הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 41, 2023-09-13 00:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם

מיכאל ביטון:  אנחנו מתחילים פה דיון חירום, דווקא בפגרה, לאור אירוע טרגי – מותו הקשה של אברהם ברוך, זכרונו לברכה, כבד שמיעה בן 65, תושב העיר ערד

מיכאל ביטון:  בסרטונים שהופצו מהאירוע הטרגי נראה ברוך, זכרונו לברכה, יושב על אדן החלון, מאחוריו ענן שחור שיוצא מדירתו, ואנשים שמנסים לחלץ אותו דרך החלון

מיכאל ביטון: מאז האירוע עלו טענות, סוגיות ושאלות באשר למערך החילוץ וההצלה במדינת ישראל

מיכאל ביטון:  אנחנו יזמנו את דיון החירום לאור האירוע הזה

מיכאל ביטון:  אנחנו נרצה לדעת: א', את פרטי האירוע ואת התחקיר, באם נעשה תחקיר בשירותי הכבאות, ו-ב', האם הנגב והגליל – כמו בכל דבר – סובלים מפערים חמורים, ביחס למרכז הארץ, באמצעים, בתשתיות ובכוח אדם בסוגיית חילוץ והצלה

מיכאל ביטון: האם הדבר הזה מדיד? האם יש עליו בקרה? האם מישהו עושה מאמץ כדי לצמצם את אותם הפערים? מדוע ביישובים רבים בנגב, שיש בהם מבנים של שלוש, ארבע, חמש ושש קומות – אין ניידת כזו? לפי מה שקראתי – יש רק שש ניידות כאלה, עם סולם גבוה, וכמובן שיש לנו עשרות ערים

מיכאל ביטון:  התייחסות ספציפית לתשתית של חילוץ מגובה

מיכאל ביטון: היום הוא יום קשה במדינת ישראל – גם תאונת דרכים קשה וגם שיטפונות, שאני מקווה שלא יהיו בהם פגועים ופצועים

מיכאל ביטון:  כל סוגיית החילוץ וההצלה, שהיא תשתית פיזית, מוטלת על כיבוי אש, כולל, לא עלינו, אסונות טבע, רעידות אדמה וכיוצא בזאת, כפי שראינו במרוקו

מיכאל ביטון: לכן, חומרת הדיון הזה גדלה, לאור התמונה הכללית של היערכות מדינת ישראל למצבי חירום, אבל המוקד של הדיון שלנו הוא הנגב והגליל, והאם יש פה בעיה יסודית, שמצטרפת להזנחת הנגב והגליל גם בשירותי בריאות, בפעילות כלכלית, תעסוקה ועוד, כיוצא בזאת

מיכאל ביטון: אני חושב שראש העיר של ערד נמצא איתנו בזום וביקש לדבר בפתח הדברים

מיכאל ביטון:  אני אתן לו הזדמנות לפתוח

מיכאל ביטון:  עו"ד ניסן בן חמו, בבקשה

מיכאל ביטון:  טוב, עד שנסדר את זה, אני מבקש מאנשי הכיבוי לתת לנו תשובות על: א', תחקיר האירוע מבחינתכם, ו-ב', התייחסות לסוגיית הפערים באמצעים וכו'

מיכאל ביטון:  בבקשה

אילון מייל: צוהריים טובים

אילון מייל:  אילון מייל, רע"ן תכנון, כבאות והצלה לישראל

אילון מייל:  אנחנו גם העברנו מצגת, וראיתי שהעליתם אותה קודם

אילון מייל:  אם אפשר להעלות אותה – אני אשמח

מיכאל ביטון: אני רוצה, קודם כל, את התחקיר של האירוע

מיכאל ביטון:  המצגת מראה את התחקיר?  

אילון מייל: לא

אילון מייל:  התחקיר עדיין לא הסתיים

מיכאל ביטון: אבל אתה צריך להקשיב למה שאני אומר

מיכאל ביטון:  אמרתי פעמיים, בפתח הדברים, שאני רוצה את התחקיר של האירוע לפרטיו, ואחרי זה – התייחסות לפערים באמצעים

מיכאל ביטון:  מצגות – לא עושות לנו את זה

מיכאל ביטון:  אתה יכול לדבר על התחקיר?  

אילון מייל: לא, כי התחקיר עוד לא הסתיים, והוא עוד לא - - - לשר לביטחון לאומי

מיכאל ביטון: אז מה שאתה יודע; את חלקי התחקיר, או שנבקש מעיתונאים שיגידו לנו מה היה שם

מיכאל ביטון:  אנחנו נותנים לכם את ההזדמנות להגיד לנו מה היה שם, אז לא לספר לנו שלא הסתיים התחקיר

מיכאל ביטון:  ממה שאתם יודעים – תגידו מה היה

מיכאל ביטון:  אם אתם רוצים שעיתונאים יסבירו מה היה – זה מה שיהיה

מיכאל ביטון:  עכשיו, תסבירו לנו, מה קרה שם? זו שאלה מאוד פשוטה

אילון מייל: אני לא הגעתי לכאן כדי להסביר את פרטי התחקיר

מיכאל ביטון: אז לא הגעת לתפקיד הנכון; אז הבא בתור

מיכאל ביטון:  שמישהו מכיבוי אש יגיד לנו מה היה באירוע, בבקשה

מיכאל ביטון:  ותקשיבו לשאלות שלנו

מיכאל ביטון:  כשאנחנו פותחים דיון – אנחנו מדברים עברית

מיכאל ביטון:  אמרתי פעמיים: תחקיר אירוע ופערים באמצעים בנגב ובגליל

מיכאל ביטון:  זה מוקד הדיון

מיכאל ביטון:  זו הוועדה לקידום ופיתוח הנגב והגליל; לא למצגות של כיבוי אש

מיכאל ביטון:  נא להגיד לי מה היה באירוע הזה

מיכאל ביטון:  מי מכם מוסמך להגיד לי מה היה באירוע הזה עד כאן?  

אילון מייל: אין לנו כאן גורם שיודע להסביר

מיכאל ביטון: אין לכם גורם? כל הבכירים נמצאים פה, ואתם לא יודעים להגיד מה היה באירוע?  

אילון מייל: אנחנו שני אנשים, אנחנו קיבלנו ממזכירות הוועדה את השאלות, ולטובת השאלות שנשאלנו – הכנו את המצגת

אילון מייל:  במסגרת השאלות, לא הופיע "פרטי התחקיר"

מיכאל ביטון: לא היה כתוב לך: "בעקבות האירוע בערד"? מהן השאלות שנשאלת?      

אילון מייל: כמה תחנות קיימות בכל מרחב? מה הרדיוס שכל מרחב לוקח עליו אחריות? כמה אנשים חיים בכל מרחב? מהו זמן הנסיעה בין שתי הנקודות הכי רחוקות? כמה תקנים מאוישים ברגע נתון? כמה כבאיות קיימות?      

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים תשובות לשאלות האלה, אבל אני רוצה לדעת, קודם כל, מה קרה באירוע

מיכאל ביטון:  הדיון הזה נולד כתוצאה מאירוע

מיכאל ביטון:  הציבור צריך תשובות למה היה שם

מיכאל ביטון:  מי יכול להגיד לנו מה היה שם?  

אילון מייל: בשלב הזה אנחנו לא יודעים לתת את הפרטים, מאחר והתחקיר עוד לא הסתיים

מיכאל ביטון: אבל אתם הוצאתם הודעה לעיתונות על מה היה שם, בחלקיות, לא? יש לכם תשובות שפרסמתם בעיתונות

מיכאל ביטון:  לכנסת אתם לא יודעים להגיד מה היה שם, אבל לעיתון – אתם יכולים להגיד?  

אילון מייל: גם במה שהועבר לראש העיר ערד – אין את פרטי האירוע

מיכאל ביטון: תספרו לנו מה אמרתם לעיתונות

מיכאל ביטון:  מהן ההודעות לעיתונות? אולי אנחנו נלמד מההודעות לעיתונות

אילון מייל: אני לא הגורם המוסמך כדי להגיד את הדבר הזה

מיכאל ביטון: אתם הגבתם לכתבות, נכון? היו תגובות לכתבות, של שירותי כיבוי

מיכאל ביטון:  תגידו לנו את התשובות

אילון מייל: כבוד יושב הראש, אני לא הגעתי לכאן כדי לתת פרטים על האירוע

מיכאל ביטון: אנחנו ראינו תשובות שלכם, בכתבות, על כך שהוא חולץ מבפנים ומהר, בתוך שבע דקות

מיכאל ביטון:  הכל כתוב

מיכאל ביטון:  תן לנו את התשובות האלה

מיכאל ביטון:  את מה שהודעת לעיתונות – תספר, בינתיים, לכנסת ישראל

אילון מייל: אני, כרע"ן תכנון, לא פרסמתי את התגובות - - -  

מיכאל ביטון: אני לא רוצה אותך, כרע"ן תכנון; אני רוצה את שירותי כיבוי אש

מיכאל ביטון:  איך נקרא ראש שירותי כיבוי אש?      

