובלאומיות שהחזיקה אותנו והביאה אותנו עד הלום

טלי גוטליב:      כאן אני מבהירה לכם

טלי גוטליב:  רבותיי, ללחוץ

טלי גוטליב:  יש מקורות תקצוב

טלי גוטליב:  לא על דרך של הלוואות

טלי גוטליב:  ראינו מה קרה בקורונה

טלי גוטליב:  זה פשוט טירוף

טלי גוטליב:  צריך היה להחזיר את זה בחלוף זמן כשאדם כבר בנה על הכסף שהוא קיבל ואחר כך הוא היה צריך לגייס כסף כדי להחזיר אותו

טלי גוטליב:  זה מאוד קשה

טלי גוטליב:  יש כאן קרן שבה צריך להשתמש למענקים

מיכל שיר סגמן: למה אני מתרימה כספים מבוקר עד לילה כבר במשך 10 ימים ומקבלת מתורמים, כולל זאת הסיבה שאיחרתי? למה אני כל היום מול תורמים כדי שיתרמו כסף למדינת ישראל, לאזרחים, לצבא, למכונות החייאה, לבתי חולים? אם יש כסף, תפתחו את השערים

מיכל שיר סגמן:  אל תגידו לי שיש כסף

מיכל שיר סגמן:  אם יש כסף, תנו לי כתובת ואני אשלח לכם את כל החשבוניות

משה גפני: תודה רבה

טלי גוטליב: אדוני, עוד ארבע מילים

טלי גוטליב:  אני אסיים את דבריי

טלי גוטליב:  עדיף לך כי כך אני לא אתפרץ

טלי גוטליב:  עדיף לך, אני אשב בשקט ולא אתפרץ ולא אפריע

משה גפני: לא, את לא יכולה

משה גפני:  יש עוד אנשים

טלי גוטליב: אני רק רוצה להגיד כל הכבוד למי שמתרים למדינת ישראל גם ממדינות זרות

טלי גוטליב:  אנחנו תמיד מאמינים בזה שכל מי שיכול לתת, שייתן

טלי גוטליב:  אגב, נסתדר גם בלי, שלא תתבלבלו אבל טוב שנותנים

מיכל שיר סגמן: אני חולקת על המשפט האחרון שאמרת

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אני לא יודע באיזו ועדות את נמצאת אבל כאן יש יושב ראש

טלי גוטליב: לא מתעלמים מזה

משה גפני: נראה לי שלא שמת לב

טלי גוטליב: אבל די, אנחנו לא במשחקי אגו

טלי גוטליב:  אנחנו מתקדמים מעל זה

טלי גוטליב:  אדון גפני, לא מתאים לך בכלל להיות זה

טלי גוטליב:  בוא נתקדם

טלי גוטליב:  הכול טוב

משה גפני: אני רק רוצה להגיד לך שלצערנו הרב עברנו כאן בוועדה, אמנם הרבה יותר קל ממה שהפעם, אבל עברנו מבצעים ומלחמות והיינו צריכים לשחרר כסף וזה לא היה דבר פשוט וזה לא נעשה במהירות

מיכל שיר סגמן: אבל זה כבר לא קורה

מיכל שיר סגמן:  אנחנו כבר אחרי 10 ימים

משה גפני: היינו צריכים להיאבק

טלי גוטליב: אני בשם האזרחים

משה גפני: מתברר שאת יותר גרועה מגפני

טלי גוטליב: הרבה יותר גרועה

טלי גוטליב:  אנחנו לא רוצים תירוצים

טלי גוטליב:  אנחנו רוצים תשובות

טלי גוטליב:  אנחנו רגילים לפקידות ששמה לנו מקלות בגלגלים

טלי גוטליב:  לא הפעם

משה גפני: מי מהתנועה הקיבוצית נמצא כאן?     

ירון רייכמן: בוקר טוב

ירון רייכמן:  אני ועורך דין דוד ויינשטיין

ירון רייכמן:  שנינו מהתנועה הקיבוצית ושנינו נרצה להתייחס בקצרה

ירון רייכמן:      אני רוצה לברך על דברי השר ניר ברקת

ירון רייכמן:  אני חושב שבאמת הבעיה של תזרים מזומנים היא הבעיה שצריך לפתור אותה בטווח הקצר ואחר כך כל יתר הדברים יסתדרו

ירון רייכמן:  כרגע צריך לטפל גם ברמת התאגידים וגם ברמת החברים וזה נכון

ירון רייכמן:  צריך לראות שתהיה מינימום בירוקרטיה ומקסימום מהר כדי להנזיל את העסקים ולתת להם להמשיך להתקיים

ירון רייכמן:  זה קודם כל ברמת הצהרה

ירון רייכמן:  כמובן צריך שהבירוקרטיה תהיה כמה שיותר קצרה

ירון רייכמן:      אני רוצה להגיד משהו כללי

ירון רייכמן:  אנחנו לצערנו מייצגים כאן את הקיבוצים שנפגעי ברמה הקשה ביותר

ירון רייכמן:  אתמול נאמר כאן שאלה הם שורדי עוטף עזה, קיבוצים כמו בארי, כמו כפר עזה, קיבוץ עלומים שדוד חבר בו - לשם לשמחתנו המחבלים לא הצליחו, פרצו אבל כיתת הכוננות התארגנה והצליחה לחסל אותם – גופים שנפגעו ברמה הקשה ביותר

ירון רייכמן:  באופן אישי אני רוצה לשלוח למשפחות השתתפות בצער ולחברים

ירון רייכמן:  הרבה חברים שלי נהרגו וגם הרבה חברים שלי נמצאים כרגע בשבי

ירון רייכמן:  אנחנו בשעה מאוד מאוד קשה

ירון רייכמן:  היה חשוב לי להגיד את הדברים

ירון רייכמן:      אני רוצה להגיד שני דברים

ירון רייכמן:  בסופו של דבר אחרי שתזרים המזומנים יסתדר ואחרי שהמשק יחזור – ואני מקווה שהכול יחזור – תהיה לנו בעיה שחייבים לשים אותה על השולחן ולראות איך מטפלים בה

ירון רייכמן:  חוק מס רכוש מטפל בהשבת המצב לקדמותו

ירון רייכמן:  זאת אומרת, אם יש לך פגיעה ברכוש או פגיעה בהכנסות, יש פתרון וייתנו אותו

ירון רייכמן:  בחוק הזה אין פתרון לסיטואציה המיוחדת בה אנחנו נמצאים כרגע, כאשר יש כאן הרבה מאוד תושבים שכרגע נמצאים על הגדר והם עוד לא החליטו

ירון רייכמן:  אגב, רבים מהם אומרים לי שהם לא חוזרים

משה גפני: אני רוצה להגיד לך משהו

משה גפני:  סליחה שאני קוטע אותך באמצע דבריך

משה גפני:  לפי דעתי יצטרכו להקים מינהלת

ניר ברקת: יש מינהלת

ניר ברקת:  היא קמה אתמול

משה גפני: אם כן, בסדר

משה גפני:  אני מתכוון שהיא תהיה מינהלת כמו שצריך כי מה שקרה בעוטף עזה, בעיקר בקיבוצים ובמושבים, מה שאתה מדבר עליו, באמת מס רכוש עושה את עבודתו והוא ייתן את הכול

משה גפני:  אתמול היה כאן שי אהרונוביץ' והוא אמר שכל עוד לא יהיה פתרון, שהמבנה לא יהיה ראוי למגורים, ישלמו שכירות, יאפשרו את המציאות הזו, אבל שם צריך מינהלת מיוחדת שתעסוק במה שאתה אומר עכשיו

משה גפני:  זה נושא שכולנו יודעים שאת זה צריך לעשות

משה גפני:  זה לא להחזיר את הבניין לקדמותו או את הדירה להחזיר לקדמותה אלא כל המערכת שם צריכה להיות בטיפול מיידי של הממשלה

משה גפני:  אני מסכים

ירון רייכמן: כבוד היושב הראש, אני מאוד שמח על האמירה שלך ואני חושב שצריך לראות איך הוועדה הזאת נרתמת ומחברת את כל הגורמים

משה גפני: לוועדה אין מה לעשות

ירון רייכמן: אני מדבר על ועדת הכספים

ניר ברקת: זאת מינהלת

ניר ברקת:  אני אחר כך אחבר אותך למינהלת

משה גפני: אדוני השר, אנחנו נעקוב אחרי זה

ירון רייכמן: יש לנו כאן רשימה שלמה של נושאים - שאני לא אזכיר אותם כרגע – שאנחנו כבר ממליצים לטפל ולפעול

ירון רייכמן:  צריך לראות איך לעגן אותם אחר כך בחוק

ירון רייכמן:      אני רוצה לומר עוד מילה אחת אחרונה

ירון רייכמן:  לצערנו יכול להיות שחלק מהחברים שעברו את התופת הזאת יחליטו שהם לא חוזרים

ירון רייכמן:  אני חושב שהמדינה צריכה לחשוב גם על פתרונות לאותם אנשים שיחליטו לא לחזור כי אני חושב שבסך הכול האנשים האלה, היה להם חוזה עם המדינה והחוזה הזה הופר

ירון רייכמן:  המדינה לא שמרה על הביטחון שלהם ויכול להיות שחלק מהם לא ירצה לחזור ובמסגרת המינהלת יהיה צריך לדון גם בנושא הזה

ירון רייכמן:  תודה רבה

ירון רייכמן:  אני מבקש לאפשר לדוד ויינשטיין להתייחס

משה גפני: תודה

משה גפני:  עורך דין ויינשטיין, אם אתה יכול ממש בקצרה כי יש כאן רבים שצריכים לדבר

ברוך וינשטיין: בהחלט

ברוך וינשטיין:  ברשותכם, למרות שהדברים נאמרו על ידי ירון, אני רוצה לחזור ולומר את אמירת העל

ברוך וינשטיין:  למרות שאני יודע שזאת ועדת כספים ולא ועדת חוץ וביטחון, אבל אני גם יודע שנמצא כאן שר הכלכלה, אני יודע שנמצא כאן יושב ראש ועדת הכספים שעל פיו יישק דבר ובסוף הצבא צועד על קיבתו, חייב להיעשות פתרון קולוסאלי כדי שתהיה התיישבות במערב הנגב

ברוך וינשטיין:  לא פתרון כזה ופתרון אחר ותשקוט הארץ ל-40 ימים אלא משהו קולוסאלי

ברוך וינשטיין:  אנשים לא יחזרו

ברוך וינשטיין:  אנשים מפחדים

ברוך וינשטיין:  אומרת לי בחורה שאוהבת את הקיבוץ אהבת נפש שהיא לא יכולה, יש לה ילדים והיא לא יכולה ללכת לישון בידיעה שהיא לא יודעת את מי היא רואה מול עיניה כשהיא פוקחת אותן

ברוך וינשטיין:  את זה המדינה חייבת להבין וחייבת לעשות משהו שונה לגמרי

ברוך וינשטיין:  זה לא שייך לכאן אבל אני חייב להגיד את זה ואני אגיד את זה בכל מקום אליו אני אבוא

ניר ברקת: אתמול הייתי בניחום אבלים אצל אבא שאמר שהוא רוצה לעבור לקיבוץ

ניר ברקת:  אז תדע שבניחומי אבלים אני קולט, אנשים מבינים את גודל הכאב ונרתמי ומתוך הכאב מוכנים לבוא, והם אומרים לי שרק תגידו מתי

ניר ברקת:  אנשים רוצים לעבור לגור

משה סולומון: אדוני השר, זה לא שולל את העובדה שיש אנשים בתוך הקיבוץ שלא יכולים לחזור

ניר ברקת: זה ברור

ניר ברקת:  אתמול מינה ראש הממשלה – אתמול היה לנו קבינט חברתי-כלכלי – בחור בשם פרץ, בחור מאוד רציני, עם הרבה מאוד ניסיון, והוא מרכז את כל הנושא

ברוך וינשטיין: ברשותך אדוני, אני רוצה להשלים את דבריי

ברוך וינשטיין:  אני עובר לדברים שרלוונטיים לכאן

ברוך וינשטיין:  ברור שחייבת לקום מינהלת

ברוך וינשטיין:  זה דומה למה שהיה אחרי ההתנתקות בגלל נפח האוכלוסייה, בגלל שיש כאן כאלה שלא יחזרו - - -     

משה גפני: לא דומה לכלום

ברוך וינשטיין: לא כמו ההתנתקות כי אני טיפלתי ברבים מהמפונים והחוק שהיה אז היה צרה צרורה

ברוך וינשטיין:  יחד עם זאת, בלי חוק ראשי, למינהלת לא יהיו שיניים, לא יהיו לה לא ידיים ולא רגליים

ברוך וינשטיין:  יש כאן כל כך הרבה סקטורים של מעני פיצוי

יצחק פינדרוס: אתמול כאן בוועדה הייתה התחייבות של שר האוצר להביא חקיקה

יצחק פינדרוס:  הוא מכין חקיקה לעניין הזה

ברוך וינשטיין: והוועדה כאן צריכה לדחוף את זה כי בלי זה למינהלת לא יהיו שיניים לפצות את כל הסקטורים שנפגעו, הסקטור של התושבים כאשר יש גם תושבים שהם לא חברי קיבוצים אלא הם גרים בקיבוצים, בהרחבות של הקיבוצים וזכויותיהן האזרחיות לא נופלות מהזכויות האזרחיות של אף חבר קיבוץ

ברוך וינשטיין:  יש את העסקים, יש את אגודות ההתיישבות בצד אגודות היישוב ובצד אגודות עסקיות

ברוך וינשטיין:  ידוע שרוב הפעילות הכלכלית בעוטף עזה נעשית במסגרת של אגודות

ברוך וינשטיין:      לכן לכל הדברים האלה צריכים למצוא פתרון

ברוך וינשטיין:  צריך לבנות מנגנון הולם לנושא של מגורי הביניים כי ברוך השם בעלומים זכינו ויש לנו רק נזק כלכלי כבד אבל לא משנה, זה בסך הכול כסף, אבל כל שכניי מכפר עזה, בארי, נחל עוז, אין להם לאן לחזור

