ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 86, 2023-07-17 00:00

אוריאל בוסו: כמעט צהרים טובים

אוריאל בוסו:  אנחנו ממשיכים את סדר היום של ישיבת וועדת הבריאות ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הבריאות, וכעת בנושא, דיון מהיר בנושא סכנת סגירת מרכז הגמילה הייחודי לנשים של עמותת "לצידך", של חברי הכנסות מירב בן ארי, קטי קטרין שטרית, נעמה לזימי ויוסף עטאונה

אוריאל בוסו:  כמובן, השבוע התפרסמה בתקשורת כתבה לפיה מרכז הגמילה הייחודי לנשים "לצידך" בסכנת סגירה

אוריאל בוסו:  מדובר באשפוזית אשר הוקמה ב-2016 שמיועדת לנשים בלבד ומעניקה טיפול מגמילה גופנית ועד לטיפול נפשי לנשים שעברו פגיעות שונות

אוריאל בוסו:  אנחנו מבינים כי בחודש ינואר הודיע משרד הבריאות שאין יותר תקציב לעמותה, מה שיגרום לסגירת המקום

אוריאל בוסו:  תכף אני נבין ונשמע שזה לא בדיוק כך, נשמע את עמדת משרד הבריאות

אוריאל בוסו:       אני מבקש בפתח הדיון לומר שבהתאם לייעוץ המשפטי שקיבלנו כהכנה לדיון, הדיון יתמקד בשאלת סגירת מרכז הגמילה – האם יש החלטה לסגור אותו, מדוע, ומה המענים הטיפוליים שמציעים במשרד לאותם נשים, ולא בשאלת הגורם המפעיל שנמצא כרגע בתהליך מכרזי ואנחנו לא רוצים, חלילה, להשפיע על ההליך המשפטי

אוריאל בוסו:  אני מבקש מחברי הכנסת שמציעים לפתוח את הדיון

אוריאל בוסו:  בבקשה, חבר הכנסת קטי שטרית

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני יושב הראש

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה לדבר באופן כללי, וגם חברתי חברת הכנסת מירב בן ארי הגיעה, שהיא גם חלק מהפנייה הדחופה הזאת שהעלנו

מירב בן ארי: זה דיון מהיר שאני יזמתי

קטי קטרין שטרית: התכנסנו כאן לדון בנושא מאוד-מאוד חשוב,   סגירה של אחת העמותות  שעוסקות במענה לנשים שהן פגועות, פגועות התמכרות

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שהתופעה הזו הולכת וגדלה והעמותות האלה הן בעצם העוגן היחידי שנשאר גם לנשים הללו וגם למשפחות שלהן, שלצערנו הרב נפלו לסמים כשהן בעצם ילדות פגועות נפש שאין להן מוצא

קטי קטרין שטרית:  אין מי שיציל אותן, ורבות מהן חוזרות לרחוב, לצערנו הרב, וחלילה, מגיעות, מתאשפזות, חוזרות בחזרה וזה חוזר חלילה

קטי קטרין שטרית:  העמותות האלה מהוות בית חם לבנות ומדורגות במקום גבוה מאוד באחוזי ההצלחה של אותן בנות שיוצאות לחיים ומתמודדות עם חיים נורמטיביים ללא הסם

קטי קטרין שטרית:  יש לנו גם דוגמא של אחת הבנות שנמצאת כאן שתוכל לספר את הסיפור האישי שלה, שהוא בעצם סיפור גבורה והצלחה

קטי קטרין שטרית:       הכי עצוב בעצם, אם העמותות האלה, ייסגרו את הבתים החשובים אז נאלץ למצוא את עצמנו עם בנות שזרוקות לרחוב ללא תמיכה חשובה שהן מקבלות

קטי קטרין שטרית:  אדוני היושב הראש מדובר בדיני נפשות ולא בדיני ממונות

קטי קטרין שטרית:  אין לנו זמן לחכות

קטי קטרין שטרית:  עוד חודש הבנות הללו לא יוכלו לקבל הגנה מעצמן

קטי קטרין שטרית:  וכנבחרת ציבור וחברת וועדת הבריאות אני קוראת לכל מי שנוגע בדבר לדאוג למענה ראוי לעמותות הללו, ושההצלחות שמצילות חיים שלהן, שהן כל כך מרשימות, ימשיכו ויצילו

קטי קטרין שטרית:  ואנחנו כאן כדי לסייע לנו להמשיך לעשות את עבודת הקודש שלהן

קטי קטרין שטרית:  לשם זה התכנסנו לכאן

קטי קטרין שטרית:  אני הגשתי את ההצעה לדיון מהיר יחד עם עוד חברי כנסת שהגישו, וכל זה כדי להציל את הבנות הללו

קטי קטרין שטרית:  אני גם הצעתי הצעת חוק והיא תבוא, בעזרת השם, לאחר שהיא תקבל את ה-פ' שלה, היא תבוא במהרה

קטי קטרין שטרית:    יש מצב שבו אותן נשים שנזרקות לרחוב, אין להן שיקול דעת, כל מה שהן עושות זה לחפש את הסם הארור הזה כדי להרגיע זמנית את מערכת העצבים שלהן שנמצאת באיזשהו סוג של סטרס, וכדי לשכוח מהצרות שלהן ומהטראומות שהן חוו

קטי קטרין שטרית:  ולהורים שרואים אותן נגמרות יום-יום אין את האפשרות לא לאשפז, לא להכריח לקבל טיפול, וזה יוצר מצב של חוסר אונים של ההורים

קטי קטרין שטרית:      אז אדוני יושב הראש, הנושא הזה מאוד-מאוד רחב וצריך לטפל בו

קטי קטרין שטרית:  ואנחנו נשמח מאוד אם נשמע תשובה ממשרד הרווחה כיצד לטפל במצב הזה, שבמקום להגביר ולפתוח עוד מסגרות, בעצם אנחנו שומעים על סגירת מסגרות

קטי קטרין שטרית:  תודה

אוריאל בוסו: בהחלט

אוריאל בוסו:  תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מירב בן ארי

מירב בן ארי: טוב, תודה רבה אדוני

מירב בן ארי:  קודם כל, אין שום בעיה לבוא ולהגיד "מירב בן ארי יזמה את הדיון והצטרפתי אליה"

מירב בן ארי:  כשאת יוזמת אני אומרת ואין לי בעיה לתת קרדיט

מירב בן ארי:  אבל אני יזמתי את הדיון, ואני אומרת לכם שכשאני מצטרפת אני אומרת

קטי קטרין שטרית: מירב, עזבי, את עשית הכל, אני לא עשיתי כלום

מירב בן ארי: לא, כל הזמן העניין הזה

מירב בן ארי:  אין מתח

קטי קטרין שטרית: אבל הכל בסדר

קטי קטרין שטרית:  אבל ההורים היו אצלי וסיפרו לי

מירב בן ארי: אין מתח

קטי קטרין שטרית: טוב

מירב בן ארי: את רוצה לספר לי על "לצידך"?     

אוריאל בוסו: טוב, חבר'ה

קטי קטרין שטרית: לא, מירב, זה לאו דווקא "לצידך"

מירב בן ארי: שנייה, בואי תני לי להתקדם

קטי קטרין שטרית: זה בכלל באופן כללי

מירב בן ארי: אבל הדיון הוא על "לצידך"

קטי קטרין שטרית: אז אסור, זה מה שהוא אמר, את לא היית

קטי קטרין שטרית:  הם באמצע מכרז, אסור

קטי קטרין שטרית:  את לא היית

מירב בן ארי: שנייה, קודם כל גם קיבלתי את ההודעה על המכרז, שנייה

קטי קטרין שטרית: אז בואו נדבר על המסגרות

מירב בן ארי: תני לי לדבר, לא הפרעתי לך לשום מילה

קטי קטרין שטרית: נדבר על המסגרות, לא רק על זה

מירב בן ארי: אני אדבר, בינתיים יש דמוקרטיה אז אני אדבר על מה שאני רוצה

קטי קטרין שטרית: טוב, 100%

מירב בן ארי: זה אחד

מירב בן ארי:  עכשיו אני רוצה שנייה לעשות סדר

מירב בן ארי:  אין לי עניין קואליציה ואופוזיציה, ואני גם לא אדבר ספציפית על המכרז

מירב בן ארי:  אבל אני כן אדבר על עמותת "לצידך", כי אני מלווה את העמותה הזאת מהיום שהיא הוקמה

מירב בן ארי:  ואני מלווה את העמותה הזאת כשהם פתחו את המרכז המקסים שלהם, אוקיי? שזה לא מרכזים ולא עמותות – יש מרכז מקסים ומיוחד

קטי קטרין שטרית: לא, יש "מלכישוע", יש כל מיני

מירב בן ארי: לא, אבל בבקשה אל תעשי לי סלט מטבוחה באשפוזיות וב"מלכישוע" וב"רטורנו"

מירב בן ארי:  הייחוד של "לצידך", של העמותה, היא שהיא עוסקת בנשים בלבד

מירב בן ארי:  לא, "מלכישוע" זה נשים וגברים, ו"רטורנו" זה נשים וגברים

מירב בן ארי:  תאמין לי, ארבע שנים הייתי בוועדה של ההתמכרויות, אני קצת מבינה בעניין

אוריאל בוסו: אוקיי

מירב בן ארי: אין שום קשר

מירב בן ארי:  עמותת "לצידך" מפעילה מסגרת ייחודית לנשים בלבד, שזה דרמטי

מירב בן ארי:  כי הרבה פעמים בתוך כפרי הגמילה, ושום פעם גם להבדיל ולא לעשות סלט – יש אשפוזית שזה שלושה שבועות טיפול של משרד הבריאות, ויש טיפול הוליסטי עמוק של כמעט שנה של משרד הרווחה בצל קהילה טיפולית

מירב בן ארי:  תודה על הדיוק, תודה

מירב בן ארי:  התגעגעתי אליך

מירב בן ארי:  וזה משרד הרווחה

מירב בן ארי:  ויש פה איש שעשה נפלאות

מירב בן ארי:  גם חגי

מירב בן ארי:  באמת, צריך להבדיל קודם כל במונחים המקצועיים

מירב בן ארי:  יש אשפוזית שהיא נכנסת, שהרבה פעמים גם אין לה מקום

מירב בן ארי:  שזו נקודה דרמטית

מירב בן ארי:  כי כשאישה מכורה מגיעה ומחליטה שהיא רוצה טיפול ומגיעה לאשפוזית ואין לה מקום, זה קודם כל בידיים שלך, אדוני יושב הראש

מירב בן ארי:  כי לצערי, בכנסת העשרים, נחשפתי למקרה טרגי שבו אישה מכורה כבר הגיעה לפתח הדלת, אמרו לה שאין מקום ובמהלך ההמתנה היא נפטרה

מירב בן ארי:  וזה דבר שלא יכול לקרות במדינה מתוקנת

מירב בן ארי:  ולכן, קודם כל, אתה צריך לדון, אתה לא רוצה שנדון ב"לצידך", תדון בבקשה על מיקום של נשים והמתנה לאשפוזיות

מירב בן ארי:  אתה איתי?     