אילון מייל: נציב כבאות והצלה לישראל

מיכאל ביטון: אז שהוא יעלה בזום

מיכאל ביטון:  יש לו דובר? שיעלה

מיכאל ביטון:  יש לו ראש אגף מבצעים? שיעלה

אילון מייל: אז אנחנו יכולים לבדוק את זה כרגע

מיכאל ביטון: לא ביקשתי תכנון; ביקשתי תשובות על אירוע שקרה

מיכאל ביטון:  הדיון הזה לא נולד בחלל ריק; הוא נולד באירוע

מיכאל ביטון:  אתם רוצים לדלג על האירוע? לא

מיכאל ביטון:  לא מדלגים

מיכאל ביטון:  מה מונח לפנינו? מה קרה שם? אתם יודעים להגיב לעיתונות? אז תגיבו לנו

מיכאל ביטון:  מה זה, להגיד לנו: "לא יודעים"?     

אילון מייל: אנחנו נבדוק עכשיו עם לשכת הנציב, כבוד היושב ראש

אילון מייל:  שוב אני מזכיר: אלה לא השאלות שאנחנו קיבלנו על מנת להתייחס אליהן

מיכאל ביטון: בסדר

מיכאל ביטון:  האם המשטרה יכולה להגיד לנו מה קרה באירוע הזה, לפי הבנתה?     

אייל אזולאי: כן

אייל אזולאי:  שלום לכולם

אייל אזולאי:  שמי אייל אזולאי, ניצב משנה

אייל אזולאי:  אני סגן מפקד מרחב הנגב

אייל אזולאי:  אני רוצה להתחיל, קודם כל, בתנחומים למשפחה של אברהם ברוך, זכרונו לברכה

אייל אזולאי:  אני הגעתי לזירה באופן אישי, ופגשתי שם את הכבאים

אייל אזולאי:  אני הייתי בטווח נסיעה, באזור צומת שוקת, בערך 25 מהאירוע

אייל אזולאי:  אני יכול להגיד, לגבי המשטרה – אם הבנתי את השאלות שלך, היושב ראש - - -     

מיכאל ביטון: מתי קיבלתם פנייה? תוך כמה זמן הגעתם? מה נעשה לחילוץ? מה היה שם? אלה דברים פשוטים

אייל אזולאי: אז אני יכול להגיד שאנחנו, כמשטרה, מקבלים את האירוע במוקד 100 של המשטרה

אייל אזולאי:  הניידת הראשונה שמגיעה למקום, בתוך מספר דקות - - -     

מיכאל ביטון: הפנייה הראשונה הייתה למוקד 100?     

אייל אזולאי: עוד פעם, אין לי פה את התחקיר, כי לא התבקשתי להכין - -      

מיכאל ביטון: תגיד את מה שאתה יודע

אייל אזולאי: - - אבל אני מבין את השאלה, ואני אנסה לענות

מיכאל ביטון: בבקשה, ואנחנו נשאל שאלות הבהרה כדי להבין

מיכאל ביטון:  הפנייה הראשונה הייתה למוקד 100?     

אייל אזולאי: כן

אייל אזולאי:  למיטב ידיעתי, הדיווח הראשוני היה למוקד 100

אייל אזולאי:  יכול להיות שאנחנו קיבלנו את זה, במקביל, בקבוצות וואטסאפ שלנו, של היישוב, עם גופי החירום, אבל התקבל דיווח על שריפה בדירה בקומה הרביעית, בבניין של ארבע קומות

אייל אזולאי:       אין צורך להרחיב על התמונות המחרידות שכולם ראו

אייל אזולאי:  אירוע קשה מאוד, של אדם כבן 65, שלמיטב הבנתנו – מתגורר לבד בבית

אייל אזולאי:  אין לו משפחה, והוא גם כבד שמיעה

אייל אזולאי:  אנחנו, למעשה, מגיעים לאירוע בתוך דקות; הניידת הראשונה מגיעה בתוך משהו כמו חמש דקות, וכוחות הכיבוי כבר נמצאים באירוע

אייל אזולאי:  אני לא יודע את זמני התגובה שלהם, אבל אני יכול להגיד שכשאנחנו הגענו – הכוח הראשוני של הכבאים היה שם

אייל אזולאי:       עיקר המאמץ שאני זיהיתי שם, כשאני הגעתי, היה פינוי שאר הדיירים על פי התו"ל

אייל אזולאי:  מדובר במבנה של ארבע קומות, אז צריך לקחת בחשבון שזו לא רק הדירה בקומה העליונה

אייל אזולאי:  למיטב ידיעתי, הצוותים של הכבאים שעבדו שם עלו למעלה וחילצו לאחור את המנוח, לתוך גרם המדרגות, והורידו אותו למטה

אייל אזולאי:  בוצעו פעולות החייאה על ידי צוות של מד"א שהיה במקום, ולמיטב ידיעתי – פינו אותו תוך כדי החייאה

אייל אזולאי:  אני מניח שהם יוכלו לפרט

אייל אזולאי:  לצערנו – מותו נקבע בהמשך

אייל אזולאי:      אני יודע שעלו שם טענות

אייל אזולאי:  אני הגעתי לשם ופנו אליי אזרחים

אייל אזולאי:  בסוף, אנחנו משרתי ציבור, ואזרחים פנו, בכאב, ושאלו למה אין סולם, וכל מיני דברים שאני באמת לא יכול לענות עליהם, אבל אני יכול להגיד שכן שאלתי את הקצין שהיה שם במשמרת – אני לא זוכר את השם שלו; אני מתנצל

אייל אזולאי:  אני לא רוצה לטעות בשם – והבנתי, מהדברים שלו, שאותו מנוף, שיכול להגיע לקומה הרביעית, לא נמצא בעיר ערד – יש פה נציג של כבאות שיכול להתייחס – ושהוא הזעיק אותו מדימונה

אייל אזולאי:      אדוני היושב ראש, אתה מכיר טוב את הגזרה; אתה תושב האזור

אייל אזולאי:  לקח זמן נסיעה של משהו כמו חצי שעה, בהערכה גסה, מדימונה לערד

אייל אזולאי:  שאלתי אותו: "איפה יש מנופים נוספים?", והבנתי שיש במועצה אזורית תמר ובתחנת האם בבאר שבע, ושבזמן האירוע – לא היה מנוף

אייל אזולאי:  אבל ברשותך, אדוני, אני לא יכול לדבר בשם כב"ה, וגם אני לא חושב שזה נכון

אייל אזולאי:       אנחנו, כשוטרים, עשינו כמיטב יכולתנו כדי לסייע לכבאים, עם האמצעים שעומדים לרשותנו; כדי לעלות ולפנות את הדיירים

אייל אזולאי:  אגב, לנו, כמשטרה, אסור לעשות פעולות חילוץ וכיבוי כדי לא לסכן; זה גם לא התפקיד שלנו, אבל אני כן יכול להגיד שלפחות שני כבאים פונו לקבלת טיפול

אייל אזולאי:  אחד קיבל טיפול רפואי במקום, והשני פונה לבית החולים סורוקה לקבלת טיפול, מתשישות וממאמץ חריג עקב הפעילות

מיכאל ביטון: בואו נאחל רפואה שלמה לכבאים שנפצעו באירוע

אייל אזולאי: ברשותכם, מכיוון שלא כולם פה הם חלק מכוחות החירום וההצלה, אני רוצה להסביר איך נראית זירה כזו

אייל אזולאי:  למעשה, אנשים עמדו ברחוב והסתכלו

אייל אזולאי:  המחזה קשה מאוד, וזה נראה כאילו אף אחד לא נמצא ולא עושה שום דבר, כשלמעשה, בתוך הבניין, במדרגות – מתנהלת דרמה

אייל אזולאי:  כבאים נלחמים, עם כל הציוד שלהם, תחת אש ותחת עשן, ופועלים בתו"ל שלהם – פתיחת דלת, סגירת דלת, למי שמבין – ואנחנו מסייעים להם, כי זה אירוע שריפה

אייל אזולאי:      למעשה, את כל הדבר הזה – אף אחד לא רואה

אייל אזולאי:  לא כלי התקשורת שצילמו ולא אזרחים טובים ומודאגים, שעמדו שם, מול הבניין, חסרי אונים

אייל אזולאי:  אני כן חייב לומר, כפי שאני התרשמתי – ואני מבקר בהרבה זירות – שהכבאים – לפחות החבר'ה שהיו שם – ממש חירפו את נפשם כדי להציל את המנוח

אייל אזולאי:  לצערנו – התוצאה טרגית, אבל אני לא זיהיתי שם, בשום שלב – לפי מה שאני שמעתי, בתחקור - - -     

מיכאל ביטון: אתה הספקת לראות אותו על אדן החלון?     