ברוך וינשטיין:  זה לא חצי שנה

ברוך וינשטיין:  במקרה הטוב אלה שנתיים

ברוך וינשטיין:  גם אלה שרוצים לחזור, והם ירצו, בסוף הם ירצו לחזור, זה הבית שלהם ולא כל כך מהר מוותרים על הבית

ברוך וינשטיין:       אנחנו מבקשים שהדברים ייעשו ושתימצא הדרך, שיימצאו גם הכלים שהוועדה תדחוף להגיע לדברים האלה

ברוך וינשטיין:  תודה

משה גפני: תודה

משה גפני:  אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה

משה גפני:  השר אומר שהחליטו על מינהלת

משה גפני:  אנחנו יודעים שהחלטה לא מספיקה אלא צריך שהעסק הזה יעבוד

משה גפני:  התפקיד שלנו הוא פיקוח על עבודת הממשלה ואנחנו נעקוב אחרי זה

ברוך וינשטיין: המינהלת, כמו שהממשלה החליטה בהתנתקות, עבדה מכוחו של חוק ראשי

משה גפני: אני רוצה דוגמאות משום דבר אחר

משה גפני:  זה הנושא

מיכל שיר סגמן: אני אחזור על מה שאמרנו בדיון שקיימנו אתמול

מיכל שיר סגמן:  חייבים לתת את הדגש על מפוני אשקלון שלא מקבלים את תשומת הלב שהם צריכים לקבל

מיכל שיר סגמן:  הם לא מקבלים את התקציבים ולא כל כך מתייחסים אליהם

מיכל שיר סגמן:  מדובר בעיר שחוטפת מהבוקר עד הלילה

מיכל שיר סגמן:  אי אפשר לחיות שם

מיכל שיר סגמן:  אנשים לא ממוגנים והמדינה חייבת לעשות עם זה משהו

מיכל שיר סגמן:  לא יתכן שבכל פעם שהם מפונים, זה מגיע אלינו ואז אפרופו גיוסי כספים, אנחנו מתחילים לגייס להם כספים, לגייס להם בתים, לגייס להם כסף לאוכל, לבגדים ולכל דבר אפשרי

מיכל שיר סגמן:  זה מה שבפועל קורה וזה נראה כאילו המדינה עדיין לא קיימת

מיכל שיר סגמן:       לגבי עסקים קטנים

מיכל שיר סגמן:  יש עסקים קטנים חיוניים שפתחו את העסקים שלהם גם באשקלון, גם בשדרות, גם באופקים וגם בנתיבות למרות שהערים שם היום הן חצי ערי רפאים והעסקים האלה, יכול להיות שלא יהיו זכאים לפיצויים בגלל שהם פתחו

מיכל שיר סגמן:  צריך לתת על זה את הדעת

מיכל שיר סגמן:  הם בעצם חלוצים

מיכל שיר סגמן:  הם נמצאים שם על מנת לעזור למי שנשאר מאחור ועדיין לא הצליח להתפנות ורק בזכותם הם מצליחים לקנות אולי חצי קרטון חלב וזה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב ואסור לפסוח עליהם אלא צריך להתייחס אליהם כאל עסק חיוני שנפתח

מיכל שיר סגמן:  זה קריטי

מיכל שיר סגמן:  שזה לא יפגע בזכות שלהם לפיצוי

מיכל שיר סגמן:      עסקים של אזורי לחימה

מיכל שיר סגמן:  כל מה שעשינו בקורונה, רק למזער את זה לטווח של שבוע ולא של חודשים ברמת מענקים קודם כל לאזורי לחימה, ערים ויישובים של אזורי לחימה, ועסקים כל הארץ כי כל העסקים נפגעים ואין יוצא מן הכלל

מיכל שיר סגמן:  ברגע שהילדים בבית, הורים לא עובדים

מיכל שיר סגמן:  אגב, הילדים שלי נמצאים כאן במשרד

מיכל שיר סגמן:  אין מה לעשות, עסקים לא עובדים, עצמאים לא עובדים

מיכל שיר סגמן:      כאן אני כן אדבר יותר על מה שהקורונה עשתה גם למעמד האישה

מיכל שיר סגמן:  בסוף הגבר הוא זה שיוצא לעבודה כאשר במקרה הזה הגבר הוא זה שהולך למילואים והאישה נשארת

מיכל שיר סגמן:  הרבה מאוד פעמים העצמאיות שהן אלה שמפרנסות את המשפחה נפגעות ואז כל כלכלת הבית נפגעת

מיכל שיר סגמן:  אני מזכירה לכם שהרבה מאוד נשים אחרי חופשות לידה הופכות להיות עצמאיות ולא חוזרות למשרדים ולכן יש אחוז עצמאיות מאוד מאוד גבוה

מיכל שיר סגמן:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  יורם מועלמי

יורם מועלמי: בוקר טוב לכולם

יורם מועלמי:  אני יושב ראש מפלגת העצמאים החדשים

יורם מועלמי:  לפני שאני פותח בדברים שלי, אני הו לך להציג לכם מה שהולך לקרות כאן

יורם מועלמי:  מיכל שיר דיברה כרגע על אזורי לחימה

יורם מועלמי:  מבחינת 500 אלף העסקים הקטנים שזה בעצם העצמאים שהם One way show , כל מדינת ישראל ללא יוצא מהכלל נפגעה

יורם מועלמי:  זה ה-ווייז של בני ברק, במקום שעה – חצי שעה

יורם מועלמי:  הכבישים ריקים

יורם מועלמי:  צומת גהה, אילון אתמול, עת חזרתי מהדיון שהתקיים אתמול

יורם מועלמי:  המצב כרגע הוא שכל העסקים מבחינת ה-One way show מושבתים כמעט לגמרי

יורם מועלמי:       בניגוד לשר שדיבר כאן על העסקים הגדולים עם כל העניין של ההלוואות אני באתי לדבר כאן על חצי מיליון עצמאים קטנים, One way show, שזה עצמאי אחד, שהוא בדיוק במקביל שלו לשכיר בעדיפות הכי גבוהה

קריאה: לא

יורם מועלמי: רק רגע

יורם מועלמי:  לא הגענו למוטיב העיקרי

יורם מועלמי:  ברגע שמפסיקים לשכיר את העבודה, יש לו הגנה סוציאלית

יורם מועלמי:  זה אומר הודעה מוקדמת, פיצויים ואבטלה

יורם מועלמי:  ברגע שלעצמאי הקטן מפסיקים את העבודה, זה מרגע לרגע, זו הפסקה של תזרים המזומנים והוא לא עומד בשום מצב כדי לכלכל את החיים שלו, את הפרנסה שלו, את המזון שלו, את המשפחה שלו

יורם מועלמי:  זה משהו שאנחנו צריכים להגדיר אותו

יורם מועלמי:  כל העסקים, כרגע, בלי יוצא מן הכלל, לא משנה אם זה צפון או דרום, מושבתים

יורם מועלמי:      בתוך חצי מיליון האנשים האלה יש לנו גם לא מעט עצמאיות יחידניות חד הוריות שכלכלת הבית שלהן היא הכלכלה היחידה שלהן

יורם מועלמי:  אני בא לדבר לא רק על העצמאים היחידנים אלא על כל העצמאים בלי יוצא מן הכלל

יורם מועלמי:      כמה דברים נוספים

יורם מועלמי:  אני חושב שלא נפל כאן האסימון

יורם מועלמי:  75 שנים, מאז קום המדינה, אנחנו כרגע לא נמצאים במבצע

יורם מועלמי:  במבצע, אחרי שמסתיים מבצע יוצאות כל מיני הנחיות של פיקוד העורף ולפי פיקוד העורף מפצים את העסקים

יורם מועלמי:  הרבה פעמים מן הסתם זה קרה בעוטף עזה במבצעים למיניהם

יורם מועלמי:  אנחנו עכשיו נמצאים במלחמה ובמלחמה יוצאות כל מיני קריאות, אתמול על ידי השר סמוטריץ', לפצות את העצמאים הקטנים

יורם מועלמי:  לא מדובר כאן על מענקים אלא מדובר כאן על פיצויים כמו במלחמת המפרץ ובמלחמת יום כיפור

יורם מועלמי:  מדובר כאן על פיצויים שהם דמי קיום כדי שהעצמאים ימשיכו לכלכל את המשפחות שלהם

יורם מועלמי:  אני מדבר על כך שברגע שהעסקים סגורים, אין כאן בכלל מקום להתנות את המענקים או את הפיצוי באחוזי ירידה

יורם מועלמי:  אני מבקש שתתעוררו על עצמכם

יורם מועלמי:  אתם צריכים לשנות פאזה

יורם מועלמי:  ברגע שעצמאי יושב בבית, לא משנה אם הוא מטווח בצפון או בדרום, הוא ממשיך לשבת ולקנות מזון, הוא צריך לשלם את הארנונה, הוא צריך לשלם את השכירות, הוא צריך לשלם מים וחשבונות

יורם מועלמי:      אין מצב בעולם שאתם תתנו את זה באחוזי ירידה במחזור

יורם מועלמי:  זה לא יקרה

יורם מועלמי:  זה לא יקרה קודם כל בגלל כל הסיוט שעבר על העצמאים במענקים בזמן הקורונה כאשר רשות המיסים הטילה עליהם עיקולים רק בגלל שלא חוקקו חוק ובגלל אחוז ירידה אחד, שבמקום 25 יהיה 24, הם היו צריכים להחזיר ורשות המיסים הוציאה להם הודעות על עיקולים

יורם מועלמי:  זה לא יקרה ואתם צריכים להפנים את זה

יורם מועלמי:      אני רוצה לדבר ברמה העקרונית על מה שקורה כאן

משה גפני: אתה צריך להתכנס לסיכום

יורם מועלמי: אני מתכנס לסיכום

יורם מועלמי:  אני רוצה לציין כמה דברים שקשורים לעניין הזה ואני שוב אומר שלא יקרה שאתם תתנו, ואני מבקש דקה אחת לאפשר ללונה שנמצאת כאן והיא אחת העצמאיות

משה גפני: לא

משה גפני:  עם כל הכבוד, תסכם

יורם מועלמי: אני מסכם

יורם מועלמי:  יש כאן כמה עובדות אבל העובדה הכוללת שנמצאת כאן – וגם חברת הכנסת טלי גוטליב דיברה על זה – שכל האזרחים כאן, בלי יוצא מן הכלל נמצאים בטראומה, כולל אני בטראומה שהבן שלי נמצא כרגע בעוטף עזה

יורם מועלמי:  הוא בשריון

יורם מועלמי:  אנחנו בטראומה מאוד גדולה

יורם מועלמי:  הדבר הכי חשוב הוא – אני לא מדבר על העניין הזה שיש כאן מגויסים ואני לא מדבר על מערכת החינוך – שהיום, כולל אני וכל העצמאים הקטנים, צורכים רק מזון ותרופות

יורם מועלמי:  אנחנו היום לא מוציאים כלום

יורם מועלמי:  מאידך גיסא אנחנו צריכים את הכספים האלה, את דמי הקיום האלה – מאחר שבמשך 75 שנים לא חוקקו כאן חוק – כדי להמשיך ולשלם את החשבונות שלנו

יורם מועלמי:  זאת הנקודה העיקרית

יורם מועלמי:      אני מבקש, חבר הכנסת גפני, הרב גפני היושב ראש, תפנה למשרד האוצר, תבקש מהם – באמצעות הוועדה – לעשות את השינוי בפאזה מבחינת ההתייחסות לכך שאלה דמי קיום

יורם מועלמי:  תודה רבה

משה גפני: אני בדין ודברים

משה גפני:  תודה רבה

משה גפני:  דבי ביטון

דבורה ביטון: שלום כבוד היושב ראש, כבוד השר

דבורה ביטון:  אתמול נערך כאן דיון עם שר האוצר

דבורה ביטון:  זה יפה שיש ועדה ועוד ועדה ועוד ועדה אבל השאלה שלי היא מתי הכספים האלה בחשבון הבנק

דבורה ביטון:  מאוד יפה שיש מתווה

דבורה ביטון:  האירוע היה ב-7 באוקטובר, אנשים זועקים, יפה שאומרים שיהיו לכם משכורות לנובמבר אבל לפני משכורות לנובמבר צריך עוד

דבורה ביטון:  יש מפונים שנותנים להם מלון – אגב, יש מלונות שעדיין חושבים שצריך לאכול רק פעמיים ביום

משה גפני: אמרו אתמול שזה לא כך

דבורה ביטון: נכון

דבורה ביטון:  בבתי מלון יש מפונים משדרות ומותר להם ארוחת בוקר וערב

דבורה ביטון:  יש שם המון ילדים ואתם יודעים שאצל ילדים - בטח כאשר המצבים הרגשיים מן הסתם חלק מההתנהלות של האדם – זה גם הנשנושים וזה נטל על ההורים מבחינה כלכלית

דבורה ביטון:  את הכביסה הם יוצאים לעשות על חשבונם

משה גפני: גם בזה טיפלנו

דבורה ביטון: יתרה מכך, עכשיו אני מקבלת הודעה לגבי אם חד הורית עם חמישה ילדים

משה גפני: המקרה שהעלית אתמול

דבורה ביטון: זה מהרודס

דבורה ביטון:  עכשיו קיבלתי הודעה

דבורה ביטון:  מהיום

דבורה ביטון:  אתמול זה לא היה אלא שאלתי כמה ארוחות

דבורה ביטון:  מבקשים ממני כאן אם אפשר לדאוג לפעילות כי הילדים יוצאים מדעתם

דבורה ביטון:  הבנק אמנם דיבר אבל אני מאוד מאוד מקווה שזה לא משהו אישי

דבורה ביטון:  הבנקים צריכים כרגע לא לעקל ולא להחזיר ולא כלום

דבורה ביטון:  צריכה לצאת הוראה

דבורה ביטון:  אותו דבר בנושא הוצאה לפועל

דבורה ביטון:  חייב שמשרד המשפטים יוציא תקנה

דבורה ביטון:  יש לי כאן הודעה מאימא חד הורית לחמישה ילדים, אחד עם צרכים מיוחדים, עיקלו לה הבטחת הכנסה, כספים שבכלל אסור לעקל, וכרגע היא בלי כלום

