הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 29, 2023-07-05 00:00

נעמה לזימי: שלום, בוקר טוב ותודה לכל הנמצאים והנמצאות

נעמה לזימי:  אני פותחת את הדיון בוועדת הצעירים, בנושא מענים לצעירים להט״בים בחברה הערבית

נעמה לזימי:  אני רוצה דווקא לפתוח את הדיון בכמה מילים, על שרית אחמד, זכרה לברכה

נעמה לזימי:  לא הכרתי את שרית

נעמה לזימי:  הסיפור שלה כואב, לא צודק ומספר את הסיפור של הקהילה הלהט״בית בחברה הערבית

נעמה לזימי:  שרית הייתה צעירה ואמיצה, שלא כמו רוב הצעירים הלהט״בים, היא החליטה לצאת מהארון ולחשוף בפני משפחתה את נטייתה המינית

נעמה לזימי:       לצערי, המהלך הזה לא שחרר אותה, אלא רק להפך

נעמה לזימי:  זה סגר אותה בתוך מקלטים ומוסדות

נעמה לזימי:  היא חוותה אלימות, איומים ומדינה שהקלה ראש בביטחונה האישי

נעמה לזימי:  אני מודה לך, חברי, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, על כל השותפות, על שפנית אליי ויזמת את קיומו של הדיון החשוב הזה, שראוי ונכון שיתקיים כאן ושבאמת ייעשה מהלך

נעמה לזימי:  התפקיד שלנו עכשיו הוא להבטיח, ששרית אחמד, זכרה לברכה, תהיה המקרה האחרון של רצח על רקע נטייה מינית, בחברה הערבית ובכלל, בחברה הכללית

נעמה לזימי:       אנחנו נקיים היום, כצעד ראשון, את הדיון הזה

נעמה לזימי:  נשוחח וננסה להבין איך אפשר באמת לדחוף עוד מענים, להניע עוד תהליכים ולעמוד על הנקודות שהן החסם, שמייצר את הפער הגדול הזה ואת נקודות העיוורון שלנו

נעמה לזימי:  זה ברור שרק הדיון הזה לא יספיק, אבל זו באמת דרך לעשות בה

נעמה לזימי:  אני רוצה לציין גם אנשים מהכנסת הקודמת, את שר הרווחה מאיר כהן ואת חברת הכנסת אבתיסאם מראענה, שפעלו בנושא הזה יום יום, מתוך הכרה והבנה שאפשר ליזום ולייצר תהליכים, כי מדיניות קובעת מציאות

נעמה לזימי:       אני רוצה להודות לשר הרווחה הנוכחי, יעקב מרגי, על כך שהוא כבר אמר שהוא מוכן לפתוח מוסדות נוספים שייתנו מענה

נעמה לזימי:  כולנו כבר מחכים לראות את הדברים שיקרו ויעמדו, אבל אני רוצה להגיד לכל מי שיפתח את הדלת ויחליט לתקצב ולהשקיע, מתוך הבנה שמענים ייעודיים וייחודיים הם המעטפת הנצרכת, בטח עכשיו, כדי לדחוף קדימה וכדי למנוע את האלימות, את השנאה, את הפשעים ואת הרצח, זו החובה שלנו וזה התפקיד שלנו

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  אני מעבירה את רשות הדיבור לחברי

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה

יוראי להב-הרצנו:  לפני הכול, אני רוצה לשלוח תנחומים למשפחתו ולאוהביו של לוחם ׳אגוז׳ שנפל אתמול, דוד יהודה יצחק ולשלוח מכאן החלמה לפצועים מהפיגוע המחריד בתל אביב

יוראי להב-הרצנו:  ראשית כל, חברתי היקרה, חברת הכנסת נעמה לזימי, תודה רבה לך על כך שאת מקיימת את הדיון החשוב הזה, פה באכסנייה שלך

יוראי להב-הרצנו:  לצערי הרב, זה לא מובן מאליו שהדיון הזה מתקיים בכנסת, כי לפחות בכנסת הנוכחית, לא התקיימו עד כה דיונים שעוסקים בנושא הזה

יוראי להב-הרצנו:  אז אני שמח שבחרת לקיים אותו

יוראי להב-הרצנו:       הרצח המזעזע של שרית אחמד, הציף את השנאה, את ההרחקה ואת האלימות, שחווים להט״בים בחברה הערבית

יוראי להב-הרצנו:  חשוב לי להדגיש בפתח הדברים שלי, שצעירים להט״בים בחברה הערבית, בראש ובראשונה, צריכים לדעת שיש נבחרי ציבור שרואים אותם, שמכירים אותם ושמחויבים לנקוט בצעדים מעשיים על מנת למנוע את הרצח הבא בקרבם חלילה

יוראי להב-הרצנו:  אני מצטער שאין פה נבחרי ציבור מהחברה הערבית, כי דווקא הם אלה שיכולים לסייע בהתאמה ובדיוק של המענים הממשלתיים ללהט״בים ערביים ולפעול להסברה נכונה, לסובלנות ולקבלת האחר בחברה

יוראי להב-הרצנו:       הנתונים, אני מניח שאת כבר מכירה אותם גברתי, שפורסמו בשנה שעברה על ידי המכון הישראלי לחקר מגדר ולהט״ב, באגודה למען הלהט״ב, יושבת פה דוקטור סיגל גולדין, שאני מניח שתרחיב על כך אחר כך, הם פשוט מחרידים

יוראי להב-הרצנו:  למעלה מ-80% מהצעירים הערבים הלהט״בים נמצאים בארון, כמעט 90% מהם חוו אלימות כלפיהם בגלל נטיית ליבם ו-70% מסרו שהמשפחות שלהם לא תומכות בהם

יוראי להב-הרצנו:  אז למעשה, התובנה מהנתונים הבאמת מחרידים הללו, היא שמי שיוצא מהארון גוזר על עצמו ניכור, בדידות, נידוי ובהכרח, בשל היעדר התמיכה מהמדינה, היעדר של תמיכה כל שהיא, לא משפחתית ולא חברתית

יוראי להב-הרצנו:       מבחינת הסיוע של המדינה, הנתונים שיש בידינו הם לא טובים ואני אשמח לשמוע: א׳- האם זה נכון? ו-ב׳- מה אתם מתכוונים לעשות בנושא הזה? רק חמישית מכלל רשויות המדינה, מנצלות את התקציבים הצנועים מידי שמוקצים להן, לטובת עו״ס להט״ב

יוראי להב-הרצנו:  אין רשות ערבית אחת שיש בה עו״ס להט״ב

יוראי להב-הרצנו:  מבחינת עו״ס להט״ב שמתמחה בחברה הערבית, יש רק אחד, על כל הלהט״בים בחברה הערבית בכל מדינת ישראל

יוראי להב-הרצנו:   אין שום מסגרת חוץ ביתית שאמורה לסייע ללהט״בים בחברה הערבית

יוראי להב-הרצנו:  אנחנו יודעים על המסגרת הראשונה שסוכמה, על ידי שר הרווחה הקודם וחברת הכנסת לשעבר, אבתיסאם מראענה, אבל אני מבין שהוא הוקפא והוא לא יוצא אל הפועל

יוראי להב-הרצנו:  אני אשמח לשמוע אם יש תכנון ל - - -      

נעמה לזימי: מברור שלי הבנתי שהמכרז יצא מחדש, בגלל שלא ניגשו, אבל צריך לבדוק איך באמת הופכים את המכרז הזה לממשי ולכזה שגם ייקחו

נעמה לזימי:  אם זה אומר אולי להשקיע בו יותר או להפוך אותו ליותר כדאי

יוראי להב-הרצנו: אז צריך להבין איפה הדברים האלה עומדים

יוראי להב-הרצנו:  בשורה התחתונה, יושבים פה נציגים של רשויות המדינה ואני יודע שאתם יושבים פה כי איכפת לכם

יוראי להב-הרצנו:  האמירה שבעיניי צריכה לצאת מהדיון הזה, מלבד לשורות המעשיות, היא שהמצב כפי שהוא היום לא יכול להימשך

יוראי להב-הרצנו:  הלהט״בים בחברה הערבית שקופים, שקופים מידי ומופקרים לגורלם, מאחר ואין כמעט שום מענה מהמדינה למצוקות שלהם, לצרכים שלהם ולאתגרים הגדולים שניצבים בפניהם

יוראי להב-הרצנו:       יש כברת דרך ענקית שצריך לעבור בהקשר הזה, גם בחברה הערבית וגם בעוד חברות

יוראי להב-הרצנו:  אני משוכנע שעם עבודה נכונה וממוקדת אפשר לצמצם את הפערים ולגרום לאנשים האלה להרגיש שהם שווים, שרואים אותם ושמקשיבים לצרכים שלהם

יוראי להב-הרצנו:  אז תודה רבה על קיום הדיון

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  אני רוצה לפתוח עם עורווה אדם, מנהל ארגון ׳בית אל מים׳, מסגרת לצרכים של להט״בים ערבים

נעמה לזימי:  אני מודה לך שהגעת, תודה

עורווה אדם: סבאח אל-ח'יר, בוקר טוב

עורווה אדם:  חשבתי האם אני צריך לכתוב מילים או באמת לדבר מתוך הלב

עורווה אדם:  אני חושב שבנושא הזה ספציפית, חשוב לדבר מתוך הלב, לאור החוויות שעברנו, רק בחודש האחרון, בלי קשר לכל השנה

עורווה אדם:  קודם כל, תודה על קיום הדיון החשוב הזה, באמת, אני מקווה שנצא מפה למעשים אמיתיים ולא רק להבטחות, כי זה מאוד מאוד חשוב

עורווה אדם:  בחודש האחרון, כפי שכולם יודעים, שרית אחמד נרצחה

עורווה אדם:       בדרך כלל אנחנו מקווים בממוצע בין 60 ל-80 שיחות בקו הקשב שלנו ובחודש האחרון היו מעל 160 פניות

עורווה אדם:  כפול שתיים

עורווה אדם:  פניות של אנשים שהביעו פחד, של אנשים מאוימים שמתוך הפחד בו הם נמצאים הם גם לא מוכנים להגיע ולהתלונן

נעמה לזימי: עורווה, אפשר לשאול שאלה?     

עורווה אדם: כן

נעמה לזימי: אתה חושב שאולי אובדן הדרך והשליטה על המציאות המדממת בחברה הערבית, מגבירה את היעדר הביטחון בקרב הלהט״ב?      

עורווה אדם: כן, ברור

עורווה אדם:  קודם כל, יש פחד כפול

עורווה אדם:  פחד מזה שאתה ערבי ואתה יכול להירצח בכל מקרה ופחד מזה שאתה להט״ב

עורווה אדם:  אז אתה יכול להירצח או כי אתה ערבי או כי אתה ערבי להט״ב

עורווה אדם:  אני לא יודע איך לתאר את זה

עורווה אדם:  באותו הערב בו שרית נרצחה, אני ארגנתי אירוע שמטרתו הייתה לעודד תמיכה בקהילה הלהט״בית הערבית

עורווה אדם:  בדיוק רבע שעה עברה מאז שהתחיל האירוע ואז קיבלתי את ההודעה

עורווה אדם:  הייתי מול כל הקהל, עומד לפתוח את האירוע ואני באמת לא יודע איך הצלחתי להחזיק את עצמי ולא לבכות

עורווה אדם:  כשהגעתי הביתה התפוצצתי, אמרתי לעצמי שאני צריך להתפטר, כי אני נותר תקווה לאנשים ובפועל היא לא באמת קיימת

עורווה אדם:   אחר כך אמרתי לעצמי שלא משנה מה יהיה המחיר, אני צריך להילחם עבור זה

עורווה אדם:  יצאתי לתקשורת ואני מודה שפעלתי מתוך פחד, אבל צעקתי מעומק הלב בקריאה לחברי הכנסת הערבים, כי אני מבין שאתם עושים כל מה שאתם יכולים כדי לקדם את חברי הקהילה הלהט״בית הערבית, אבל אם זה לא בא מתוך החברה, זה לעולם, אבל לעולם לא יתקדם

עורווה אדם:  ולצערי, חברי כנסת ערבים קידמו קמפיינים להט"בופובים, נגד הקהילה הלהט״בית

עורווה אדם:       בחודש האחרון אני השתדלתי לשמור על אופטימיות ולעבוד קשה ולחפש טיפה של אור

עורווה אדם:  אבל נחשפתי כמעט לכל מקרה שהגיע לקו הקשב ואני רוצה לשתף אתכם באחד מהמקרים הקשים שהגיעו

עורווה אדם:  יש בחור שפנה אלינו ואמר שאמא שלו אמרה לו אחרי שיצא מהארון בפניה: ״אני אהיה שמחה רק ברגע שאתה תהיה גופה