אייל אזולאי: לא

אייל אזולאי:  כשאני קיבלתי את האירוע – אני הייתי בדרך לאירוע אחר

אייל אזולאי:  דיבר איתי מפקד המחוז, ניצב אמיר כהן, ואמר לי: "אייל, יש אירוע חריג בערד"

אייל אזולאי:  אמרתי לו: "אני יוצא אל האירוע הזה"

אייל אזולאי:  הבנו מיד שיש פה אירוע עם נפגע בצורה קשה

אייל אזולאי:  נסעתי לשם, גם כדי לפקח על התפקוד הנכון של כוחות החירום וההצלה, וגם כדי לראות אם צריך כוחות נוספים, כי לא הבנו, בהתחלה, את גודל האירוע – האם מדובר בקורבן אחד, או שמא צריך לפנות הרבה מאוד אנשים ממבנה רב קומות

אייל אזולאי:      ראיתי שם גם את ראש העיר ואת הצוות שלו, עם כל גורמי הרווחה, שתמכו ועשו את התפקיד שלהם

אייל אזולאי:  אני מניח שברגע שראש העיר יתחבר לזום – הוא יוכל להרחיב

אייל אזולאי:  האירוע עצמו הוא עם תוצאה קשה, אבל אני יכול להגיד פה, בוודאות, אחרי 30 שנה שבהן אני עובד בנגב, שגם השוטרים, גם הכבאים וגם אנשי מד"א הם אנשים שאני מתרשם, מתוך אירועים – גם באירוע הזה – שעובדים מכל הלב

אייל אזולאי:       אני טיפה מרחיב, אדוני יושב הראש, ועונה גם על השאלה הנוספת ששאלת, לגבי המגבלות והאתגרים שלנו בפריפריה

אייל אזולאי:  אני לא יכול להגיד לך, כאמירה, שאנחנו, כמשטרה, מרגישים שאנחנו מקבלים פחות אמצעים, למשל, מהחברים שלנו במחוז תל אביב, אבל אני כן יכול להגיד לך, עובדתית, שהזמן והמרחב שאנחנו עובדים איתם – מאתגרים אותנו

אייל אזולאי:  אני טיפלתי, למשל, גם באירוע הטרגי של נחל דוד, שבו מצא את מותו ילד בן שמונה במפולת סלעים

אייל אזולאי:  אירוע קשה מאוד

אייל אזולאי:  יצאתי מבאר שבע בנסיעה מבצעית – חוצה רמזורים אדומים – אבל זה לוקח שעה ורבע, בערך, רק כדי להגיע לשם

אייל אזולאי:  הזמנים הם מאוד ארוכים

אייל אזולאי:      למי שלא מכיר, מרחב הנגב הוא כמחצית משטח מדינת ישראל

אייל אזולאי:  מדינת ישראל היא 22,000 קילומטר רבוע, ומרחב הנגב הוא 10,500 קילומטר רבוע

אייל אזולאי:  זה בערך 50%

אייל אזולאי:  אם אני יוצא מקצה גזרה אחת – שזו צומת סעד, למי שלא מכיר; הקטע הצפון-מערבי שלנו – וצריך להגיב לקצה השני של המרחב – זו נסיעה של 215 קילומטרים

אייל אזולאי:  בערך שלוש שעות ורבע של נסיעה, ואם נסעתי מבצעית – בערך שעתיים ו-50 דקות

אייל אזולאי:  זה רק כדי לסבר את האוזן על כך שהאתגר הוא בפריסה של כוחות המשטרה, ואני מניח שגם של כוחות כב"ה

אייל אזולאי:      הערבה, ירוחם ומצפה, ואירועים דומים, כמו נחל ציחור, נחל צפית ונחל דוד – אירועים קשים מאוד – הם אזורים מרוחקים, שהפריסה המבצעית והגיאוגרפית שלנו בהם – מוגבלת

אייל אזולאי:  מפה - - -     

מיכאל ביטון: האם לא נכון שבכל הערים שיש בהן עשרות ומאות מבנים של ארבע וחמש קומות – וזה נכון לדימונה, לערד, לירוחם, למצפה רמון – יהיה סולם? אם ימתינו לסולם במשך ארבעים דקות או חצי שעה – מי יינצל?      כשאני נאבקתי להביא ניידת טיפול נמרץ לירוחם – אלי בין, מנכ"ל מד"א, הלך איתי ועזר לי, והבאתי ניידת טיפול נמרץ לירוחם

מיכאל ביטון:  לפני כן אנשים בירוחם מתו מהתקף לב, כי הניידת הייתה באה מדימונה

מיכאל ביטון:  שלוש-ארבע דקות קריאה, ועוד 12 דקות נסיעה, ואירוע לבבי נגמר בחמש דקות

מיכאל ביטון:  מהיום שבו יש ניידת טיפול נמרץ בירוחם – אם אין לה קריאה והיא ביישוב – זה הציל כמה אנשים, חברים שלי, שלא מתו, כי הגיעו אליהם תוך ארבע דקות

מיכאל ביטון:  האם נגזר על הנגב שלא יהיו אמצעים בכל יישוב – או סולם כזה, לרבי קומות – שיכולים להגיע בתוך חמש-עשר דקות?      

אילון מייל: כבוד היושב ראש, אני יכול לענות על השאלה הזו

אילון מייל:  יש שני חלקים לתשובה שלי, ברשותך

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן לך

מיכאל ביטון:  זה לא שאני לא אתייחס למה שאתה רוצה, אבל אנחנו מחכים לבוס שלך, שקודם –ייתן לנו תחקיר

מיכאל ביטון:  אנחנו מתעקשים על - - -     

אילון מייל: אין בעיה לגבי התחקיר; רק לגבי האמירה של הסולמות

מיכאל ביטון: אני אתן לך, תאמין לי

מיכאל ביטון:  הדיון הוא על פערים באמצעים ובתשתיות

מיכאל ביטון:  אזולאי, סיימת?     

אייל אזולאי: אתה רוצה שאענה על השאלה שלך? אתה שאלת אותי שאלה

מיכאל ביטון: כן

אייל אזולאי: אז אדוני יושב הראש, אני חושב שהתשובה היא ברורה

אייל אזולאי:  אין ספק שצריך שכל אזרח במדינת ישראל יידע שבקרות אירוע חריג – יהיה מי שיגיב לו; גם אם זה בירוחם ובערבה, וגם בכל מקום

אייל אזולאי:  אנחנו משתדלים לעשות את המקסימום, אבל אני אומר פה, בכאב: אנחנו רגילים לעבוד בתרבות של חסר

אייל אזולאי:  אנחנו רגילים לעבוד ולתת מעצמנו, כל אחד, את ה-200%, אבל כנראה שגם זה לא קל

אייל אזולאי:       אגב, אנחנו מדברים, כרגע, על אירוע שריפה, שהוא אירוע טרגי, וברשותך, אני רוצה להרחיב

אייל אזולאי:  אנחנו עומדים בפני אתגרים לא פשוטים, ומשבר האקלים הולך ומעצים את האירועים שאיתם אנחנו מתמודדים

אייל אזולאי:  בהיערכות לשיטפונות – יש לנו 84 נחלים בשטח הנגב שחוצים כביש

אייל אזולאי:  אני אומר את זה פה, בצער: אני לא מסוגל, בזמן אחד נתון, לחסום את כל 84 הנחלים

אייל אזולאי:  השאלה היא: האם מישהו ייפגע, כמו אותם אח ואחות, זיכרונם לברכה, תושבי טבריה - - -     

מיכאל ביטון: הבוקר היה פה דיון על נחל צפית

מיכאל ביטון:  חמש שנים מיום האסון ועוד לא חוקקו חוקי בטיחות במשרדים

אייל אזולאי: בסוף, אדוני היושב ראש, אני חושב שבאמצעותך, ובאמצעות הוועדה – צריך לתת מענה הוליסטי לדברים האלה; לא רק משטרה

מיכאל ביטון: אבל אני לא קיבלתי ממך תשובה מדידה, אזולאי

מיכאל ביטון:  אולי אנחנו נבקש את זה מאגף המחקר של הכנסת

מיכאל ביטון:  יש פה נציג?      

נלי כפיר: אין לי קול

מיכאל ביטון: את לא יכולה לדבר? אבל את עשית מחקר על כיבוי האש, נכון? ומצאת ממצאים חריגים וכואבים

מיכאל ביטון:  מתי המחקר הזה בוצע? ביולי, לא מזמן

מיכאל ביטון:  מצאתם פערים שמתייחסים לנגב-גליל

מיכאל ביטון:  אני מבקש מכם שתרחיבו את המחקר הזה לשירותי ההצלה ומד"א

מיכאל ביטון:  זאת אומרת, תיקחו חודשיים ותביאו מחקר שמראה האם גם בשיטור וגם במד"א – התשתית פר תושב, בנגב, היא פחות טובה מאשר במרכז

מיכאל ביטון:  ההשערה שלי היא שכן, אבל אני לא יכול להגיד משהו שהוא לא מבוסס נתונים

רונן בשארי: כבוד היושב ראש, לא צריך את המחקר

רונן בשארי:  אני כבר אומר לך שיש פערים

מיכאל ביטון: תודה

מיכאל ביטון:  לפחות כנות; ישר ולעניין

מיכאל ביטון:  בדיוק רציתי לעבור אליכם, מד"א

מיכאל ביטון:  אתה יכול להגיד לנו את פרטי האירוע הספציפי, ואז להתייחס לשאלה הזו?     