טלי גוטליב: תקנות ששר המשפטים חייב לתקן ואנחנו נעביר אותן בוועדת חוקה

דבורה ביטון: הוא חייב

משה גפני: על פי החוק אסור לעקל

דבורה ביטון: אבל הנה, עיקלו לה

דבורה ביטון:  עכשיו אני שולחת את זה לבנק ישראל

טלי גוטליב: עיקולים בכלל, בלי להתייחס לסיפור הספציפי

דבורה ביטון: עיקולים צריך לעצור

טלי גוטליב: בשעת לחימה, בעיניי כל הליכי הגבייה בישראל באשר הם, בין אם הם במרכז לגביית קנסות, בין אם בהוצאה לפועל ובין אם בבנקים - יש סמכות לשרים לתת תקנות באישור ועדת חוקה

משה גפני: חברת הכנסת גוטליב, מערכת היחסים בין ועדת הכספים של הכנסת לבין בנק ישראל והבנקים כולם היא לא מערכת יחסים תקינה

משה גפני:  פשוט לא מערכת יחסים תקינה

משה גפני:  בכלל לא מתחשבים בעובדה הזאת שהם מחזיקים מיליארדים

משה גפני:  לא מתחשבים באמירה שלך החברים בוועדה

משה גפני:  אני מתכוון לטפל בעניין הזה

משה גפני:  המצב הזה לא יכול להיות

דבורה ביטון: שאלה נוספת שאני רוצה לשאול את כבוד השר

דבורה ביטון:  אמנם התקנות יהיו דומות לתקופת הקורונה עם הרחבות ועם שינויים, אבל מה קורה עם העצמאי הבודד שפתח משרד לפני יום-יומיים ויש לו אותו בסך הכול חודשיים

דבורה ביטון:  הוא השקיע בפתיחת המשרד, הוא מגלגל איזשהו מחזור של חודש אחד, מה קורה אם אין לו מחזורים? איך הוא יימדד ועכשיו הוא חלק מהמפונים שלא עובדים ולא עושים כלום? אני חושבת שגם ההתייחסות לגביהם, חרף העובדה שלא פעם ניסינו לקדם נושא של אבטלה לעצמאים וכולי, בהחלט צריך לבדוק איזשהו מתווה לפיו צריך לגבות אותם

דבורה ביטון:  אם כבר נותנים מענק, שזה יהיה מענק או חיזוק או תמיכה או משהו אבל לא משהו שיצטרך להיגבות

דבורה ביטון:      אני אומרת לממשלת ישראל שיש מלא מלא כסף בקופות

דבורה ביטון:  חברים, שחררו

דבורה ביטון:  אלה האנשים שלנו ומגיע להם עכשיו את כל הטוב

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  צביקה כהן, משרד החקלאות

טלי גוטליב: צביקה, אני יכולה להפריע לך שנייה ולהגיד משהו ליושב ראש? סליחה

טלי גוטליב:  זה חשוב לי כי זאת אמירה שלך

משה גפני: באיזה ועדה את חברה?     

טלי גוטליב: בארבע ועדות

יצחק פינדרוס: סוד קטן

יצחק פינדרוס:  על טלי גוטליב, אף אחד לא יכול

טלי גוטליב: זה חשוב מאוד

טלי גוטליב:  היינו בפיקוד העורף ושם הסבירו לנו במשך שעות ארוכות על ההגדרות של מי זה מפונה ומה כלול בתוך זה

טלי גוטליב:  אני מצפה שבתי המלון בישראל, שמחזיקים את המפונים ומקבלים מימון מוחלט מהמדינה אפס עד 100, שלא יקמצנו בגלל שהמימון הוא מהמדינה

טלי גוטליב:  הרי השיפוי הוא מוחלט

טלי גוטליב:  אני מצפה ממלונות ישראל לא לקמצן לי על ארוחות ולא על כל מיני מתאבנים כאלה ואחרים

טלי גוטליב:  תתייחסו למפונים כמו ללקוחות שלכם

משה גפני: עם כל הכבוד, אתמול היה כאן דיון

טלי גוטליב: אדוני, זה עובר ישר לפיקוד העורף

טלי גוטליב:  תודה

משה גפני: נקבע כאן ראש איגוד מנהלי בתי המלון - - -     

טלי גוטליב: פחות מרשים אותי

טלי גוטליב:  יותר מרשים אותי שאתה יושב ראש הוועדה ואנחנו אומרים את זה

טלי גוטליב:  יושב ראש איגוד מנהלי בתי המלון פחות מרשים אותי כי הנה, אתה שתי ארוחות ביום בעוד שאנחנו מממנים את זה במימון מלא

מיכל שיר סגמן: טלי, עוד לא שילמו לבתי המלון

מיכל שיר סגמן:  את מדברת על אוכל

מיכל שיר סגמן:  בתי המלון עוד לא קיבלו את הכסף

טלי גוטליב: זה בחוזה

מיכל שיר סגמן: בעלי בתי המלון מוציאים יותר ממיליון שקלים ב-10 ימים

טלי גוטליב: יש להם את האפשרות

טלי גוטליב:  השיפוי הוא מוחלט

משה גפני: אתמול היה כאן דיון

משה גפני:  הייתה כאן מי שאליה היינו צריכים לפנות והיא התחייבה לגבי בתי המלון ואני אעקוב אחרי זה

משה גפני:  אם אכן בתי המלון מתנהגים כך, אנחנו נטפל בעניין הזה

משה גפני:  הם מקבלים כסף מהמדינה

צביקה כהן: שלום לכולם

צביקה כהן:  אני סמנכ"ל במשרד החקלאות, אחראי על השקעות הון ובין היתר כבר שנים עוסק בנושא הפיצויים אחרי המבצעים ולכן אני כאן

צביקה כהן:      אני רוצה להעיר כמה הערות למצגת של שר הכלכלה ניר ברקת

צביקה כהן:  תראו מה אני ראיתי לגבי מה שהולך כאן

צביקה כהן:  אני יודע שמס רכוש יושב עם משרד האוצר והם עושים מתווה

צביקה כהן:  אני שומע משר הכלכלה שגם הוא עושה מתווה

צביקה כהן:  אני כבר אומר לכם שאני מכיר ומבין את שני המתווים האלה ושניהם לא נותנים פתרון לחקלאות ישראל

צביקה כהן:  בלי עין הרע, דיברת על פערים והפערים יימשכו אם חקלאות ישראל לא תקבל פיצוי

צביקה כהן:  חקלאות ישראל, גם מעבר לשבעה קילומטרים

צביקה כהן:  זאת אומרת, אני חושב, אדוני היושב ראש, שכמו שעשינו במבצעים הקודמים – למרות שכאן זאת מלחמה – לא יכול להיות ששני גופים יעשו לחוד, כל אחד מהם יעשה מתווה בלי החקלאות

צביקה כהן:  אני הייתי מציע לך להוציא מכאן קריאה שיהיה מתווה אחד של הממשלה ובו יהיו נציגים של כל המשרדים

צביקה כהן:  אני גם רואה בווטסאפים שעכשיו שר האוצר יושב עם העצמאים לאיזשהו מתווה נוסף

צביקה כהן:  לא יכול להיות שיהיו 10 מתווים ואף מתווה לא יתאים לחקלאות

צביקה כהן:  חברים, אנחנו עושים מאמצים אדירים כדי שבעוד חודשיים יהיו כאן תפוחי אדמה, גזר וכולי ואנחנו שותלים בתוך העוטף

צביקה כהן:  לא יכול להיות שיעשו מתווים של מחזורים

צביקה כהן:  מתווה של מחזורים הוא מאוד נחמד לעסקים אבל הוא לא מתאים לחקלאות

צביקה כהן:  בחקלאות, החקלאי גידל הפעם תפוחי אדמה, בשנה אחר כך הוא מגדל גזר וכולי

צביקה כהן:  ההבדל במחזורים, הוא אולי אפילו יחזיר כסף למדינה

צביקה כהן:  מחזורים בחקלאות לא מתאימים

משה גפני: אף פעם לא הייתי שר וגם היום אני לא שר אבל לחקלאות יש שר, אבי דיכטר שדיבר איתי השבוע כמה פעמים

צביקה כהן: אני יודע

משה גפני: רציתי להביא את ההעברה שלכם אבל בינתיים עצרו את ההעברות

צביקה כהן: מבחינתנו גם זה אירוע

משה גפני: למה השר לא אומר בממשלה את מה שאתה אומר כאן? למה הוא לא מדבר עם השר ברקת? למה הוא לא מדבר עם השר סמוטריץ'? תעשו מתווה אחיד

צביקה כהן: השר ברקת היה אצלנו בחמ"ל

ניר ברקת: הוצאנו הודעה משותפת ביום שישי

ניר ברקת:  ישבנו

ניר ברקת:  ביום שישי אני ישבתי אצלם ואני די מכיר את הדברים

ניר ברקת:  אתה צודק שמה שמדובר כאן, החקלאות היא משהו אחר

ניר ברקת:  אם החקלאים ממשיכים למכור את הסחורה שלהם ואין ירידה במחזור, הכול בסדר וזה לא קשור אליהם

ניר ברקת:  הסיוע לחקלאים, נצטרך לדון - - -     

אורי אור: ממש לא, כבוד השר

אורי אור:  ממש לא

צביקה כהן: אני חייב להגיב

משה גפני: רגע

משה גפני:  אני נותן לך

משה גפני:  המציאות היא שמי שיצטרך עכשיו לזרוע - - -     

ניר ברקת: המתווה הזה לא כולל את החקלאות

ניר ברקת:  אני מסכים איתך

ניר ברקת:  צריך לדון בנפרד במתווה של החקלאות

אורי אור: סוף כל סוף מישהו אומר את זה

צביקה כהן: החקלאות בזמן הקורונה עבדה ולכן לא בכינו יותר מדי ועבדנו כשכמעט אף אחד לא ביקש והכול היה בסדר

צביקה כהן:  אנחנו היום לא בקורונה

צביקה כהן:  לא נכנסים עובדים לקטוף הדרים במרכז הארץ וההדרים נשארים על העצים

ניר ברקת: אני לא יכול להציג את זה

צביקה כהן: אני מציג את זה מטעם המשרד

צביקה כהן:      עוד מילה אחת

צביקה כהן:  חברים, זאת מלחמה ואני אומר כאן לחבריי במס רכוש שההגדרה של אפס עד שבע כאשר באפס-שבע אתה יכול לתבוע באדום וב-7

צביקה כהן: 8 אתה לא יכול – היא הגדרה בעייתית

צביקה כהן:  אני חושב שצריך לתקן אותה

צביקה כהן:  אני לא אומר לכם להגיע ל-40 אבל שיהיה 14 – 0 כך שגם אשקלון תהיה בפנים

צביקה כהן:  לא יכול להיות מצב שמשתלת חיש שתיל שהיא ב-7

צביקה כהן: 8, נופלים עליה טילים והיא לא יכולה לתבוע

צביקה כהן:  היא זורקת שתילים והיא תקבל מסלול נורמטיבי של מחזורים

צביקה כהן:  דברים כאלה לא יכולים להיות

צביקה כהן:       הערה אחת חיובית להצעת השר ברקת

צביקה כהן:  הסיפור של מקדמות הוא כל כך חשוב לחקלאי העוטף ולא רק העוטף אלא גם 7

צביקה כהן: 20 ו-7

צביקה כהן: 40

צביקה כהן:  הם לא קוטפים אבל הם מחזיקים עובדים ואין להם כסף לשלם להם

צביקה כהן:  המקדמות זה הדבר הכי חשוב שציינת בדבריך

צביקה כהן:      לגבי עובדים זרים

צביקה כהן:  מישהו כאן דיבר על עובדים זרים

צביקה כהן:  אלי כהן יוכל אחר כך להתייחס אבל אני אומר מילה אחת

צביקה כהן:  המחסור בעובדים בחקלאות הוא נוראי

צביקה כהן:  הוא גדול והוא ענק

צביקה כהן:  אלי אחר כך ימשיך בדברים

צביקה כהן:      מילה אחרונה

צביקה כהן:  קצת ציונות

צביקה כהן:  אדוני השר, אמרתי לך את זה בחמ"ל, אל תחשבו שמדינת ישראל יכולה לחיות מתפוח אדמה וגזר שיגיע מתורכיה

צביקה כהן:  אין את הכמויות האלה

צביקה כהן:  הם לא ימכור לנו

צביקה כהן:  אם אנחנו לא נשקם את העוטף ואת לב הנגב, לא יהיה לנו את הפרי

צביקה כהן:  אנחנו בינתיים מבוססים על עגבניות מיבוא, יופי, אבל שתדעו שעגבנייה מיבוא עולה הכי הרבה 3

צביקה כהן: 5 שקלים וכאן אני עוצר ושואל בכמה אתם קונים אותה

צביקה כהן:  לא להסתמך על יבוא, בעיקר לא כאשר מדובר במוצרים הטריים שלנו

צביקה כהן:      אם אפשר אדוני השר שאלי יאמר מילה על העובדים הזרים

אליהו כהן: אני משדות נגב

אליהו כהן:  מעוטף עזה

אליהו כהן:  גם אתמול השתתפתי בדיון ולא קיבלתי זכות דיבור אבל אני אנצל את ההזדמנות שניתנה לי היום

אליהו כהן:       אני מרכז את החקלאות של המועצות האזוריות שדות נגב ומרחבים

אליהו כהן:  אני גר בתוך עוטף עזה, אני גם בין אלה שהתפניתי אבל אני כאן

אליהו כהן:  אני רוצה לספר לחברי הוועדה על המציאות

אליהו כהן:  החקלאות נמצאת היום בקריסה בלתי רגילה ואני רוצה להעלות בפניכם את נושא העובדים הזרים