עורווה אדם: ״ פניתי לרחלי והתחלנו דרך חדשה למען הביטחון ובדיוק הלילה, קיבלתי פנייה על בחורה שהיא מתחת לגיל 16, שמאוימת מצד המשפחה שלה וכלואה בבית, עדיין אין לי כל כך פרטים מעבר לזה

עורווה אדם:       אבל לבוא לוועדה, אחרי הודעה כזו בלילה, כשגם ברכבת צריך כל הזמן לעבוד קשה ולחשוב איך לעשות את זה, אלה תחושות שאני לא יודע איך להסביר אותן

עורווה אדם:  הקהילה הלהט״בית הערבית לא דורשת הרבה, היא דורשת ביטחון ומענים מהרווחה

עורווה אדם:  אני יודע שיש אופציה, כמו שכבר ציינו, לעו״ס להט״ב ברשויות, אבל כולכם יודעים שאף רשות ערבית לא תעשה את זה

עורווה אדם:  אז צריך להתחיל מאיפה שאפשר, שזה רשויות מעורבות כמו חיפה, עכו, ירושלים ותל אביב, להביא עו"ס ערבי שהוא יתמחה ב - - -     

נעמה לזימי: אני רוצה להגדיל את זה

נעמה לזימי:  אולי להביא לרשויות הללו עו״ס שגם יתוקצבו יותר, גם אם זה אומר שיוכלו לקלוט מרשויות אחרות

נעמה לזימי:  אם אנחנו יודעים שיש חסם, אז אפשרת להשתמש ברשויות יותר איתנות, שחיות את החיים המשותפים ולתקצב אותן, גם על ידי תקצוב הקליטה של צעירים להט״בים מרשויות שכרגע לא נותנות את האפשרות הזאת, לא שזה תקין בעיניי, אבל - - -     

עורווה אדם: במהלך חודש יוני אנחנו עשינו הרצאות לעו״סים, יהודים וערבים ביחד

עורווה אדם:  השאלות והתגובות שנשמעו מהעו״סים הערבים, הותירו אותי בהלם מוחלט, שאדם שאמור לטפל שואל אותי שאלות מסוימות ועונה תשובות מסוימות

עורווה אדם:  אז אני חושב שבאופן כללי, בלי שום קשר לעו״ס להט״ב, שצריך להכריח את כל אנשי הטיפול לעבור הכשרות כאלה, לא כדי שיטפלו, אלא כדי שבכלל יבינו מה זה להט״ב

נעמה לזימי: אגב

נעמה לזימי:  בכנסת הקודמת, שר הרווחה לשעבר מאיר כהן, חייב הכשרות לעו״סים במציאות של עיר מעורבת, על מנת שיהיו מסוגלים להבין את הצרכים של טיפול שהוא רב קהילתי, שיש בו מגוון, אז זה גם ממש מתחבר לזה, שזה לא רק לקבל הכשרות על מנת להיות כשירים לטפל בעיר עם מרקם מגוון, אלא לקבל הכשרות על מנת ללמוד לטפל באוכלוסיות ובסוגיות שהן יותר רגישות

נעמה לזימי:  הכשרות הן באמת מפתח מאוד חשוב בדרך לציבור ולמתן המענה המדויק עבורו

עורווה אדם: אני אחזור שוב למקלט שדיברתי עליו בהתחלה

עורווה אדם:  זה נתן אור מסוים בחברה הערבית, אבל לצערי זה פרויקט שהופסק ואני לא יודע איפה הוא עומד כרגע

נעמה לזימי: אנחנו תכף נברר

עורווה אדם: אני חיפאי

עורווה אדם:  כשכל הפרויקט הזה התחיל, אני בעצמי הלכתי לכל מקום שהיווה אופציה למגורים ועזרתי להם, נתתי להם אופציות למקומות

עורווה אדם:  אז אני לא יודע איפה זה נעצר

עורווה אדם:  אמרו שלא מצאו מקומות אבל זה לא נכון, כי היו לא מעט מקומות שהתאימו לתנאים שהם ביקשו

עורווה אדם:  זה נכון שאני לא מתחום הנדל״ן אבל אני כן מבין בזה קצת

עורווה אדם:  עשיתי את המקסימום שלי כי הנושא הזה באמת נוגע לי ללב וזה חשוב לי מאוד

עורווה אדם:  והופעתי לשמוע שזה נעצר כי לא מצאו מקום

נעמה לזימי: נעצר מצד העירייה?      

עורווה אדם: לא

עורווה אדם:  זה לא קשור לעירייה

עורווה אדם:  מצד המפעיל שזכה במכרז

נעמה לזימי: אבל השאלה היא האם העירייה לא סיפקה אזור מתאים מהנכסים העירוניים?      

עורווה אדם: לא

עורווה אדם:  כשאני דיברתי עם מי שאחראי על המכרז, אז תיארו לי בדיוק מה הן הדרישות וחיפשתי בהתאם לדרישות וגם מצאתי

עורווה אדם:  יש בחיפה שכונות שהן להט״ב Friendly, אז נתתי להן בניינים שלמים בשכונות האלה על אף שהם ביקשו לא פחות מ-15 חדרים, אז מצאתי להם בניינים שלמים

עורווה אדם:  גם באותו הבניין בו אנחנו יושבים, אני לא אגלה את הכתובת כי היא חסויה, אבל יש מעלינו שתי קומות שבעל הבניין, שגם ניסה לעזור לנו ממש, היה מוכן להוציא את כל הדיירים, שהם שוכרים רגילים ולהפוך אותו למקלט, אבל הם לא רצו

עורווה אדם:  הם אמרו שזה לא מתאים וסיפקו תגובות שבעיניי היו לא מקצועיות

נעמה לזימי: תודה לך עורווה

נעמה לזימי:  לפני שנשמע את הרשות אני רוצה לשמוע את סיגל גולדין, ראש המכון הישראלי לחקר מגדר ולהט״ב, סיגל, תודה שהגעת לכאן

נעמה לזימי:  זה מאוד חשוב שנשמע גם את הנתונים שאתם אספתם

סיגל גולדין: תודה רבה על הדיון החשוב הזה ותודה לכולכם שהגעתם

סיגל גולדין:  אני באתי כדי להציג נתונים, אבל אני רוצה להתחיל מלשתף באיזו שהיא חוויה אישית שלי כחוקרת, בתוך התהליך של המחקר הזה

סיגל גולדין:  אני ערכתי במהלך הקריירה, אני לא יודעת להגיד בדיוק כמה, אבל בטוח שמעל 100 מחקרים, בכל מיני תחומים, כמה עשרות מחקרים שקשורים בחקר מגדר ולהט״ב

סיגל גולדין:  בתהליך המחקר שנעשה בצמידות ובליווי ל- ׳בית אל מים׳, עוד לפני שעורווה הגיע לתפקיד ומרגע שהוא הגיע לתפקיד ואנחנו מלווים מחקרית את תהליך ההקמה של הארגון ונותנים נתונים לארגון ובעצם עובדים עבור הארגון באיסוף נתונים

סיגל גולדין:       החוויה האישית שלי כחוקרת, היא של חוסר אונים ומצוקה מאוד קשה

סיגל גולדין:  אני בסוף אציג לכם את המספרים, כי אתם רוצים לשמוע את המספרים ואתם רוצים לקבל את התמונה הגדולה ולקבל מדע במספרים

סיגל גולדין:  אבל המספרים האלה הם בעצם רק צמצום או תמצות, של המון המון המון אנשים, שאנחנו מקודדים את התשובות שלהם ואז אנחנו נותנים לכם איזו שהיא תמונה סטטיסטית של הדברים

סיגל גולדין:  אני רוצה לעשות zoom in לתוך הפרטים הקטנים, המרובים מאוד, שמרכיבים את התמונה הגדולה הזאתי

סיגל גולדין:       כחלק מהאינטראקציה שלנו עם הנחקרים, הם גם יכולים לספר ולהגיב בתוך הסקר באופן חופשי מילולית וגם ערכנו ראיונות עומק, ואנחנו קיבלנו המון הערות

סיגל גולדין:  שותף המחקר שלי, שהוא חבר בקהילה וגם ערבי, ערכנו ביחד את המחקר הזה וגם עשינו ראיונות עומק

סיגל גולדין:  גם ברעיונות העומק וגם בטקסטים המילוליים, הסוג של התכנים הוא מאוד מאוד קשה

סיגל גולדין:       כשאני יושבת מול אדם שאני יודעת גם לקיים אתו אינטראקציה, גם לייעץ לו וגם לכוון אותו, זה דבר אחד, אבל החוויה המאוד קשה שהייתה לי במחקר הזה, היא שקיבלנו המון הערות מילוליות מאוד קשות ובקריאות לעזרה שהיו אנונימיות, כי הסקר נערך אנונימי

סיגל גולדין:  אחרי ששרית אחמד נרצחה, אני נזכרתי באחד הטקסטים וחזרתי לתוך המחקר, שנעשה ב-2021 והטקסט הזה אמר: ״תעזרו לנו בחברה הדרוזית, המצב שלנו נורא קשה, החיים שלנו בסכנה, הצילו

סיגל גולדין: ״      לא היה לי מה לעשות עם זה, אני לא יודעת מי הדובר או הדוברת, אני יודעת שזו הייתה דוברת אבל לא יודעת מי

סיגל גולדין:  יכול להיות אפילו שזו הייתה שרית, אבל אולי גם מישהי אחרת, כי היא כמובן מייצגת תופעה יותר רחבה

סיגל גולדין:  עברתי על המון טקסטים מהמחקר לפני הדיון, בשביל לא להישאר רק במספרים

סיגל גולדין:  מה שאני רוצה להגיד, זה שהשטח משדר מצוקה מאוד מאוד קשה

סיגל גולדין:  זה לא דבר טריוויאלי

סיגל גולדין:  להט״בים בכלל, בכל מיני קבוצות, סובלים מכל מיני סוגים של פערים, מצוקות, חוסרים ואי שוויון, אבל זו לא אותה רמה של דיון בכלל

סיגל גולדין:   מדובר באנשים שחיים ביום יום שלהם, בדרגת איום מאוד גבוהה על החיים שלהם וזה חלק מהתרבות

סיגל גולדין:  זה לא מקרה נקודתי, זה חלק מהתרבות וזו הציפייה שלהם גם לחיות ככה, הם לא חושבים שיש תקווה, לפחות חלק מהם

סיגל גולדין:  גם בשביל שזה יהיה מדויק מדעית וגם בשביל שאני אתן את התמונה המלאה, אני רוצה להגיד שזה לא הומוגני

סיגל גולדין:  בתוך הדבר הזה שנקרא להט״ב בחברה הערבית, יש תת קבוצות, יש כל מיני

סיגל גולדין:       אז אני עכשיו אגיד את הנתונים ואחר כך אחזור קצת לעניין של אופטימיות ופסימיות

סיגל גולדין:  אז קודם כל, להט״ב בחברה הערבית בישראל, כמו להט״ב ערבים במדינות אחרות, סובלים משלושה סוגים של מצוקות אן מתמודדים עם שלושה סוגים של פערים: אחד, כמיעוט לאומי דתי בתוך החברה הישראלית

סיגל גולדין:  שני, כמיעוט מגדרי מיני בתוך החברה הישראלית, בכלל, כמו כל הלהט״בים

סיגל גולדין:  שלישי, כמיעוט מגדרי מיני בתוך החברה הערבית

סיגל גולדין:  זו התמודדות משולשת וההתמודדות המשולשת הזו היא מצטברת והסך שלה הוא רב יותר מהחלקים שלה

סיגל גולדין:       לגבי נתונים

סיגל גולדין:  הנתונים שאנחנו מכירים הם ממחקרים שערכנו על להט״ב בחברה היהודית ובחברה הערבית בישראל

סיגל גולדין:  למשל בנושא הארון, 80% מהלהט״בים בחברה הערבית בישראל נמצאים בארון, לעומת 35% מהלהט״בים היהודים בחברה הישראלית בישראל שנמצאים בארון

סיגל גולדין:  כשאנשים נמצאים בארון, אז כביכול, הם לא חשופים באופן אישי ללהט״בופוביה, כי הם כאילו לא, אבל בעצם, הם כמובן יודעים שהם כן, חלק מהסביבה הקרובה שלהם, או יודעת או חושדת שהם כן וכל החיים הם בעצם חיים בניסיון לחמוק מתחת לרדאר

סיגל גולדין:       חשיפה מאוד עוצמתית ברמות עצימות מאוד גבוהות, הרבה יותר גבוהות מבחברה היהודית בישראל, לביטויים שונים של להט״בופוביה