אוריאל בוסו: כן, כן, בטח

מירב בן ארי: כי בדרך כלל אם אתה בטלפון, נורא קשה לגבר גם להקשיב וגם לעשות את זה

אוריאל בוסו: לא, לא, לא

אוריאל בוסו:  אז אני רוצה להפתיע אותך

מירב בן ארי: יפה, אז אני, עד היום אגב לא הצליחו להפתיע אותי, אולי תפתיע אותי

אוריאל בוסו: אז קודם כל חידדת, כי באמת רציתי לדעת האם מדובר בהתמכרויות, בסמים ובאלכוהול

מירב בן ארי: יפה, אז בוודאי שמדובר גם לא על סם, מדובר על התמכרות, ומדובר גם, צריך לומר שבגלל שמדובר בבגירה, היא צריכה לבוא ולהגיד "אני רוצה"

מירב בן ארי:  אם היא לא תגיד - - -     

אוריאל בוסו: וכשאת אומרת שמטפלים רק בנשים אז כנראה שזה נותן מענה לאוכלוסיות שלא יכול להיות במסגרות אחרות

מירב בן ארי: בדיוק

מירב בן ארי:  לא רק זה

קטי קטרין שטרית: החוק שלי מאלץ גם להקשיב להורים

מירב בן ארי: גם אישה שמגיעה ל"רטורנו" או ל"מלכישוע", וצריך להגיד שהם עושים עבודה נפלאה, אבל עדיין הייחודית של "לצידך", המקום היפה הזה שגם ביקרתי בו וראיתי כמה שהוא מקסים ומיוחד, זה מעטפת מיוחדת לנשים

מירב בן ארי:  ואחרי שהיא סיימה את האשפוזית והצליחה לעבור את ההתמכרות, היא עוברת בעצם לאותו טיפול הוליסטי

מירב בן ארי:  אבל התהליך הזה, אגב, שזה משהו שהוא מדהים בעמותה הספציפית הזאת, שגם את הטיפול ההוליסטי היא עוברת באותו מקום

מירב בן ארי:  וזה מה שמיוחד

מירב בן ארי:  ולכן הגשתי את הדיון המהיר הזה

מירב בן ארי:  כן, לא לדון בכפרי גמילה, עם כל הכבוד

קטי קטרין שטרית: לא, איזה כפרי גמילה, מה נסגר איתך

מירב בן ארי: שנייה, תני לי לסיים

מירב בן ארי:  אבל, לא הפרעתי לדבר

קטי קטרין שטרית: במכתב שלי גם כתוב "לצידך", אבל ביקשו ממני לרדת מהנושא של "לצידך" כי זה במכרז

קטי קטרין שטרית:  אני לא רוצה לפגוע בהם

מירב בן ארי: אוקיי, אני לא מעוניינת

מירב בן ארי:  אבל תפסיקי לצעוק עליי כבר

קטי קטרין שטרית: אם אנחנו רוצים לא לפגוע בהם, אז אני מסבירה לך, מירב

מירב בן ארי: אני לא רוצה שתסבירי לי

אוריאל בוסו: טוב, טוב

אוריאל בוסו:  חבר'ה, חבר'ה

מירב בן ארי: תאמיני לי, אני בתחום הזה - - -     

קטי קטרין שטרית: אני יודעת, אני מצדיעה לך, את הכי גדולה שבעולם

מירב בן ארי: אבל למה את צועקת עליי כל הזמן

קטי קטרין שטרית: אבל אני מסבירה לך, מירב, בגלל שביקש אוריאל לא להגיד - - -     

אוריאל בוסו: לא, אני, הייעוץ המשפטי אמר לנו, תכף משרד הבריאות יענה

מירב בן ארי: אבל אני לא, די, תקשיבי לי רגע

מירב בן ארי:  אני מבקשת, מכיוון שגם קיבלתי את ההודעה כמו קטי, רק תקשיבי לי

מירב בן ארי:  אני קיבלתי, גם בלי לשמוע מבוסו אני קיבלתי את ההודעה מהוועדה

מירב בן ארי:  אני מבקשת שאדוני ידון בעניין מסגרות לנשים

אוריאל בוסו: בהחלט, זה נושא הדיון

מירב בן ארי: לא בכפרי גמילה

מירב בן ארי:  ולכן תיקנתי את "מלכישוע", ולכן תיקנתי את "רטורנו"

אוריאל בוסו: בהחלט

קטי קטרין שטרית: לא, אני בכוונה אמרתי את זה שלא יחשבו שאנחנו רוצים לפגוע

מירב בן ארי: אם לכל כפר גמילה

מירב בן ארי:  כי הייחודיות היא המענה אחד - טיפול רפואי, ושתיים – הוליסטי

מירב בן ארי:  זהו

מירב בן ארי:  ואני סיפרתי על מקרה טרגי שבו אישה המתינה, ושבי יודע יותר את הנתונים

קטי קטרין שטרית: האמא הייתה אצלי שבוע שעבר

מירב בן ארי: לא, תאמיני לי זה לא משבוע שעבר, זה לא מהשנים האחרונות

קטי קטרין שטרית: זה לא האמא שהבאנו?     

מירב בן ארי: לא

אוריאל בוסו: תודה, תכף אנחנו נשמע

אוריאל בוסו:  אני אתן, חבר'ה

מירב בן ארי: תאמיני לי, המשפחה שם, יכול להיות, לצערי

אוריאל בוסו: מירב, מירב, בואו נתכנס בשביל שבאמת כולם יספיקו לדבר

מירב בן ארי: יפה, אז אני עוד פעם אתנצל, כי אנחנו בוועדת כנסת במקביל עסוקים בלטרפד את החוק הגרוע הנוסף שהבאתם

מירב בן ארי:  אז ברשותך אני אדלג

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  אז לפני שאני אעבור, לפני שיוליה שינפלד תדבר, משרד הבריאות

אוריאל בוסו:  בבקשה, מה השם?     

מירי כהן: מירה כהן, מנהלת קשרי ממשל

מירי כהן:  אני רק רוצה את הקדימון, לפני שנעביר לאנשי המקצוע שיוכלו להתייחס בצורה מקצועית, רק לומר שאכן יש כרגע מכרז שמתנהל, שגם העמותה ניגשה אליו, ולכן אנחנו מאוד זהירים, מאוד חוששים חלילה שלא - - -     

אוריאל בוסו: זה בנושא הספציפי, אבל יש כאן באמת שאלה

מירי כהן: זה מתייחס לסוגיה הכללית, הנושא של האשפוז, של המסגרות האלה

אוריאל בוסו: מה המכרז? מה מדובר? על כמה מרכזים, בואי תסבירי לנו

מירי כהן: אני, שוב - - -     

אוריאל בוסו: לא, אני לא רוצה לדבר על זה ספציפית

אוריאל בוסו:  שנייה, שנייה, לא, לא, לא

אוריאל בוסו:  אני מתכוון להגיד האם יש לנו מידע כמה צורך יש לדבר הזה, כמה אנחנו הולכים להקציב לזה

אוריאל בוסו:  היועץ המשפטי רוצה

קריאה: אולי גם בכלל רקע על כל המענים שישנם לנושא של גמילה

אוריאל בוסו: בדיוק

מירי כהן: אז אני אתייחס בצורה מקצועית, אוקיי

אוריאל בוסו: יפה, זה נושא הדיון

מירי כהן: בסדר גמור

אוריאל בוסו: לפעמים, כשהנושא היה כביכול כמעט במצב סגירה אז עולה לך פתאום, צף לך הצורך והבעיה

אוריאל בוסו:  כן מה השם?     

ניר שער: ניר שער, מנהל תחום מסגרות של טיפול בהתמכרויות במשרד הבריאות

ניר שער:  כל הדברים שנאמרו פה הם נכונים

ניר שער:  הם נכונים

ניר שער:  יש מצוקה ויש צורך גדול, וההתמכרויות עוברות וגדלות מיום ליום

ניר שער:  זה אכן

ניר שער:  המסגרות שקיימות היום לנשים, זה ב"רטורנו" לבנות צעירות, וקיימת גם דרך, בנוסף ל"לצידך" שעושים עבודה מצוינת, גם את "דרך אריאלה" בצפון

ניר שער:  גם לנשים בזנות

ניר שער:  שזה גם "לצידך" מטפלים

ניר שער:  לכן אנחנו צריכים עוד הקצאות ועוד כספים ונוכל להרחיב בהתאם

מירב בן ארי: אגב, שאלה על "דרך אריאלה"

ניר שער: כן

מירב בן ארי: אחרי שהייתה באמת, בכפר שגם ההוא שמענו, מלא בעיות איתו עם רמ"י והמינה, הוא מחייך, את הבעיות העצומות, ש"דרך אריאלה" עברה לחיפה – רק נשים

ניר שער: רק נשים וגם קהילה טיפולית צמודה

מירב בן ארי: זאת אומרת שמראש היא הייתה בכפר, נכון?     

אהרון שבי: אבל יש שניים

חגי ברוש: "דרך אריאלה" נפתחה מראש בחיפה

אהרון שבי: יש את האשפוזית ויש את הקהילה

מירב כהן: יפה, האשפוזית ב"דרך אריאלה" בחיפה

ניר שער: כן

מירב בן ארי: נכון? תתקן אותי רק

ניר שער: כן

מירב בן ארי: לא, זה חשוב לי, כי בהתחלה כולם היו בכפר הזה, נכון? או שהאשפוזית שהייתה בכפר בפון, שהיינו שם ובטח עדיין יש שם את הבעיות עם המינהל, אבל עזוב, את זה נשאיר בצד

מירב בן ארי:  האשפוזית עברה לבית אריאלה בחיפה

קריאה: היא לא עברה, היא הוקמה מאפס

מירב בן ארי: הוקמה מאפס

מירב בן ארי:  ומסגרת הטיפול גם

קריאה: הקהילה תמיד הייתה בחיפה

מירב בן ארי: ועברה

ניר שער: "door to door"

ניר שער:  זה מה שקורה שם

מירב בן ארי: זה הדגש ששמתי על אשפוזיות

מירב בן ארי:  זה גם אני אומרת לנשים בלבד

מירב בן ארי:  זה העניין

מירב בן ארי:  הייתי, דרך אגב, הייתי גם בבית אריאלה, גם בחיפה, זאת אומרת לא היה, בגלל שהיינו כאן ארבע שנים באמת בוועדה של ההתמכרויות, עשינו את כל האשפוזיות של הנשים

מירב בן ארי:  אני ותמי*, היא הייתה אז יושבת ראש הוועדה

מירב בן ארי:  ולכן שמתי את הדגש, כי מה שגם חגי אומר פה, מהרשות למלחמה בסמים, שמראש זה בנפרד

מירב בן ארי:  בשלב הטיפולי הקשה הזה של אשפוזית, חייב להפריד

אוריאל בוסו: אוקיי

אוריאל בוסו:  היועץ המשפטי

יועץ משפטי לוועדה: תסבירו בבקשה את ההבדלים בין סוגי המסגרות – מה זה אשפוזית, מה זה קהילה טיפולית וכולי

ניר שער: לא שמעתי אותך

מירב בן ארי: הוא רוצה לחדד את זה

אוריאל בוסו: לחדד

אוריאל בוסו:  שנייה, שנייה, אנחנו נגיע ונעבור

אוריאל בוסו:  נעבור

מירב בן ארי: אגע, אבל שיסביר

אוריאל בוסו: כדאי

ניר שער: ההבדל בין אשפוזית וקהילה טיפולית?     