אליהו כהן:  רק בעוטף עזה קרוב ל-1,500 תאילנדים עזבו את המקום

אליהו כהן:  6,000 תאילנדים בהוראת מלך תאילנד עזבו את ישראל

אליהו כהן:  לא מגיעים עובדים חדשים

אליהו כהן:  בעלומים – ודוד לא ציין את זה – נהרגו תשעה תאילנדים ונחטפו עוד כמה מהם

אליהו כהן:  יש גם פרויקט משתלמים בינלאומי בחקלאות ומהמשתתפים בו נהרגו 10 נפאלים, ארבעה נפצעו ואחד נעדר

אליהו כהן:  אתמול ביקרתי נפאלי שמאושפז בשערי צדק

אליהו כהן:  תבינו, כל הנפאלים חזרו לארצם ופרויקט המשתלמים שהיה, הסתיים

אליהו כהן:  התאילנדים חזרו לארצם

אליהו כהן:  כרגע - אני מקבל כל הזמן הודעות על מצוקות של חקלאים - אין מי שיקטוף עגבניות, אין מי שיקטוף מלפפונים, אין מי שיקטוף פלפלים

אליהו כהן:  הרפתנים במושבי גילת, בטחה, פדויים ופטיש צועקים הצילו

אליהו כהן:  התאילנדים שהיו במושבים אלה עזבו ואין מי שיחלוב את הפרות ברפתות

אליהו כהן:  תבינו שהמצוקה של כוח האדם בחקלאות היא קריטית

אליהו כהן:  החקלאים מתמוטטים אחד אחרי השני

אליהו כהן:       השר ברקת ניר היה אצלי בביקור לפני שנה-שנתיים וביקר במטע האבוקדו של בארי, ממנו נחטפו שבעה או חמישה תאילנדים

אליהו כהן:  גנבו להם את הטרקטורים ואת הכול

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אורי דורמן

משה גפני:  אם אפשר בקצרה

משה גפני:  אנחנו כמעט מיצינו את הנושא

אורי אור: אני אהיה קצר

אורי אור:  באתי מרחוק, מהגולן

אורי אור:  אני מזכ"ל של התאחדות חקלאי ישראל ואני עומד בראש ארגון הגג שמייצג את כל חקלאי ישראל

אורי אור:  בראשית דבריי, בשם חקלאי ישראל אני משתתף בצער המשפחות והנעדרים

אורי אור:      החקלאות היא הציונות האמיתית וזה בעצם מה שמחזיק את מדינת ישראל לאורך הגבולות

אורי אור:  החקלאות, כמו שאתם יודעים, פרוסה לאורך גבולות המדינה, מייצרת ומספקת גם בימים אלה את מרבית התוצרת לאזרחי מדינת ישראל

אורי אור:  אנשים עושים את זה, הכול כדי להבטיח את ביטחון המזון של מדינת ישראל

אורי אור:       במדינת ישראל החרב מתהפכת ואנחנו יודעים שעוד חודשיים, למרות כל זה, יש צו מכס שנחתם בתחילת 2022 לפיו אמורים לבצע את הירידה של הפעימה השלישית

אורי אור:  אני פונה כאן – לא מבקש כסף – ומבקש לעצור את זה, להקפיא את זה, שהחרב לא תסתובב

אורי אור:  שמצד אחד נגיד שהחקלאות חשובה ונהדרת וציונות ומצד שני יורידו את המכס כדי עוד לפגוע בחקלאים

משה גפני: זאת עמדתי כל הזמן

משה גפני:  אני חושב שהעניין הזה הוא לא בסדר

אורי אור: כן

אורי אור:  צריך לעצור את זה

משה גפני: אני אדבר פעם נוספת עם שר האוצר

אורי אור: צריך לעצור את זה

אורי אור:  להקפיא את זה

צביקה כהן: בעיקר עכשיו כאין בכלל תמיכות ישירות

צביקה כהן:  גם לא יהיו

אורי אור: כל התמיכות הישירות – שקל לא הגיע

אורי אור:  אחרי כן נדבר על תוכנית כוללת לחיזוק החקלאות, לפיתוח החקלאות

טלי גוטליב: בזמן שאני כאן, אני רוצה לפתור לך את עניין המכס

משה גפני: עם כל הכבוד, אני אבקש לסיים

אורי אור: משפט אחד נוסף לגבי העובדים והוא קשור לפיצויים

משה גפני: זה נאמר

אורי אור: אני רוצה לומר משהו שלא נאמר

אורי אור:  ברור שגם אם מחר בבוקר תסתיים המלחמה, העובדים שיצאו מכאן, ייקח חצי שנה להחזיר אותם

אורי אור:  צריך לקחת את זה בחשבון במתווה שעושים, כבוד השר

אורי אור:  צריך לקחת את זה בחשבון ולא רק לגבי החקלאות כי זה יהיה בכל הענפים

אורי אור:       אני מודה על שניתן לי לדבר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אנחנו מודים לך

משה גפני:  בנושא של בעלי האולמות, אבירם אלון

אברהם כלפון: מנכ"ל התאחדות בעלי האולמות וגני האירועים

אברהם כלפון:  אני כל הזמן שומע כאן דיבורים על מרחקים, על אפס עד 40, על אפס עד 80

אברהם כלפון:  אני רוצה להבהיר שמיום ראשון ענף האירועים לא עובד

אברהם כלפון:  אנחנו ענף שמושתת על שמחות ובזמנים כאלה, כאשר קוברים ילדים, אנחנו לא יכולים לקיים שמחות ואת זה אנשים צריכים להבין

אברהם כלפון:      יש לנו סוגייה של עובדים

אברהם כלפון:  אי אפשר להוציא לחל"ת

אברהם כלפון:  אנחנו מבינים את זה

אברהם כלפון:  לכל אולם יש סדר גודל של עשרה עובדים בממוצע על ה-Payroll ש הם לא עובדים שהם מלצרים אלא הם על ה-Payroll של אותו אולם ויש לנו בעיה איתם

אברהם כלפון:  אין לנו כסף לשלם להם שכר, בטח ובטח אחרי חודשים ארוכים שהיינו במצב של חגים

אברהם כלפון:  אין לנו את היכולת הזאת ואנחנו צריכים יכולת מיידית

משה גפני: מה אתם מבקשים?     

אברהם כלפון: אנחנו מבקשים חל"ת גרמני - זה בדיוק מה שהשר סמוטריץ' אתמול הגדיר - שזה מצב שבו אנחנו מקבלים את הכסף ונותנים לעובד וזאת כדי למנוע מצב שבו העובד מתפטר

ניר ברקת: זה לא חל"ת

אברהם כלפון: זה לא חל"ת

אברהם כלפון:  המודל הוא חל"ת גרמני

אברהם כלפון:  זה לא חל"ת כי בסוף מקבלים כסף אבל המודל הזה הוא מודל שאנחנו רוצים אותו

אברהם כלפון:  אנחנו רוצים את הוודאות הזאת

אברהם כלפון:  אנחנו רוצים את המודל הזה כאן ועכשיו כי אין לנו את היכולת לעשות את זה

אברהם כלפון:      הדבר השני, ארנונה

אברהם כלפון:  אנחנו נמצאים ביום במצב שבו אנחנו מבינים שהמדינה עדיין לא יכולה לספק את הפיצויים

אברהם כלפון:  ייקח זמן עד שאנחנו נקבל את הפיצויים

אברהם כלפון:  מה שאתם לא יודעים לתת מהר, לפחות אל תיקחו

אברהם כלפון:  אנחנו לא חברת הביטוח של הממשלה, אנחנו לא חברת הביטוח של המדינה, אל תיקחו מאיתנו תשלומים שאנחנו כרגע מתבקשים לשלם אותם

אברהם כלפון:  אין לנו את היכולת, אין לנו הכנסות, בבקשה, כל עוד אתם יכולים לא לקחת – אל תיקחו מאיתנו

אברהם כלפון:       הדבר השלישי, הוצאות קבועות

אברהם כלפון:  השר דיבר על זה אתמול

אברהם כלפון:      אני רוצה לציין משהו נוסף

אברהם כלפון:  התאחדות בעלי האולמות וגני האירועים ביום הראשון הקימה חמ"ל תרומות

אברהם כלפון:  תרמנו עד היום מעל 80 אלף מנות חמות לחיילים ולאזרחים

אברהם כלפון:  אנחנו עובדים עם פיתחון לב, עם לקט ישראל, עם חמ"ל פיקוד העורף

אברהם כלפון:  אנחנו עובדים איתם והכול בתרומה מלאה

אברהם כלפון:  לא קיבלנו שקל על המהלך הזה

משה גפני: תודה

משה גפני:  שי ברמן, המסעדנים

משה גפני:  לצערי הרב לאחרונה אנחנו נפגשים הרבה

משה גפני:  הייתי שמח לפגוש אותך בנסיבות אחרות ולא בנסיבות האלה

יצחק ברמן: גם אני

יצחק ברמן:  תודה אדוני היושב ראש

יצחק ברמן:  אדוני השר

יצחק ברמן:  לצדי יושבים נעמה צדקיהו שהיא בעלים של שתי מסעדות במודיעין ויקיר ליסיצקי שהוא בעלים של כמה מסעדות בתל אביב

טלי גוטליב: רק רגע

טלי גוטליב:  ארנונה עסקית מעסק שהוא סגור מכוח צו חירום? זה טרלול

נעמה צדקיהו: ואת יודעת איך היא גבוהה?      

טלי גוטליב: אני יודעת

טלי גוטליב:  זה לא נורמלי, עם כל הכבוד

טלי גוטליב:  אני אורחת לרגע, רואה כל פגע

משה גפני: אני מתנצל שהסתכלתי עליך

טלי גוטליב: הרבה מתנצלים על זה, הרבה מצטערים על זה, אתה לא לבד

יצחק ברמן: אני רוצה לספק איזושהי תמונת מצב של המסעדות כרגע, אדוני השר

יצחק ברמן:  כרגע הענף ב-80 אחוזים סגור ומסוגר

יצחק ברמן:  אנחנו לא יכולים לפתוח את העסקים שלנו

יצחק ברמן:  פתוחים קצת עסקי יום כמו בתי קפה ובשעות הצוהריים סוגרים את העסקים

יצחק ברמן:  זה אומר עצירה מוחלטת של תזרים המזומנים

יצחק ברמן:  אין לנו כסף איך לשלם

יצחק ברמן:  גם אותנו, כמו את הרב גפני, הבנקים לא אוהבים

משה גפני: הבנקים דווקא אוהבים אותי

משה גפני:  אני לא אוהב אותם

יצחק ברמן: התזרים שלנו נעצר לגמרי וזה מתכנס מבחינתנו לתאריך של 1 בנובמבר, תשלום משכורות חודש אוקטובר

יצחק ברמן:  אין לנו יכולת לשלם את המשכורות האלה

יצחק ברמן:       צריך להבין שבהיעדר תוכנית אפקטיבית של הממשלה, האלטרנטיבה היחידה שעומדת בפנינו היא להוציא את העובד לחל"ת

יצחק ברמן:  זה חל"ת שעל פי החוק אנחנו צריכים לקבל הסכמה של העובד לגביו וברגע שיש הסכמה, בעצם אנחנו מעבירים אותו לשירות ביטוח לאומי והוא אחראי

אדם בלומבנברג: אין דמי אבטלה

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא בית ההסתדרות כאן

משה גפני:  לא להתפרץ באמצע

אילן לוי: אני נציג ביטוח לאומי

אילן לוי:  אני יכול אחר כך להתייחס לזה

יצחק ברמן: זה מה שקורה בימים האלה

יצחק ברמן:  אנחנו בעצם מתחילים להוציא לחל"ת עשרות אלפי עובדים ולא בגלל שאנחנו רוצים לעשות את זה

יצחק ברמן:  אנחנו רוצים להשאיר אותם תחת קורת גגנו אבל אין לנו כרגע אפשרות לשלם להם שכר

משה גפני: אתם מבקשים חל"ת גמיש

יצחק ברמן: בהחלט

יצחק ברמן:  אין כאן פתרון אחר

יצחק ברמן:  זה יקרה עוד שבוע, עוד שבועיים

יצחק ברמן:  אדוני השר, בסוף, כדי להחזיק את שוק העבודה ולדאוג לעובדים שלנו, אנחנו צריכים עזרה מהמדינה

יצחק ברמן:      אני רוצה להגיד לך אדוני שגם אנחנו כמו בעלי האולמות הוצאנו מעל 400 אלף ארוחות בעלות של יותר מ-10 מיליון שקלים לטובת חיילים ולטובת העורף

יצחק ברמן:  לא יכול להיות שמדברים כאן על דחיית תשלומים ואתמול בא אלינו ביטוח לאומי וביקש מאיתנו שנשלם כסף

יצחק ברמן:  מאיפה נשלם כסף? אני פניתי למשרדך בעניין הזה

יצחק ברמן:  אנחנו מבקשים את עזרתכם בעניין הזה מול ביטוח לאומי

יצחק ברמן:      אני רוצה להגיד לך שהנושא של הארנונה שעלה כאן, זה בלתי נתפס

יצחק ברמן:  איך נשלם את הארנונה? דבר ראשון צריך לבטל את הארנונה

יצחק ברמן:  העסקים סגורים

יצחק ברמן:  לבטל את הארנונה

יצחק ברמן:  אין משהו אחר

יצחק ברמן:       משפט סיום ברשותך היושב ראש

יצחק ברמן:  אנחנו רוצים להחזיר את העסקים שלנו לפעילות

יצחק ברמן:  אנחנו רוצים לעשות את זה

יצחק ברמן:  אנחנו רואים בזה ערך ציוני, להראות את העמידה שלנו, להראות שאנחנו פותחים את העסקים