סיגל גולדין:  קודם כל במשפחה, בבית, מההורים ומהמשפחה במעגל הראשון

סיגל גולדין:  בבית הספר, מצד תלמידים אחרים, בבית הספר מצד הצוות

סיגל גולדין:  בשכונה, בקהילה, במרחב הציבורי, בבתי עסק ובכל מקום

סיגל גולדין:       זה שאנשים נמצאים בארון, אז כאילו זה לא נוגע בהם אישית, כי כאילו לא מדברים אליהם, למרות שבחלקם הם כן, אבל זה שאנשים נמצאים לא בארון, זה לא בהכרח סימן של well being, אם מישהו נמצא לא בארון כי הוציאו אותו, בכוונה או שלא בכוונה, אז זה לא סימן שהכול בסדר אתו

סיגל גולדין:  אז זה סוג אחד של נתון, לגבי הארון

סיגל גולדין:  השדר המאוד חזק שעולה מהשטח, כפי שמראה המחקר שלנו, זה שיש צורך מאוד חזק במענים בשפה הערבית

סיגל גולדין:  זה פשוט across the board, זה משהו שכולם אומרים אותו

סיגל גולדין:       לא רוצים לקבל את השירותים מארגוני החברה האזרחית ומארגוני הקהילה דוברי השפה הערבית, רוצים את הארגונים שהם בתוך הקהילה הערבית ודוברי השפה

סיגל גולדין:  יש דיבור מאוד מאוד חזק, זה ה- wishful thinking, של שינוי תודעה או שינוי מודעות בחברה הערבית בכלל

סיגל גולדין:  אבל אני רוצה לקחת את זה למקום יותר קונקרטי ולומר שאנחנו זקוקים לסוכני שינוי

סיגל גולדין:  חלק מהעוצמה של המחקר, זה שהוא מראה לנו באופן פוטנציאלי, מי יכולים להיות סוכני השינוי, כדי לצמצם את הפערים האלה

סיגל גולדין:       סוכני השינוי יכולים להיות אותם עו״סים, או אנשים במערכות הרווחה, או הבריאות או החינוך, אבל הם מעטים

סיגל גולדין:  אבל יש סוכני שינוי בתוך הקבוצה של להט״בים בחברה הערבית

סיגל גולדין:  זה אנשים שיש להם עוצמות, שיש להם חוסן ושכבר עשו איזה שהוא תהליך

סיגל גולדין:  נגיד עורווה, ברור שהוא סוכן שינוי והוא לא היחיד

סיגל גולדין:  מה שהוא עושה, זה להניע את השינוי הזה דרך ׳בית אל מים׳ ודרך הפעילויות שהארגון שלו מבצע

סיגל גולדין:  אנחנו מצד אחד רוצים להמשיך את המחקרים, לזהות ולהבין באופן יותר מדויק, מי הם האנשים האלה שהם כן סוכני השינוי הפוטנציאליים

סיגל גולדין:       מה הביא את עורווה ואנשים בקבוצה שלו להיות מי שהם

סיגל גולדין:  להיות מחוץ לארון, להיות מסוגל לדבר

סיגל גולדין:  איזה תנאים בסביבה החברתית, התרבותית, הקהילתית והפוליטית שסביבו, אפשרו לו ולאנשים כמותו, להיות במקום בו הם נמצאים

סיגל גולדין:  אותם 20% שהם מחוץ לארון, שגם אומרים שהם מחוץ לארון וגם אומרים: ״המשפחה שלי מקבלת אותי״, הם מעטים, אבל הם קיימים

סיגל גולדין:  אז אנחנו רוצים להבין מי הם האנשים האלה, מה אפשר להם להיות מי שהם ואיך אנחנו יכולים להפוך אותם למוקד שינוי וכוח, פנימה, לתוך קהילת הלהט״ב הערבית והחוצה, לתוך הקהילה הערבית בכלל

סיגל גולדין:       אז אני חושבת שאחד מה- Leds הבאים של המחקר שלנו, זה בעצם להבין ולבנות את הכלים, דרך זיהוי של משתנים רלוונטיים, איך אנחנו יכולים לעשות שינוי

סיגל גולדין:  אני רוצה להוסיף משפט אחרון על אופטימיות ופסימיות

סיגל גולדין:  שאלנו שאלה במחקר, שבדיעבד זו הייתה עבורי, אחת השאלות הכי מטלטלות ומאירות עיניים לגבי להט״ב ערבים

סיגל גולדין:  שאלנו את השאלה: ״האם היית רוצה, שהמצב בחברה הערבית וההתייחסות של החברה הערבית לנושאים להט״בים וללהט״בים ישתנו?״ 87% או 90% ענו שכן, אוקיי, זה ברור שרוצים

סיגל גולדין:   עשינו שני מחקרים, האחד ב-2022 והשני ב-2023

סיגל גולדין:  ב-2022, שאלנו: ״האם את/ה מאמין/נה ששינוי כזה הוא אכן אפשרי?״

סיגל גולדין:  בשנת 2022, 77% מהמשיבים ענו שכן, מאמינים ששינוי כזה אפשרי וב- 2023, רק 28% מהמשיבים ענו שזה אפשרי

סיגל גולדין:  זאת אומרת, מה שקרה בתקופת הזמן הזאת, זה שני דברים במקביל

סיגל גולדין:  מדד חוסר האונים והפסימיות עלה בצורה דרמטית, זו עלייה של 30%, באנשים שרוצים אבל כבר לא מאמינים שזה אפשרי

סיגל גולדין:  עדיין, אם אנחנו רוצים להסתכל על חצי הכוס המלאה, יש לנו בכל זאת את הקבוצה הדי דומיננטית, שחושבת שזה כן אפשרי

סיגל גולדין:       עוד דבר חשוב שהשתנה, זה בשביל עורווה ובשביל האופטימיות של עורווה, שתיאר את המצוקה האישית שלו כמי שמוביל תהליכים כאלה, זה שאנחנו כן ראינו במחקר ההמשך, שאנשים שמכירים את ׳בית אל מים׳, שנחשפו לשירותים ושקיבלו אותם, אז המצב שלהם יותר טוב מאנשים שנמצאים בכל מיני מקומות בהם אין להם בכלל נגישות למענים ולשירותים האלה

סיגל גולדין:       אז שלושה דברים אופטימיים שקרו: האחד, הוקם ׳בית אל מים׳ והוא עובד, נותן את השירותים והתחיל את העבודה

סיגל גולדין:  השני, יש כבר אנשים שעושים את העבודה והם מנוע מאוד חזק

סיגל גולדין:  והשלישי שיש עם מי לעבוד

סיגל גולדין:  זאת אומרת, יש עם מי לעבוד בתוך החברה הערבית, גם מתוך הקהילה הלהט״בית וגם מחוצה לה וזה עליכם, על כל מי שיושב פה בחדר, לעשות את זה

נעמה לזימי: תודה רבה לך

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור ליואב אנקרי, מנהל תחום אוכלוסיית להט״ב במשרד הרווחה

נעמה לזימי:  אני אשמח להתייחסות למה שנאמר וגם יש לי כאן כמה שאלות אבל אולי הן ייענו תוך כדי

נעמה לזימי:  בבקשה

יואב קיש: אז עלו כמה דברים מהפתיחה שדיברתם עליהם

יואב קיש:  אני גם אדבר קצת לגבי המענים וגם אדבר לגבי המורכבות

יואב קיש:  כמו שעורווה תיאר, יש באמת מורכבות במענים לחברה הערבית

יואב קיש:  אנחנו פנינו ללא מעט רשויות מקומיות ואנחנו מבינים ומדברים על זה אצלנו, גם בין מנהלי המחלקות, שהדבר הזה יכול להעמיד אותם בסיכון

יואב קיש:  אנחנו מבינים שלפתוח מענה של עו״ס ללהט״ב, בתוך רשות מקומית בחברה הערבית, ברשות שהיא לא מעורבת או לא בתוך רשות אחרת, זה לא אופציה כרגע

יואב קיש:  אנחנו גם מבינים שכמות הפניות משתנה ושהיא באמת מורכבת, בהתאם לנתונים שהוצגו כאן

יואב קיש:       המון אנשים חוששים לצאת מהארון ולכן המספרים שמגיעים אלינו, הם כנראה קטנים ומצומצמים ביחס למספרים האמיתיים

יואב קיש:  אז זה כאמירת פתיחה

יואב קיש:  אני רוצה להגיד משהו לגבי המענים שכן ניתנים, כי אני לא חושב שלא ניתנים מענים בכלל לחברה הערבית, הם ניתנים, אבל כמובן שיש לנו עוד במה להשתפר ואנחנו עובדים על זה

יואב קיש:  אז אני אציג את הנתונים

יואב קיש:  אז קודם כל, יושב פה יוני מעמותת ׳איגי׳, שאיתם אנחנו מפעילים קבוצות חברתיות

יואב קיש:  יש לנו שלוש קבוצות ללהט״בים מהחברה הערבית

יוראי להב-הרצנו: כמה קבוצות יש ללהט"בים מהחברה הלא הערבית ב-׳איגי׳?      

יואב קיש: אנחנו מממנים כ-15 קבוצות

יוראי להב-הרצנו: השאלה ליוני, כמה קבוצות ללהט"בים לא ערבים יש ב-׳איגי׳?      

יוני אביטן: יש לנו יותר מ-100 קבוצות

יוראי להב-הרצנו: אז אין 20%, נכון?      

יואב קיש: החלוקה של משרד הרווחה היא לא כזאת

יואב קיש:  אנחנו לא מממנים את כל הקבוצות של ׳איגי׳

יואב קיש:  יש קבוצות ש-׳איגי׳ מפעילים בעצמם ומתוך הקבוצות האלה אנחנו מממנים כ-15 קבוצות, שהן קבוצות לאוכלוסיות בסיכון

יואב קיש:  אוכלוסייה של המגזר הדתי, אוכלוסייה של המגזר הערבי, טרנסג׳נדרים וכולי

יואב קיש:       באחוזים, אם אנחנו מדברים על שלוש קבוצות מתוך ה-15, אז אם אני זוכר נכון, הנתונים הם לא רחוקים מהמספר באוכלוסייה

יואב קיש:  אם אני מחזיק את זה בראש ב- - - 

יואב קיש:  דבר נוסף, אני יודע שיש מורכבות, אבל כל השירותים שמשרד הרווחה מפעיל לאוכלוסיית הלהט״ב, גם להט״בים מהחברה הערבית יכולים לרכוש אותם והם אכן משתמשים בהם בהרבה מקומות

עורווה אדם: הם בשפה הערבית? כי זה חשוב מאוד

יואב קיש: שניה

יואב קיש:  תן לי לדבר, אני אציג את הכול, אתייחס להכול וגם אגיד איפה הלקויות

יואב קיש:  יש שירותים שניתנים בשפה העברית ולהט״בים מהחברה הערבית צורכים אותם

יואב קיש:  אנחנו יודעים שזה לא מושלם, אבל זה עדיין מאפשר להם להגיע לרשות יהודית, אמנם באמת לעו״ס מהחברה היהודית, אבל יש חלק גדול מהחברה הערבית שהם דוברי עברית טובה, שיכולים להנות מהשירותים האלה והם אכן מקבלים אותם

יואב קיש:  אז זה לא מושלם

יואב קיש:  אבל זה עוד איזה שהוא צעד שקורה ואנחנו - - -      

יוראי להב-הרצנו: יואב, יש לכם נתונים על כמה משתמשים צעירים ערבים הולכים לעו״ס להט״ב מהחברה הכללית? זאת אומרת, כמה תיקים כאלה יש שמטופלים כרגע?      