אוריאל בוסו: גם, כן

ניר שער: בגדול, האשפוזית זה מקום הראשוני שבו יש את הגמילה הראשונית לשבור את הקריז, הגמילה הפיזית

ניר שער:  זה בדרך כלל בין שלושה שבועות לחודש

ניר שער:  אצל נשים צעירות זה שלושה חודשים

ניר שער:  לאחר מכן זה מועבר להמשך טיפול של משרד הרווחה לקהילה טיפולית והמש טיפול

אהרון שבי: שזה החלק הפסיכו-סוציאלי

אהרון שבי:  בעיקרו של דבר

אוריאל בוסו: אוקיי

אהרון שבי: החלק הרפואי, בהקשר הזה של משרד הבריאות ואצל המערכת - - -     

אוריאל בוסו: אוקיי, אני מבין שניר, סיימת

אוריאל בוסו:  אז אנחנו נשמע את - - -     

יועץ משפטי לוועדה: רק עוד שאלה

יועץ משפטי לוועדה:  זה מה שיש? שני סוגי מסגרות, או שיש עוד דברים

ניר שער: זה מסגרות ברחבי הארץ

אהרון שבי: זה המערכת הרגולטורית בקהילה עצמה, שזה היחידות

מירב בן ארי: כמה נשים היום יש להם מקום באשפוזיות?     

חגי ברוש: לא, תשאלי אחרת

מירב בן ארי: אוקיי

חגי ברוש: כמה נשים בעולם הטיפול הישראלי בהתמכרויות נמצאות היום בטיפול?     

אוריאל בוסו: מקבלים מענה

חגי ברוש: לפי האינפורמציה שבדינו ברשות, סדר גודל של על כל שבעה מטופלים אישה אחת

חגי ברוש:  בכל הספקטרום

חגי ברוש:  זאת אומרת גם אם את בוחנת טיפול תרופתי ממושך, גם את בוחנת קהילות טיפוליות, גם את בוחנת בקהילות ששבי - - -     

אוריאל בוסו: מי שמדבר, הוא מנצל את הזמן שלו, חגי ברוש מהרשות הלאומית לביטחון לקהילתי, המשרד לביטחון לאומי

חגי ברוש: סליחה

אוריאל בוסו: לא, לא, אתה כבר

חגי ברוש: שבאופן כללי - - -     

מירב בן ארי: אגב, חגי, מה שאני רציתי לשאול זה כמה נשים ממתינות לטיפול באשפוזית?     

חגי ברוש: אינסוף

חגי ברוש:  תראי, ב"דרך אריאלה", שזה המסגרת שלפחות אנחנו ממליצים עליה, היוזמה, מעבר, תכף אני אתייחס ל"לצידך" כי גם שם יש לנו חלק, המצב שבו ישנה מסגרת אשפוזית, ממש "door to door", עוברת לקהילה טיפולית לנשים

מירב בן ארי: נכון

חגי ברוש: מייצר מצב, אולי שבי יתקן אותי ואולי גם ניר, אבל יש תור אינסופי למסגרת

מירב בן ארי: ברור, כמו "לצידך" אגב

חגי ברוש: מכל הנשים

מירב בן ארי: כמו "לצידך"

חגי ברוש: הרשות מזמן טענה שמסגרות כאלה, בכפיפה אחת של משרד הבריאות והרווחה היה צריך לפתוח גם במרכז וגם בדרום ולא רק בחיפה

חגי ברוש:  אבל אני לא בא בטענות לחברים שלי, סדרי עדיפויות של משרדים

קטי קטרין שטרית: אז אולי כדאי שהם יסבירו, לגבי המכרז, האם דובר - - -     

אוריאל בוסו: מה החלוקה בין בריאות לבין רווחה? בריאות זה אשפוזית

מירב בן ארי:   עוד פעם, היא נכנסת - - -      

אוריאל בוסו: בריאות זה אשפוזית

מירב בן ארי: היא נכנסת, דבר ראשון, היא שייכת למערכת הבריאות

אוריאל בוסו: בריאות באשפוזית

מירב בן ארי: אגב, צריך לזכור, שנייה, שהיא יכולה לצאת באמצע אשפוזית בגלל שהיא בגירה, אפרופו החוק שלך

מירב בן ארי:  היא גם יכולה לסיים את האשפוזית ולחזור לרחוב

מירב בן ארי:  ההחלטה היא שלה האם לסיים את זה

מירב בן ארי:  אגב, זה בדרך כלל משהו כמו שבעה שבועות ולעבור לכפר הוליסטי טיפולי, שוב, צריך להגיד גם פתוח

מירב בן ארי:  בסוף היא יכולה לקום ולצאת

אהרון שבי: נכון

אהרון שבי:  מרב חייה של אישה על רצף ההתמכרות נעשים מבחינה טיפולית במערכת הרווחה

אהרון שבי:  זה אומר - - -     

אוריאל בוסו: שנייה, בוא, ברשותך

אוריאל בוסו:  אהרון שבי, מנהל השירות לטיפול בהתמכרות, משרד הרווחה

אהרון שבי: משרד הרווחה

אהרון שבי:  בעיקרו של דבר, הנשים, וגם גברים, הם מקבלים את מרב זמן הטיפול במערכת הרווחה, כאשר הצעד הראשון הוא הצעד של האשפוזית, כמו "לצידך" בהקשר הזה, מספר שבועות לגמילה פיזית רפואית

אהרון שבי:  מאותה נקודה, כאשר היא עוברת למערכת היא יכולה ללכת לשני כיוונים – אחד זה מערכת של יחידה ברשויות המקומיות, ששם היא יכולה לקבל מענה פסיכו-סוציאלי טיפולי או קהילה טיפולית, בהקשר הזה, וזה בעצם הימצאות במסגרת חוץ ביתית לקבלת טיפול פסיכו-סוציאלי

אהרון שבי:  היה ויש מצב של חזרה לשימוש בסמים, יכול להיות חזקה של המעגל – עוד פעם גמילה פיזית וחוזר חלילה בהקשרים האלה

אהרון שבי:  ולכן, במובן הזה יש איזשהו היבט של כלים שלובים בין משרד הבריאות למשרד הרווחה בהקשר הזה

אהרון שבי:  משרד הרווחה ייתן את המענה הפסיכו-סוציאלי על ידי עובדים סוציאליים, במובן הזה שלנו

אהרון שבי:  משרד הבריאות אמור לתת את המענה הרפואי "פר אקסלנס"

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  תמר צ'ין, משרד האוצר

מירב בן ארי: אני בכלל בעד, אדוני יושב הראש, לבוא לסיור ולראות

אוריאל בוסו: בהחלט

מירב בן ארי: איך נראה כפר כזה שמשלב גם בריאות וגם רווחה

אוריאל בוסו: בהחלט

אוריאל בוסו:  תמר צ'ין, משרד האוצר

תמר צ'ין: אני אגיד שבסוגיה הספציפית הזאת אין סוגיה תקציבית כמו שאמרו, זה נמצא בתהליך במשרד הבריאות

תמר צ'ין:  אבל כמו שחברת הכנסת ציינה היה תהליך באמת בשנים האחרונות של התמודדות עם מערך ההתמכרויות

תמר צ'ין:  הייתה תוספת של עשרות מיליונים בשנה האחרונה שגם נכנסה לבסיס לתמיכה בקופות החולים להקים מערך להתמודדות עם התמכרות במקביל למה שמשרד הבריאות ומשרד הרווחה מפעילים

תמר צ'ין:  ובשנים הקרובות ממש נמצא

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  יוליה שינפלד, מנכ"ל עמותת "לצידך"

יוליה שינפלד: שלום, שמי יוליה שינפלד, אני מנכ"לית של עמותת "לצידך", אני אחת המייסדות של העמותה

יוליה שינפלד:  אני, יחד עם עוד שותפות, הקמתי את האשפוזית ביהוד ב-2016

יוליה שינפלד:  עד כה לא הייתה אשפוזית לנשים בלבד לכל הגילאים, כי כבר הייתה אשפוזית שהיא הייתה לנשים צעירות

יוליה שינפלד:  אני הייתי צריכה להתחיל מזה שאנחנו לא יזמנו את הדיון הזה

יוליה שינפלד:  עמותת "לצידך" לא יזמה את הדיון הזה

יוליה שינפלד:  היינו בקשיים, פנינו לחברות כנסת בלי סוף

יוליה שינפלד:  היינו בקשיים מול משרד הבריאות בחצי השנה האחרונה, היינו במצב של סכנת סגירה כל יום

יוליה שינפלד:  בזכות צוות שלא נטש אותנו, לא עזב אותנו, עם הלנות שכר - - -     

אוריאל בוסו: כמה מרכזים יש לכם?     

יוליה שינפלד: יש לנו כרגע מרכז אחד

אוריאל בוסו: מרכז אחד

יוליה שינפלד: החודש נסגר עוד מרכז נוסף שהיה לנו בקריית אונו

אוריאל בוסו: כמה מיטות יש שם?     

יוליה שינפלד: 12

אוריאל בוסו: 12 מיטות, נכון

אוריאל בוסו:  כמה אנשי צוות אתם מחזיקים?     

יוליה שינפלד: קרוב לעשרה

יוליה שינפלד:  יש רופאה אחראית, יש אחיות, יש מדריכות, יש עובדות סוציאליות, מטפלות מכל מיני תחומים

אוריאל בוסו: איך מגיעים אליכן?     

יוליה שינפלד: מכירים אותנו

אוריאל בוסו: מפה לאוזן?     

יוליה שינפלד: בשטח מכירים אותנו

טטיאנה שומווקו: מיחידות ברווחה

יוליה שינפלד: כן

אוריאל בוסו: אין הפנייה?     

יוליה שינפלד: הפניות, עצמאית

יוליה שינפלד:  מגיעות מכל הארץ

אוריאל בוסו: כמה זמן ממוצע הטיפול של כל?     