יצחק ברמן:  כדי שזה יקרה, אנחנו צריכים עזרה מיידית של – מה שאתה אמרת ואנחנו מכירים את התוכניות שלך ותומכים בהן – מקדמות

יצחק ברמן:  מקדמות

יצחק ברמן:  אתמול היה כאן שר האוצר והתנגד למקדמות

יצחק ברמן:  אנחנו מבקשים ממך להפעיל את כובד משקלך שלא יתעסקו כאן כמו הגזבר בקיבוץ – סליחה, אנני מקווה שאף אחד לא ייעלב ממני – וישחררו כסף כדי שאנחנו נוכל להחזיר את המשק לפעילות

משה גפני: תודה רבה

ורוניקה רוזנברג: אני מנכ"לית ארגון חברות הניקיון בישראל

ורוניקה רוזנברג:  יש לנו משימה לאומית והיא להמשיך את הרציפות התפקודית במפעלים החיוניים

ורוניקה רוזנברג:  בבית חולים הדסה לפני מספר ימים העובדים לא מגיעים והתנדבו 150 בני נוער מבני עקיבא

ורוניקה רוזנברג:  אנחנו נמצאים במצב שחלק מהעובדים מפחדים לבוא

ורוניקה רוזנברג:       יש רשויות שדורשות לקבל אישור ביטחוני לעובדים ומתנגדות לעובדים ממגזרים מסוימים

ורוניקה רוזנברג:  עובדים לא מגיעים ולכן אנחנו זקוקים להוראת שעה לאשר פתרון זמני לעובדים זרים ולנייד את העובדים לעבודה שבסופו של דבר יש לה השלכה על בריאות הציבור

ורוניקה רוזנברג:  תודה

משה גפני: תודה

משה גפני:  יוסף פתאל ב-זום

יוסף לם: מנכ"ל לשכת מארגני תיירות נכנסת לישראל

יוסף לם:  10 אחוזים ממקומות העבודה בפריפריה הם בתחום התיירות הנכנסת

יוסף לם:  ערים שלמות כמו טבריה, נצרת, עכו וצפת תלויות בסיורי התיירים שם

יוסף לם:  בקשתנו היא אחת

יוסף לם:      הנכס היחידי שלנו הוא כוח האדם

יוסף לם:  גם בתקופת הקורונה אנחנו התעקשנו לא לצאת לחל"ת על חשבון המדינה אלא להמשיך להעסיק את כל העובדים בסיוע המדינה

יוסף לם:  נאמר כאן על ידי שר הכלכלה ואנשים אחרים

יוסף לם:  אנחנו מתחייבים להמשיך להעסיק

יוסף לם:  אנחנו באפס הכנסות וזה ברור לכולם

יוסף לם:  כל התיירים עזבו ואי אפשר להביא תיירים

יוסף לם:  אנחנו מבקשים שהמדינה תסייע לנו להחזיק את העובדים בהשתתפות שלנו בהוצאה, לא לגמרי על חשבון המדינה

יוסף לם:  הדבר הזה מבחינה כלכלית, מספרית מתמטית שווה גם למדינה כי אחרת החל מסוף חודש זה נאלץ לפטר את העובדים

יוסף לם:  עדיין לא הצלחנו להחזיר את כולם אחרי הקורונה ואם הפעם שוב נפטר, אף אחד לא ירצה לעבוד בענף הזה שמכניס מטבע זר למדינה כמו התעשיות הביטחוניות האזרחיות

יוסף לם:      אנחנו גם שותפים חשובים בשיקום הענף לאחר שוך הקרבות וכבר התחלנו להיערך בנושא הזה

יוסף לם:      מדובר בכוח אדם מומחה ולא ניתן להכשיר חדשים ברגע שיסתיימו הקרבות

יוסף לם:  להכשיר אצלנו עובד לוקח בין שלוש לארבע שנים

יוסף לם:  לכן, אם לא נשמור את העובדים, התחום הזה פשוט יתרסק כאשר כולם יודעים שהתיירות תחזור, התיירות המאורגנת על ידי קבוצות של הזדהות, אווינגלים, יהודים, עולי רגל ואחרים

יוסף לם:  יש לנו הזמנות שאנחנו מנסים עדיין להציל אותן על ידי דחייה ללא דמי ביטול

יוסף לם:  אנחנו צריכים את העובדים האלה שבלעדיהם לא נוכל להמשיך

יוסף לם:      לכן שימור כוח האדם חשוב

יוסף לם:  עזרו לנו, השתתפו איתנו בתשלום משכורות כפי שגם שר הכלכלה אמר ואנחנו נשמור על העובדים כי אחרת הם ייפלו על כתפי המדינה באמצעות דמי אבטלה

יוסף לם:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אבי נוימן, לשכת רואי חשבון

אבי נוימן: תודה רבה

אבי נוימן:  אנחנו כלשכה משתתפים בצער המשפחות ומחזיקים ידיים להחזרת כל החטופים

אבי נוימן:  גם משפחת רואי החשבון שכלה מספר רואי חשבון במתקפת הטרור הרצחנית הזאת

אבי נוימן:      אנחנו פתחנו אצלנו חמ"ל מקצועי וחשוב להבין

אבי נוימן:  אני קורא לזה האפוד הקרמי בין העסקים לבין הגופים הממשלתיים כי אנחנו מנסים לספק את הפתרונות ויש הרבה מאוד פרסומים שכבר היו ואנחנו מאגדים את זה תחת פרסום אחד יומי ועדכון שאנחנו מעדכנים את החברים שלנו

אבי נוימן:  זה חשוב כי אנחנו צעד אחד קדימה ועוטפים ולפחות מסבירים

אבי נוימן:  אנחנו סוג של הדיוור של כל ההנחיות שהיו עד כה

אבי נוימן:      אני רוצה לדבר על שלוש נקודות ואעשה זאת בקצרה

אבי נוימן:  שלוש המילים שציין השר ברקת, אני מתחבר אליהן, היו הפשטות, הוודאות ומהירות תגובה

אבי נוימן:  ההקלות שציין השר ברקת צריכות להיות בכל מערכי המס

אבי נוימן:  אני מניח שתכף ידבר כאן נציג ביטוח לאומי והוא יעדכן קצת ויאמר מה המשמעות של הדחייה או אי הדחייה, אבל מבחינתנו כאשר נותנים הקלה, ההקלה צריכה להיות גורפת

אבי נוימן:  אגב, גם אתמול הייתה הקלה נוספת אבל שוב, רק למע"מ

אבי נוימן:  אפילו אני כמעט התבלבלתי

אבי נוימן:  זה חבל כי גם כך מדינת ישראל ב-OECD נחשבת כמדינה עם מספר הדיווחים השנתי הרב ביותר בשוטף ועכשיו זה הזמן להקל ולצמצם את כל המערכים האלה

אבי נוימן:  זה בנושא של מערך הדיווחים

אבי נוימן:      בנושא של הפיצוי העקיף, אני בהחלט מתחבר לדברי חברת הכנסת גוטליב

אבי נוימן:  מודל הקורונה, היו בו הרבה כשלים

משה גפני: לא הבנתי

משה גפני:  אתה צריך את חברת הכנסת גוטליב כדי להגיד שהיו כשלים?     

אבי נוימן: לא

אבי נוימן:  לא צריך

משה גפני: אנחנו כאן אכלנו את זה

משה גפני:  היא לא הייתה חברת כנסת

אבי נוימן: המודל צריך להיות משולב

משה גפני: חברת הכנסת גוטליב, הנושא של הקורונה היה כאן והיו בעיות

טלי גוטליב: ברור לי

טלי גוטליב:  אני יודעת

טלי גוטליב:  לפני שהייתי חברת כנסת הייתי עצמאית

טלי גוטליב:  היו כשלים רבים מאוד ברמה של תכנון לקוי, ברמה של חוסר הבנה של מה זה להיות עצמאי ואיך המשק מגיב

טלי גוטליב:  הייתי שם

טלי גוטליב:  לכן זה בסדר מה שהוא אומר, כל מילה בסלע

טלי גוטליב:  אנחנו לא בניצחון מי יותר ומי פחות

טלי גוטליב:  אנחנו רוצים רק טוב לעם ישראל

אבי נוימן: יכול מאוד להיות שדווקא המודל של צוק איתן הוא יותר מתאים וצריך לעבוד , ראות ולשחרר ואנחנו כאן

אבי נוימן:  אנחנו כאן לעזר בכל מה שצריך

אבי נוימן:  מה שכן צריך להבטיח זה שיהיה מסלול מקדמות מהיר כי זה חלק מהעניין

אבי נוימן:      הדבר האחרון שאני רוצה לציין, אולי החשיבה מחוץ לקופסה שאנחנו צריכים לעשות וזה לאו דווקא כסף שהמדינה כל פעם צריכה להכניס לכיס אלא דברים פשוטים – וחלקם נאמרו כאן - שאולי אפשר לעשות

אבי נוימן:  אתן סתם דוגמה

אבי נוימן:  כרגע אנחנו מדברים על שיכון של כל המפונים בבתי מלון

אבי נוימן:  לא כולם בתוכנית ההתרעננות ואתמול גם אמרה חברת הכנסת נירה שפק שזאת לא התרעננות

אבי נוימן:  יש הרבה מאוד מעסיקים שמעבירים את העובדים שלהם לבתי מלון

אבי נוימן:  לקחת מע"מ על הדבר הזה, זה נראה לי באמת משהו שהוא אבסורדי

אבי נוימן:  המעסיקים משלמים את זה

אבי נוימן:  אין בעיה, הם יממנו את זה, אבל לפחות שהמע"מ יהיה מע"מ אפס בתקופת החירום הזו

אבי נוימן:       יש כל מיני נקודות שיכולות להגדיל את החלק של תקציב המדינה ואני מציע רק דוגמה אחת

אבי נוימן:  למשל המודל של הדיבידנד המוטב שהיה בזמנו לבעלי שליטה

אבי נוימן:  אני מזכיר שהוא הניב בין חמישה לעשרה מיליארד שקלים למדינה

אבי נוימן:  מבצע כזה נוסף, אני לא אומר שזה בפריוריטי עכשיו, אבל בוודאי מבצע כזה נוסף עכשיו יניב סכומים לא מבוטלים של כמה מיליארדי שקלים

אבי נוימן:  אני לא יודע להגיד כמה אבל בוודאי יניב כמה מיליארדי שקלים

אבי נוימן:       אנחנו כלשכה לעזר

משה גפני: תודה

משה גפני:  חבר הכנסת סולומון

משה סולומון: תודה רבה אדוני היושב ראש וגם אדוני השר שנמצא כאן

משה סולומון:  אנחנו במלחמה, רבותיי

משה סולומון:  במלחמה הזאת איבדנו אנשים יקרים ורבים מדי

משה סולומון:  אנחנו צריכים לראות איך אנחנו שומרים על מה שקיים ובעיניי בדבר הזה יש שני היבטים מאוד משמעותיים כאשר הדבר האחד הוא מה שאני שומע כאן מאנשי העסקים, התושבים והאנשים שנמצאים בקצה, איזה כאב ואיזה רצון עז להמשיך את השגרה, איזה רצון עז ליצור מציאות בה יהיה כאן ביטחון לאלה שנמצאים בתוך המדינה

משה סולומון:      אני מתחבר לכל מילה שהשר אמר וקראתי גם את המצגת, אבל נראה לי שיש כאן כמה נקודות מאוד חשובות

משה סולומון:  צריך להבין שהסיפור שנאמר כאן של גבייה, להוציא כספים מהעסקים וממי שנמצא כרגע בקצה, זה דבר שאסור שיקרה

משה סולומון:  אתה גם לא מכניס וגם מוציא ואז אתה נמצא באיזשהו כאוס

משה סולומון:  אנחנו מבינים שככל שחזקים ואיתנים בעורף, נוכל גם לנצח במלחמה הזאת וזה חשוב מאוד

משה סולומון:      נקודה שנייה

משה סולומון:  אתמול היה דיון וגם הבוקר היה דיון בוועדת הכלכלה וגם כאן ואותם אנשים נוכחים בשתי הוועדות האלה

משה סולומון:  יכול להיות שגם אנחנו צריכים לצאת מהקופסה ולשנות לראות איך אנחנו מייצרים חיבורים בין ועדות ומייצרים כאן מענה אחד שלם

משה סולומון:  יכול להיות שאם כרגע באוצר יש איזשהו דיון ויש מתווה וכך גם בכלכלה, צריך לראות איך אנחנו כחברי כנסת וגם חברי הממשלה מייצרים איזשהו מענה חבילה כאשר בסוף האזרח מקבל תוצר

משה סולומון:  אני רואה כאן חלק מהאנשים שהיו בישיבת הוועדה הקודמת

משה סולומון:  זה אולי בתחום של יושבי הראש, בעיקר של יושבי ראש הוועדות השונות

משה סולומון:      אני מניח כאן את הסיפור של העיר אשקלון שמטווחת תמיד וגם בעת הזאת

משה סולומון:  אני מבין ששם יש קושי גדול מאוד לפיצויים, וגם להתרעננות

ניר ברקת: לא צריך להיות שום קושי

ניר ברקת:  אומרים 0-7, אפס אשקלון

משה סולומון: אדוני השר, יכול להיות שזה נכון אבל אני עדיין מקבל תלונות משם על כך שעדיין יש מציאות כזאת

משה סולומון:      הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו

משה סולומון:  בסוף הייתה כאן התעוררות אזרחית בלתי רגילה ומעוררת השראה

משה סולומון:  יש כאן מוסדות, ארגונים, אכסניות ומקומות עוד לפני שהמדינה קלטה את האנשים ויצרה התעניינות, הם כבר קלטו

משה סולומון:  פנה אלי היום מישהו מישיבת נחלים שהוא כבר קלט גם מהצבא וגם משדרות והיום הוא לא זכאי לקבל כלום