עורווה אדם: אני יכול להגיד עוד משהו? אני מבין שיש ערבים שמשתמשים בעו״סים שהם דוברי השפה עברית, אבל עו״ס יהודי לא באמת מגיע מהחברה הערבית, הוא לא מכיר את הכאב של החברה והוא לא יודע מה באמת עובר על הבחור ברגע שהוא מתאר בפניו את כל מה שהוא מתאר

עורווה אדם:  אז אני מבין שזו אופציה, אבל זו לא אופציה תקינה

יוראי להב-הרצנו: אני בכלל רוצה להבין אם זו בכלל אופציה

יוראי להב-הרצנו:  כי אני כופר בטענה שצעירים ערבים הולכים לקבל טיפול ברשויות יהודיות על ידי עו״סים שלא דוברים את שפתם ולא ערים למצוקות שלהם

יואב קיש: אז אני אגיד על זה שתי אמירות

יואב קיש:  האחת טיפולית כללית והשנייה ספציפית לנושא הזה

יואב קיש:  אין לי את המספר בשלוף, על כמה להט״ב ערבים מטופלים כרגע אצל עו״ס להט״ב בחברה הכללית, אבל אני כן אבדוק את זה

יואב קיש:  השנייה, היא שבמכללת ׳מרשה׳, מכללה שאנחנו מפעילים בשיתוף עם עמותת ׳איגי׳, שנותנת מענה ללהט״בים בתחום התעסוקה, יש שם 19% מהחברה הערבית

יואב קיש:  זה נתון חשוב וחשוב לציין אותו

יואב קיש:  הם כן צורכים את השירותים של מכללת ׳מרשה׳ בתל אביב, שם כל הלימודים מתקיימים בעברית ולמרות זאת הם צורכים את השירותים

יואב קיש:  לגבי עו״ס להט״ב, אני אבדוק את המספרים וכמובן אעדכן

סיגל גולדין: לפי המחקר שלנו, מרבית הלהט״בים הערבים חיים בצפון לפי המחקר שלנו

סיגל גולדין:  אז מי שמגיע לתל אביב מיפו זה סבבה, אבל זה לא הסיפור

יואב קיש: תנו לי לסיים להציג את כל הנתונים ואני אשמח אחרי זה לשמוע את כל התגובות

יואב קיש:  בסדר? כי אנחנו באיזו שהיא התכווננות גם לשם

יואב קיש:  דבר נוסף

יואב קיש:  אנחנו מפעילים קו קשב בשפה הערבית, שאליו יכול לפנות כל אדם

יואב קיש:  אני אחרי זה אתייחס גם לנושא של עו״ס להט״ב

יואב קיש:  כרגע יש אמנם עובד סוציאלי אחד, שסיים לאחרונה קורס של עו״ס להט״ב, שנותן מענה בפריסה ארצית

יואב קיש:  יש לנו כרגע 22 מטופלים

עורווה אדם: החודש ציינו 27 מטופלים

יואב קיש: זה מה שהוא אמר לי בשיחת הטלפון האחרונה שלי אתו, שהייתה לפני שבוע

יואב קיש:  אבל יכול להיות שהיה אולי איזה שהוא שינוי

יואב קיש:  הגדרת התפקיד שלו היא על 30

יואב קיש:  אבל אנחנו מבינים שהתיקים האלה, שהעבודה הזאת ושהמטופלים, הם מאוד מאוד מורכבים

יואב קיש:  לכן, המספר 30 הוא כנראה מספר שבאמת לא קל להתמודד אתו

יואב קיש:  על אף שבהגדרת המכרז ובהגדרת העבודה שלנו, הוא אמור לטפל במספר מטופלים הזה

יואב קיש:       מה שאנחנו עושים ב-20 ביולי, ממש לא עוד הרבה זמן, יש לנו פגישה במחוז צפון, עם המשרד לשוויון חברתי ועם רשויות מקומיות, כדי לנסות לקדם עו״ס לחברה הערבית בצפון, כתפיסת אשכול

יואב קיש:  מה זה אומר? אנחנו מנסים לקדם משהו שהוא אזורי

יואב קיש:  כי כמו שאמרנו, אף רשות ערבית לא תהיה מוכנה לקחת את זה ובצדק, כי אנחנו מסכנים את האנשים שם, אז לכן אנחנו מנסים לקדם מענה שהוא אזורי

נעמה לזימי: איפה זה יישב?      

יואב קיש: אני לא רוצה להגיד סתם דברים שאני לא סגור עליהם עד הסוף

יואב קיש:  זה יהיה במחוז צפון, אבל אשכול זה מקבץ של ישובים, שחלק מהישובים הם ישובים ערבים

נעמה לזימי: כמו אשכולי משרד הפנים?      

יואב קיש: כן

יואב קיש:  משהו בסגנון הזה

נעמה לזימי: אנחנו יודעים היום שחיפה, שהיא מטרופולין, זו עיר בצפון שקולטת אליה, שזו גם חלק מהבעיה המורכבת, סוגיות רווחה יותר מורכבות כמו זנות של להט״בים מהחברה הערבית

נעמה לזימי:  בגלל שהם נפלטו מהבתים ועוד תופעות שהן לא קלות, שהן מעבר למענה לאוכלוסייה הלהט״בית, אלא לצרכים הבסיסיים שלהם, בגלל המצב שלהם

נעמה לזימי:       אני אספר שבשנה שעברה הייתי בביקור ב- ׳עלם׳ בחיפה

נעמה לזימי:  פגשתי שם בחור צעיר מדהים ומרשים, שנפלט מעיר אחרת בגלל שהוא יצא מהארון ובגלל הקורונה, שפלטה אותו מהמקצוע שלו, הוא פשוט נאלץ לעבוד בזנות

נעמה לזימי:  לא היה לא שום סיכוי אחר, הוא פשוט נאלץ, המשפחה שלו חיפשה אותו והוא היה ממש מודאג

נעמה לזימי:  זה היה מצב שובר לב, להבין שכל כך הרבה תחלואות חברתיות מתקבצות להן יחדיו, על הכתפיים הצנומות שלו, שלא אמורות להכיל את כל הקושי והרוע של העולם

נעמה לזימי:       אני אגיד שגם בהקשר הזה, של טיפול רווחתי ייעודי, במובן הזה של תעסוקה, השמה וליווי

נעמה לזימי:  אפילו לא פעם, נגררים לכל מיני חובות, כמו הוצאה לפועל, בגלל סיטואציות כאלה ואחרות

נעמה לזימי:  כמו למשל הקורונה, שהייתה סיטואציה מאוד חריגה

נעמה לזימי:  אנשים פשוט נפלטו מכל מיני עבודות זמניות ופתאום היה קשה להרים את הראש, אז המפלט היחידי כשאין גב משפחתי וכשאתה אדם נרדף במובן מסוים, אז הוא מגיע לנורא מכל

נעמה לזימי:  אז מה עושים? בייחוד בעיר מטרופולין כמו חיפה, שאמורה להיות עיר קולטת, שפשוט מטבע הדברים מגיעים אליה

יואב קיש: אז אני אגיד משהו גם על זה, בנושא המענים החוץ ביתיים

יואב קיש:  אני חוזר ואומר שוב, אני לא מכיר מספרים, אבל אני אבדוק את זה

יואב קיש:  במענים החוץ ביתיים, נמצאים גם אנשים מהחברה הערבית

יואב קיש:  אני יודע את זה ויודע שזה קיים

סיגל גולדין: יש לנו את המספרים אם אתה רוצה

יואב קיש: אז אני שמח שאת אומרת את זה, כי זה אומר שזה קיים

יוראי להב-הרצנו: אבל שנייה, לפני המענים החוץ ביתיים

יוראי להב-הרצנו:  אתה נציג משרד הרווחה

יוראי להב-הרצנו:  האם זה תקין בעיניך שיש רק עו״ס להט״ב ערבי אחד ישראל? זו שאלה של כן או לא ורוח הדברים שלך מאוד מדאיגה אותי

יואב קיש: בסדר גמור

יואב קיש:  אני אומר שני דברים: אחד, אנחנו מקדמים עו״ס נוסף לחברה הערבית ואנחנו מבינים שהסיטואציה הזאת מאוד מורכבת

יואב קיש:  - - -     

יוראי להב-הרצנו: אבל שנייה, אתם משרד הרווחה

יוראי להב-הרצנו:  אתם מפעילים 80 עו״סים להט״בים בישראל

יוראי להב-הרצנו:  מה הקושי? מה האתגר בלהביא עו״סים יהודיים - - -     

פאדי אמון: לפי התחקיר שעשיתי זה 55

יוראי להב-הרצנו: אני שואל שוב

יוראי להב-הרצנו:  מה האתגר מבחינתך, בלהביא עוד שמונה עו״סים להט״בים לערים מעורבות? מה הקושי? אתה אומר שאתם עובדים, שאתם מקדמים ושאתם לקראת

יוראי להב-הרצנו:  אז אני שואל, מה הקושי? למה לא להציב יעד יותר שאפתני מלקדם עוד עו״ס אחד בצפון? גם עכשיו, אני לומד מהתשובות שלך שזה עדיין לא בעבודת מטה, כי אתה לא יודע להגיד לי איפה - - -      

נעמה לזימי: כי אתה מדבר על האחד הזה שעדיין לא קורה

יוראי להב-הרצנו: כן

יוראי להב-הרצנו:  אתה לא יודע להגיד לי איפה זה מתקיים

יוראי להב-הרצנו:  בכרמיאל? בחיפה? מה הבעיה? יש X עו״סים להט״בים בישראל, 20% מהאוכלוסייה במדינת ישראל היא ערבית, זו אוכלוסייה שהיא במצוקה מיוחדת, כי היא מתמודדת עם ׳ארון כפול׳

יוראי להב-הרצנו:  אז מה הבעיה לומר: ״אני רוצה עוד 20 עו״סים להט״בים, עוד 15

יוראי להב-הרצנו: ״ האם זה אירוע תקציבי? האם זה אירוע תפיסתי? מה הקושי?      אם אתה חושב שהמצב הוא בסדר, שיש עו״ס אחד, שלקראת סוף השנה אנחנו אולי נתקדם לשניים ואז המצב יהיה יותר טוב, אז תגיד

יוראי להב-הרצנו:  אבל אם אתה חושב שהמצב הזה לא תקין, אז מה אתם עושים כדי לשפר את המצב הלא תקין הזה? כי רוח הדברים שלך - - -      

נעמה לזימי: שהזמן הולך להיגרר

נעמה לזימי:  שוב, התחושה היא שכל פירור הוא איזה הישג

נעמה לזימי:  עוד שנה יהיה עו״ס נוסף אחד והזמן באמת דופק

נעמה לזימי:  אז מה עושים מבחינה מערכתית? אם ההבנה היא שיש פה סוגייה מובחנת, מערכתית, שצריך לטפל בה, אז איך עושים תוכנית שאומרת: ״הנה, בוא נמקד אנרגיות

נעמה לזימי: ״ הנה, למשל בעיר כמו חיפה, למה צריך לדבר במושגים של עו״ס אחד לחברה הערבית? צריך לדבר על שניים ואפילו שלושה, כדי שהם יוכלו באמת להכיל את סיטואציית המטרופולין של העיר

עורווה אדם: אני אגיד משהו

עורווה אדם:  אנחנו הסתובבנו בכל המדינה כדי לעשות מפגשי תמיכה אחרי הרצח

עורווה אדם:  אז למשל בירושלים, לפני שבועיים, היה לנו מישהו שהוא טרנס, ערבי, שלא יודע לדבר עברית בכלל ושגם אין לו כסף כדי לנסוע לתל אביב או לחיפה, אז העו״ס שלנו לקח אותו ב- zoom כמקרה חירום, אבל אין כמו להיפגש פיזית

יואב קיש: זה נשמע פה שהמענה הזה הוא לא מספיק

יואב קיש:  אבל לפחות בשיחת הטלפון האחרונה שלי, עם העובד הסוציאלי שמתעסק בתחום הזה, הוא אמר לי: ״תקשיב, אין לי כרגע שום רשימת המתנה"

יוראי להב-הרצנו: אז אתה אומר שהמצב הנוכחי מקובל עליך?      

נעמה לזימי: יואב, רגע

נעמה לזימי:  מה שאמרת עכשיו מטריד

יוראי להב-הרצנו: זה מה שחשתי ועכשיו אתה אוששת את זה, שזה בלתי - - -      

נעמה לזימי: יואב, אני רוצה רגע להגיד

נעמה לזימי:  זה לא הגיוני שבתוך מציאות, שבה אנחנו יודעים שהרוב נמצאים בארון, אתה אומר שדיברת עם העו״ס לפני שבוע והוא אמר שזה מספיק

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד לך שזה מטריד אותי

עורווה אדם: אנחנו כבר חודשים גם לא מפרסמים את השירות הזה, כדי שלא נגיע בכלל לרשימת המתנה

עורווה אדם:  אתה אמרת 22, נכון? בחודש האחרון היו 27 ויש אנשים שלא נרשמו

עורווה אדם:  אנשים שפנו, שהייתה להם שיחה אחת או שתיים אבל לא הגיעו אליכם

עורווה אדם:  אתה יודע שאנחנו עושים את הדבר הזה

עורווה אדם:  הכוונה שלי היא שאם היינו מפרסמים את השירות הזה, בוודאי היו עוד ועוד ועוד ברשימת ההמתנה

נעמה לזימי: יותר מזה

נעמה לזימי:  אם אנחנו יודעים על הסוגייה הזאת, של להט״בים מהחברה הערבית שהם עמוק בארון ושחלקם גם במצוקה, כמו אותם 20% שיצאו או הוצאו והם לא בהכרח - - -     

סיגל גולדין: המצוקות הקשות הן אצל כולם, צריך להבין את זה

סיגל גולדין:  לא כולם יפנו, כמו למשל חלק מהצפון

נעמה לזימי: אז איך אפשר להגיד שדיברת עם העו״ס והוא אמר שלא צריך? אני לא מבינה יואב, עו״ס אחד

יואב קיש: חשוב לי להגיד משהו, אם אדם לא פונה לקבל טיפול ועזרה, אנחנו לא יכולים לעשות יותר מזה

נעמה לזימי: לא, זה לא מה שיוראי שאל

נעמה לזימי:  האם אתה מכיר בצורך להרחיב לשמונה עו״סים נוספים?      