יוליה שינפלד: עוד פרט חשוב, כשמדברים על אשפוזית גם מדברים בדרך כלל על 21 יום

יוליה שינפלד:  אנחנו האשפוזית הראשונה שהייתה, שוב, לא כמו אשפוזית לצעירות שהיא הייתה שלושה חודשים – היינו הראשונות שהטיפול הוא 42 יום, שזה שישה שבועות

יוליה שינפלד:  שזה גם מעלה אחוזי הצלחה מאוד

יוליה שינפלד:  ואחוזי ההצלחה אצלנו נמדדים במסיימות, באחוזי המסיימות, ואלה האחוזים הכי גבוהים בארץ

יוליה שינפלד:  אנחנו בעצם כבר ננצל את הבמה ואנחנו כן נדבר על בעיה שנוצרה לנו מול הרשות למלחמה בסמים עם תקציב שלא הגיע

יוליה שינפלד:  ואנחנו, זה תקציב שהוא היה קריטי עבורנו, כי אנחנו מקבלות, רוב הנשים שמגיעות אלינו מגיעות בלי כלום, שמצבים כאלה לא רואים, אני חושבת שלא רואים כל יום

יוליה שינפלד:  הן מגיעות בלי כלום

יוליה שינפלד:  אין להן שום דבר, הן מגיעות מהרחוב

יוליה שינפלד:  והרבה פעמים, גם אם משרד הבריאות מתמחרים לנו מיטות בצורה של כמה משכורות, כמה מזון, כמה זה, הם לא יכולים לקחת בחשבון את הדברים האלה שמגיעה אישה שאין לה כלום, אין לה אפילו כסף ללכת, היא הגיע עם צילום תעודת זהות וצריך להוציא לה תעודת זהות

יוליה שינפלד:  צריך ללוות אותה, צריך לעשות דברים, צריך לקנות לה

מירב בן ארי: יוליה, מה זה התקציב הזה של הרשות?     

חגי ברוש: חילוט, חילוט

חגי ברוש:  קרן החילוט

מירב בן ארי: מקרן החילוט? כמה, זה לא קשור למכרז של משרד הרווחה, לא קשור, זה קשור אליכם ברשות

מירב בן ארי:  אבל למה בעצם זה לא הגיע?     

חגי ברוש: תראו, הקרן זו קרן שלוקחת כסף מהסוחרים ומחלטת - - -     

מירב בן ארי: צריך להגיד קרן של הסוחרים שהמשטרה עוצרת

חגי ברוש: נכון

מירב בן ארי: לוקחת את הכסף של הסמים, והמטרה, עשינו את זה גם בכנסת העשירם לדעתי, שהכסף שמגיע מחילוט יגיע בעצם לטיפול במכורות

מירב בן ארי:  לכן הכסף הזה היה אמור להגיע

יוליה שינפלד: שנתיים לא הגיע

חגי ברוש: עכשיו, הקרן לצערי, בשנתיים האחרונות, גם כתוצאה מחילופי שלטון והצורך כל פעם של השר, המנכ"ל, ללמוד את הנושא הזה

מירב בן ארי: כן

חגי ברוש: היא לא התכנסה כבר מעל שנתיים

חגי ברוש:  ולא מחולק כסף

חגי ברוש:  אני ממש לא הכתובת להבין ולהסביר פה למה

חגי ברוש:  לא בתחום האחריות שלי

מירב בן ארי: מי הכתובת?     

קטי קטרין שטרית: מי הכתובת? תגדיר

קטי קטרין שטרית:  מי? השר צריך לחלק?     

מירב בן ארי: השר

אוריאל בוסו: מי צריך להקים?     

קטי קטרין שטרית: צריך לכנס מה? מי צריך לכנס מה?     

חגי ברוש: השר

אוריאל בוסו: איזה שר?     

מירב בן ארי: לביטחון לאומי

חגי ברוש: אני אומר, המשרד לביטחון לאומי, זה חונה שם עכשיו

קטי קטרין שטרית: האם מישהו פנה מהמשרד?     

אוריאל בוסו: אנחנו נפנה

אוריאל בוסו:  אנחנו נפנה כחלק מהחלטות הוועדה

חגי ברוש: יש מערכת היררכית אצלי במשרד, אני לא מוסמך ואני גם לא יודע את כל הסיבות לזה

חגי ברוש:  אני כן ער לזה שחלוקת הכספים הזאת - - -     

מירב בן ארי: הכסף שם, שתדע

חגי ברוש: תקועה כבר שנתיים

אוריאל בוסו: יודעים בכמה כספים מדובר? אנחנו יודעים?     

מירב בן ארי: אתה יודע, יש שם מלא, אני אגיד לך, לפני שנה הייתי בביקור במשטרה וראיתי, נגיד, את השקים של המזומנים - - -     

קטי קטרין שטרית: גם בשנה שעברה?     

מירב בן ארי: והדבר הראשון, כן, כן

מירב בן ארי:  הכל בסדר, התקלה כבר שנתיים

מירב בן ארי:  ואמרתי לו "מה עם כל הכסף?"?

מירב בן ארי:  אני מדברת איתך על חבילות

מירב בן ארי:  אז הוא אמר לי" מירב, זה של קרן החילוט"

מירב בן ארי:  אמרתי לו "או, הנה, משהו קרה, הכסף באמת עבר

מירב בן ארי:  עכשיו צריך רק לעקוב אחרי הכסף, שהכסף ילך לאותם"

קטי קטרין שטרית: לא, ברור

קטי קטרין שטרית:  אבל למה שנתיים לא? לא הבנתי למה שנתיים

מירב בן ארי: למה? אדוני יושב הראש, אדוני השר

אוריאל בוסו: אוקיי

מירב בן ארי: אני מניחה, קטי, שגם את - - -     

אוריאל בוסו: אז כנראה שהמנגנון, לא, אני יודע שדיברו על זה לפני שנה וחצי-שנתיים, אבל זה מנגנון שהוא בוסר

אוריאל בוסו:  זאת אומרת, אין משהו שהוא - - -     

מירב בן ארי: כל פעם הוא רוצה ללמוד את הכסף לחילוט, אבל בסוף הרעיון הוא מאוד פשוט – הכסף שהולך מעסקאות סמים צריך לסייע לאותם מכורים ומכורות

קריאה: נכון

אוריאל בוסו: אוקיי

מירב בן ארי: מנגנון הכי פשוט

אוריאל בוסו: תודה

מירב בן ארי: ורק צריך להעביר את זה לעמותות

מירב בן ארי:  כמו שהובטח לה

מירב בן ארי:  גם הכסף הזה הובטח לך

מירב בן ארי:  כמה כסף דיברו איתך?     

חגי ברוש: לא, זה לא הובטח

אוריאל בוסו: מה?     

חגי ברוש: עמותת "לצידך" הגישה בקשה - - -     

אוריאל בוסו: יוליה, מה המחזור השנתי שלכם?     

יוליה שינפלד: בסביבות 3 מיליון, עם שני מרכזים עד עכשיו

יוליה שינפלד:  היו לנו שני מרכזים, עכשיו יש לנו מרכז, אז שני מיליון

אוריאל בוסו: אם יהיה לכם עשרים מיליון, יהיו עוד מרכזים? יש צורך?     

יוליה שינפלד: בוודאי

יוליה שינפלד:  אנחנו ויתרנו על שני פרויקטים שהם חלום

יוליה שינפלד:  שני פרויקטים שזה בית מאזן למכורות

אוריאל בוסו: משרד הבריאות

קטי קטרין שטרית: אז זהו, שנייה, יוליה

קטי קטרין שטרית:  אני לא קיבלתי תשובה ממשרד הבריאות – אתם עורכים מכרז - על כמה מרכזים אתם מדברים?     

דניאל סירקיס: יש מספר מרכזים

קטי קטרין שטרית: כמה?? כמה? 1? 2? 100?     

דניאל סירקיס: שנייה, שנייה, שנייה

דניאל סירקיס:  לגבי נשים, יש 15 מיטות לנשים

אוריאל בוסו: זאת אומרת שאם אנחנו אומרים שמרכז אחד יש רק 12 מיטות אז אתם עושים מכרז רק למרכז אחד?     

קטי קטרין שטרית: רק למרכז אחד?     

אוריאל בוסו: מה? למה? כי זה עניין תקציבי?     

דניאל סירקיס: רק על נשים

קטי קטרין שטרית: כן, על נשים אנחנו מדברים

אוריאל בוסו: אני שואל, כי זה עניין - - -     

קטי קטרין שטרית: מרכז אחד בכל מדינת ישראל? אחד?     

אוריאל בוסו: כי זה מה שהוקצה כלכלית לזה?     

דניאל סירקיס: באופן כללי

חגי ברוש: ההוא שאמרתי

דניאל סירקיס: יש כמה מקומות - - -     

אוריאל בוסו: זה אנחנו יודעים, אבל אני שואל למה רק מרכז אחד לנשים? בגלל שזה מה שהוקצב כלכלית לשם או שאין צורך? מה? מה? אתם יודעים אבל שיש צורך

ניר שער: הצורך ישנו, מבחינה תקציבית

אוריאל בוסו: תקציבית

ניר שער: עכשיו אני אגיד גם עוד משהו

ניר שער:  יש מרכז שקיים - - -     

אוריאל בוסו: כמה כסף משרד הבריאות הקצה לנושא הזה בכלל? אתם לא יודעים להגיד

אוריאל בוסו:  טוב

קטי קטרין שטרית: איך אתם מקבלים את ההחלטה כמה מיטות? איך?     