משה סולומון:  הוא אומר שלא יתנו לו עבור המקום אלא רק עבור האוכל שהוא מאכיל אותם

משה סולומון:  הוא לא זכאי לקבל

משה סולומון:  כלומר, צריך לראות איך אנחנו מגבים ונותנים מקום לאותם אנשים שבאמת פתחו את דלתם

משה סולומון:      נקודה אחרונה, הנושא של הפיצויים

משה סולומון:  אתמול התקשרה אלי מישהי מנתיב העשרה ואמרה לי שהיא לא מבקשת כלום אבל היא רוצה להיכנס ולהציל משהו שיעזור לה אחר כך לחזור למקום הזה אבל היום אין לה את הערוץ הזה

משה סולומון:  אדוני שר הכלכלה, צריך לראות איך אנשים – במקרה הזה חקלאים – יכולים להציל משהו כדי שכאשר הם יחזרו בעוד חודש, הם יוכלו לחזור למקום הרבה יותר מסודר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  חמד עמאר

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אתמול קיימנו דיון עם שר האוצר והיום אנחנו מקיימים דיון עם שר הכלכלה

חמד עמאר:  במקרה ראיתי את הדיון בוועדת הכלכלה ולדעתי היה עדיף לעשות דיון משותף שלנו ושל ועדת הכלכלה כי אותם דברים שנאמרו כאן, נאמרו גם שם, כך שהיינו יכולים לחסוך את זמן השר וגם את זמננו

חמד עמאר:  היינו גם חוסכים זמן לאנשים שנמצאים כאן והיינו יותר יעילים בשיתוף פעולה של שתי ועדות

חמד עמאר:       אני שמעתי אתמול את שר האוצר שאמר שהוא מכין מתווה

חמד עמאר:  התקוממתי על הכנת המתווה

חמד עמאר:  אמרתי שצריך להיות לנו נוהל ברור

חמד עמאר:  עכשיו אני שומע את שר הכלכלה שאומר שהוא רוצה להיות שותף, אנחנו נכין ונלחץ על הכפתור ויהיה מתווה וכי לשר האוצר אין בעיה אלא הבעיה היא אגף התקציבים

חמד עמאר:  אני חושב שאמרתי גם ביום חמישי בשבוע שעבר שמספיק לבוא ולהגיד כל הזמן שהפקידים אשמים והפקידים צריכים לעשות ואנחנו מחכים

משה גפני: אגף תקציבים, זה הדרג הבכיר

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, יש שר כלכלה, יש שר אוצר, והם המחליטים

חמד עמאר:  אגף התקציבים צריך לבצע את ההוראה של השרים, של שר האוצר

חמד עמאר:  לא צריך לבצע את הוראת ראש אגף תקציבים

חמד עמאר:  לכן אנחנו צריכים כבר להפסיק עם הנושא הזה ולזרוק את זה על אגף התקציבים

חמד עמאר:  אני אמרתי שאם הממשלה לא יכולה לעשות את זה, אנחנו נעשה את זה ככנסת

חמד עמאר:  זאת נקודה מאוד מאוד חשובה

חמד עמאר:      נקודה שנייה עליה אני רוצה לדבר היא דחיית תשלומים

חמד עמאר:  שמעתי עכשיו את שר הכלכלה על כך שאנחנו דוחים את התשלומים למדינה ואת תשלומי הארנונה

חמד עמאר:  אני חושב שבנושא הארנונה, המסעדות, גני האירועים וכל העסקים, ויהא זה עסק קטן, הם סגורים עכשיו ובאותו חודש לא תהיה להם הכנסה

חמד עמאר:  אני לא יודע כמה זמן תימשך המלחמה הזאת אבל לאותם עסקים לא תהיה הכנסה

חמד עמאר:  אם אנחנו נדחה להם זה לא יעזור להם

חמד עמאר:  אנחנו צריכים לפטור אותם מארנונה בתקופה בה אין להם הכנסה

חמד עמאר:  צריך לעשות את זה באופן ברור

חמד עמאר:  אני חושב שזה בסמכותה של הממשלה לבוא ולפטור אותם מתשלום ארנונה

חמד עמאר:  ממילא אין להם הכנסות

משה סולומון: מכל המיסים

חמד עמאר: ממילא העירייה לא משקיעה שקל אחד במסעדה סגורה

חמד עמאר:  היא לא משקיעה שקל אחד בעסק אחד שהוא סגור

חמד עמאר:  לכן גם את הנקודה הזאת אנחנו חייבים לקחת בחשבון

חמד עמאר:      הנקודה השלישית היא לגבי המילואימניקים ואדוני השר, אתה נגעת בנקודה הזאת

חמד עמאר:  יש לנו עכשיו קרוב ל-400 אלף מילואימניקים והם סגרו את העסקים שלהם והפסיקו לעבוד ואנחנו חייבים לדאוג להם - ואמרת את זה – כי אני לא רוצה שלוחם אחד שנמצא עכשיו בשטח יחשוב על התשלומים שלו

חמד עמאר:  אנחנו צריכים כמה שיותר מהר

חמד עמאר:  כלכלה זאת ודאות

חמד עמאר:  אותו מילואימניק, צריכה להיות לו ודאות, שלא יחזור הביתה בעוד שבועיים, בעוד שלושה שבועות, בעוד יומיים ותהיה לו בעיה בתשלום המשכנתא, תהיה לו בעיה בתשלום הארנונה אם הוא חייב, תהיה לו בעיה לשלם את המע"מ אם הוא חייב לשלם אותו

חמד עמאר:  אנחנו צריכים לתת להם את הוודאות ואנחנו צריכים לעשות את זה כמה שיותר מהר

חמד עמאר:  תודה

חמד עמאר: ,     

משה גפני: תודה

משה גפני:  מעונות היום

משה גפני:  יניב בר-אור

ניר ברקת: שמענו אותם בוועדת הכלכלה

מיכל שיר סגמן: אני רק אזכיר ואני אמרתי את זה לשר, בבקשה להתייחס גם לאיגוד האומנים בישראל

חמד עמאר: כל העסקים נפגעו

מיכל שיר סגמן: הם לא כאן כי הם מסיירים ברחבי הארץ

משה סולומון: זה לדעתי קורה לכל העסקים

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו במלחמה הזאת צריכים להפסיק להגיד עסקים קטנים או עסק מסוים

חמד עמאר:  אנחנו צריכים להתייחס לכולם באופן שווה

חמד עמאר:  לכולם מגיע פיצוי

חמד עמאר:  המלחמה היא בכל המדינה וכולם נפגעו

משה גפני: נכון

יורם מועלמי: בדיוק כמו לשכירים

יורם מועלמי:  אותו הדבר

יורם מועלמי:  עצמאי הוא פשוט במעמד אחר

חמד עמאר: אמרתי את זה

חמד עמאר:  אין הבדל

משה גפני: תומר גלאם ב-זום

ניר ברקת: בשבוע שעבר ביקרתי את תומר גלאם

משה גפני: הוא ביקר אותנו כאן אתמול

ניר ברקת: איך שנכנסנו לחמ"ל, מטח של 39 טילים

ניר ברקת:  כנראה אחד המטחים הכי גדול שהיה

ניר ברקת:  לראות את העיר הזאת מתפקדת תחת אש, זה פשוט כבוד גדול

ניר ברקת:  המחויבות שלנו לאשקלון חייבת להיות שם באמירה מהירה

ניר ברקת:  אזור פיתוח א', אפס עד אשקלון, לא אפס עד שבע אלא אפס עד אשקלון

משה גפני: לעשות את זה

משה גפני:  לא לומר את זה

משה גפני:  לעשות

חמד עמאר: לעשות

חמד עמאר:  אם צריך, תביאו חקיקה - נחוקק את זה כאן

טלי גוטליב: לא צריך חקיקה

טלי גוטליב:  זאת החלטת קבינט

תומר גלאם: חברים, שלום אדוני השר, שלום אדוני יושב ראש הוועדה, חברי הוועדה

תומר גלאם:  אנחנו בשעת לחימה ולצערי ההחלטות שמתקבלות גם על ידיכם הן מדהימות אותי כל פעם מחדש

תומר גלאם:  דיברנו על הוראת שעה כדי להכניס את אשקלון בקו ה-אפס-שבע

תומר גלאם:  לא יכול להיות שנהיה תחת לחימה – כאשר כמו שאמר השר, הוא היה תוך כדי תקיפה של החמאס על העיר - והיו פגיעות ישירות עם הרוגים, פצועים ואלפי נפגעי חרדה

תומר גלאם:  העסקים שלי סגורים, שום דבר לא פתוח

תומר גלאם:  אני מתחנן שיפתחו כדי לתת את השירות לתושבים

תומר גלאם:  אנחנו מחלקים כל יום 3,500 מנות לאותם קשישים שהמדינה לא מתפקדת ולא נותנת להם אותן

תומר גלאם:  אנחנו עושים הכול כדי לתת את השירות לתושבים אבל חבריי, חברי הוועדה, אדוני היושב ראש, אני כל הזמן צעקתי ודיברתי אבל עכשיו אני מבקש ודורש תעשו את זה כהתניה

תומר גלאם:  תעשו את זה התניה

תומר גלאם:  תהיו גברים חברי הכנסת וחברות הכנסת ותנו למי שמגיע

תומר גלאם:  זה שאשקלון לא מקבלת את התנאים אותם מקבלים בעוטף, אי אפשר להתנהל כך

תומר גלאם:  תעשו את זה כהוראת שעה למשך הלחימה ואחר כך נחליט אם עושים את זה קבוע או לא

תומר גלאם:  לא יכול להיות שעל כל שקל שאני צריך להשיג מהממשלה, צריך להקים קבינט

תומר גלאם:  תעשו את זה בהוראת שעה

תומר גלאם:  גפני

טלי גוטליב: לא צריך הוראת שעה

טלי גוטליב:  אתה צודק

טלי גוטליב:  זאת החלטת ממשלה

טלי גוטליב:  מי שקובע את הטווחים שקבע 4-0, הגיוני, אבל מי שלא מבין שהמבחן חייב להיות מהותי, זה פשוט אין לתאר

טלי גוטליב:  שיבואו השרים הרלוונטיים שיושבים סביב הקבינט, שהם המחליטים על הטווחים

טלי גוטליב:  זאת בכלל לא חקיקה

טלי גוטליב:  שהמבחן יהיה מהותי

טלי גוטליב:  מתי כבר? באמת

טלי גוטליב:  זאת החלטת קבינט

טלי גוטליב:  זאת החלטת דירקטיבה

טלי גוטליב:  לא חקיקה

תומר גלאם: לצערי הקבינט לא מקבל את ההחלטות וכל פעם דוחה את זה לקבינט הבא

תומר גלאם:  אני מבקש מכם

תומר גלאם:  הרי בסופו של דבר הם צריכים את האישור שלכם בוועדת הכספים מבחינת הבירוקרטיה גם תוך כדי לחימה

תומר גלאם:  תתנו את זה בכך שיכניסו את אשקלון

תומר גלאם:  מה הבעיה? גפני, אתה יכול להרעיד את שר האוצר

תומר גלאם:  שר האוצר לא יכול ללכת להתפנות בלעדיך

תומר גלאם:  תרעיד אתו

תומר גלאם:  אחרי שדיברתי, ודיברתי מדם לבי, כולם יידלקו עכשיו כי דיברתי

משה סולומון: לא צריך להרעיד

משה סולומון:  הוא בעד

משה סולומון:  הוא אמר את זה בפירוש

משה סולומון:  גם שר הכלכלה וגם שר האוצר הם בעד המקרים עליהם מדברים

משה גפני: דיברתי עם שר האוצר

משה גפני:  אתה יודע שדיברתי כמה פעמים עם עוד כמה אישים שנמצאים במערכת הציבורית כולל ראש הממשלה

משה גפני:  היה מדובר לעשות את זה

משה גפני:  החוק אומר שצריך להכין את זה שר האוצר באישור ועדת הכספים

משה גפני:  אני כמובן מדבר איתו שוב

משה גפני:  לאיים עליו שלא נאשר לו, מה לא נאשר לו?     

משה סולומון: בעצמך אמרת אדוני היושב ראש שהשר בעד המתווה

משה סולומון:  כרגע יש איזושהי בעיה עם הפקידות ואנחנו צריכים לפתור את הנקודה הזאת

משה סולומון:  זה לא חוק

משה סולומון:  לא צריך חוק

מיכל שיר סגמן: הוא צריך על חתום על צווים

מיכל שיר סגמן:  הוא שר האוצר

מיכל שיר סגמן:  הוא יכול לעשות הכול

משה סולומון: נכון

מיכל שיר סגמן: אז שיעשה

משה סולומון: אתמול התקבלה החלטה

משה סולומון:  הוא גם עכשיו יושב ראש הקבינט האזרחי

תומר גלאם: עם כל החוסן של התושבות והתושבים, אתם גורמים להם לתסיסה כאן בעיר

תומר גלאם:  למה? מדובר על 300 מיליון שקלים, על כמה מאות מיליוני שקלים? אני לא מצליח להבין את זה

תומר גלאם:  גפני, אני דורש ממך

תומר גלאם:  אתה מכיר אותי כבר שנים

תומר גלאם:  אני לא מבקש ולא כלום

תומר גלאם:  אתה יודע לעשות את זה

תומר גלאם:  תפוס אותו בפינה שצריך לתפוס אותו ותגיד לו שהוא חייב לעשות את זה

משה גפני: הוא יעשה את זה

משה גפני:  להערכתי הוא יעשה את זה, לפי מה שדיברתי איתו

תומר גלאם: אני מקווה מאוד ומצפה שזה יהיה כמה שיותר מהר

חמד עמאר: אם לא יעשו את זה מהר, לא יעשו את זה אף פעם

מיכל שיר סגמן: כל יום שעובר, אזרחים פותחים את הבתים שלהם עבור תושבי אשקלון

מיכל שיר סגמן:  כרגע העורף האזרחי הוא זה שמטפל בהם הלכה למעשה

משה גפני: בסדר, עם כל הכבוד, הייתה כאן ממשלה קודמת, למה לא עשתה את זה?     