יואב קיש: אני מכיר בצורך ואני גם פועל על מנת לקדם אותו, כי ב-20 ביולי אני מקדם פגישה בנושא הזה

יוראי להב-הרצנו: מה היעד שלך? עוד עו״ס אחד בצפון? זו הבשורה של משרד הרווחה? שנעבור מעו״ס אחד לשני עו״סים?      

יואב קיש: לא

יואב קיש:  משרד הרווחה, כמו כל משרדי הממשלה, מקדם מענים בהתאם לביקוש שנמצא אצלו, בהתאם לאנשים שפונים

יואב קיש:  כשיש צרכים אנחנו פותחים מענים

נעמה לזימי: יואב, אני לא מקבלת את התשובה הזאת

יואב קיש: שנייה

יואב קיש:  אנחנו במשך תקופה ארוכה ניסינו לפנות לרשויות מקומיות רבות כדי לקדם את המענה של עו״ס להט״ב

יואב קיש:  אני כן - - -     

יוראי להב-הרצנו: לאילו רשויות פנית?      

יואב קיש: אני ברמה האישית לא פונה לאף רשות

יוראי להב-הרצנו: אבל הרגע אמרת שפנית לרשויות

נעמה לזימי: אז לאילו רשויות פנה משרד הרווחה? ״היד הנעלמה״

יואב קיש: אני לא רוצה למסור אינפורמציה - - -      

יוראי להב-הרצנו: יואב, אתה צריך למסור אינפורמציה

יוראי להב-הרצנו:  אנחנו הגוף שאמור לפקח עליך

יוראי להב-הרצנו:  אתה אומר שאתה, כמשרד רווחה, פנית לרשויות

יוראי להב-הרצנו:  אז אני רוצה להבין לאילו רשויות מהרשויות שאליהן פנית על מנת לתת מענה לצורך ואמרו לך שאין צורך?      

יואב קיש: אני דיברתי עם ממונים מחוזיים של משרד הרווחה ואמרו לי - - -     

נעמה לזימי: אז לא פנית לרשויות, פנית לממונים מחוזיים

יואב קיש: הממונה המחוזי זה מישהו שעובד במשרד הרווחה

נעמה לזימי: יואב, אני לא תוקפת אותך, אבל אנחנו רוצים להבין מה נעשה

יואב קיש: שנייה

יואב קיש:  תנו לי לסיים שני משפטים

יואב קיש:  אני פונה לממונה המחוזי, שהוא עובד במשרד הרווחה והוא פונה לרשויות המקומיות

יואב קיש:  בשיחה שלי עם הממונים מחוזיים, גם אתמול, בשיחת טלפון כפולה עם ממונה נוספת, נאמר לי בפירוש, שהם פנו לרשויות המקומיות הערביות ואף רשות מקומית ערבית לא - - - 

יואב קיש:  אנחנו מבינים את זה ובצדק

יואב קיש:       אני כן יוצא מכאן, מהוועדה הזאת, בחשיבה נוספת על מנת לראות איך אנחנו מקימים מענים נוספים לחברה הערבית, אבל חשוב להבין שהסיטואציה הזאת מורכבת

יואב קיש:  המענים שיש כיום, של עו״ס להט״ב בכלל, בכל מדינת ישראל, נמצאים אצל הרשויות המקומיות

יואב קיש:  רשות מקומית שרוצה להקים עו״ס להט״ב, פונה אליי, פותחת מסגרת ומתחילה להפעיל את המענה של עו״ס להט״ב

יואב קיש:  בהתאם לצרכים - - -     

נעמה לזימי: תראה, יואב

נעמה לזימי:  המדינה הזאת יודעת טוב מאוד איך לעשות 1,001 צעדים מעל הרשויות המקומיות, בדורסנות, בבריונות ובאלימות, פעם אחר פעם

נעמה לזימי:  המדינה משנה כללי משחק, לוקחת כספים ממסים עירוניים ועושה מה שהיא רוצה לרשויות המקומיות; אבל אם צריך להביא עו״ס להט״ב, אז אנחנו פתאום חייבים את המכרז, שהרשות תבקש, כי אז זה חייב להיות בשיתוף פעולה מלא עם הרשות המקומית, כי אחרת, אנחנו כמובן פועלים מעל לראש שלהם

נעמה לזימי:       אז כשמדובר בדיני נפשות, פתאום זה כבר פחות מתאים, אבל כשצריכים לקחת מיסים מקרן ארנונה, אין בעיה להעביר חוק הסדרים מזורז ולעשות פה ׳גזירת קופון׳ מטורפת

נעמה לזימי:  אבל פה, אם הרשות לא ביקשה ואם לא יצא המכרז בזמן הנכון וכולי, אז לא יהיה עו״ס

נעמה לזימי:  משרד הרווחה יכול לעשות כל כך הרבה צעדים, כי הממשלה הזאת גם ככה כל כך דורסת את הרשויות המקומיות, שדווקא במקומות האלה, היא יכולה לדרוש דברים ולהתנות אותם בכלל בלי בעיה

נעמה לזימי:       אתם בונים סיטואציה מובחנת, שממש יושבת טוב טוב על זה שרק אם יידרש וירצו, אז יהיה אפשר

נעמה לזימי:  אבל מה לעשות לרווחה יש אחריות

נעמה לזימי:  יש כל כך הרבה דברים שאפשר לעשות שעומדים לי על קצה הלשון, שאני קצת בשוק

נעמה לזימי:  אנחנו הרי מכירים את המציאות

נעמה לזימי:  כברת דרך כבר נעשתה עם המשרד לשוויון חברתי ועם משרד הרווחה בהקשר של מענים לאוכלוסייה הלהט״בית

נעמה לזימי:       אז למה לא לחשוב רגע? אוקיי, בואו נסתכל על ערים מעורבות כפונקציה ראשונית, בואו נתקצב יותר כדי שאם תהיה קליטה מרשויות אחרות, אז שיהיה פה אפילו עו״ס נוסף או יותר

נעמה לזימי:  כשרוצים לטפל בתופעה ולמגר תחלואות, אז יודעים איך לעשות את זה

נעמה לזימי:  אבל כשרוצים לבוא לדיון ולהגיד כמה משפטים על איך כולנו בכוונות טובות זה נראה אחרת

יואב קיש: אני חושב שזאת אמירה ממש קשה להגיד, שאנחנו לא רוצים לטפל בתופעה

נעמה לזימי: כשאתה אומר לי שבעוד שבועיים תהיה פגישה בשביל שיהיה עו״ס נוסף אחד בצפון – אז זה לא עומד בראש סדר העדיפויות שלכם, אני לא יכולה לראות את זה אחרת

נעמה לזימי:  המציאות היא מדממת והיא הרבה יותר מחילופי הדברים בינינו

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח להוסיף משפט, ואני אפילו אהיה יותר תקיף מחברת הכנסת לזימי, כי זה הכי אישי בעולם

יוראי להב-הרצנו:  יואב, זה לא יכול להיות, שאתה נציג משרד הרווחה, והתכוננת לדיון הזה, ואתה מגיע לכאן ואומר לנו, לחברי הכנסת ולציבור שמקשיב, שאתה לא מזהה צורך, ו-״לפנים משורת הדין, כדי להשקיט את ליבכם ואת דעתכם, אני מוכן לראות איך אני עושה עוד תקן בצפון

יוראי להב-הרצנו:  איפה? אני לא יודע

יוראי להב-הרצנו:  מתי? אני לא יודע

יוראי להב-הרצנו: ״ – זו בושה וחרפה

יוראי להב-הרצנו:  משרד הרווחה בהתנהלות הזאת, החליט להפקיר את הצעירים הלהט״בים בחברה הערבית לגורלם

יוראי להב-הרצנו:  ירצו? ירצחו

נעמה לזימי: קודם כל, פאדי, אתה אמרת שאתה יודע על 55 עו״ס להט״ב שישנם, אתה יואב, אומר שיש 70

פאדי אמון: אני קודם כל אציג את עצמי

פאדי אמון:  שמי פאדי אמון, אני עיתונאי חוקר ב- ׳שומרים׳, לפי המספר שאני בדקתי יש 55

נעמה לזימי: אני רק רוצה רגע להבהיר את הנקודה הזאת

נעמה לזימי:  ניקח את הנתון שלו, 55

נעמה לזימי:  אם אנחנו יודעים שכ-20% מהחברה בישראל הם ערבים, אז על בסיס הזה, צריכים להיות עוד 9 עו״ס להט״בים

נעמה לזימי:  על הבסיס הזה של אחוז באוכלוסייה ושל רמת סיכון גבוהה

נעמה לזימי:  אני בכלל לא הולכת על הנתון שלך, שעל פיו זה אומר שצריכים להיות 14 או 16, פחות או יותר

נעמה לזימי:  אז זה לא יכול להיות שיהיה רק עוד אחד

יוראי להב-הרצנו: או אולי רק עוד אחד

נעמה לזימי: נערים יוצאים לעבוד בזנות, נערות נרצחות

נעמה לזימי:  הדברים האלה הם לא איזה המצאה שלנו

סיגל גולדין: יש גם הרבה אובדנות, יש מצוקות כפולות ומכופלות, בעיקר בתוך הצעירים

סיגל גולדין:  תמונת המצב היא קיצונית מאוד וריכוז האוכלוסייה הוא בצפון

סיגל גולדין:  אז הצורך נמצא בצפון

יואב קיש: אני לא מטיל ספק במצוקה של אוכלוסיית הלהט״ב הערבית

יוראי להב-הרצנו: מה אתה עושה בנידון?      

יואב קיש: שניה

יואב קיש:  אני גם לא מטיל ספק בצורך לספק מענים

יואב קיש:  אני כן אומר שהדבר הזה נמצא בתהליכים והם תהליכים שלוקחים זמן

יוראי להב-הרצנו: מה הם התהליכים? אדוני, אתה יושב בוועדה של הכנסת, אנחנו אמורים לפקח על הפעילות שלך, זה תפקידנו החוקתי

יוראי להב-הרצנו:  מה הם התהליכים שאתה מבצע על מנת להתאים את המענים עבור צעירים להט״בים בחברה הערבית? הפגישה שדיברת עליה, שקורית בעוד שבועיים, זה אחד מהתהליכים האלה

יוראי להב-הרצנו:  איזה עוד תהליכים אתה מבצע כדי להתאים מענים?      

יואב קיש: דברנו על זה קודם אבל אני אוסיף על זה עוד

יואב קיש:  משרד הרווחה עשה מכרז למענה של מסגרת חוץ ביתית, המפעיל שזכה במכרז, לא עמד בדרישות המכרז ובצורה די מהירה מצאו מפעיל אחר

יואב קיש:  אז אני מקווה שבזמן הקרוב - - -     

נעמה לזימי: אנחנו מדברים על חיפה?      

יואב קיש: כן

יואב קיש:  אז אנחנו מקדמים מענה חוץ ביתי ואני מקווה שהוא ייפתח כמה שיותר מהר

נעמה לזימי: אוקיי

נעמה לזימי:  תראה יואב, לדעתי אנחנו נחזור אליך

נעמה לזימי:  אבל אני כן רוצה לשמוע גם את יתר הרשויות וגם את מי שפה ועוד לא דיבר

נעמה לזימי:       אני רוצה לעבור לורד מויאל, סגנית מנהל היחידה לקידום להט״ב במשרד לשוויון חברתי

נעמה לזימי:  שלום לך ורד, תודה שהגעת

ורד זליג מויאל: שלום לכולם, תודה רבה על כינוס הדיון החשוב הזה

ורד זליג מויאל:  היחידה לקידום להט״ב במשרד לשוויון חברתי, הוקמה ב- 2021, אז עוד לא היו לנו תקציבים ייעודיים ללהט״ב מהחברה הערבית

ורד זליג מויאל:  ב-2022 הוקמו שלוש יוזמות שמתעסקות בלהט״ב בחברה הערבית: ׳קול קורא׳ לקידום אוכלוסיית להט״ב, בכל הרשויות המקומיות בישראל, הצטרפו אלינו 98 רשויות מקומיות, שמתוכן, לצערי, רק חמש רשויות שהן רשויות מעורבות ואפס רשויות שהן עם 100% אוכלוסייה ערבית

ורד זליג מויאל:       הבנו את המסר והבנו מה קורה בשטח

ורד זליג מויאל:  יושב לצידי נועם, שהיום מפתח ׳קול קורא׳ שהמטרה שלו היא להגיע לרשויות ערביות

ורד זליג מויאל:  הוא הולך להיות יותר פשוט ויותר מותאם תרבותית

ורד זליג מויאל:  אנחנו מבינים שמה שמתאים לבת ים לא מתאים לרשויות ערביות בצפון

ורד זליג מויאל:  אז זה אמור לצאת עד סוף החודש, אנחנו מאוד מקווים

נועם גרוס: חשוב לי להגיד גם שזה מה שנמצא בראש סדר העדיפויות של המשרד, גם השר וגם המנכ״ל וזה דבר שנאמר בכל הישיבות שאנחנו מקיימים לאחרונה

נועם גרוס:  אני אישית גם עובד על זה במרץ, גם בשיח משותף עם עורווה ומאוד חשוב לנו לראות איך אנחנו מטפלים בצרכים באופן נקודתי

נעמה לזימי: קודם כל, אני שמחה לשמוע

נעמה לזימי:  מה ה- ׳קול קורא׳ כולל?      