דניאל סירקיס: אנשי המקצוע

קטי קטרין שטרית: אנשי המקצוע, מכובדים - - -     

אוריאל בוסו: לא, אנשי מקצוע בהתאם להסמכה שיש להם

קטי קטרין שטרית: אבל אולי האוצר אפילו לא יודע שיש צורך כזה

קטי קטרין שטרית:  אנשי המקצוע צריכים לבוא ולהגיד שיש צורך

אוריאל בוסו: טוב

קטי קטרין שטרית: יש כל כך הרבה המתנה

ניר שער: אנחנו מציפים את הצורך כל הזמן, אבל יש, אומרים לנו "זה העוגה שלכם" - - -     

מירב בן ארי: "אבל השמיכה קצרה", "העוגה קטנה"

ניר שער: בדיוק

מירב בן ארי: ברור, אנשי המקצוע, ברור שבאים ואומרים

מירב בן ארי:  הרי, הם מצידם שיהיו גם הרבה מסגרות

קטי קטרין שטרית: אז אולי, אדוני יושב הראש, אולי צריך גם לצאת בקריאה להגדיל את הכמות

קטי קטרין שטרית:  כי באמת, עם כל הכבוד, כל כך מעט מיטות

אוריאל בוסו: זה בסוף, זה הקצאת משאבים שהמשרד מחליט להקצות לנושא

יוליה שינפלד: להגדיל את הכמות וגם להפריד ממרכזי גמילה, נשים וגברים

יוליה שינפלד:  להפריד בתקופה של גמילה פיזית

יוליה שינפלד:  נשים וגברים לא יכולים להיות ביחד

אוריאל בוסו: בהחלט

יוליה שינפלד: לאור העובדות שהיו מקרי אונס

יוליה שינפלד:  לא רק הטרדות

יוליה שינפלד:  אנחנו לא מדברים רק על הטרדות או משהו שנדמה לה

יוליה שינפלד:  אנחנו מדברים על מקרי אונס

אוריאל בוסו: יש עוד כמה דברים שצריכים הפרדה במדינה, ואת יודעת - - -     

יוליה שינפלד: וסרסור

אוריאל בוסו: לא, את יודעת שבמחלקות הפסיכיאטריות יש רק מחלקה אחת שהיא בנפרד, ובתל השומר, לא הגיוני מה שקורה שם

קטי קטרין שטרית: שם אני הייתי

אוריאל בוסו: לא יאומן

קטי קטרין שטרית: אין בית חולים פסיכיאטרי אחד שלא הייתי בו

אוריאל בוסו: אחד

אוריאל בוסו:  תל השומר, נפרד

מירב בן ארי: אם אתה מתלבש על הנושא הזה - - -     

אוריאל בוסו: וזה בניגוד למה ש

מירב בן ארי: אני אומרת לך, יש לך תמיכה של הקואליציה והאופוזיציה

מירב בן ארי:  קודם כל, אם אתה מתלבש על זה, זה הרבה יותר פשוט אפילו ממה שאתה חושב

מירב בן ארי:  כי אחד, בקרן לחילוט יש כסף, בניגוד למקומות אחרים, ושתיים, הנה אני אומרת לך, האג'נדה היא מאוד נכונה, הפרדה מגדרית

מירב בן ארי:  בסוף, כשהיא מגיעה לאשפוזית, שזה הכי נורא כי היא בקריז - - -     

יוליה שינפלד: יש חוסר

יוליה שינפלד:  יש חוסר במיטות אז אין הולכות למרכזי גמילה פרטיים

מירב בן ארי: אונס

מירב בן ארי:  עכשיו, תבינו, אשפוזית זה לא הקהילה ההוליסטית – היא במצב של קריז, היא במצב לא טוב פיזית, היא, כמובן יש בעיה של סמים, צריך לזכור שלפעמים גם נכנסים

מירב בן ארי:  ואז היא נמצאת במצב הכי פגיע והיא משלמת על זה

אוריאל בוסו: תודה

יוליה שינפלד: גם קרוב ל-100% מהנשים שמגיעות למרכזי גמילה, אצלנו זה 100%, אולי יש מרכזי גמילה אחרים, אצלנו זה 100% - הן נפגעות לפעמים בילדות

מירב בן ארי: אגב, ולא סתם - - -     

אוריאל בוסו: תודה, אנחנו רוצים להתקדם

מירב בן ארי: רגע, אבל לא סתם - - -     

אוריאל בוסו: אנחנו רוצים להתקדם

מירב בן ארי: מצליחה להוציא אותה מהסם בגלל המסגרת

אוריאל בוסו: ברור, ברור

אוריאל בוסו:  זה א'-ב'

אוריאל בוסו:  אתם ביקשתם שאחת מהמדריכות תדבר

אוריאל בוסו:  מה השם? אתי בר נס?      

אסתר בר נס: כן

אוריאל בוסו: אסתר

אסתר בר נס: אני נקייה 4 שנים, 8 חודשים ו-18 יום

אסתר בר נס:  20 שנה הייתי בשימוש בסמים

מירב בן ארי: כל הכבוד

אסתר בר נס: אני אמא לילדים גדולים

אסתר בר נס:  התחלתי להשתמש בסמים, למען האמת, כשהם היו בני 8, ועליתי על דרך כשהם היו בני 21

אסתר בר נס:  כך שאת מה שהיה באמצע, זה מזל שאמא שלי הייתה איתי

אסתר בר נס:  המרכז הזה שהוא נשים, יש לו המון פלוסים, כי את מוגנת

אסתר בר נס:  וזה אמון שאחרי שנפגעת מגברים, אני עברתי אונס בגיל 16, מאז החיים שלי לא היו קלים, אבל כשנתקלתי בפעם הראשונה בסמים זה מה שגאל אותי

אסתר בר נס:  זאת אומרת, אחרי 20 שנה של שימוש שכבר באמת איבדתי צלם אנוש וכבר באמת לא היה אכפת לי משום דבר ומשום כלום, הגעתי ל"לצידך"

אסתר בר נס:  עכשיו, אני יודעת שבשבילכם השם "לצידך" הוא באמת שם כמו כל שם

אסתר בר נס:  הפלוס שיש ב"לצידך", שזה מצומצם, 14 בנות

אסתר בר נס:  זאת אומרת, הצוות הוא מאוד, זה אישי

אסתר בר נס:  הצוות שם הן מכורות נקיות, שיכולות להבין, להזדהות

אסתר בר נס:  וכך נבנה אמון למעשה

אסתר בר נס:  זה בית שאני לא חושבת שאפשר לקרוא לו מרכז גמילה

אסתר בר נס:  אני קוראת לו בית היולדות שלי, כי שם אני קיבלתי את החיים שלי, נולדתי מחדש למעשה

אסתר בר נס:      ו"לצידך" הוא לא רק 42 יום

אסתר בר נס:  במקרה שלי

אסתר בר נס:  במקרה שלי הם ליוו אותי בכל, כן הופניתי ליחידה להתמכרויות

אסתר בר נס:  אני עד היום שם, למען האמת

אסתר בר נס:  עד היום ביחידה להתמכרויות בנווה אליעזר

אסתר בר נס:  עשיתי שם הפוגה וחזרתי שוב

אסתר בר נס:  חזרתי שוב כי מאוד קשה, כמו שאמרה יוליה, הלנת השכר שהייתה לנו והחוסר בתקציב

אסתר בר נס:  ואני, כמכורה, שקיבלו אותי בחום ואהבה ודאגו לי לכל, ככה אני ממשיכה את הדרך שלי

אסתר בר נס:  וכשמגיעה אלינו מישהו מהרחוב שאין לה לא תחתון ולא חזייה, ולא דברים בסיסיים, יסודיים

אסתר בר נס:  אז כן, אז אנחנו דואגים לה

אסתר בר נס:  אני אישית דואגת לה

אוריאל בוסו: תודה, תודה

אוריאל בוסו:  תודה ששיתפת אותנו

מירב בן ארי: רגע, אפשר לשאול מה את עושה עכשיו?     

אסתר בר נס: היום אני מדריכה

אוריאל בוסו: היא מדריכה שם

אסתר בר נס: כן

מירב בן ארי: כל הכבוד

מירב בן ארי:  זה מאוד חשוב

אוריאל בוסו: אורית סמוכיאן

אורית סמוכיאן: כן, בוקר טוב

אוריאל בוסו: שלום

אורית סמוכיאן: אני אורית סמוכיאן, אני בוגרת "לצידך"

אוריאל בוסו: וגם מדריכה היום

אורית סמוכיאן: ואני רוצה לספר לכם בכמה שניות על החיים שהיו לי לפני "לצידך", כי אני נפגעתי בתאונת עבודה והתהפכה עליי עגלה של 400 קילו על העורף

אורית סמוכיאן:  נוצרה פגיעה במערכת העצבים – פיברומיאלגיה, רופאים פוצצו אותי בתרופות נרקוטיות, וכל היום חייתי במרדף אחרי המנה הבאה

אורית סמוכיאן:  איך אני מבינה עוד מרשם, עוד תרופה

אורית סמוכיאן:  כל מיני שמות של תרופות שלא משנה, תשאל את הרוקח, אני קיבלתי הכל

אורית סמוכיאן:  ואף מרכז לא רצה לקבל אותי ולעזור לי לצאת מהדבר הזה

אורית סמוכיאן:  לא משרד הרווחה, לא במשרד הבריאות, לא באף מקום

אורית סמוכיאן:  ושנים הייתי פה בכנסת ובוועדות, ואף אחד לא היה מוכן לעזור

אורית סמוכיאן:  "לצידך" זה המקום היחיד שפתח לי את הדלת, שקיבל אותי שלושה חודשים לטיפול - - -     

אוריאל בוסו: לפני כמה זמן הגעת לשם?     

אורית סמוכיאן: 11 חודש אני נקייה, וקיבלתי גם בית חם אחר כך

אורית סמוכיאן:  ואני עדיין בקשר עם "לצידך"

אורית סמוכיאן:  כל הזמן הם דואגים מה איתי, איך אני מתקדמת

אורית סמוכיאן:  אני הגעתי כשאני לא יכולה ללכת

אורית סמוכיאן:  לליצדך

אוריאל בוסו: תודה רבה ששיתפת אותנו

מירב בן ארי: אפשר לשאול מה את עושה היום?     

אורית סמוכיאן: כן, אני נמצאת כרגע בשיקום במקום שנקרא "בית חם", ועוברת גם הדרכה דרך היחידה להתמכרויות איך להמשיך הלאה

אוריאל בוסו: תודה רבה

מירב בן ארי: בהצלחה

אורית סמוכיאן: תודה

אוריאל בוסו: רחמים שלום נמצא כאן? בבקשה, מה השם שלך? רחמים שלום, אתה מעוניין לדבר? לא

אוריאל בוסו:  רחלי בן ארי, בבקשה

ארי סקת: בוקר טוב לכולם

ארי סקת:  טוב, אני הגעתי לפה בעצם בזכות ההורים ובגלל ההורים

ארי סקת:  אני שליחת ציבור ברעננה, יושבת ראש סניף הליכוד ברעננה, ושנה שלמה אני בעצם מלווה הורים חסרי אונים

ארי סקת:  נורא קשה לי לדבר כי חוויתי איתם דברים מאוד לא נעימים

ארי סקת:  כשאני מקבלת בחצות טלפון, כשההורה בן חמישים לא יכול לדאוג לילדה שלו, שהיא מגיעה לטיפול נמרץ, תחת אלימות, אונס

ארי סקת:  ואי, קשה לי לדבר

ארי סקת:  אתה לא ישן בלילה

ארי סקת:  וכשאני מעלה את זה, את הסוגיות האלה בפני שר או חבר כנסת, שואלים אותי אם יש ברעננה שעון, אז אני אומרת שההורים האלה איבדו את הזמן

ארי סקת:  איבדו את היכולת לתפקד לפי זמנים

ארי סקת:  כי הם עובדים לפי איך הילדה שלהם מגיבה ומטלפון לטלפון, כדי לסייע לבנות ולהציל אותן, ואין מושיע

ארי סקת:  טוב, מכאן אני פניתי לחברת הכנסת קטי שטרית, שפתחה לנו את הדלת, ובתוך שבועיים הגענו לוועדה הזאת

ארי סקת:  אני רוצה להודות לך קטי

ארי סקת:  והצעת החוק שהגשנו נמצאת עם שולחנו של משה ארבל, ואני מקווה מאוד שביום רביעי הוא יגיש אותה גם

ארי סקת:      צריך סמכות הורית פה

ארי סקת:  לא יכול להיות שילדות בנות 18 ויום יאבדו את היכולת להציל את עצמן וההורים לא יכולים לעזור להן

ארי סקת:  לא יכול להיות שילדה בת 18 ויום פתאום עצמאית לגמרי ובריאה בנפשה כשהן פגועות נפש

ארי סקת:  אין תיאוריה כזאת

ארי סקת:  אנחנו לא יכולים להישאר אדישים למצבים כאלה

ארי סקת:  ואנחנו פה כדי להעיר את כולם ולהגיד לכם חבר'ה, צריך להציל את הילדות האלה

ארי סקת:  ואחת מתוך שבע זה בושה

ארי סקת:  זה תעודת עניות למדינת ישראל, שלא כל ילדה יכולה להיכנס ולקבל טיפול במוסד לגמילה

ארי סקת:  זו תעודת עניות

אוריאל בוסו: תודה

ארי סקת: אני, מאוד קשה לי לדבר כי אני באמת מרגישה אותם ואני שותפה לכאב שלהם

ארי סקת:  ואני רוצה להודות גם למירב בן ארי, לעמותת "לצידך", לכולם שמגויסים

מירב בן ארי: נפגשנו כבר לפני הוועדה הזאת, לא?     