מיכל שיר סגמן: לא הייתה מלחמה

מיכל שיר סגמן:  לא הבאנו מלחמה

משה גפני: לא הייתה מלחמה?     

טלי גוטליב: אל תורידו את זה לפוליטיקה

טלי גוטליב:  אנחנו במלחמה

טלי גוטליב:  עם כל הכבוד

טלי גוטליב:  הוא שאל שאלה לא טובה

חמד עמאר: גפני, אמרנו שעכשיו לא מדברים בוועדה פוליטיקה

טלי גוטליב: שקט

טלי גוטליב:  החיילים שלנו במלחמה

חמד עמאר: לא נדבר על ממשלה קודמת ועל הממשלה הנוכחית

חמד עמאר:  לכולנו עכשיו יש מטרה אחת

מיכל שיר סגמן:   מתאפקים שלא לענות לכם בתשובות קשות יותר

חמד עמאר: אני לא רוצה לענות תשובות קשות

חמד עמאר:  יש לי תשובה מאוד קשה

משה גפני: חמד, אני מציע שנתמקד בעניין הזה מול שר האוצר

חמד עמאר: בדיוק

משה גפני: זה מה שאני עושה

משה גפני:  לשר האוצר יש הרבה אילוצים והוא עכשיו נמצא בהם

משה גפני:  שר הכלכלה נמצא כאן והוא תכף ישיב

משה גפני:  אני אומר בואו נמקד את זה בזה כי זה באמת העיתוי שצריך להכניס את אשקלון לעניין

משה גפני:  אני מסכים

משה גפני:       ביטוח לאומי

אוריאל כזום: סמנכ"ל קצבאות בביטוח לאומי

אוריאל כזום:  אני אדבר שלוש דקות על שלושת הדברים שעלו

אוריאל כזום:       לגבי מילואים

אוריאל כזום:  אנחנו יצאנו במתווה שאנחנו רוצים לשלם תגמולי המילואים כבר בתחילת החודש הבא

אוריאל כזום:  כלומר, לא בתום תקופת המילואים אלא כל סוף חודש לקבל את האישור מהצבא ולשלם

אוריאל כזום:  אנחנו נערכים לזה

אוריאל כזום:  לא ניכנס לסכומים אבל כמובן אלה מאות מיליוני שקלים שנוכל לשלם גם לעצמאים, גם למי שלא עובד באופן אוטומטי וגם לאפשר למעסיקים להגיש כל חוד, מה שגם אמור לעזור להם בתזרים המזומנים

משה גפני: הם גובים כסף?     

אוריאל כזום: תכף אני אדבר על זה

אוריאל כזום:  אני אומר שחשוב לנו שלא יהיו חיילי מילואים שבסוף לא מקבלים משכורת ושלא יהיו עצמאים שלא מקבלים את הכסף

אוריאל כזום:  לעצמאים ולמי שלא עובד, אנחנו יודעים לשלם את זה באופן אוטומטי

אוריאל כזום:  למעסיקים אנחנו רוצים לאפשר להגיש תביעות בתחילת החודש

אוריאל כזום:  בנינו את המתווה ואנחנו מחכים לאור ירוק סופי ממשרד האוצר מבחינת תזרים המזומנים

אוריאל כזום:  זה משהו משמעותי שאנחנו רוצים לעשות ואנחנו נערכים אליו

אוריאל כזום:      הנושא השני הוא החל"ת

אוריאל כזום:  צריך להבין שחל"ת הוא פתרון גרוע והוא גרוע מכמה בחינות

ניר ברקת: זה לא יהיה

ניר ברקת:  נחסוך לך את זה

ניר ברקת:  למה אתה מעלה את זה?     

אוריאל כזום: מוציאים אנשים לחל"ת, השר

אוריאל כזום:  אנחנו נמצאים גם בבתי המלון

אוריאל כזום:  אני רוצה להגיד שיש לזה עוד כמה השלכות

אוריאל כזום:  אנשים רוצים ודאות ולדעת שיש להם לאן לחזור

אוריאל כזום:  לפעמים אין להם בית לחזור אליו אבל שלפחות יהיה להם מקום עבודה שנשמר להם

אוריאל כזום:  זה דבר שצריך לקחת אותו בחשבון

אוריאל כזום:  הדבר השני הוא שלא כולם זכאים לחל"ת

אוריאל כזום:  השכר יורד

אוריאל כזום:  לפי החוק של היום צריך לנצל ימי חופשה

אוריאל כזום:  בשורה התחתונה, זה פתרון גרוע

אוריאל כזום:      הפתרון שהאוצר – ואני מבין שגם שר הכלכלה הולך אליו – הוא לתת פיצוי למעסיקים שאמור לכלול את כל הסיפור הזה ביחד

אוריאל כזום:  כלומר, מעסיקים ישאירו את העובדים, יוכלו לשלם גם את תשלומי ביטוח לאומי שהיום הם לא יכולים והפיצוי יהיה פיצוי במקום אחד בצורה מסודרת

אוריאל כזום:  כלומר, אני חושב שזה הדבר הכי חשוב אבל המהירות היא קריטית כי מעסיקים וגם אנשים נכנסים להיסטריה ולא יודעים מה לעשות

אוריאל כזום:  גם בתי המלון אמרו לנו אתמול שהם רוצים להוציא 10,000 אנשים לחל"ת ולא יודעים

אוריאל כזום:  אותו הדבר לגבי המסעדות

אוריאל כזום:  זה סיפור שצריך לצאת למתווה מאוד מהיר כי אחרת אנחנו בבעיה

אוריאל כזום:  אנחנו באותה סירה

אוריאל כזום:      לעצמאים ולאלה שלא עובדים, מי שלא יכול לא לשלם אנחנו מאפשרים לא לשלם וניתן לו עד שבועיים אחרי שתסתיים תקופת החירום

אוריאל כזום:  אם ישלמו את זה שבועיים אחרי תקופת החירום, זה יהיה ללא קנסות והצמדה

אוריאל כזום:  למעסיקים כרגע זה רק למי שנמצא בטווח של 40 קילומטרים

קריאה: תגדילו את הטווח

קריאה:  זה לא הגיוני

חמד עמאר: בצפון 40 קילומטרים ו-40 קילומטרים בדרום, זאת כל המדינה

אוריאל כזום: אנחנו גובים 6 מיליארד שקלים

אוריאל כזום:  צודקים אבל תנו לי דקה ואני אשיב

משה גפני: יש לך דקה

משה גפני:  השר אומר שזה לא רלוונטי

אוריאל כזום: את הכסף שאנחנו גובים, אנחנו מיד משלמים

אוריאל כזום:  אני לא חושב שצריך לתת באופן גורף לבנקים ולמקומות אחרים שעובדים אלא אנחנו צריכים לכל מי שנפגע

אוריאל כזום:  לכן חלק מהפתרון שהמדינה צריכה לתת, משרד הכלכלה והאוצר אמור לתכלל את כל הדבר הזה, שמי שנפגע אמור לקבל פיצוי בצורה מסודרת שתאפשר לו להעסיק את העובדים ולשלם לביטוח לאומי כי אחרת אנחנו יוצרים טלאי על טלאי על טלאי כאשר יד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל

אוריאל כזום:  זה הסיפור העיקרי

אוריאל כזום:       אנחנו מבינים את זה שיש אנשים במקומות מסוימים שלא יכולים לשלם אבל באופן גורף אין לנו אפשרות כרגע - - -     

נעמה צדקיהו: אני לא יכולה לשלם

נעמה צדקיהו:  אנחנו עוד משלמים את החובות בגין הקורונה

אוריאל כזום: אני יודע

אוריאל כזום:  אני מבין

אוריאל כזום:  לכן אני פונה לשר וגם למשרד האוצר

אוריאל כזום:  צריך שהתוכנית תכלול את כל הדברים האלה כי אחרת האנשים לא ישלמו

קריאה: הבן אדם פטור?     

אוריאל כזום: הוא לא פטור

אוריאל כזום:  הוא יכול לשלם את זה עד שבועיים אחרי מצב החירום

יורם מועלמי: חבר הכנסת גפני, תן בבקשה דקה אחת לעצמאית שלנו לדבר

אוריאל כזום: התשובה היא כן

אוריאל כזום:  התשובה היא שעד כל תקופת הלחימה אפשר לשלם

אורית עמית: אני מהתאחדות המלאכה והתעשייה

אורית עמית:  רציתי להעלות את רואת חשבון רויטל סיטון בן ארי ב-זום, אם אדוני יאפשר זאת

משה גפני: אני לא מעלה עכשיו ב-זום

אורית עמית: אני אומר מה לנו חשוב

אורית עמית:  לא אחזור על דברים שנאמרו ולא אלאה

אורית עמית:  דברים שחשובים לנו

אורית עמית:  אנחנו מייצגים מפעלים קטנים שהם ספקים של אלביט, רפאל והתעשייה האווירית

אורית עמית:  הספקים האלה עושים את החלקים לכיפת ברזל, חץ לטיל, וכרגע אנחנו מבקשים שהחברות הגדולות האלה יקדימו את התשלומים למפעלים האלה כי המפעלים האלה צריכים את הכסף הזה עכשיו כדי לייצר את כל החלקים לתעשייה הביטחונית שלנו כדי שיהיה כאן ביטחון

אורית עמית:      דבר שני שהוא סופר חשוב לנו, הקרנות בערבות מדינה

אורית עמית:  היום להשיג את הקרנות האלה, זה הליך ארוך ומסורבל והכי גרוע זה שצריך מאכער באמצע

אורית עמית:  כלומר, בעל עסק שרוצה לקחת הלוואה, צריך ללכת למישהו ולשלם לו כסף כדי שהוא יגיש את הבקשה

אורית עמית:  אנחנו רוצים לגרום לכך שיהיה שינוי בכל המתווה הזה של הלוואות בערבות מדינה, שזה גם יהיה מהר, מהיום למחר, ומעבר לזה שבעל העסק יוכל להגיש את זה עצמאית ולא יצטרך מתווכים באמצע

אורית עמית:  זה סופר קרדינלי

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אדוני השר, בבקשה

ניר ברקת: אני מאוד שמח לבוא לכאן

ניר ברקת:  אני חושב שאדוני היושב ראש וחבריי חברי הכנסת ובכלל כולם, היעד שלנו להגיע לאותו דף

ניר ברקת:  היעד שלנו לייצר מתווה שהוא מבחינתי על דעת הנציגים העסקיים

ניר ברקת:  זה לא בשמיים להגיע לשם

יורם מועלמי: אם אפשר בסוף הדיון לבקש ממך איש קשר למשרד הכלכלה

יורם מועלמי:  לא רק הארגונים הסטטוטוריים

ניר ברקת: משרד הכלכלה עובד בשוטף עם כל הנציגים

ניר ברקת:  מכירים אתכם היטב

משה גפני: אדוני השר, יש החלטה אצלנו

משה גפני:  אנחנו מקימים צוות כאן בוועדה והוא יהיה בקשר גם עם המשרד שלכם

ניר ברקת: מצוין

ניר ברקת:  מתי שתרצו

ניר ברקת:  אני גם מוכן לבוא בלי שום בעיה

משה גפני: ברשותכם, אני רוצה קודם כל להוריד מסדר היום את הסיפור של אשקלון

משה גפני:  אנחנו תמכנו באשקלון, הארכנו להם את אזור פיתוח א'

משה גפני:  זה תקוע באגף התקציבים באוצר

משה גפני:  שם אדוני היושב ראש, אני מוכן להתנדב להציע טיוטה של מה צריך לעשות ולהביא אותה לכאן לאשרור באוצר, שיתייחסו באוצר לקדם תהליכים ולסגור את הפער הזה מול אשקלון ולהכניס אותם, כפי שאמרתי קודם, מאפס עד אשקלון במקום אפס עד שבע

מיכל שיר סגמן: למה אי אפשר להרים טלפון לשר האוצר ותשבו ביחד ותפתרו את זה?     