נועם גרוס: אנחנו בעצם מדברים על ׳קול קורא׳ שנועד לתת מענה בשטח, שנועד לפתח סנסורים ברמת הרשויות

נועם גרוס:  אני יודע שאנחנו מדברים פה על מעט מידי ומאוחר מידי, אבל אנחנו רוצים, לפחות כהישג ראשוני, אפילו לתת מענה אחד לרשות אחת, כי אפילו שהדלת קצת חורקת, זה אומר שהיא נפתחת

יוראי להב-הרצנו: מה המורכבות שאתה מזהה? ספציפית בערים ערביות, לא בערים מעורבות ולא בערים עם אוכלוסייה ערבית

נועם גרוס: יש פחד גדול

נועם גרוס:  במקביל לעבודה שלי אני גם סטודנט ללימודי המזרח התיכון ויש מונח מוכר שנקרא 'עייב', שזה אותו שורש כמו תועבה

נועם גרוס:  זו בושה, ספציפית בושה שנוגעת בכל מה שקשור למיניות ואדם שבעצם ״יוצא מהשורה״ מן הצד הזה, הוא מטיל חרפה, לא רק על עצמו אלא על כל המשפחה שלו ואת התוצאות של זה אנחנו מכירים

נועם גרוס:       המורכבות הפוליטית, לבוא ולשכנע אנשים וגורמים שונים ברשויות המקומיות, בין אם אלה גורמים פוליטיים ובין אם אלה גורמים רווחתיים, לבוא ולעסוק בנושא הזה, בתפוח-אדמה הלוהט הזה, אנשים מבינים שזה משהו שיכול לגזור את העתיד הפוליטי שלהם, שיכול להוביל לרדיפה אישית, לנידוי ולדברים מאוד מאוד קשים

נועם גרוס:       לכן, מה שאנחנו רוצים לבוא ולפתח, זה מענים דיסקרטיים

נועם גרוס:  בעקבות הרצח של שרית אחמד, אנחנו רוצים לבחון למשל כיוון של קבוצת שיתוף לאחים

נועם גרוס:  אחים שנמצאים מצד אחד תחת תכתיבים שקיימים בחברה הערבית ובכלל בחברה שמרנית

נועם גרוס:  ה- ׳קול קורא׳ הזה אמור לפנות גם לרשויות יהודיות לצורך העניין ולפתוח איזו שהיא פלטפורמה לשיתוף, מתוך הבנה שיש פה דור חדש, שפתוח לעולם הגדול ושרוצה לבוא ולהתמודד עם התחושות, שהרבה פעמים ניתנות בתוך ההקשר הזה

נועם גרוס:  אז קבוצות - - -     

ורד זליג מויאל: אני רגע עוצרת אותך

ורד זליג מויאל:  בגלל שאנחנו עדיין נמצאים בתוך עבודת מטה, אז אני לא רוצה שנתחייב פה על דברים שעדיין אינם סופיים

ורד זליג מויאל:  אנחנו עדיין בעבודת מטה על הדבר הזה, זה אמור להיות רשמי בעוד חודש ואז אנחנו נשמח

נועם גרוס: כן, אז נפתח לגמרי את הדברים

נעמה לזימי: אנחנו בכל מקרה נקיים דיון מעקב

נועם גרוס: אנחנו ממש נשמח, זה רק ייתן לנו עוד push

ורד זליג מויאל: מלבד ה- ׳קול קורא׳ לרשויות המקומיות, אנחנו מבינים שיש רשויות מקומיות, שגם אם ניתן להן את כל האפשרויות בעולם לקחת את זה, הן לא ייקחו את זה

ורד זליג מויאל:  לכן, אנחנו פועלים גם בצורה רוחבית

ורד זליג מויאל:  יש לנו פרויקט משותף עם ׳האגודה למען הלהט״ב׳, בכמעט חצי מיליון שקלים בתקציב משותף, שהולך להתעסק בקידום אוכלוסיית להט״ב בחברה הערבית

ורד זליג מויאל:  זה יכלול בינוי קהילה, זה יכלול פיתוח מנהיגות

ורד זליג מויאל:  דיברנו על סוכני שינוי

ורד זליג מויאל:  אז אנחנו רוצים לעזוב לבנות אותם, אנחנו רוצים להתחיל את הבסיס של הדבר הזה

ורד זליג מויאל:       תהליכים של צמצום פערים, זה הדבר הכי בסיסי

ורד זליג מויאל:  כמו שאמרנו, אנשים יכולים להגיע לזנות ולשם אנחנו לא רוצים להגיע

ורד זליג מויאל:  אז אנחנו צריכים לתת את הבסיס: איך כותבים קורות חיים? איך ניגשים לראיון עבודה? ואיך להתחיל לבנות איזו שהיא קרקע יציבה

ורד זליג מויאל:  יש לנו כוח אדם לתחום הזה, עו״ס להט״ב דוברי ערבית, שיהיה באיזה שהוא מענה ארצי ומנהל תוכנית כמובן

ורד זליג מויאל:       מלבד זה, יש לנו דבר נוסף שאני מתייחסת אליו כפיילוט שלנו

ורד זליג מויאל:  יש לנו הסכם עם ׳הבית הפתוח׳ בירושלים לקידום להט״ב, שם הם מנגישים תכנים לאוכלוסיית היעד מהחברה הערבית, בעיקר בנושא של תרגום

ורד זליג מויאל:  זה גם משהו שהבנו, שאנחנו יכולים לתת את כל המענים שצריך, אבל כל עוד זה בעברית, אנחנו לא מגיעים לשטח ולא מגיעים לאן שצריך

ורד זליג מויאל:  אז כמעט 80 אלף שקלים, שהוקצו להנגשת תכנים דיגיטליים ולהנגשת תכנים כתובים

ורד זליג מויאל:  להורים של להט״ב דוברי ערבית וללהט״ב דוברי ערבית

ורד זליג מויאל:       אנחנו מנסים להגיע אליהם, יש לנו מפגשי חשיפה עבור להט״ב דוברי ערבית ובכל זאת, אני אגיד שיש לנו עוד הרבה מאוד עבודה

ורד זליג מויאל:  גם שלושת המענים האלה, הם טובים, הם ראשוניים ואנחנו גם לומדים איך השטח מגיב אליהם, מנסים להשתנות תוך כדי תנועה ומקווים שנגיע לתוצאות טובות יותר בהמשך

נועם גרוס: חשוב לי להגיד, כלומר, זה שיש עוד המון עבודה זה understatement ואפילו לא זה

נועם גרוס:  אנחנו באמת רואים מהשיח שלנו מול ׳הבית הפתוח׳, שהתוכנית לפיתוח מנהיגות בחברה הערבית, היא כרגע מאוד מוצלחת

נועם גרוס:  אנחנו רואים שבוגרים של התוכניות האלה יוצאים לשטח ויוזמים תוכניות בעצמם

נועם גרוס:  כשאנחנו מדברים פה על סוכני שינוי מקומיים, כמו שד״ר גולדין אמרה, אז אנחנו רואים את התוכנית הזאת, את הפיילוט הזה, כפיילוט שכבר קוצר הצלחות, יש עוד הרבה אנשים שצריכים לעבוד בו ויש עוד דרך ארוכה לעשות, אבל כבר הארכנו את ההתקשרות עם ׳הבית הפתוח׳ והתוכנית ממשיכה שם ביתר שאת

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  יואב, אני רציתי להגיד עוד משהו אחד שאשמח שייבחן, זה אולי פחות אצלך אבל זה כן דבר חשוב

נעמה לזימי:  חלק מהבעיות של אותם צעירים חסרי עורף משפחתי וגם גב, במיוחד בקהילת הלהט״ב בחברה הערבית, הם עיקולי חשבון בנק, תשלומי ביטוח לאומי ועוד כל מיני פרוצדורות כאלו לה שהם נקלעים אליהן

נעמה לזימי:  אז לפני שזה יהפוך להיות ״כדור שלג״ מתגלגל

נעמה לזימי:       אז אם אפשר לבדוק, האם אפשר, אולי דרך ׳יתד׳, לייצר איזה מנגנון, אפילו בחקיקה ממשלתית או בחקיקה שאפשר יהיה לחשוב על להגיש אותה, שתדע לפתור את החסמים האלה באשר למקרים של אותה אוכלוסייה מדווחת, שיש עליה חוות דעת עו״ס או משהו כזה, כמובן שלא איזו דלת פרוצה, אלא משהו מתוך המקום כזה כדי למנוע מקרים כאלה

נעמה לזימי:  למשל, עבור עיקול חשבון בנק בגלל איזה חוב, הכי קל לקבל כסף מזומן בזנות

נעמה לזימי:  אני אומרת משהו נורא, אבל זה הדבר שקורה ושמשפיע

נעמה לזימי:       הדברים האלה, הבירוקרטיות המערכתיות יכולות ממש להפוך להצלחת חיים, שינוי של אותה תפנית עגומה לתפנית שמאפשרת איזו שהיא צמיחה

נעמה לזימי:  גורם המקצוע ברווחה, שנותן את התסקיר ואת חוות הדעת, הרי אנחנו סומכים עליו

נעמה לזימי:  אז אני באמת חושבת שבמצב כזה אפשר לתת איזו שהיא הנחייה, או לייצר מנגנון חוקי מפעיל, שיאפשר סיום של פריסת תשלומים, מחיקת חובות וכל מיני דברים כאלה, אפילו עד רף מסוים

נעמה לזימי:  כי זה יכול להיות חלק מאיזה שהוא מנגנון של ליווי וסיוע

נעמה לזימי:  אנחנו גם ננסה לבחון מה אפשר לעשות עם הדבר הזה, כי זה מאוד חשוב

נועם גרוס: נוסיף לזה גם אולפן עברית, אולי כעוד מענה

נעמה לזימי: מענים לצעירים חסרי עורף משפחתי זה צריך להיות משהו אחר

נעמה לזימי:  סיוע בשכר דירה, טיפול פסיכולוגי וליווי תעסוקתי

נעמה לזימי:  אבל אני מדברת על איך מנגנון בירוקרטי, יכול פתאום לסגור את הדלת עבור מישהו

נעמה לזימי:  אין חשבון בנק, אז אין ערבות, אי אפשר לשכור דירה אז נמצאים אצל איזה בן אדם מפוקפק

נעמה לזימי:  שם הכול מתחיל לקרות

נעמה לזימי:       לכן, הדברים האלה, כמו ביטוח לאומי והוצאה לפועל, הם מנגנונים קטנים שאפשר רגע לתת להם פתרון כסיוע רגעי ואז אפשר להמשיך הלאה

נעמה לזימי:  לגבי כל שאר הדברים, זה בוודאי

נעמה לזימי:  אני אעבור רגע לחברה האזרחית ואז נחזור לרשויות, כדי שיהיה פה פינג פונג

נעמה לזימי:  אני רוצה לתת את רשות הדיבור לפאדי אמון, פרסמת איזו שהיא כתבה בנושא וגם יש לך עדות, אז בבקשה

פאדי אמון: נכון

פאדי אמון:  תחילה, קוראים לי פאדי אמון ואני עיתונאי במערכת התחקירים ׳שומרים׳

פאדי אמון:  תודה לחברי הכנסת על יוזמת הדיון החשוב הזה

פאדי אמון:  כתבתי תחקיר שפורסם יום לפני הרצח של שרית אחמד, הוא פורסם גם ב- ׳שומרים׳ וגם ב- ׳Mako׳

פאדי אמון:  זמן העבודה על התחקיר הזה היה ארוך מאוד, כחודש וחצי

פאדי אמון:  היה קושי גדול מאוד לאתר את האנשים, לפנות אליהם ולרכוש את אמונם, במיוחד בשל היותי עיתונאי מהחברה הערבית, שבא לסקר את המצוקות שלהם