רונן בשארי: כן, בהחלט

רונן בשארי:  רונן בשארי, ראש אגף המבצעים של מד"א

רונן בשארי:  בשנה-שנה וחצי האחרונות, סוף כל סוף, המערכת של מד"א - - -     

מיכאל ביטון: קודם כל תספר על האירוע הספציפי

רונן בשארי: אני נותן הקדמה, כי את האירוע קיבלנו דווקא מהממשק המשותף עם כב"ה

רונן בשארי:  יש לנו ממשק משותף, גם עם משטרת ישראל וגם עם כב"ה, ויש האזנה אוטומטית של המערכת - - -     

מיכאל ביטון: אם מישהו התקשר בטעות – או לא בטעות, או שזה מה שהוא יודע – ל-100, והוא צריך, בכלל, כיבוי אש או מד"א – הדבר הזה עובר מהר? מיידית?     

רונן בשארי: אני יכול להגיד שבאירועים רפואיים – הממשק עובר, אוטומטית, בין משטרת ישראל לבין מד"א, ובין כיבוי למד"א

רונן בשארי:  קיבלנו את ההודעה, על שריפה בבניין עם לכוד, מהממשק עם כב"ה

רונן בשארי:  הוזנקה ניידת טיפול נמרץ, ובתוך שבע דקות מקבלת הקריאה – היא הייתה באירוע

רונן בשארי:  כמובן שהצוותים לא יכלו להיכנס, בגלל האש, וכיוצא בזאת, אבל חברו למשטרה ולכב"ה על פי תו"ל תפיסת זירת שריפה

רונן בשארי:       למרות התגובה הטובה, במקרה הספציפי הזה – התוצאה הייתה טרגית

רונן בשארי:  בכל מקרה, כשאנחנו הגענו – כל הכוחות כבר היו בשטח; גם משטרה וגם כב"ה

רונן בשארי:  בעיר ערד, יש למד"א ניידת טיפול נמרץ ואמבולנס, כמובן, שעובדים 24/7, עם תקני הפעלה

רונן בשארי:       כמובן שיש מעגלים נוספים – של כוננים עם אמבולנס בבית, כמו שאתה מכיר מעברך, וגם של כוננים אישיים, שנמצאים עם ציוד ברכבים האישיים שלהם

רונן בשארי:  ככל שהצוות הראשון הגיע – ניידת טיפול נמרץ – היא דיווחה לאחור, והתחלנו לצבור יותר כוחות, לאור תמונת המצב, של בניין של ארבע קומות שעולה באש

רונן בשארי:       אני כבר אומר: התקינה של מד"א בכלל, בארץ, ובדגש על פריפריה, היא למקרה הראשון, ובמידה מסוימת – גם למקרה השני

רונן בשארי:  זאת אומרת, אם התקבלו שתי קריאות במקביל בערד – ניקח את העיר ערד כדוגמה, בגלל שהדיון הוא עליה – שני הכלים יוזנקו, אבל במקרה השלישי – יוזנק צוות מתחנות שכנות, עם זמן הגעה די ארוך

רונן בשארי:  כל הנושא של הכוננים והאמבולנסים, כמובן, הוא בהתאם לזמינות של עובדים ושל מתנדבים, ככל שהם פנויים

רונן בשארי:       הגשנו, בעבר, תכניות להתעצמות, גם של הנגב וגם של הגליל

רונן בשארי:  כמובן שלא נמצא תקציב - - -     

מיכאל ביטון: אתה אמרת, בפירוש, שתושבי הנגב והגליל סובלים מתת-תשתיות וזמינות של שירותי מד"א?     

רונן בשארי: כן

מיכאל ביטון: ולמד"א יש תכנית עבודה? איך קרה שזה כך?     

רונן בשארי: כמו שאתה יודע, היושב ראש, מד"א לא מתוקצב, ומד"א מתעצם בהתאם ליכולת התקציבית שלו

רונן בשארי:  דרך אגב, אנחנו מודדים את זה בכל רבעון ומשפרים את המענה

רונן בשארי:  אני אומר עוד פעם: המענה הוא למקרה הראשון והשני, והמקרה השלישי - - -     

מיכאל ביטון: האם יש ערים בנגב שאין בהן ניידת טיפול נמרץ? מצפה רמון? אופקים?     

רונן בשארי: יש

מיכאל ביטון: שדרות? רהט?     

רונן בשארי: כן

רונן בשארי:  גם ברהט יש

רונן בשארי:  במועצה אזורית תמר יש

מיכאל ביטון: חורה?     

רונן בשארי: לא

אייל אזולאי: זו לא עיר, אבל יש אמבולנס

מיכאל ביטון: כמה תושבים יש בחורה?     

אייל אזולאי: 6,000-7,000, פחות או יותר

אייל אזולאי:  אולי קצת יותר

מיכאל ביטון: כמה יש בשגב שלום?     

אייל אזולאי: יש בשגב שלום שני אמבולנסים

מיכאל ביטון: טיפול נמרץ?     

רונן בשארי: לא

מיכאל ביטון: זה יישוב בסדר גודל שדומה ליישובים שיש להם ניידת טיפול נמרץ

מיכאל ביטון:  גם להם מגיעה ניידת טיפול נמרץ

מיכאל ביטון:  במצפה יש 6,000 תושבים, ויש להם טיפול נמרץ

מיכאל ביטון:  אתם מתארים מציאות לא טובה

רונן בשארי: נכון לעכשיו, התקינה של הנט"ן היא כמות תושבים וכמות קריאות

רונן בשארי:  הסמיכות של ניידת הטיפול הנמרץ - - -     

מיכאל ביטון: הייתי אומר: כמות התושבים, כמות הקריאות ומלחמות

רונן בשארי: וזמן הגעה

מיכאל ביטון: אם לא הייתי נלחם על נט"ן – לא היה לי נט"ן

מיכאל ביטון:  לירוחם לא היה נט"ן במשך 70 שנה

מיכאל ביטון:  צריך להילחם, בעוונותינו, כדי לקבל שירות

מיכאל ביטון:  הלכתי לגייס תורמת מאנגליה, שתביא את הניידת, ורצון טוב של אלי בין כדי להפעיל אצלי ניידת טיפול נמרץ

מיכאל ביטון:  לא מגיע לכל אזרח בנגב שתהיה לו ניידת טיפול נמרץ?     

רונן בשארי: אני רק רוצה לעדכן את היושב ראש שהוקמה ועדה לבחינת השירותים, התקינה וזמן ההגעה, במשרד הבריאות

רונן בשארי:  ישבנו על המדוכה, והוועדה המליצה לתקינה חדשה

רונן בשארי:  להערכתי, עוד לא קיבלנו תשובה לגבי האם היא תתקיים או לא, כי הכל עניין של כסף, וזה נותן בדיוק את המענה שאתה הצגת לסגירת פערים – כמות רכבים מול מרחק מבתי חולים, כבישים - - -     

מיכאל ביטון: לדעתי הרכבים הם לא הבעיה באירוע; הבעיה היא עלות כוח האדם

רונן בשארי: הבאת כוח האדם

רונן בשארי:  בדיוק

רונן בשארי:  זו המהות

מיכאל ביטון: תודה לכם, מד"א

מיכאל ביטון:  ראש העיר ערד איתנו? ראש העיר ערד, שביקש לעלות בזום, עו"ד ניסן בן חמו, בבקשה

ניסן בן חמו: מיכאל, יקירי, אני מתנצל מראש על כך שאני נמצא בתנועה המטורפת של מדינת ישראל

ניסן בן חמו:  כביש 6 היה סגור במשך כמה שעות טובות, אז אני בזום; עצרתי בצד

ניסן בן חמו:  לצערי, לא ראיתי מי מהנוכחים, אבל כל מי שדיבר עד היום – לא היה באירוע עצמו

ניסן בן חמו:  כשעומדים שם – מבינים את גודל הטרגדיה

מיכאל ביטון: סגן מפקד המחוז במשטרה היה שם, תוך 20 דקות

ניסן בן חמו: אחרי

ניסן בן חמו:  כל האירוע עצמו ארך 30 דקות, מקצה לקצה

ניסן בן חמו:  כולם הגיעו אחרי

מיכאל ביטון: בוא תסביר לנו מה היה שם, לפי הבנתך

ניסן בן חמו: אברהם ברוך ישב על אדן החלון עשר דקות, והפך ללפיד בוער, או נחנק מעשן

ניסן בן חמו:  כולנו עדיין מחכים לתחקיר

ניסן בן חמו:  זו הייתה זוועת עולם

ניסן בן חמו:  אנחנו יושבים עכשיו תחת הפלורוסנטים ומנתחים – היה כך; היה שבע דקות; היה ארבע דקות

ניסן בן חמו:  עשר דקות שבן אדם יושב על אדן החלון

ניסן בן חמו:      אנחנו יכולים לספר לעצמנו איזה סיפור שאנחנו רוצים

ניסן בן חמו:  תכף אני אגע במשאית המנוף הזו, אבל סולם 20 מטר בסיסי, שיש אותו גם בעיריית ערד

ניסן בן חמו:  לא צריך משאית מנוף

ניסן בן חמו:  סולם 20 מטר – מגיע לקומה רביעית

ניסן בן חמו:  סולם פשוט; סולם בנאים

ניסן בן חמו:  את זה – אין

ניסן בן חמו:  זה לא עולה מיליוני שקלים; זה עולה אלפי שקלים

ניסן בן חמו:  אני אומר לכם, כראש רשות: לראות את הדבר הזה ב-Live היה שערורייה

ניסן בן חמו:       בפברואר 2022, אחרי מלחמות – כמו שאתה יודע, מיכאל, אנחנו נלחמים על הכל – יחד עם מפקד המחוז הקודם של הכיבוי, הצלחנו לשכנע, מקצועית, שחייבת להיות משאית מנוף בערד, בגלל הבידוד