ארי סקת: נכון

מירב בן ארי: נכון, מה זה היה? אני מסתכלת עלייך

קטי קטרין שטרית: רחלי סקת היא חברת מועצת - - -     

מירב בן ארי: לא, זה אין בעיה, אבל התעסקנו כבר בנושא הזה בעבר?     

ארי סקת: אני חושבת כשאת היית בקואליציה

ארי סקת:  העליתי את זה

מירב בן ארי: כשהיינו בוועדה כאן? זה תחום שאת מתעסקת בו הרבה שנים?     

קטי קטרין שטרית: בהתנדבות

מירב בן ארי: לא, לא

מירב בן ארי:  הכל בסדר, סתם אני מנסה להבין

ארי סקת: אני מתעסקת בהרבה תחומים, אבל - - -     

מירב בן ארי: אפשר לשאול רק היום בת כמה הילדה?     

אוריאל בוסו: הנה, בבקשה, אני רוצה לשמוע את - - -     

ארי סקת: תכף תשמעי את ההורים גם כן

מירב בן ארי: אוקיי, אין בעיה

אוריאל בוסו: מה השם שלך?     

ארי סקת: תודה רבה

ארי סקת:  תודה רבה על ההזדמנות הזאת שניתנה לנו

אוריאל בוסו: מה השם?     

א"ת: שמי א"ת

א"ת:  אני אקריא, כי אני ממש מתרגשת ואני לא רוצה לפספס

א"ת:  אני אמא של ה', בת עשרים המכורה לסמים כבר מספר שנים

א"ת:  היא נפגעה תקיפה מינית בגיל 13 מפדופיל

א"ת:  רגע

א"ת:  נפגעת מינית מפדופיל מרעננה שעדיין מסתובב חופשי והבת שלי היא זאת שבעצם נמצאת בכלא רגשי

א"ת:  אבל זה סיפור אחר

א"ת:  בעקבות זה היא מאובחנת עם פוסט טראומה ובהפרעת אישיות גבולית

א"ת:  מאז הפגיעה אנחנו במדרון תלול

א"ת:  חוותה לא מעט אשפוזים בשלוותה עקב פגיעות עצמיות, ובעקבות כך גם הייתה במסגרות סגורות חוץ-ביתיות כמו פנימיות

א"ת:  בפגיעה, בטראומה המינית עצמה לא טיפלו

א"ת:  כל הזמן התעסקו במסביב ואיך לכסות את הפצע בפלסטר

א"ת:  מהר מאוד הבת שלי מצאה את הפתרון של לא להרגיש את הכאב וברחה לסמים

א"ת:  העולם הזה אכזר, הכל נגיש, אנשים רעים

א"ת:  זנות, סמים וניצול

א"ת:  בתי הגיעה לרחוב לתחנה המרכזית, נפלה לידיים של סרסורים וסוחרי סמים המנצלים את התמימות על המצוקה שלה

א"ת:  אוקיי, אז הבת שלי נאנסה לפני כחמישה חודשים שוב על ידי כמה גברים

א"ת:  הגיעה לבלינסון ושוחררה ללא מענה

א"ת:  אגב, כי היא בת עשרים והיא אחראית לעצמה

א"ת:      היא נכנסה לגמילה ב"לצידך" לארבעה חודשים

א"ת:  מקום מדהים שעושה עבודת קודש ושיש עליו סכנת סגירה מפאת תקציבים

א"ת:  מיותר לציין שיש מצוקה עם מרכזי גמילה – זמני המתנה וכדומה

א"ת:  שוב חזרה ה' שלי לרחוב, ולפני כשבועיים, רק שבועיים, הכריזו עליה כנעדרת, ולאחר כמה ימים מצאו אותה ברחוב עירומה וללא הכרה

א"ת:  הילדה שלי נאנסה, העבריין גרר אותה לאורך כל הכביש, היא הגיעה לבלינסון עם חבלות בכל גופה, שברים

א"ת:  ושיחררו אותה לאחר כמה שעות שוב לרחוב ללא מענה

א"ת:  למה? כי היא בת עשרים והיא יכולה לבחור

א"ת:  אני כאמא מרגישה חסרת אונים כל כך מול הבת שלי

א"ת:  אני אשת חינוך, יש לי גן ילדים

א"ת:  אני מגדלת ומחנכת דורות של ילדים, ולבת שלי אני לא יכולה לעזור

א"ת:  אני פונה בכל מקום אפשרי בכדי לזעוק את הכאב שלי וכאב של עוד הרבה הורים

א"ת:  מי שרק שומע את הסיפור שלי לא מאמין ואומר לי "מה? איזו הזיה"

א"ת:  אז זהו שזה אמיתי, והסיפור הזה הוא שלי

א"ת:  בבקשה תעזרו לי לשמור על בתי

א"ת:  תצילו את הילדים שלנו

א"ת:  די לאטימות ולחוקים היבשים

א"ת:  הכתובת על הקיר

א"ת:  אני בטוחה שאני אעניין אתכם כשהילדה שלי תימצא מתה ברחוב – אז אני אקבל איזושהי תמונה

א"ת:  אבל זו לא התמונה שאני רוצה

א"ת:       הכתובת על הקיר

א"ת:  אני כולי רועדת

א"ת:  מתוסכלת, עצובה, מנסה להרים את הראש ולהמשיך הלאה

א"ת:  אני רוצה להגיד תודה

א"ת:  תודה בזכות שני אנשים שפתחו לי את הדלת, שזו רחלי המקסימה, שהילדים שלה אצלי בגן, שכנראה לא סתם קורים לי דברים

א"ת:  ולקטי שטרית

א"ת:  תודה

אוריאל בוסו: תודה ששיתפת אותנו

א"ת: זהו, תודה על הזכות להיות פה ולהשפיע

אוריאל בוסו: איך אומרים? שתי דקות סיפרת לכולנו באמת איפה אנחנו נמצאים ומה מטרת הדיון

אוריאל בוסו:  רק ברשותך, למרות שהיא לא קטינה, גם בגלל פגיעות מיניות ובגלל שמה שנמצא, אני רוצה להקריא סעיף שככל שנרצה למחוק בפרוטוקול את השם על פי סעיף 120 לתקנון הכנסת – ככל שתהיה בקשה מטעם חבר כנסת, שר או נציגו, אם יעלה לצורך והכל לשם הגנה על הקטין או חסר ישע, ימחקו מהפרוטוקול המפורסם מזהים לציבור פרטים מזהים של הדוברת ושל הקטינים או הנפגעים

אוריאל בוסו:  וכן, ככל שהדבר יידרש לבקשת משתתף אחר בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום נזק לו או לזולתו, אז תהיה לו סמכות למחוק את זה

אוריאל בוסו:  תודה רבה לך באמת

קטי קטרין שטרית: אם הייתה הקטינה, הילדה, לא הייתה בעיה כי אפשר היה, ההורים היו יכולים לאשפז

קטי קטרין שטרית:  היא לא קטינה

אוריאל בוסו: אגב, אין חדר אקוטי בבלינסון?     

מירב בן ארי: חדר אקוטי לא קשור, חדר אקוטי רק לוקח בדיקת אונס אחרי שהיא נאנסת, ואחרי זה - - -     

קטי קטרין שטרית: בדיוק, זה לא

אוריאל בוסו: ובמקרה הזה היא לא הוכרה - - -     

א"ת: אחרי כמה שעות - - -     

קריאה: גם לזה היא צריכה להסכים

אוריאל בוסו: היא צריכה להסכים

א"ת: אחרי כמה שעות משחררים אותה

שרון ניר: הבעיה היא בעיית השיקום, זה הסיפור

אוריאל בוסו: לא, לא

אוריאל בוסו:  במקביל גם

מירב בן ארי: אם אפשר לשאול רק – היא הייתה "לצידך", הבת שלך, השתחררה - - -     

קריאה: היא הועברה למסגרת המשך, לא הצליחה לשרוד שם

מירב בן ארי: היא הייתה באשפוזית?     

א"ת: היא הייתה באשפוזית כשלושה חודשים בערך, עשתה שם עבודה מדהימה

א"ת:  ואז שוב, המצוקה של המעבר הזה שאין איזושהי המשכיות, היא עברה ל"רוח במדבר", שזה מקום אחר, המשך קהילה

א"ת:  וזה תנאים מאוד-מאוד קשים, זה לא פשוט המעבר

א"ת:  "רוח במדבר", כן

א"ת:  זה מאוד קשוח והכל צריך להיות בהסכמה

מירב בן ארי: זאת אומרת, מה שקרה - - -     

יולה שינפלד: בעצם מה שהיא הייתה צריכה - - -     

קטי קטרין שטרית: היא הייתה צריכה להישאר יותר?     