פאדי אמון:  את רובם פגשתי למשך שעתיים, אפילו יותר וכולם, ללא יוצא מן הכלל, בכו במפגש הזה ואני נמצא איתם בקשר עד היום

פאדי אמון:       עיקר הנתונים כבר הוצגו על ידי אחרים, אז אני אתמקד במצוקות של האנשים

פאדי אמון:  אבל קודם אני רוצה לפתוח במשהו שכתבה דרוזית לסבית ערביה, שלא הצליחה להגיע לפה, אבל ביקשה שאקריא: ״בא לי להתחיל משלום לכם ולכן, אבל אין לי שלום להעניק לעצמי

פאדי אמון:  נמנעתי מלהגיע לדיון היום, כי החיים שלי חשובים לי ויקרים לי, יותר מלהיות בדיון ולהיחשף מולכם

פאדי אמון:  אני יקרה לעצמי יותר ממה שאני יקרה לכם

פאדי אמון:  אני להט״בית ערבייה, אבל לפני הכול, אזרחית במדינה שמפקירה אותי ואת חבריי

פאדי אמון:  אם יכולתי לרגע שתתחלפו איתי במקומי, הייתם מבינים את הפחדים, את הכאבים ואת האיום התמידי

פאדי אמון:  אני רוצה לעצמי חיים כמו של כולם

פאדי אמון:  עבודה, משפחה, בית ולפני הכול, ללכת בכביש, בלי פחד מכל סוג של אלימות

פאדי אמון:  רציתי להיות אתכם היום ושפשוט תסתכלו עליי, אזרחית נורמלית לכל דבר ועניין, שכל מה שהיא רוצה זה לחיות בצדק ובביטחון אישי

פאדי אמון:  אני גאה בעצמי

פאדי אמון: ״ אז אלה הדברים שהיא מסרה לי

פאדי אמון:       באשר למסקנות של התחקיר, שגם הצגתם אותן פה

פאדי אמון:  כמעט ואין מחקרים על להט״בים ערבים וזה חשוב להגיד את זה

פאדי אמון:  אני, כשחיפשתי לדבר עם חוקרים, כמעט ולא מצאתי

פאדי אמון:  יש רק מחקר אחד, זה שדובר עליו פה וזהו

פאדי אמון:  אין מספיק מסגרות ללהט״בים בחברה הערבית

פאדי אמון:  יש פרויקט אחד, חשוב להדגיש שזה פרויקט ולא עמותה, ׳בית אל מים׳, שככל הנראה יהפוך לעמותה עצמאית

פאדי אמון:  ממה שהבנתי, הם סובלים מתת תקצוב אקוטי ומהיעדר משאבים וכוח אדם

פאדי אמון:  אם יהיו להם עוד משאבים הם יוכלו להרחיב את המענה שלהם

פאדי אמון:  רק ב-55 מתוך 255 רשויות מקומיות, יש עו״ס להט״ב

פאדי אמון:  קיים תקן, אבל פשוט צריך לאייש אותו

פאדי אמון:  אם הרשות לא רוצה או המדינה לא רוצה, זה כבר לא המקום שלי להתערב בזה

פאדי אמון:       באשר להיעדרותם של חברי הכנסת הערבים

פאדי אמון:  יש פה כיסאות פנויים והם לא נמצאים פה, שזה די מצחיק, כי יש ביכולתם לתרום לסוגייה הזאת

פאדי אמון:  שאר העמותות שקיימות והפרויקטים ללהט״בים, לא מעניקים את השירותים שלהם בשפה הערבית, לא מכירים מספיק את ההקשר התרבותי ולכן גם לדעתי מתקשים לתת סיוע לחברה הערבית

פאדי אמון:  לדעתי, זה החסם העיקרי בנושא הזה

פאדי אמון:  תודה

נעמה לזימי: תודה פאדי

נעמה לזימי:  אני רוצה לתת את רשות הדיבור למירא נאסר, מדריכה בהוסטל לנערים להט״בים בסיכון

נעמה לזימי:  קודם כל, תודה רבה שאת פה

מירא נאסר: שלום

מירא נאסר:  קודם כל תודה לכם על קיום הדיון החשוב הזה

מירא נאסר:  אני רוצה לספר רגע את הסיפור שלי, מאיפה באתי ואיפה אני עכשיו, שכמובן שזה היה תהליך

מירא נאסר:  היום אני עובדת כמדריכה בהוסטל ׳דרורים׳

מירא נאסר:  אני בוגרת של עמותת ׳אותות׳, הייתי בשתי מסגרות

נעמה לזימי: בשבוע שעבר קיימנו פה דיון על חסות הנוער

מירא נאסר: אני אתחיל מלדבר על היציאה שלי מהארון

מירא נאסר:  קודם כל, מצד אחד אני ממש כועסת על זה שחברי הכנסת הערבים לא נמצאים פה, אבל מצד שני, אני חושבת, שלפעמים אולי כדאי להם לא לדבר מאשר לדבר סתם או לומר דברים שעלולים להזיק

מירא נאסר:  כשיצאתי מהארון לפני כמה שנים והגעתי לתל אביב, היה ראיון עם אחמד טיבי ועם מוחמד זועבי, ואחמד טיבי אמר לו: ״אם אתה חושב שהאג׳נדה של תל אביב מתאימה לטייבה, לאום אל פחם ולנצרת, אז אתה טועה ומטעה״

מירא נאסר:       אז אני רוצה להגיד לו, שכל אלימות שקורית עכשיו כלפי החברה הלהט״בית הערבית, זה גם בגללו

מירא נאסר:  הוא ואיימן עודה כל הזמן אומרים: ״תפנימו, צריך לקבל את כולם

מירא נאסר: ״ אבל הם בעצמם לא מקבלים את החברה הערבית הלהט״בית, זו בעיה

מירא נאסר:  כשהם אומרים: ״הם לא צריכים להיות פה

מירא נאסר: ״ למה הם מתכוונים? איפה הם רוצים שהם יהיו? בתל אביב? בתחנה המרכזית? בזנות? איפה?      אני לא מצליחה להבין את זה

מירא נאסר:  אני הייתי בשתי מסגרות של להט״בים

מירא נאסר:  הייתי ב- - - וגם ב- ׳אבני דרך׳

מירא נאסר:  אתם מדברים פה על הצורך בעו״ס להט״ב, אבל אני חושבת שלא צריך רק עו״ס להט״ב, אלא גם פסיכיאטרים, שבחברה הערבית כמעט ואין

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  אין כמעט פסיכיאטרים וזו גם בעיה

נעמה לזימי:  הזנחת השירותים הציבוריים - - -      

יוראי להב-הרצנו: אבל את חושבת שיש כזה צורך?      

מירא נאסר: כן, ברור

מירא נאסר:  אני אספר על עצמי

מירא נאסר:  כשאני יצאתי מהארון והחלטתי לעבור לתל אביב, היה לי ממש קשה מבחינה נפשית

מירא נאסר:  הייתי צריכה להתרחק מכל האנשים שאני אוהבת, מהמשפחה שלי ומחברות הילדות

מירא נאסר:  אחרי שכל החיים גרתי שם, פתאום הגעתי לתל אביב, לא הכרתי אף אחד וזה קשה

מירא נאסר:  הייתי רוצה ממש בזמן ההוא שיהיה לי עם מי לדבר על הרגשות שלי, אבל לדבר על הרגשות שלך, על דבר כל כך חשוב בשפה שהיא לא שלך זה מאוד קשה

מירא נאסר:  אני אפילו לא מדברת על חוסר ההיכרות התרבותית, אני מדברת על השפה עצמה, שזה הבסיס

מירא נאסר:       כמו שלכם יותר קל לדבר בשפה העברית יותר מבאנגלית, אז כמובן שגם לי ולכל אדם אחר שדובר ערבית, יותר קל לבטא את עצמי בשפה שלי

מירא נאסר:  אנחנו מדברים פה על טראומות ועל כל מיני דברים

מירא נאסר:  אבל בן אדם שיוצא מהארון ומחליט לצאת מהבית, הוא לא עושה את זה כי משעמם לו בחיים

מירא נאסר:  אדם מהקהילה הלהט״בית הערבית שנאלץ לצאת מהבית, עושה את זה למרות כל הקושי, למרות שגם ככה יש המון קשיים אחרים ולכן הוא צריך גם מענה רגשי

מירא נאסר:       מרגע שיצאתי מהארון, לקח לי קצת זמן עד שהגעתי לתל אביב

מירא נאסר:  התחלתי לעבוד, סגרתי את המינוס בבנק ורק אז יצאתי מהארון, זה היה מאוד קשה

מירא נאסר:  שלוש שנים לא הצלחתי להיכנס לנצרת, לא פגשתי את ההורים שלי ולא דיברתי איתם

מירא נאסר:  לפני חודשיים בערך, חזרתי לקשר עם המשפחה הקרובה שלי, אבל עדיין יש לי קשים מול המשפחה המורחבת

מירא נאסר:  זה מאוד קשה

מירא נאסר:  עכשיו, אחרי המקרה של שרית, אני מגיעה לנצרת ואני מפחדת, כי אני לא יודעת איך יגיבו לזה

מירא נאסר:       היו כמה ראיונות איתי שעלו וקיבלתי אליהן מלא תגובות גזעניות, גם מהחברה הערבית וגם מהחברה היהודית

מירא נאסר:  היו שאמרו לי: ״לכי תעשי מצעד גאווה בעזה

מירא נאסר: ״ היו ערבים שאמרו לי: ״את תהיי הבאה בתור

מירא נאסר: ״ כל מיני דברים כאלה, זה ממש קשה

נעמה לזימי: זה מזעזע

מירא נאסר: נכון

מירא נאסר:  אבל גם היום אני באה ומדברת, אני לא עושה את זה כי משעמם לי, אלא כי אני חושבת שצריך לדבר

מירא נאסר:  כי אם אני לא אדבר וכולנו מתחבאים ואף אחד לא יוצא, אז זו בעיה וזה מה שקורה בחברה שלנו

מירא נאסר:  דיברת על זה שאין פניות, אני חושבת שהם לא יודעים שקיים דבר כזה

מירא נאסר:  דבר שני, אם אתה רוצה, יש לי רשימות של אנשים להביא לך

יוראי להב-הרצנו: הם לא פונים כי אין כתובת

מירא נאסר: נכון, אין כתובת

מירא נאסר:  אני גם אגיד שברגע שיצאתי מהארון, פרסמתי פוסט ב-Instagram וקיבלתי פניות ממלא נשים, אפילו מכאלה שהתחתנו

מירא נאסר:  סיפרו לי מלא דברים קשים

מירא נאסר:  אני יודעת היום שאני בדרך הנכונה, שבחרתי בעצמי למרות כל הקושי שהיה

נעמה לזימי: את מדהימה

נעמה לזימי:  אני שומעת אותך ואת עוצמה אחת גדולה ומלאת אומץ, אין לי מה לומר

מירא נאסר: תודה

מירא נאסר:  אז היום אני עובדת כמדריכה בעמותת ׳אותות׳

נעמה לזימי: אז אנחנו גם נלחמים לך על המכרז עכשיו, רק שתדעי, שלא יורידו לכם את השכר

מירא נאסר: אני חושבת שאנשים שעובדים שם לא עושים את זה בשביל השכר

נעמה לזימי: כן, אבל עם שליחות לא משלמים חשבונות

מירא נאסר: כן

מירא נאסר:  אני גם ממש אוהבת את העבודה שלי

מירא נאסר:  ואני מרגישה שהיום אני יותר מבינה את מה שהם חווים

מירא נאסר:  אחרי כל העניין של היציאה מהארון, גם להיכנס למסגרת זה לא משהו פשוט

מירא נאסר:  אני רוצה גם להתייחס להוסטל או שאלטר שצריך לקום בחיפה

מירא נאסר:  אני מקווה שזה יקרה כמה שיותר מהר

נעמה לזימי: אנחנו נעשה מעקב, יהיה פה עוד דיון

מירא נאסר: אני גם חושבת שברגע שמישהו מהקהילה הלהט״בית פונה למשטרה, צריך לקחת את זה ממש ברצינות

מירא נאסר:  לא להכניס אנשים לכלא לחודשיים או שלושה ואז כאילו כלום

רחל צברי: זו לא המשטרה שקובעת כמה זמן הם יהיו בכלא

מירא נאסר: בסדר, אז גם בתי המשפט

מירא נאסר:  אני מבקשת פשוט שתתייחסו לנושא הזה בצורה יותר רצינית

נעמה לזימי: תודה לך מירה, גם על שהגעת וגם על השיתוף

נעמה לזימי:  אני אעבור למשטרת ישראל

נעמה לזימי:  אני רואה פה את חגי ברוש, מנהל תחום בכיר במשרד לביטחון לאומי ורחלי צימבר, רפ״ק, ראש תחום קהילת להט״ב, משטרת ישראל