ניסן בן חמו:  אין שום עיר סמוכה; כל מה שנמצא מסביב הוא במרחק של לפחות 45 דקות נסיעה, ושל משאית מנוף – גם שעה נסיעה

ניסן בן חמו:  היא הגיעה לערד

ניסן בן חמו:  בהחלטה פיקודית לא ברורה, שגם לא עודכנו עליה – אף אחד לא טרח לעדכן אותנו – היא הועברה למועצה האזורית תמר

ניסן בן חמו:       רצה הגורל וקרה האירוע, ואני אומר לכם שאני לא מתכוון לשתוק

ניסן בן חמו:  אני ממתין לתחקיר

ניסן בן חמו:  רק מי שעמד שם וראה אדם על אדן החלון, בוכה וזועק במשך עשר דקות – בקומה רביעית; לא במגדל התאומים – כשסולם פשוט יכול היה להוריד אותו – מבין את גודל הטרגדיה

ניסן בן חמו:      עכשיו, לתקני כוח אדם: הקב"ט שלי היה שם מהרגע הראשון

ניסן בן חמו:  שני כבאים לא יכולים לטפל באירוע כזה

ניסן בן חמו:  יכול להיות שזה התקן

ניסן בן חמו:  אני לא יודע

ניסן בן חמו:  הכבאים הם סופר אמיצים, ואוי ואבוי לנו אם זה יסתיים ב-"תסמונת הש"ג", של תפקוד לקוי של כבאי כזה או אחר

ניסן בן חמו:  שני כבאים לא מסוגלים להתמודד עם אירוע כזה, ואם זה התקן בתחנת המשנה ערד – זו עיר של 30,000 תושבים, ואנחנו נחשבים כתחנת משנה – אוי ואבוי לנו

ניסן בן חמו:       אני אומר פה שוב, לכל הגורמים – וכבר קיבלתי מכתב מהנציב, אייל כספי, על כך שאני מדבר כך או אחרת – בן אדם, תושב ערד, נשרף חי, והיה אפשר להציל אותו

ניסן בן חמו:  אף אחד לא יספר לי אחרת

ניסן בן חמו:  היה אפשר להציל אותו באמצעים פשוטים; לא במשאית מנוף

ניסן בן חמו:  אני דורש שזה יתוקן ויעודכן, ושיחזירו את משאית המנוף לערד

ניסן בן חמו:  בפברואר 2022 – היא נחתה בתחנת ערד

ניסן בן חמו:  מאיזו שהיא סיבה – היא עברה למקום אחר

מיכאל ביטון: כתוצאה ממאמץ של גיוס שלך? מהתערבות?     

ניסן בן חמו: ממלחמה שלי, מיכאל

ניסן בן חמו:  הוכחתי שאנחנו בין הערים הגבוהות באזור; מה לא עשיתי? ובסוף מערך הכבאות השתכנע, ובצדק, והביא את משאית המנוף לתחנת ערד

ניסן בן חמו:  משום מה, באיזה שהוא שלב – גם בלי שיעדכנו אותנו – היא נעלמה

ניסן בן חמו:  גם על זה – אני דורש תשובה

ניסן בן חמו:       אני אומר לכם, רבותיי: המקרה הזה הוא דגל שחור

ניסן בן חמו:  כמו אסון הכרמל, שדאג לתקציבים ולרפורמה – זה דגל שחור

ניסן בן חמו:  אנחנו צריכים לשאול את עצמנו: איך תושבים ביישובים מרוחקים מקבלים את המענה? זה לא מיליוני שקלים; לא ישכנעו אותי – פה, המענה היה פשוט ביותר

ניסן בן חמו:  סולם שקיים בעיריית ערד, רק שגם לא הספקנו להביא אותו

ניסן בן חמו:       אנחנו מחכים לתחקיר, אבל כמו שזה נראה מהשטח – וגם הקב"ט שלי, שהיה שם מהדקה הראשונה, יתאר לכם סיטואציה לא הגיונית ולא אפשרית

ניסן בן חמו:  אנחנו יכולים לטפוח לעצמנו על השכם על זמני התגובה ועל זמני ההגעה, אבל לא יכול לקרות אירוע כזה במדינת ישראל, נקודה

מיכאל ביטון: דיברת מדם ליבך, ראש העיר, ואני יודע שניצב בפניך אתגר גדול

מיכאל ביטון:  אנחנו נהיה איתך במאבק הזה לתיקון

מיכאל ביטון:  בעיניי, מהדרך שבה תיארת את הדברים – זה מחדל, ואולי לא עשינו את כל מה שאפשר כדי להציל חיים

מיכאל ביטון:  אנחנו לעולם לא נאשים את הכבאי בשטח, כי הוא לוחם אש, ועשה את תפקידו, אבל אנחנו רוצים מדיניות ממשלתית, תקציבים, אמצעים

מיכאל ביטון:       הוועדה הזו, יחד איתך, אחרי שייצא תחקיר מפורט, תתכנס שוב, וגם תדרוש להציג פה את התחקיר, את המסקנות ואת המעשים שייגזרו מכך

מיכאל ביטון:  אני מבקש - - -     

ניסן בן חמו: מיכאל, רק דבר אחד, כי שמעתי את נציג מד"א מדבר: בסוף, עלות נט"ן זה לא רק הזמינות, אלא גם כמה כסף יש לרשות המקומית

ניסן בן חמו:  עיריית ערד משלמת 400,000 ₪ על נט"ן בכל שנה - -     

מיכאל ביטון: נכון

מיכאל ביטון:  זה ביזיון

ניסן בן חמו: - - אז מה תעשה רשות שאין לה כסף?     

מיכאל ביטון: ראש העיר פתאום נהיה שר הבריאות - -      

ניסן בן חמו: שר הבריאות; שר הביטחון - - -      

מיכאל ביטון: - - אבל ראש העיר לא יכול לשמוע את זעקת העיר שלו

מיכאל ביטון:  בתלמוד כתוב: עיר שאין בה רופא – אסור לגור בה

מיכאל ביטון:  פה, זו חובתנו, כראשי ערים, כקולגות, אבל איך זה קרה שהעירייה אחראית על ניידת טיפול נמרץ?     אתה יודע מה עצוב באירוע הזה, ניסן? שתושבי הנגב משלמים ביטוח בריאות כמו כולם – את אותו אחוז מהמשכורת – אבל הם מתים ארבע שנים קודם; אין, לחלקם, ניידות טיפול נמרץ קרובות לעיר שלהם; ואין להם סולמות

מיכאל ביטון:       בתל אביב יש סולמות; עשרות סולמות

מיכאל ביטון:  בכל גוש דן יש עשרות סולמות, והם יגיעו בתוך חמש דקות

מיכאל ביטון:  למה שבעיר של 30,000 תושבים – לא יהיה סולם? זה מחדל שאנחנו צריכים לטפל בו עוד, ולא להרפות ממנו

מיכאל ביטון:  תודה רבה לך

מיכאל ביטון:  תצליח במשימתך, למרות שנראה שאתה בסדר גמור

מיכאל ביטון:  בהצלחה

מיכאל ביטון:      מנהל התכנון בכיבוי אש, תן לנו סקירה של פערים בנגב ובגליל ביחס למרכז הארץ, ככל שישנם

אילון מייל: אני אשמח אם נוכל להעלות את המצגת

מיכאל ביטון: בבקשה

אילון מייל: (הצגת מצגת)     אנחנו נציג כאן את הפריסה, ועוד נתונים חשובים, כדי שתכירו, ואני אקדים עם הנושא של המנופים, שלא מופיע במצגת, כי הוא עלה פה ביתר שאת

אילון מייל:  כיום, בכל מדינת ישראל יש 43 מנופים

אילון מייל:  בחלוקה למחוזות, מרבית המנופים נמצאים דווקא במחוז דרום

אילון מייל:       43 מנופים, אל מול כמות הערים שיש במדינת ישראל – כמובן שלא יודעים לתת מענה לכולם

אילון מייל:  תכף יעלה על הקו מפקד המחוז, שיסביר מהי היעילות של המנוף באירועים של שריפה בדירה

מיכאל ביטון: אגב, יש בעולם אמצעים שהם לא סולם

מיכאל ביטון:  למשל: כרית ניפוח לחילוץ, שקופצים אליה

מיכאל ביטון:  זה נראה לי דבר יותר פשוט

אילון מייל: תכף מפקד המחוז יענה על הנושא המבצעי

מיכאל ביטון: יש דברים כאלה באמצעים שלכם?     

רמי אברהם: ישנן כריות, אבל אם אתה מדבר על האירוע הנוכחי – עד שינפחו אותה, וכמות האנשים שצריכים לתפעל את זה - - -     

מיכאל ביטון: זה לא כמו אפוד מגן? שלוחצים וזה מתנפח בשנייה?     

רמי אברהם: לא

רמי אברהם:  זה לוקח זמן

מיכאל ביטון: אין דברים כאלה בעולם?     