ניר ברקת: כי זה כבר נעשה כמה פעמים

ניר ברקת:  זה עוד לא קרה

משה גפני: נסכם את הקטע הזה

משה גפני:  אתה מכין טיוטה שגם אני אהיה חתום עליה

ניר ברקת: כן

ניר ברקת:  בשמחה

משה גפני: אני אעביר אותה לאגף התקציבים

ניר ברקת: מצוין

משה גפני: ואני אבקש להתקדם עם העניין

ניר ברקת: הם כנראה עסוקים

ניר ברקת:  נעזור להם לקצר זמנים

משה גפני: עסוקים

משה גפני:  זה לא בגלל שהם עסוקים

משה גפני:  זה בגלל שאשקלון היא עיר גדולה

ניר ברקת: אני רוצה לחזור על עיקרי ההצעה שאנחנו שמים על השולחן בדיון עם האוצר

ניר ברקת:  אלה האבנים הגדולות

ניר ברקת:  דבר ראשון, המודל הוא אחוד לכולם

ניר ברקת:  השוואת מחזורים

ניר ברקת:  עסק שאין לו ירידה במחזור, לא צריך לעזור לו

ניר ברקת:  עסק שיש לו ירידה גדולה במחזור, צריך לקבל עזרה גדולה

ניר ברקת:  המתווה הפשוט, ההיגיון הפשוט, זה שאם אתה איש עסקים ואתה יודע שהולכת להיות לך ירידה משמעותית במחזור, אני רוצה שאתה תדע שאתה הולך לקבל סיוע משמעותי

ניר ברקת:  ברגע שאנשים ידעו את זה היום, זה יקל עליהם

ניר ברקת:      הנושא השני הוא דחיית תשלומים לממשלה, כמו מס הכנסה

ניר ברקת:  הכול

ניר ברקת:  לדחות

ניר ברקת:  זה רק עניין תזרימי

ניר ברקת:  זה רק לתת לעסק להתארגן על עצמו חודשיים וחצי

ניר ברקת:  תאמינו לי שלמדינה לא יקרה שום דבר

ניר ברקת:  זה נושא תזרימי

ניר ברקת:  זה נותן ודאות לעסק לתכנן את צעדיו בחודשי המלחמה

ניר ברקת:      הנושא השלישי הוא מקדמות

משה גפני: במשרד האוצר יש חשש שאם אתה אומר מראש שאתה נותן להם את זה - - -     

ניר ברקת: זה לא ויתור

ניר ברקת:  זאת דחייה

משה גפני: לא משנה

משה גפני:  הם לא יפתחו את העסקים בגלל שאנחנו כן רואים תנודה

ניר ברקת: הם לא יקבלו מלא

ניר ברקת:  הם לא מקבלים פיצוי מלא

משה גפני: תדע שזו הטענה

ניר ברקת: אני יודע

קריאה: המגזר העסקי רוצה לעבוד ולא לשבת בבית

ניר ברקת: נכון

משה גפני: בסדר

משה גפני:  יש חשש

משה גפני:  אתם מכירים את זה

ניר ברקת: אני לא מסכים איתם

ניר ברקת:  אני לא מקבל את הטענה הזאת כי 85 אחוזים מהעסקים, הרי אתה לא תיתן פיצוי מלא ולכן תמיד כדאי לחזור לעבודה

טלי גוטליב: הם לא היו עצמאים

טלי גוטליב:  זו הבעיה

טלי גוטליב:  מי שלא היה עצמאי, לא יודע

טלי גוטליב:  ניר מבין את זה כי הוא היה עצמאי

טלי גוטליב:  אני הייתי עצמאית ותמיד רציתי לעבוד ולא לשבת בבית

ניר ברקת: כפי שאמרתי, האלמנט השלישי הוא מקדמות

ניר ברקת:  ברגע שהעסק ידע כמה אחוזים מהמחזור הוא יקבל כסיוע מהמדינה, על בסיס הצהרה של העסק, על פניו צריכים לאפשר להם מקדמות

ניר ברקת:  השילוב של השלושה – לדעת מה גודל הסיוע שיוגדר כמה שיותר מהר וכרגע מקלים עליו בתזרים ומאפשרים לו לקחת מקדמה – הוא ישרוד את המשבר

ניר ברקת:  הוא ישרוד את המלחמה

ניר ברקת:       אני רוצה להכניס עוד משהו

ניר ברקת:  בנושאים הללו, בסיוע לעסקים, זה ארצי

ניר ברקת:  יש לך ירידה במחזור, נראה את גודל המחזור וגודל העסק וכאן נעזור יותר לעסקים הקטנים מאשר לעסקים הגדולים

ניר ברקת:  ככל שיורדים והעסקים יותר קטנים, יקבלו יותר סיוע

ניר ברקת:  אנחנו יודעים שהעסקים הגדולים איכשהו יודעים להסתדר קצת יותר טוב

יורם מועלמי: בעיקר One way show, אלה חצי מיליון עוסקים פטורים ועוסקים מורשים

ניר ברקת: ברור

ניר ברקת:  לא צריך להגיד, זה ברור

ניר ברקת:  העסקים הקטנים, העצמאים, הם בסדר עדיפות הכי גבוה כי להם הכי קשה

ניר ברקת:  אין להם את המנגנונים

ניר ברקת:  לכן אני טוען שגודל הסיוע צריך להיות דיפרנציאלי לגודל העסק ולגודל הפגיעה במחזור

ניר ברקת:  אם עשינו את שני הדברים הללו, אני אומר לכם שאלה האבנים הגדולות, כל השאר נגזר מזה

ניר ברקת:  שמעתי היטב את מה שאתם שואלים, מה קורה עם האומנים

ניר ברקת:  האומנים וכל מה שדיברתם, המסעדות, כל הענפים במשק, נכנסים למסגרת הזאת

קריאה: חקלאות

ניר ברקת: שים בצד אתה חקלאות

ניר ברקת:  לא כולל חקלאות

ניר ברקת:  תעשו לי טובה, אני לא יכול לדבר כאן בשם שר החקלאות

ניר ברקת:  איתו צריך לקיים דיון נפרד

ניר ברקת:  אני אעזור אבל את החקלאות תשימו בצד

צביקה כהן: כבוד השר, חייב להיות מתווה נפרד

ניר ברקת: בסדר, שמעתי

ניר ברקת:  לא היה ויכוח

ניר ברקת:  מסכים איתכם

ניר ברקת:       אם כן, זה מבחינתי הנושא הכי חשוב עליו רציתי לדבר

אורית עמית: אדוני, אבל מי שקיבל באוקטובר את הכספים בגין עבודה בחודש ספטמבר, אתה לא תראה ירידה במחזורים ועדיין הוא צריך לשלם שכר לעובדים שלו

ניר ברקת: נכון, ולכן אני יש את המקדמות

ניר ברקת:  אם את יודעת שאין לך בעיה ואת יודעת לשלם – יופי

ניר ברקת:  אם את יודעת שכבר יש לך ירידה במחזור ואת מצהירה על בסיס מה את חושבת שיהיה לך, אני אאפשר לך לקבל מקדמות

אורית עמית: גם אם אתה לא רואה את הירידה כרגע באוקטובר, על סמך הצהרה

אורית עמית:  הבנתי

אורית עמית:  תודה אדוני השר

יעקב אבוטבול: דבר נוסף שצריך לעשות, וזה בניגוד לקורונה, שלא יהיה חודש לחודש אלא עכשיו יהיה חודש מול חודש, נגיד השוואה, אבל אחרי כן בסוף לאורך התקופה של הסיום

ניר ברקת: אני טוען שזה צריך להיות עד סוף השנה עם אופציה להארכה עד סיום המלחמה

יעקב אבוטבול: נכון

יעקב אבוטבול:  כי כולנו נרצה לחזור

ניר ברקת: אז אנחנו מקבלים ודאות, פשטות ומהירות עבודה

ניר ברקת:  המקדמות ייתנו לנו מהירות

ניר ברקת:  אני אומר לכם שאלה 80 אחוזים מהעסק

ניר ברקת:  לכאורה אלה מספרים גדולים

ניר ברקת:  יבואו ויגידו לנו באוצר שזה מספר גדול

ניר ברקת:  אני אומר, נכון, אז מה? אלה הצרכים

ניר ברקת:  לא מה שאתם רוצים אלא אלה הצרכים

ניר ברקת:       דיברנו על התהליכים

ניר ברקת:  קודם כל, זה נכון שבנושאים הללו באמת שווה לחשוב לעשות איזשהו שילוב עם ועדת כלכלה

ניר ברקת:  אני מוכן לבוא פעמיים אבל שווה לחשוב על שילוב

משה גפני: אני אתאם עם דוד ביטן

ניר ברקת: כן

ניר ברקת:  זה נראה לי חשוב כי חלק מהדברים חופפים

ניר ברקת:       אני חושב שאחד האתגרים הוא שיטת העבודה

ניר ברקת:  אני מאוד כעסתי על אגף תקציבים

ניר ברקת:  כעסתי עליהם כי בואו דברו איתנו

ניר ברקת:  בואו דברו איתנו

ניר ברקת:  זה אולי שונה ממה שהם עשו בעבר אבל משרד הכלכלה וגם אני כמי שבא מעסקים מבינים דבר אחד או שניים ובשוטף עובדים, רוב האנשים שיושבים כאן, עם העסקים

ניר ברקת:  אנחנו מדברים איתכם כל יום, ממש כל יום, ולכן מה שאנחנו צריכים לעשות זה לא לעבוד בשיטה בה עבדו בזמן הקורונה באופן של בואו נעשה א', אחר כך נעשה ב', אחר כך ננסה לתקן ולטייב

ניר ברקת:  אין לנו את היכולת לעבוד בשיטה הזאת

ניר ברקת:  זו שיטה לא נכונה

ניר ברקת:  צריכים לעבוד מהסוף להתחלה, להציג מתווה אחד מרכזי שכולם כאן מסכימים עליו

ניר ברקת:  לא שמעתי ביקורת על המתווה, חוץ מהחקלאות שאני מסכים שזה בנפרד

ניר ברקת:  לא שמעתי ענף אחד שלא נכנס למהלך הזה

משה גפני: מה אתה מעריך שיהיה בוויכוח הזה ביניכם לבין אגף תקציבים?     

ניר ברקת: היקף המשאבים שנותנים לעסקים

ניר ברקת:  אני חושב שבסוף זה יסתכם שם

ניר ברקת:  אני אטען בתוקף שצריך להיות נדיב מאוד כלפי העסקים הקטנים

ניר ברקת:  נניח לטובת העניין שעסק קטן מאבד 50 אחוזים מההכנסה שלו

ניר ברקת:  אנחנו צריכים להיות נדיבים במספר האחוזים שאנחנו משתתפים בירידה

ניר ברקת:  ככל שהעסק יותר קטן, ההשתתפות שלנו צריכה להיות יותר גדולה

יורם מועלמי: הכסף הזה ילך לצריכה שברור שזה מה שמניע את הגלגלים של המשק

יורם מועלמי:  זה משהו שאתם צריכים לתפוס אותו

יורם מועלמי:  הכסף בא אלינו, אנחנו צורכים בחזרה

יורם מועלמי:  חצי מיליון העצמאים הקטנים האלה יחזירו את זה לצריכה

ניר ברקת: הדבר הנוסף שאני רוצה לדבר איתכם עליו ולשתף אתכם הוא על אופן עבודתו של חמ"ל תעסוקה

ניר ברקת:  מצד אחד שמים לנו כולם את הצרכים - חקלאות בעוטף ישראל, יש לנו גם מפעלים של עוף שאין להם עובדים וגם יכול להיות שלא יהיו להם בתקופת המלחמה כי חלקם מבוססים על עובדים פלסטינים

ניר ברקת:  מהצד השני יש לנו שין-שינים, יש לנו מכינות קדם צבאיות, יש לנו מגזר חרדי עם מספר לא מבוטל של עמותות ואנשים שמוכנים לעזור

ניר ברקת:  בכלל, בעם ישראל יש המון אנשים שרוצים לעזור

ניר ברקת:  הם רוצים לדעת מה חשוב

ניר ברקת:  אנחנו יושבים בחמ"ל אחד ומסתכלים איך עושים את המצ'ינג הזה

ניר ברקת:  זה חמ"ל רציני

ניר ברקת:  אני מבקש מכולם, אם אתם יודעים על צרכים שיש לכם – במקרה הזה כולל חקלאות – תביאו אותם לוועדה

ניר ברקת:  כל נציג שירצה לבוא, יוכל להיכנס ולהציג

ניר ברקת:  זאת מטריצה לא מסובכת לניהול

אדם בלומנברג: לאן לפנות?     

ניר ברקת: אנחנו מתארגנים היום

ניר ברקת:  נודיע בצורה מסודרת איך ניגשים

ניר ברקת:  במהלך היום נפרסם איך מגיעים למקום

ניר ברקת:  זה בנושא של העובדים

ניר ברקת:       אם יש עוד שאלה שלא עניתי עליה, בבקשה

טלי גוטליב: נמצאת כאן נציגה של עצמאיות

טלי גוטליב:  מרפאה בעיסוק

טלי גוטליב:  היא רוצה להציג את המורכבות שלה

משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון בשבוע הבא

טלי גוטליב: יהיה לה קשה לבוא

טלי גוטליב:  דקה אחת, שתדגים לשר את הקושי של נשים עצמאיות

בן נאים: תודה על ההזדמנות לדבר

בן נאים:  אני אימא של לוחמת שאין לי קשר איתה כבר כמה ימים, שראתה את החברים שלה נטבחים בשבת

בן נאים:  עם זה אני צריכה להתמודד

בן נאים:  יש לי בטיפול ילדים עם מצוקות גדולות

בן נאים:  אני עצמאית קטנה

בן נאים:  אני חלק מקהילה של מטפלים אבל למרות שבאתי לכאן לדבר על כל העצמאים, אני לא אעשה את זה

בן נאים:  אני אדבר על המחזור הקטן שלי

משה גפני: 	מה את מבקשת להגיד לוועדה?     

בן נאים: אני מבקשת שהכסף ייכנס

בן נאים:  כולכם יודעים, כל הוועדה יודעת, כל האנשים יודעים מה המחזור שלי

בן נאים:  ביטוח לאומי יודע כמה אני משלמת

בן נאים:  אני רוצה את הכסף עכשיו

בן נאים:  אני צריכה להיות פנויה למי שיכול לקבל טיפול

בן נאים:  עכשיו אבא מודיע לי שהילד שלו טס להולנד והוא לא יחזור

בן נאים:  זה כסף שלא ייכנס לקופה שלי

בן נאים:  החברים שלי עסוקים במתן פתרון לכל האסון שקרה לנו

בן נאים:  אנחנו מתנדבים ימים ולילות עם אימהות חרדות

בן נאים:  אתמול אמרה לי אחת האימהות שהיא לא תוכל להגיע כי היא צריכה לישון אצל האימא שלה שתטפל לה בילדים

בן נאים:       אני רוצה מביטוח לאומי, שלכל העצמאים שהמחזור שלהם הוא קטן, אתם תכניסו לנו את המשכורת

בן נאים:  זה יהיה הרווח שלנו? זאת המשכורת שלנו

בן נאים:  אנחנו לא באים לכאן כמפעלים שמגלגלים מיליוני שקלים

בן נאים:  תכניסו לנו את הכסף ותנו לנו לנשום

בן נאים:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אדוני השר, אנחנו נמשיך את הדיונים במהלך שבוע הבא

משה גפני:  אנחנו רוצים לדעת מה עלה בדיון הזה ביניכם לבין אגף התקציבים

משה גפני:  אנחנו נרצה לקיים את הדיונים האלה כאן

משה גפני:       אני מודה לכל המשתתפים בדיון

משה גפני:  אני עושה הפסקה ובשעה 14:00 אנחנו חוזרים לדיון על הנושא של מבקר המדינה שיהיה דיון קצר