יולה שינפלד: היא הייתה צריכה המשך של - - -     

מירב בן ארי: אגב, "רוח במדבר" משולב נשים וגברים ביחד

מירב בן ארי:  אני יודעת כי קרן רש"י הקימה את זה עוד

קריאה: זה יש נשים וגברים אבל זה בנפרד

מירב בן ארי: בנפרד ברור, אבל זה אותו מתחם

קטי קטרין שטרית: כן, אבל זה על בסיס מיטה חמה

קטי קטרין שטרית:  אם הייתה להם יותר, לגבי "לצידך", אם היה להם יותר זמן להשאיר אותה ויכולת להשאיר אותה, יכול להיות שהיא הייתה מגיעה למסגרת האחרת הרבה יותר חזקה

קטי קטרין שטרית:  היא פשוט יצאה משם לא חזקה מספיק

אוריאל בוסו: בבקשה, דובר אחרון ואחר כך סיכום של חברי הכנסת ואני אסכם את הדיון

אבנר שלום: לי קוראים אבנר שלום

אבנר שלום:  הבת שלי הים בת 35

אבנר שלום:  נאנסה גם כשהייתה קטינה

אבנר שלום:  מישהו חושב לרגע שאם קטינה נאנסת, אם היא מגיעה לגיל 18 זה יעבור לה, זה לא עובד ככה

אבנר שלום:  שזה כלא לכל החיים, היא משתמשת בסמים, היא מוכרת את עצמה לכל המרבה במחיר כדי להשתמש בסמים הללו

אבנר שלום:  אני לא יודע אם אתם יודעים כמה עולים סמים, אבל זה בסביבות 30,000 שקל לחודש

אבנר שלום:  ככה שאם אישה נראית טוב ומוכרת את עצמה לכל המרבה במחיר, ואין מי שיעצור את זה

אבנר שלום:  אני שנים רבות חיפשתי אותה ועדין מחפש בתחנה המרכזית בלוינסקי בתל אביב

אבנר שלום:  אני לא בלש, לא איש משטרה

אבנר שלום:  מכירת סמים שם מול העיניים

אבנר שלום:  אין בעיה, אתה רוצה לקנות? תקנה

אבנר שלום:  אין שום בעיה

אבנר שלום:  יש שם בית מרחקת, הם משתמשים בסמים

אבנר שלום:  זה בושה גדולה

אבנר שלום:  אני שואל את עצמי איפה זה נעצר? איפה עוצרים את זה? איך נותנים לבחורות בגיל הזה, שנאנסו בגיל 12 ו-10, להגיע כל כך נמוך, למכור את עצמן שוב ושוב, ואין מי שיעזור להן

אבנר שלום:  עכשיו, אני בזמנו רציתי אפוטרופוס מבית משפט השלום, והמשטרה לקחה אותי לבריאות הנפש

אבנר שלום:  כי לעזור בסמים, אין להם רשות

אבנר שלום:  ואמר לי איזה קצין משטרה, אני לא אשכח את זה, "אתה יודע, אם אתה רוצה להציל את הבת שלך, תיקח 10,000 שקל, תקנה סמים, תשים עליה ואנחנו נפליל אותה"

אבנר שלום:  אז אני שואל את עצמי, אני צריך להיות פושע כדי להציל את הבת שלי? לאן אני הגעתי? אני צריך למכור סמים, לקנות סמים, לסחור בסמים, כדי להציל אותה

אבנר שלום:  כמה פיתוי צריך להיות לי כדי להציל את הבת שלי

אבנר שלום:  אז אני מקווה מאוד שתעשו לה סוף, כי אנחנו משפחה

אבנר שלום:  יש לבנות האלה אבא ואמא

אוריאל בוסו: אנחנו, במקרה הזה לא הוועדה המיוחדת להתמכרויות בסמים

אבנר שלום: אני יודע

אוריאל בוסו: אבל הצפתם את הצורך במקומות של השיקום והגמילה ואשפוזית

אבנר שלום: בהחלט

אוריאל בוסו: וזה בדיוק מטרת הדיון

אבנר שלום: בהחלט

אוריאל בוסו: משרד הרווחה, משפט

אהרון שבי: רק משפט משלים אחד, שיהיה ברור

אהרון שבי:  בעיקרו של דבר, מבחינת משרד הרווחה, בנקודת הזמן הזאת קיימות המסגרות החוץ-ביתיות ובוודאי המסגרות האמבולטוריות לקליטת נשים

אהרון שבי:  והנוקה הזאת, שפרוסות בכל רחבי הארץ בעניין הזה, המוקד שלנו הפסיכו-סוציאלי, אתה נמצא שם למשך שנה עם המון מעטפת והמון ליווי של הצוותים

אהרון שבי:  מה קורה בעצם כאשר קשה לאישה במסגרת הזאת? נעשים מאמצים עד כדי חיזור, עד כדי באמת עירוב המשפחה כדי להשאיר אותה במסגרת

אהרון שבי:  ועדיין ישנה נשירה

אהרון שבי:  הדלת היא דלת פתוחה, גם לאישה שנשרה לחזור ולהיקלט בחזרה בהקשר הזה

אוריאל בוסו: טוב

אהרון שבי: אם צריך עוד מבחינת המסגרת הרפואית, גם זה אפשרי

אהרון שבי:  אבל שיהיה מובן שנכון לעכשיו יש אפשרות לקלוט נשים לטיפול בהתמכרות בהקשר הזה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת שרון ניר

מירב בן ארי: אשפוזיות

מירב בן ארי:  זה בדיוק הדיסוננס

אהרון שבי: אשפוזיות זה כבר החלק - - -     

אוריאל בוסו: אוקיי, אנחנו מסכמים את הדיון

אוריאל בוסו:  תודה

אוריאל בוסו:  תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת שרון ניר, בבקשה

שרון ניר: אדוני יושב הראש, לא צריך להכביר במילים כדי להקשיב עם הלב למה שציינו פה ודיברו פה ההורים

שרון ניר:  הנושא הזה הוא חובה מבחינתנו

שרון ניר:  לדעתי, אנחנו בדיוק בשבילך הדברים קיימים כאן – כדי להציל נפשות

שרון ניר:  ומדובר פה פשוט על הצלת נפשות

שרון ניר:  ואני רוצה מכאן קודם כל להודות לגברת יוליה, על העבודה החשובה, ולמרכז "לצידך"

שרון ניר:  אני חושבת שכשמסתכלים על כל הציר הזה מילדות ועד בגרות, מהרגע שבאמת ילדות או נערות חוות תקיפה מינית, הדרך לצערי מתקצרת להתמכרויות

שרון ניר:  והתמכרו מכניסה את אותן נשים למעגל אחר לגמרי, פשוט זורקת אותן מהשגרה, זורקת אותן מהציר הנכון של שגרת חיים ברוכה, וגובה מחירים כבדים

שרון ניר:  וכל מרכז, כמו מרכז "לצידך", שהתפקיד שלו באמת בסוף להשיב את הסדר על קנו, לתת איזושהי נקודת אור לכל אותן קורבנות לתופעה הקשה הזאת, מבחינתי זה חובתנו להושיט יד למרכז הזה

שרון ניר:  ואנחנו צריכים לראות שאנחנו באמת מייצרים פה איזשהו סוג של מוגנות למרכז "לצידך" כדי שיוכל להגן על נשים שנמצאות בשלב כזה בחיים שלהן

שרון ניר:  עכשיו מדובר פה בסוף בשיקום

שרון ניר:  זה מדובר בתהליך שיקומי

שרון ניר:  ובתהליך שיקומי צריך להטות אוזן קשבת למשקמים ולגורמי הרפואה

שרון ניר:  וגורמי הרפואה פה, באשפוזית, יש להם תפקיד מאוד-מאוד חשוב

שרון ניר:  זה מאוד צורם, כואב ומעציב שהסיפור המשאבים תמיד מכניעים אותנו

שרון ניר:  המשאבים מכניעים את הצורך האמיתי

שרון ניר:  ככל שמדובר בשיקום, בנושא כזה קריטי ואקוטי, שזה הצלת נפשות, אני חושבת שאנחנו צריכים פשוט לנהוג ביד נדיבה יותר

שרון ניר:  תודה, אדוני

אוריאל בוסו: תודה רבה, חברת הכנסת שרון ניר

אוריאל בוסו:  אם מישהי מחברות הכנסת רוצות להשלים משפט?     

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך

קטי קטרין שטרית:  אני לא שבעת רצון מההיצע שקיים

אוריאל בוסו: ברור שיש חוסר

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא רק עניין של חוסר

קטי קטרין שטרית:  יש לי תחושה נורא כבדה, אני לא יודעת אם גם מירב ושרון מרגישות ככה, כאילו מישהו מוותר על הבנות האלו

קטי קטרין שטרית:  התחושה הכבדה היא שמוותרים עליהן

מירב בן ארי: לא מעניינות

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, אין להן הרי פה

קטי קטרין שטרית:  אני מסתכלת, התמונה שיוצאת לי בראש זה מישהי שפותחת את הפה ולא יוצא מהקול שלה שום דבר

קטי קטרין שטרית:  הרי, אין להן שום יכולת לחשוב

קטי קטרין שטרית:  הן, הדבר היחידי, יש לנו פה שתי בנות נהדרות, אבל זה נס

קטי קטרין שטרית:  אתן נס

קטי קטרין שטרית:  אתן לא הבנות, אני יודעת אבל אני מסתכלת ואומרת כמה עוד בנות כאלה יש, ואיך כתבה לי רחי בשבוע שעבר? על עוד ילדה שדיברנו, על עוד נערה שדיברנו? אמא שלה לא תגיע כי היא יושבת שבעה

קטי קטרין שטרית:  אז אנחנו - - -     

אוריאל בוסו: משרדי הממשלה, אני מתקן אני מה שאומרת חברת הכנסת שטרית

אוריאל בוסו:  אנחנו לפעמים יושבים כאן בוועדות ומחפשים את, נקרא לזה את הפטנט, את הרעיון, את המשהו הזה שיכול לעזור

אוריאל בוסו:  פה אנחנו רואים נגיד שי שלנו מתכונות, לא מדבר עוד פעם ספציפית על "לצידך" כי יש כאן עוד מסגרות, אבל כנראה שיש מסגרות שיכולות להציל את הסיפורים המזעזעים שההורים כאן יושבים ומספרים על הילדים שלהם

אוריאל בוסו:  אולי אפשר לעצור את המעגל הזה באיזשהו מקום

אוריאל בוסו:  הוא כבר עשרים שנה, עשרים-וחמש שנה לא מוצא את עצמו וסביב עצמו

אוריאל בוסו:  אם יש לנו איזה פטנט מסוים, שאגב, עוד פעם אני חוזר על מה שאמרתי בדיון הקודם, גם כשאנחנו מסתכלים בעין אוצרית – סכום אפס, כנראה שההשקעה היא הרבה יותר נמוכה מההפסדים שאנחנו מקבלים כאן במשק בכל ההיבטים

אוריאל בוסו:  וגם כסף קיים

אוריאל בוסו:  לכן אני אומר, כשיש כזה דבר, צריך פשוט לעזוב את הכל, לעצור

אוריאל בוסו:  חוץ מזה שזה הצלת חיים, מעגל שלם של משפחות, של הורים, של אנשים

אוריאל בוסו:  אני גם שמעתי את נציגת הדיבור שדיברה כאן מרעננה שזה מעיק, ואני מכיר את הסיפור כי כשאתה מקבל טלפון ב-12 בלילה אתה חסר אונים

אוריאל בוסו:  אתה עומד מול בן אדם, אתה לא יכול לנתק לו את הטלפון, אתה גם לא יכול לא לענות ואתה אומר במה אתה עוזר לבן אדם