רמי אברהם: לא שידוע לי

רמי אברהם:  אני לא מכיר

רמי אברהם:  צריך לבדוק

מיכאל ביטון: אם הייתה שם איזו כרית שהוא היה קופץ אליה – הוא היה נפצע, אבל לא מת

מיכאל ביטון:  כרית כזו, לדעתי, לא עולה מאות אלפי שקלים, וגם לא עשרות אלפי שקלים

מיכאל ביטון:  אני, הקטן, לא מומחה בטכנולוגיה, אבל ראיתי כריות כאלה בעולם, שהצילו חיים של אנשים

אילון מייל: מפקד המחוז תכף יענה על השאלה המבצעית הזו

אילון מייל:  ברשותך, אני אציג כאן לא מעט נתונים בחמש דקות

אילון מייל:  חשוב להגיד: אנחנו מסתכלים על חמש השנים האחרונות, וניתחנו את כל הנתונים

אילון מייל:  זמני ההגעה – גם בשטח פתוח וגם בשטח בנוי – מדירים שינה מעינינו, כי הנתונים אל מול העיניים מראים שעלינו בזמן התגובה שלנו

אילון מייל:      זמן התגובה המקובל בעולם, בשטח אורבני, הוא עד שבע דקות, ובשטח פתוח – עד עשר דקות, ואנחנו יכולים לראות מה המצב במדינת ישראל

אילון מייל:  כמובן שבמקומות - - -     

מיכאל ביטון: הוא רק מחמיר?     

אילון מייל: הוא רק מחמיר

אילון מייל:  נכון

אילון מייל:  יש לזה שתי סיבות: האחת היא הגודש בכבישים, והשנייה היא הגידול באוכלוסייה אל מול זה שלא עלינו בכמות תקני כבאים במהלך התקופה הזו

מיכאל ביטון: אבל אם הייתי עושה גרף כזה לנגב ולגליל – הוא היה נראה אחרת? יש לכם גרף כזה? של זמני ההגעה בנגב ובגליל?     

אילון מייל: בהחלט

אילון מייל:  מאחר והמרחקים שם גבוהים - - -     

מיכאל ביטון: הוא קיים פה, בהמשך?     

אילון מייל: יש לי נתונים לגבי מרחקי הנסיעה בין התחנות

מיכאל ביטון: להראות לי ממוצע ארצי זה מעניין

מיכאל ביטון:  זה חמור, כי זה מחמיר, אז אתם צריכים לעשות בדק בית – לפחות ששירות לא ילך אחורה

מיכאל ביטון:  פה, אתם מתארים עלייה של קרוב ל-20% באיחור להגעה, אחרי שבשנים האלה המדינה עשתה אסדרה לכיבוי אש, מימנה אותו, הכפיפה אותו למשרדי ממשלה ותקננה אותו

מיכאל ביטון:  אתה מראה שבחמש השנים האחרונות – מצבנו הורע קשות

אילון מייל: נכון

אילון מייל:  בכל המחוזות הייתה עלייה, למעט מחוז אחד, וזה דווקא מחוז צפון

אילון מייל:  שם, דווקא, חלה ירידה

מיכאל ביטון: למה חלה שם ירידה?     

אילון מייל: בשל כמה פעולות שביצענו, בעיקר של פריסה יותר מבוזרת של כוחות בשטח

אילון מייל:  במחוז דרום יש לי את הנתונים לגבי כל אחת מהתחנות האזוריות שלנו

מיכאל ביטון: אבל אנחנו רוצים להשוות תפוחים לתפוחים; להסתכל על ממוצע ארצי, ועל מה קורה בפריפריה ביחס לממוצע הארצי

אילון מייל: אין בעיה

אילון מייל:  אם אנחנו נתרכז, ברשותך, בשטח בנוי, אנחנו רואים כאן עלייה מ-7

אילון מייל: 9 ל-9

אילון מייל: 2

אילון מייל:  במחוז דרום, זמני ההגעה הם: באילת – 6

אילון מייל: 4; באשדוד – 9; באשקלון – 9

אילון מייל: 2; משך ההגעה הגבוה ביותר הוא בבאר שבע – 10

אילון מייל: 5; דימונה – 9

אילון מייל: 2; ונתיבות – 8

אילון מייל: 14

אילון מייל:  זאת אומרת, בחלק מהתחנות אנחנו מתחת לממוצע, ובחלק מהתחנות – מעל לממוצע

מיכאל ביטון: כן

מיכאל ביטון:  אתה יכול לתאר את הפריסה של אותם 43 כלים שיש בהם אמצעי גובה?     

אילון מייל: את הפריסה הארצית? כן

אילון מייל:  43 רכבי הגובה מחולקים כך: שישה בצפון; ארבעה בחוף; תשעה במרכז; שבעה בדן; ארבעה בירושלים; ארבעה ביו"ש; ותשעה במחוז דרום

מיכאל ביטון: אז למה אמרת שהרוב בדרום? 9 מתוך 43 - - -     

אילון מייל: אמרתי שבהשוואה ליתר המחוזות, לפי כמות האוכלוסייה – שם יש - - -     

מיכאל ביטון: אבל הפיזור פה - - -     

אילון מייל: בגלל שהמרחקים מאוד גדולים - - -     

מיכאל ביטון: כמה יש בגוש דן?     

אילון מייל: אותו מספר

מיכאל ביטון: תשעה?     

אילון מייל: כן

מיכאל ביטון: ומה האורך והרוחב של גוש דן, לפי המפה שלכם?     

אילון מייל: הרבה יותר מצומצם

מיכאל ביטון: בערך? 10 קילומטר על 10 קילומטר? זאת אומרת, משאית כזו מגיעה תוך חמש עד שבע דקות לכל מקום

אילון מייל: כמו שאמרתי לפני כן, כמות המנופים בכל הארץ לא מאפשרת מתן מענה לכל הערים בארץ

מיכאל ביטון: אנחנו תושבי הנגב והגליל

מיכאל ביטון:  שילמנו ביטוח בריאות; שילמנו מיסים

מיכאל ביטון:  יש משאית עם סולם

מיכאל ביטון:  אחת חונה ברעננה, אחת בחולון, אחת בבת ים, אחת בגבעתיים ואחת בתל אביב

מיכאל ביטון:  עכשיו יש אזעקה, והן יגיעו, בתוך שבע או שמונה דקות, לכל בניין

מיכאל ביטון:  מתי תגיע המשאית לירוחם?      בעוונותיי, הכריחו אותי לבנות בניינים של שש קומות, כשהייתי ראש עיר, אז יש לנו בניין של שש-שבע קומות

מיכאל ביטון:  אם, חס ושלום, מחר תהיה שם שריפה – מתי תגיע המשאית לבניין בירוחם, ומאיפה? שתדע לך, שם – צ'ארלי הכבאי, ונעים, הם אנשי מופת

מיכאל ביטון:  יש עוד כבאי צעיר שאני לא מכיר

מיכאל ביטון:  יש להם מיני כבאית, אבל יש להם בניין של שבע קומות

מיכאל ביטון:      קרה משהו במדינה; הוסיפו 3,000 יחידות דיור בירוחם, ו-10,000 יחידות דיור בדימונה

מיכאל ביטון:  נפל דבר במדינה

מיכאל ביטון:  גם ערד בנתה כמה אלפי בתים

מיכאל ביטון:  שני כבאים יצילו את האנשים? אז אני שואל: באירוע בבניין חדש בירוחם, של שבע קומות – מתי המשאית עם הסולם תגיע? תן לי צפי

מיכאל ביטון:  ובאותו הדבר – מתי היא תגיע לגבעתיים? ולמרכז תל אביב?      אנחנו דורשים שוויון

מיכאל ביטון:  אנחנו משלמים מיסים באופן שווה; אנחנו משלמים ביטוח בריאות באופן שווה; ביטוח לאומי שווה

מיכאל ביטון:  אנחנו רוצים שוויון

אילון מייל: כבוד היושב ראש, יש פערים בכל מדינת ישראל

אילון מייל:  אנחנו מתרכזים במנופים

אילון מייל:  הבעיות שלנו הן גם במקומות אחרים

אילון מייל:  זמני התגובה שלנו הם בעייתיים

אילון מייל:  אני אציג פה, בהמשך - - -     

מיכאל ביטון: תוך כמה זמן תגיע המשאית לירוחם, בערך? תהיו אמיתיים

מיכאל ביטון:  איש המד"א לא בילף אותי

מיכאל ביטון:  הוא ישר אמר לי: "מיכאל, אתה צודק

מיכאל ביטון:  אין ניידות, אין תקנים והנגב נדפק"

מיכאל ביטון:  אני מעדיף תשובה אמיתית מבלופים

מיכאל ביטון:  אתה לא דובר

מיכאל ביטון:  תן לי תשובה אמיתית

מיכאל ביטון:  מתי תגיע המשאית עם הסולם למבנה של שבע הקומות בדרום? במצפה יש מבנה של ארבע קומות

אילון מייל: ברשותכם, כדי לענות על השאלה בצורה מדויקת, בהמשך המצגת – בשקף הלפני אחרון – אני שמתי זמן ומרחב; זמני נסיעה בין התחנות בכל מרחב הדרום

אילון מייל:  לא רק זאת, הוספתי את התחנות שבהן אנחנו רוצים להתעצם

אילון מייל:  אנחנו נוכל לראות שם את התחנות האלה, ואת כל התכנון בטרש – שהצגנו גם במשרד האוצר, גם במשרד הבל"מ, כמובן, וגם למנכ"ל הנגב והגליל, שהיה בכבאות בשבוע שעבר – וגם איפה אנחנו רוצים לבנות כדי לקצר זמני תגובה

אילון מייל:       עיקר האירועים הם לא אירועים של מנוף, אלא אירועים של - - -     

מיכאל ביטון: מה אתה רוצה לעשות ומה אולי תעשה – זה מעניין

מיכאל ביטון:  מה המצב היום? ולא הניידת הרגילה של כיבוי אש

מיכאל ביטון:  תוך כמה זמן, בערך, תגיע משאית עם סולם לבניין החדש של שש-שבע קומות בירוחם? תשובה

מיכאל ביטון:  אומדן

מיכאל ביטון:  אתם אנשי מקצוע

מיכאל ביטון:  תגיד לי את האמת

מיכאל ביטון:  אתה רוצה הפסקה של עשר דקות בדיון כדי לחפש את התשובה הזו? נעשה הפסקה

מיכאל ביטון:  אני רוצה תשובה אמיתית

אילון מייל: המרחק בין ירוחם לבין דימונה הוא 14 ק"מ

אילון מייל:  במהירות של 40 קמ"ש – ייקח 21 דקות להגיע

מיכאל ביטון: האם יש סיכוי להציל אדם בדירתו אחרי 21 דקות על אדן החלון?     

אילון מייל: כמו שציינתי קודם, זמן תגובה של עד שבע דקות - - -     

מיכאל ביטון: התגובה היא להיות שם עם אדם של כיבוי אש, אבל אין לו אמצעי

מיכאל ביטון:  נכון, הכבאי יגיע, אבל אילו אמצעים עולים לרשותו?     

אילון מייל: תכף יעלה מפקד המחוז בזום

רמי אברהם: מבחינה מבצעית יש טקטיקות כיבוי

רמי אברהם:  והיה ואין מנוף – החדירה המבצעית היא דרך גרם המדרגות

מיכאל ביטון: מתי?     

רמי אברהם: אני אתן דוגמה: גם אם זה האירוע המבצעי של ארבע הקומות, משך הזמן שהיה לוקח לפרוס את המנוף, לצורך העניין – ודרך אגב, אני נמצא במערך כבר 29 שנים והייתי במאות אירועים כאלה – הוא ארוך יותר מפרק הזמן של חדירה דרך גרם המדרגות כדי לחלץ

מיכאל ביטון: תוך כמה זמן הוא חולץ?     

רמי אברהם: אלה פרטים שרק מפקד המחוז יוכל לתת לך

מיכאל ביטון: הזום עובד? איציק, מפקד המחוז

איציק עוז: אני מצטער, לא שמעתי את כל מה שנאמר עד עכשיו

איציק עוז:  תשאל אותי את מה שאתה רוצה

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לדעת את מה שאתה יודע על האירוע, נכון לרגע זה, עם ההסתייגות שלא נגמר התחקיר

מיכאל ביטון:  אנחנו נזמין אותך לפגישה הבאה, כנראה שיש פה בעיות בזום; זה לא עובד

מיכאל ביטון:  אנחנו לא נעשה את זה עכשיו; אנחנו נעשה דיון מעקב עם פתיחת המושב, שבו אתם גם תציגו את התחקיר ואנחנו נקבל תשובות על כמה שאלות שיש לנו

מיכאל ביטון:  נחכה

מיכאל ביטון:      מישהו מהנוכחים מאוד רוצה להגיד משהו לפני שאני מסכם את הדיון?     

שי גליק: אני רוצה להגיד מילה אחת

שי גליק:  אני שי גליק, מנכ"ל בצלמו

שי גליק:  אני רוצה שכולם יראו: זה אברהם ברוך

שי גליק:  סבא שלי גר בבאר שבע, בקומה שנייה או שלישית

שי גליק:  הוא יכול להיות בדיוק הוא

שי גליק:  אמנם זה לא סבא שלי, ברוך השם, והוא חי – אבל זה יכול להיות הסבא של כל אחד מאיתנו

שי גליק:      אני לא הייתי באירוע

שי גליק:  אין שום תלונה על הכבאים שהיו באירוע; הם עשו עבודת קודש

שי גליק:  הם הגיעו בידיים חשופות, וגם נפגעו, כמו שאמרנו, אבל בכל הכתבות שקראנו על הסיטואציה – אין את האמצעים שיש במרכז

שי גליק:  זו עובדה

שי גליק:  יש אמצעים במרכז שאין בפריפריה

שי גליק:       אם אין תקציב – אפשר ללכת לג'וינט, לממשלה, למי שרוצים

שי גליק:  אנחנו עושים פה דיון, אבל לא דיברו על זה הרבה

שי גליק:  אתם יודעים למה? כמו שאמרת – כי אין לו משפחה; כי הוא נפטר; כי הוא מערד, מהפריפריה

שי גליק:  בינינו, רוב הישראלים לא היו בערד אף פעם

שי גליק:  אני לא רוצה להגיד: "לכן הוא נשרף", אבל לכן הזעקה שלו לא נשמעת

שי גליק:       באתי לפה, והדפסתי את התמונה הזו במיוחד, בצבע, כי אני לא יודע מי הוא בן האדם

שי גליק:  אני לא יודע שום פרט עליו; אני חושב שאף אחד יודע, אבל ראוי שנזכור שביהדות יש עגלה ערופה

שי גליק:  כשמישהו נפטר – צריך לזעוק את הזעקה של פטירתו

שי גליק:  האדם הזה נפטר, ונשרף, בצורה טרגית ביותר

שי גליק:  צריך להגיד את זה מעל לכל במה

מיכאל ביטון: עגלה ערופה היא פרשה שבה נמצא מת בין ערים וראשי הקהילה לא לוקחים אחריות, כי זה בין ערים

מיכאל ביטון:  באה התורה ואומרת: כולכם אשמים

מיכאל ביטון:  כל הציבור אשם

מיכאל ביטון:  זאת אומרת, ההבדל בין לקיחת אחריות לבין בריחה מאחריות

שי גליק: זו בדיוק הנקודה

שי גליק:  קודם כל, אני שמח שהוועדה מזכירה את האדם, ולכן גם הבאתי את התמונה שלו

מיכאל ביטון: בוודאי; פתחנו בדבר הזה

שי גליק: נכון, וזה חשוב מאוד

שי גליק:  קודם כל, זו עובדה: היה שם רכב עם סולם שלקחו אותו

שי גליק:  דבר ראשון – להחזיר את הרכב, ולהביא עוד רכב חלופי לתמר

שי גליק:  אני לא יודע מאיפה התקציב – כמו שאמרתי, אפשר ללכת לג'וינט, ל-JNF ולכל כך הרבה דברים, אבל לא יכול להיות - - -     

מיכאל ביטון: חיי מדף של כבאית היא בערך 10-20 שנה

מיכאל ביטון:  אם השקעת באמצעי הזה – אתה מקבל שקט להמון זמן

מיכאל ביטון:  כמעט לא עושים קילומטראז'; רק מה שדחוף

שי גליק: נכון

שי גליק:  אפשר להביא מתנדבים - - -     

מיכאל ביטון: ומה עם סולם רגיל? וכריות קפיצה שמתנפחות בשנייה? שזה אמצעי קיים בעולם; יש דבר כזה

שי גליק: נכון

מיכאל ביטון: כשאתה רוצה לצאת ממטוס שנחת בים – הדלת נפתחת ויש כרית

מיכאל ביטון:  אי אפשר שיהיו כריות כאלה, צמודות למשאית של כב"ה, שזורקים לרגלי הבניין והאדם יצטרך להיות אמיץ ולקפוץ?     

שי גליק: אגב, אמרנו שיש בעיה של פריסה בפריפריה, אז אפשר לחשוב על מודל של כוננים מתנדבים – כמו איחוד הצלה, ויש את זה, היום, גם במשטרה – ולהרחיב את זה במקומות שבהם חסר

מיכאל ביטון: אדם בוגר; לא מהצופים

מיכאל ביטון:  היום, המשטרה מסוגלת לשים מתנדב על ניידת שלה

מיכאל ביטון:  אין שום בעיה להכשיר, או לקחת קבוצה של לוחמים מצה"ל, שמוכנים לעבור קורס - - -     

אילון מייל: יש 22 יחידות מתנדבים רק במחוז דרום

מיכאל ביטון: שהן יכולות גם להציל חיים? להסיע ניידת?      