אוריאל בוסו:  מפני שאתה נשלח לכאן ואתה רוצה אכן באמת, זה הדבר שצריך לעמוד למול ענינו

אוריאל בוסו:       ואנחנו, בעזרת השם, כנראה שנתחיל לעקוב אחרי זה, אנחנו נפנה גם כן לשר לביטחון לאומי, בשביל שאנחנו נדע איך אנחנו מזיזים את הקרן הזו בשביל שהכסף שלה יתחיל להיות ממומש ברמה המיידית

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

אוריאל בוסו: צריך לדעת, יכול להיות שיש אינטרסים, כי אני זוכר שבזמנו דיברו על הכסף שעומד גם כן ביח"ה (היחידה לחקירות הונאה, משטרת ישראל) או בחילוטים

אוריאל בוסו:  אולי יש שימושים אחרים לכספים האלה

מירב בן ארי: יש

מירב בן ארי:  בוודאי

אוריאל בוסו: ולכן אני אומר, אנחנו צריכים לדעת על מה שמציל חיים

אוריאל בוסו:  תודה רבה

קטי קטרין שטרית: תודה רבה

אוריאל בוסו: חברת הכנסת מירב, משפט, ואני עושה סיכום לדיון

מירב בן ארי: ממש בקצרה

מירב בן ארי:  תראו, לדעתי יש כאן אירוע שהתחיל בכנסת העשרים, של ה-18+

מירב בן ארי:  ואני אגיד לך את זה שבי, כי אתה יודע את זה, וגם חגי, שב-18+, עד גיל 25, דיברתי על זה גם עם קטי, התחלנו להבין שיש בעיה

מירב בן ארי:  ולכן, אחד הקמנו מסגרות לחסרי בית צעירים

מירב בן ארי:  אתה יודע, תמיד היה את עד גיל 18 נגיד "בית דרור", אז עכשיו יש לך היום את "הגג הורוד" שהוא 18+, ולצורך העניין מסגרת טיפולית הוליסטית כמו "אבני דרך", נתתי דוגמא לקהילה הלהט"בית

מירב בן ארי:  אבל, אדוני יושב הראש, הגיל הזה של 18 עד 25, קיבל את גם את תמיכת יתד נגיד, עובדים סוציאליים ברשויות

מירב בן ארי:  ואני חושבת שאת הקצה אנחנו השארנו מאחור בסוג של יבואו לבית חולים, היא תשתחרר, והיא תסתדר ברחוב

שרון ניר: כן, דלתות מסתובבות

מירב בן ארי: אני רוצה לתת המלצות לסיפור

מירב בן ארי:  אבל אני לא יכולה שאתה לא מקשיב לי, כי זה בנפשי הדבר, תאמין לי

מירב בן ארי:  אני אחכה לך

מירב בן ארי:  אין בעיה, אני אחכה ליושב הראש, כי אני חושבת שאם אנחנו לא נעשה את זה ביחד זה בזבוז של עוד דיון מהיר

קטי קטרין שטרית: ב"דרך אריאלה" כמה מיטות יש שם?     

מירב בן ארי: גם 12, לדעתי

קטי קטרין שטרית: 12?     

מירב בן ארי: 12, כן, ראיתי שם גם כן

קריאה: 12 או 15

קטי קטרין שטרית: זאת אומרת, בסך הכל הכללי - - -     

אוריאל בוסו: סליחה, סליחה

מירב בן ארי: אדוני יושב הראש, אני רוצה להציע לך הצעת ייעול, שעשינו אותה גם לך וגם לקטי כי אתם חברי קואליציה, כי הרבה יותר קל לכם

מירב בן ארי:  כמובן שאני אעזור, אבל יותר קל לכם

מירב בן ארי:  אני מודה ומתוודה

מירב בן ארי:  יש לך בעיה עם 18 עד 25, משרד הרווחה השכיל להבין שפתח תוכניות יתד

מירב בן ארי:  אותו דבר פתח עוד תוכניות מיוחדות לצעירים חסרי בית, שרובם אגב גם מכורים

מירב בן ארי:  איפה הבעיה לדעתי? זה שמשרד הבריאות לא נכנס לתוך האירוע של 18 עד 25

מירב בן ארי:  אגב, גם אפשר לומר שיקולי תקציב

מירב בן ארי:  ואתה, בגלל שאתה יושב הראש, אתה צריך לפני אתה הולך לכסף לחילוט, שזה אגב צריך להגיד שזה כסף שיבוא, ייתנו לה כאן, ייתנו מיטות, ייתנו זה, אבל הצוות שמחזיק את המקום, שזה מה שמחזיק את "לצידך" ואת "דרך אריאלה" ומסגרות אחרות, זה כסף שצריך להיות בבסיס

מירב בן ארי:  הבסיס חייב, ואת גם מעורבת חזק מאוד בענייני הבריאות, זה להתחיל להבין, אפרופו הצעת החוק שלך, להגדיל את ההיצע שהמדינה נותנת לצעירים

מירב בן ארי:  כי אני חושבת שאם אתה, ורואים את זה גם מבחינת הרווחה, לא סתם משרד הרווחה הבין ועשה תוכנית עם חיים כץ בכנסת העשרים של מאה מיליון שקל

מירב בן ארי:  30 ו-70 או הפוך, ומכירים את זה

מירב בן ארי:  ושם כסף מיוחד לצעירים

מירב בן ארי:  וגם כאן, אם אתה לא תיתן מסגרות לצעירות וצעירים כאלה אנחנו נאבד אותם

מירב בן ארי:       ודרך אגב, הכי קל לטפל בהם

מירב בן ארי:  הכי קל

מירב בן ארי:  זה לא, אתה יודע, תמיד שהתעסקנו בצעירים חסרי בית אמרו לי "מה, זה ההוא שפותח את הקרטון, אומר לי 5060 אין סיכוי", ואז הגעתי ל"לרוץ איתו" של "עלם", וואלה פגשתי חבר'ה בני 18 עם פלאפון, תעודת זהות, מאוד נחמד, שבא ואומר לי "בשעה 8 נסגר מישהו, אני פותח קרטון ברחוב"

מירב בן ארי:  וכשאתה פותח קרטון ברחוב ארץ האפשרויות הבלתי מוגבלות

מירב בן ארי:  אני חושבת שאם משרד הבריאות יעשה כאן את ההתכנסות ל-18+, ואתה חייב לפנות חוץ מהפנייה שלך לקרן לחילוט

אוריאל בוסו: אני מכניס את זה בסיכום

מירב בן ארי: הבסיס הוא למצוא מסגרות שבהן ניתן לטפל, ואז אולי אפשר יהיה להציל ילדים

אוריאל בוסו: תודה

מירב בן ארי: ולדעתי, מילה אחרונה, אני כל הזמן אמרתי שביקרתי במרכזי גמילה ובאשפוזיות, היה ממש מעניין, היה שלט הכי נכון – כל המציל נפש אחת, תהיו איתי, הנפש הזו האבודה שהצלתם - עולם ומלואו

קטי קטרין שטרית: דיני נפשות

מירב בן ארי: ואני לא מתייחסת למכרז, אבל להגיד לכם תודה

אוריאל בוסו: טוב, תודה רבה

מירב בן ארי: לא אמרנו לכם תודה

מירב בן ארי:  זה חשוב

מירב בן ארי:  גם ל"לצידך"

אוריאל בוסו: אני רוצה להציע סיכום דיון מרכזי גמילה

אוריאל בוסו:  הוועדה מודה לכל המשתתפים בדיון החשוב וליוזמי הדיון החשוב – חברת הכנסת מירב בן ארי, חברת הכנסת קטי שטרית, חבר הכנסת יוסף עטאונה, חברת הכנסת נעמה לזימי, גם שרון ניר?     

מירב בן ארי: כן, היא ביקשה להצטרף

אוריאל בוסו: נכון

אוריאל בוסו:  הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות לעדכן את הוועדה בתום המכרז לאחר שייבחרו הגורמים המפעילים של מרכז הגמילה לנשים, אחד הגורמים שמפעיל את האשפוזית לנשים, לדעת שזה באמת יצא לדרך ושזה התקדם ונחתם הנושא

אוריאל בוסו:  הוועדה קוראת לשר לביטחון לאומי על מנת שיורה להב=עביר את יתרת הכספים שנצברו מקרן החילוט לטובת תקצוב מרכזי גמילה ואשפוזיות

אוריאל בוסו:  הוועדה מבקשת את עמדת השר לביטחון הלאומי לבקשת הוועדה תוך עשרה ימים, ברשותכם, אנחנו נבקש להעביר את זה

קטי קטרין שטרית: אנחנו גם נדבר איתו

אוריאל בוסו: הוועדה קוראת למשרד הבריאות ומשרד הרווחה להוסיף מיטות באשפוזיות וליצור מסגרות נוספות המיועדות לנשים באזורים גיאוגרפים בהם יש מחסור בצורך, על מנת להרחיב את המענים הניתנים

אוריאל בוסו:  כמובן, הוועדה קוראת למשרד הבריאות להרחיב את היצע מסגרות לצעירים בגילאי 18 עד 25

אוריאל בוסו:  שזו נקודה חשובה

אוריאל בוסו:  הוועדה קוראת למשרד הבריאות ומשרד הרווחה לפעול על מנת לדאוג למסגרות אשפוז נפרדות מותאמות טיפולית

אוריאל בוסו:  מאחר ואני לא קובע כרגע ישיבת מעקב, אני מבקשת לפחות שתהיה תוכנית עבודה לנקודות הללו תוך 90 יום, להביא לוועדה, ולדעת האם נעשתה עבודת מטה בנושא הזה לקראת הרחבת פעילויות נוספות, מסגרות 18 עד 25, ומסגרות נפרדות נוספות     

מירב בן ארי: אדוני, אני מציעה אולי לקיים סיור של הוועדה בתחילת כנס החורף, ואז תוכל לעשות מעקב

אוריאל בוסו: לא, זה בפגרה, יהיה לי יותר זמן ואני אוכל לעשות את זה בימי הפגרה

אוריאל בוסו:  אנחנו, תודה רבה, אני מודה לך

ארי סקת: אדוני, רק, יושב ראש הוועדה, שייבחנו כמה ילדות כאלה יש ברחוב

ארי סקת:  לא מדובר בהרבה בנות

ארי סקת:  לא מדבור בהרבה בנות, זה לא בשמיים

ארי סקת:  בלחיצת כפתור הם יכולים לראות את זה - - -     

אוריאל בוסו: בגלל זה אני אומר, כנראה שזה משהו שהוא בר - - -         

ארי סקת: ולבחון את זה, ולתקצב את זה במיידי, בלי להתמהמה יותר מידי

אוריאל בוסו: בהחלט

ארי סקת: כל יום שעובר הילדות האלה ברחוב

ארי סקת:  אין להן מענה

ארי סקת:  הן בסכנת חיים

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  הישיבה הזו נעולה