אילון מייל: כן

מיכאל ביטון: בסדר

מיכאל ביטון:  יש פה תשובות שעוד נקבל

מיכאל ביטון:  תודה רבה לך, שי

מיכאל ביטון:  אני רוצה לבקש מגלעד סולומון, מאיחוד והצלה, להגיד דברים קצרים

גלעד סולומון: צוהריים טובים לכולם

גלעד סולומון:  גלעד סולומון, מנהל אגף מבצעים, איחוד הצלה

גלעד סולומון:  אני אהיה קצר ותכליתי

גלעד סולומון:  אפרופו הגעה מהירה, כמו שנגעת, הארגון שלנו חרט על דגלו הגעה מהירה – תוך 90 שניות לכל פצוע או חולה במדינת ישראל, בדגש על אזור הפריפריות, שזה נגב, גליל וכיוצא בזה

גלעד סולומון:       אנחנו מבוססי קהילה

גלעד סולומון:  אפרופו מתנדבים – אנחנו ארגון שמבוסס רק על מתנדבים

גלעד סולומון:  במקרה שדיברנו עליו כאן – יש לנו כונן שגר ממול לבניין הזה, שיצא והגיע ראשון לזירה עם ציוד רפואי

גלעד סולומון:  הדבר היחידי שחסר לו, בעצם, זו מיטת פינוי; יש לו הכל

גלעד סולומון:  כך אנחנו מגיעים לכל המקומות האלה

גלעד סולומון:      אנחנו, בניגוד להרבה ארגונים אחרים – לא דורשים כסף מהמדינה

גלעד סולומון:  לא מתלוננים על מחסור באמצעים; יש לנו את האמצעים ואת האנשים

גלעד סולומון:  הדבר היחידי - - -     

מיכאל ביטון: אתם לא מתוקצבים על ידי המדינה?     

גלעד סולומון: לא מתוקצבים בשקל

גלעד סולומון:  הדבר היחידי שאנחנו מבקשים זה שיתוף פעולה

גלעד סולומון:  זה הכל

גלעד סולומון:  רוצים שיתוף פעולה עם ארגוני החירום השונים - - -     

מיכאל ביטון: גלעד, זה דיון חשוב, ואני מוכן לקיים אותו, אבל אני לא רוצה ללכת עכשיו לאזורים של ענייני ארגונים - - -     

גלעד סולומון: אני לא נכנס לזה

מיכאל ביטון: אני מכיר את הרגישויות, אבל עכשיו – אני רוצה להיות ממוקד בכיבוי אש והצלה

גלעד סולומון: מבחינת מספרים – חשוב להכיר – יש לנו 56 מתנדבים רק בערד

גלעד סולומון:  יש לנו אופנוע; אופניים; 11 רופאים; שני פרמדיקים – כולם בהתנדבות, וכולם מגיעים מהר לזירות

מיכאל ביטון: זה לא היה מציל את האדם הזה

גלעד סולומון: במקרה הזה, ספציפית – לא, כי מי שאחראי על הפריפריה - - -     

מיכאל ביטון: קודם כל, תבורכו על המפעל הזה

מיכאל ביטון:  אני גם מכיר מתנדבים של איחוד והצלה

מיכאל ביטון:  בכלל, הצלת חיים – הפיזור של הדפיברילטורים ועוד פעולות שיוצרות זמינות של הצלת חיים – זה דבר מבורך, ועל כך – תבורכו

מיכאל ביטון:       סגן הממ"ר, רצית להגיד משהו

אייל אזולאי: תודה על הדברים שנאמרים פה

אייל אזולאי:  בסוף, אין לי ספק שזה יכול לקדם

אייל אזולאי:  אני רוצה לתמצת במשפט אחד, ברשותך – בטח למשטרה, אבל אולי גם לשותפים שלנו

אייל אזולאי:  יש פער עצום בין התרבות של המוכנות המבצעית הגבוהה – גם שלנו, ואני יכול להגיד שגם של שאר הגופים – אל מול תרבות של מוכנות משאבית

אייל אזולאי:  כלומר, המוטיבציה, הרצון והסיכון של האנשים – אני אומר לך באחריות; 30 שנה שאני - - -     

מיכאל ביטון: אני יודע את זה

מיכאל ביטון:  אני סומך על אנשי הביטחון, ואני ראיתי מה הם יודעים לעשות כשצריך – גם דברים שאף אחד לא ביקש מהם ולסכן את עצמם

מיכאל ביטון:  אנחנו ראינו אירועי טרור ששוטרים עצרו; ראינו מכבי אש ששילמו בחיים כדי להציל חיים; ראינו את האיש שנפל לבור לא מזמן

מיכאל ביטון:  ראינו; אנחנו יודעים, אבל אנחנו לא פונים אל הלוחם הבודד ואל השוטר הבודד

מיכאל ביטון:      אנחנו הכנסת; אנחנו דורשים משרים ומממשלה, ואנחנו גם דורשים פה שוויון לנגב ולגליל

מיכאל ביטון:  אנחנו מדווחים פה, לאנשי הנגב והגליל, שאולי ההנהגה בממשלה לא מספיק עוסקת בצמצום הפערים

מיכאל ביטון:  אתה משלם את אותו הכסף ומקבל שירות גרוע

מיכאל ביטון:  מילא, שתקבל שירות גרוע בתעסוקה – כי חסרה תעסוקה בנגב ובגליל – אבל למות בגלל שאין אמצעים בנגב ובגליל? להציל נפשות?     יש זמרת ששרה את השיר: "מי יציל את הבית שלי?"

מיכאל ביטון:  אז האיש הזה, שגר בקומה השביעית בירוחם, שואל מי יציל את הבית שלו

מיכאל ביטון:  אם חס ושלום יש לו אש – בינתיים, הנתונים אומרים שיעברו מעל 20 דקות עד שיבוא הסולם, אם הכל דפק, הקריאה ניתנה בזמן, יצאו בזמן, ויש ניידת בדימונה – כי יכול להיות שהיא בערד או בים המלח

מיכאל ביטון:  אנחנו במצב מחפיר

מיכאל ביטון:      הנושא של כיבוי אש הוא במשרד הפנים, נכון?     

אילון מייל: ביטחון לאומי

מיכאל ביטון: ביטחון לאומי? הוא היה פעם במשרד הפנים

מיכאל ביטון:  מתי הוא עבר לביטחון לאומי?      

קריאה: בכנסת הנוכחית

מיכאל ביטון: עכשיו? בהסכמים הקואליציוניים?     

אילון מייל: הוא היה גם לפני זה

מיכאל ביטון: והמשרד הרגולטורי של מד"א הוא משרד הבריאות

מיכאל ביטון:  אנחנו נבקש ממנכ"לים במשרדים האלה לבוא ולתת תשובות לוועדה, על בסיס התחקיר המפורט שיוצג על ידי כיבוי אש

מיכאל ביטון:      אני רוצה להגיד לכם שהוועדה דואגת מאוד

מיכאל ביטון:  באירוע החמור – שילם בחייו אברהם ברוך, זכרונו לברכה, שהוא גם, כנראה, אדם ערירי, ללא משפחה, ואנחנו צריכים לזכור אותו ולהזכיר אותו

מיכאל ביטון:  הוא שילם בחייו על כך שיש מחסור בכוח אדם ובאמצעים בנגב והגליל, כדי לשרת את הציבור בהצלת חיים – באירועים של שריפות; באירועים המוניים של רעידות אדמה, לא עלינו; ובאסונות אחרים

מיכאל ביטון:      אנחנו דורשים מארגון כיבוי אש לעשות בדק בית: אילו ערים מועדות לפורענות בנגב, ואילו אמצעים הוא מתכוון להעמיד בערים הללו, בתוך חודשים ספורים? החל מסולמות ניידים, שמוצמדים גם לניידות קטנות, כלה בכריות הצלה לקפיצה – שאדם יקפוץ ויפצע, אבל אולי נרוויח אותו בחיים, וגמור בהגדלת כמות המשאיות הזמינות עם סולמות גבוהים

מיכאל ביטון:  המדד הוא לא כמות האוכלוסייה; הוא הזמינות לכל אזרח, ששילם באופן הגון את חובותיו למדינה וקיבל פחות

מיכאל ביטון:       הוועדה תשמע את מכבי אש ואת התחקיר; הוועדה תדרוש תשובות לשאלה: מהי תכנית העבודה לצמצום פערים; וגם תרצה לראות את הסינרגיה, ואת העבודה המשותפת בין ארגוני ההצלה והחירום במדינת ישראל

מיכאל ביטון:  למעשה, קריאה של משטרה, שעוסקת בכיבוי אש, אמורה להיות זמינה, אוטומטית, גם לכיבוי אש וגם למד"א

מיכאל ביטון:  אני מניח שהדבר הזה קיים

מיכאל ביטון:       דיברו הרבה, בממשלה, על אינטגרציה, על מטות אחודים ועל אמצעי סייבר ומדיה אחודים

מיכאל ביטון:  אני לא בטוח שזה שלם עד הסוף, ואני ארצה תשובות –מהמשרד לביטחון לאומי; ממשרד הפנים; ממשרד הבריאות; ומכל רלוונטי אחר לנושא הזה

מיכאל ביטון:       אני אבקש גם מהשר לקידום ופיתוח הנגב והגליל שייבחן מאמץ, מצדו, להיות מושקע בשירותי חירום והצלה בנגב ובגליל; במיוחד בסוגיות דחופות, של פערים באמצעים

מיכאל ביטון:  אנחנו נכנס דיון מעקב במושב הקרוב

מיכאל ביטון:  תעדכנו אותנו כשיש תחקיר גמור ושאתם זמינים להציג אותו, באמצעות הגורם הרלוונטי בכיבוי אש

מיכאל ביטון:      אני נועל את הישיבה

מיכאל ביטון:  תודה רבה לכם