רחל צברי: אני אתייחס לנושא ההכשרות וההרצאות

רחל צברי:  אז כמובן שהן מדברות על כל קהילת הלהט״ב, על כל הגוונים שלה ויש התייחסות מיוחדת לקבוצות שהן מיעוט בתוך מיעוט ויש כמה כאלה

רחל צברי:  כמובן שהדגש הוא על טיפול שהוא לקוי, שעלול להוציא אנשים מהארון ובמקרים מסוימים אפילו לגרום לסיכון חיים

רחל צברי:  לכן הנושא הזה מודגש

רחל צברי:  אתמול נפגשתי עם עורווה, האמת שזה לא קרה בגלל הדיון שמתקיים היום, אלא קבענו את זה שלושה שבועות קודם

רחל צברי:  התחלנו דרך של שיתוף פעולה

רחל צברי:       אני אוכל לתת את המענה המאוד דיסקרטי ואת החיבור

רחל צברי:  הקושי בחברה הערבית, החשש לבוא ולהתלונן במשטרה

רחל צברי:  גם היום בבוקר, כשהוא סיפר לי על איזה אירוע, שאלתי: ״אוקיי, מוכנים להתלונן? אם כן תגיע לשם ניידת עכשיו״ והתשובה הייתה: ״רגע, צריך לבדוק את זה

רחל צברי: ״ אז החיבור שלנו נוצר על מנת למצוא את הדרך בה נוכל לבנות את האמון עם הלהט״בים בחברה הערבית, כך שהם כן ירגישו בנוח לבוא ולהתלונן, גם באופן דיסקרטי, מוצנע ובצורה שלא תחשוף אותם

רחל צברי:       אז אנחנו בודקים איך אנחנו כן יכולים לסייע להם מצד המשטרה, זו דרך חדשה שאנחנו מתחילים לצעוד בה ביחד עם עורווה, אני לצידו וזמינה עבורו, 24/7

נעמה לזימי: מדהימה, תודה

נעמה לזימי:  זה משמח מאוד

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור למשרד הבריאות

נעמה לזימי:  ליזה אידלמן

נעמה לזימי:  שלום ליזה, תודה שאת כאן

נעמה לזימי:  הבנתי שלפני חודש היה דיון בוועדת הנגב והגליל, שעלו שם כל מיני מסקנות לגבי התקנה התקציבית, לגבי מכרז להכשרת אנשי צוות רפואי, לבריאות הנפש ולסוגיות רפואיות ייחודיות ללהט״ב

נעמה לזימי:  אז אני אשמח גם לשמוע איפה זה עומד וגם כמובן בהתאם לנושא

נעמה לזימי:  בבקשה

ליזה אידלמן: אוקיי

ליזה אידלמן:  תודה רבה

ליזה אידלמן:  קודם כל, חשוב לי להגיד שכיום, משרד הבריאות נמצא במקום של ״העברת מקל״

ליזה אידלמן:  כל הנושא של טיפול בלהט״ב, יוצא מתחומי התכנון האסטרטגי ותכנון מדיניות ארוכת טווח ועובר לשירות הארצי לעבודה הסוציאלית במשרד הבריאות

ליזה אידלמן:  גם מתוך איזה שהוא רצון לתכלל את הכול במקום אחד וגם מתוך הבנה, שלרכז את זה במקום של עבודה סוציאלית ובמקום של מענים ולא רק במקום של תכנון ארוך טווח, זה כנראה נכון יותר, כי את המענים אנחנו צריכים עכשיו ולא מתישהו

ליזה אידלמן:       ממש בסוף שנת 2022, התקיימה פגישה בין ארגוני להט״ב מהחברה האזרחית לבין משרד הבריאות, שעסקו במענים לאוכלוסייה ערבית

ליזה אידלמן:  הפגישה עסקה בעיקר במענים לאוכלוסייה על הקשת הטרנסית, אבל אנחנו כמובן מבינים שזה הרבה יותר רחב

ליזה אידלמן:  כמו שהציגה קודם ד״ר גולדין, שעשתה מחקרים רבים בנושא הזה, אז בין היתר גם מחקר עבור משרד הבריאות, בנושא הפערים בין עולמות הלהט״ב

ליזה אידלמן:       אנחנו יודעים שאחד מהפערים המרכזיים ביותר, הוא לא רק בזמינות השירותים, אלא גם בהכשרת אנשי צוות, בדברור ובהנגשה של השירותים, שזה אומר בעצם, לא רק שהשירות יתקיים אי שם, אלא גם איך אנשים יכולים להגיע אליו

ליזה אידלמן:  הנושא של ההכשרות, זה הנושא המרכזי שכרגע נמצא בטיפול

ליזה אידלמן:  לא הרחבת השירותים, אלא הנושא של הכשרות

ליזה אידלמן:       קודם כל, מה שנקרא, להצליח להביא כמה שיותר אנשים לקבל את השירות ואז לראות איפה עוד יש לנו פערים, שאני בטוחה שעוד יצופו, אבל קודם כל בואו נמצה את האפשרויות הקיימות

ליזה אידלמן:  אז כרגע נערך מחקר מאוד משמעותי בנושא של השירותים הקיימים, השירותים ה - - -     

נעמה לזימי: זה מתוקצב?      

יוראי להב-הרצנו: ההכשרות

ליזה אידלמן: אנחנו כרגע עובדים על זה, זה תוקצב בכחצי מיליון שקלים עבור הכשרות קצרות מועד, למובילי תחום ברפואת להט״ב

ליזה אידלמן:  עוד כרבע מיליון שקלים סיוע במימון השתלמות, למנתח פלסטי, לצורך הקמת מערך ניתוחים נוסף ועוד כרבע מיליון שקלים עבור סימולציות, במרכז סימולציות של בית החולים ׳איכילוב׳, מתוך רצון להמשיך את זה בהמשך

יוראי להב-הרצנו: אבל אני מקווה שההכשרות הן לא רק לעוסקים ברפואת להט״ב

יוראי להב-הרצנו:  כלומר, כשלהט״ב ערבי צעיר מגיע למיון בסורוקה, איך יתייחסו אליו או אליה?      

ליזה אידלמן: שוב, מה זה עוסקים ברפואת להט״ב בסופו של דבר?     

יוראי להב-הרצנו: למשל כמו ד״ר רועי צוקר

ליזה אידלמן: הוא לא צריך את ההכשרה הזו

יוראי להב-הרצנו: לכן אני אומר את זה

יוראי להב-הרצנו:  כשאת מדברת על רפואת להט״ב, אז נראה לי שזה פחות הכיוון שצריך להתמקד בו כשאת מדברת על הכשרות

ליזה אידלמן: כשאני אומרת רפואת להט״ב, אני מתכוונת לרפואה מותאמת לאנשים מקהילת הלהט״ב, שהיא לא רק רפואה שקשורה לניתוחים בתחום התאמה מגדרית

ליזה אידלמן:  לצורך העניין, מטופל להט״ב עם דלקת אוזניים, שצריך שיפנו אליו בלשון הפנייה הנכונה, כי אחרת הוא לא יגיע לטפל בדלקת האוזניים, עד שהיא תדרדר ואנחנו נגיע למצב אקוטי

ליזה אידלמן:  זאת אומרת, בסופו של דבר, קשה לי אפילו להגיד את זה, כן? אבל זה לא שאנחנו מתייחסים ״למחלות של להט״ב״

ליזה אידלמן:  בסופו של דבר, כולנו אנשים בשר ודם, שיש להם גם מחלות אוזניים ובעיות שיניים וגם במקרים כאלה אנחנו צריכים שתהיה פנייה למטופל בלשון הפנייה הנכונה

יוראי להב-הרצנו: אוקיי

יוראי להב-הרצנו:  אז כמה אנשי צוות רפואי עברו הכשרה כזו?      

ליזה אידלמן: אנחנו כרגע בשלב תכנון ההכשרות

ליזה אידלמן:  היה לא מזמן יום רעיונאות עם ארגוני הקהילה, איך אנחנו יכולים לקחת הכשרות שכבר קיימות בשטח ולהטמיע אותן יותר

ליזה אידלמן:  כרגע, הפיילוט הראשון היה במרכז הסימולציות ב- ׳איכילוב׳, אני לא יודעת להגיד לך כמה אנשים עברו את זה, אבל אני יכולה לברר

יוראי להב-הרצנו: האם אתם מתכננים שכל אנשי הצוות הרפואי בישראל יעברו את ההכשרות האלו? כי זאת המטרה

יוראי להב-הרצנו:  המטרה שלא משנה מי כרגע מאייש את המיון ולא משנה באיזה בית חולים, היה ויגיע אליו צעיר להט״בי בכלל וערבי בפרט, הוא יוכל לקבל את המענה המקצועי המלא עם כל המודעות לרגישויות

ליזה אידלמן: זו שאיפה שאפתנית, אבל אני מקווה שכן נגיע לזה

ליזה אידלמן:  תראו, בסופו של דבר, זו לא בעיה שהיא ייחודית לחברה הערבית, שהמענים ללהט״ב מרוכזים במרכז הארץ, זה שהם מרוכזים בתל אביב ובתל השומר

ליזה אידלמן:  ככל שהשוליות היא כפולה, משולשת, מרובעת ומחומשת, אז זה יותר ויותר קשה

ליזה אידלמן:  אבל המענים מרוכזים במרכז

יוראי להב-הרצנו: אני אתן לך דוגמה

יוראי להב-הרצנו:  למשל הטיפולים ל- PAP ול- PRAP, ניתנים לא רק במרכז, ניתנים גם ב- ׳סורוקה׳, בבית חולים ׳מאיר׳ בכפר סבא וגם בחיפה אם אני לא טועה

יוראי להב-הרצנו:  כלומר, יש מענה לדברים שקשורים גם לצרכים רפואיים של להט״בים ולא רק במרכז

יוראי להב-הרצנו:  אבל שוב, יש לכם איזו שהיא תוכנית מסודרת בהקשר הזה?      

ליזה אידלמן: אז כרגע זה השלב של העברת המקל והטמעת ההדרכות

ליזה אידלמן:  כששוב, ההסתכלות היא לא על רפואה שייחודית או שנפוצה יותר בקרב להט״ב, כמו באמת טיפול ב- PRAP ואנשי צוות שמוכשרים לכך, אלא לצורך העניין, כמו שיש רופאי משפחה שהם מותאמים לאוכלוסיית הלהט״ב, בין אם הם מהקהילה עצמה ובין אם הם Friendly, אז השאיפה היא שגם לצורך העניין, באשקלון, בחיפה וכן הלאה, רופאי משפחה, גניקולוגים וכן הלאה, יידעו לתת את הטיפול המותאם

ליזה אידלמן:  אבל שוב, זה כרגע עדיין בתהליכי בנייה ובשאיפה

עורווה אדם: יש לי שאלה

עורווה אדם:  יש מלא אנשי טיפול מכל הסוגים בקהילה הלהט״בית

עורווה אדם:  למה לא פונים אליהם בשנה האחרונה ללימודים, עם איזה משהו מיוחד שיוציא אותם לאיזה פרויקט שבאמת יאפשר לעבוד איתם? גם כעובדים סוציאליים, גם כרופאים, גם כאחיות ואחים

עורווה אדם:  באמת שיש לא מעט, אז למה לא למצוא איזה שהוא רעיון בשיתוף עם האוניברסיטאות, לשנה ד׳ או לשנה האחרונה, שממנו אפשר יהיה לצאת לפרויקט משותף

עורווה אדם:  זה יכול להיות ממש הדבר הבא בעתיד

ליזה אידלמן: ברור לנו, שוב, ממש לא רק בתחום הלהט״ב, שהדרך להשפיע על הדור הבא של אנשי הטיפול, לא רק במקצועות הרפואה, אלא גם בסיעוד, בעבודה סוציאלית, במקצועות הבריאות וכולי, היא להשפיע באמצעות הלימודים

ליזה אידלמן:  זה נכון גם ללהט״ב, גם לאנשים שחיים בעוני ולכל הנגשה שהיא

ליזה אידלמן:  זה צריך להיות בשיתוף פעולה מול המל״ג ואפשר לבדוק איך אפשר לקדם את זה, זה רעיון שהוא לא חדש ואכן אפשר להמשיך לגלגל את זה ולבדוק האם זה בר יישום

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור ליוני, מנכ״ל שותף ב- ׳איגי׳

יוני אביטן: תודה רבה על קיום הדיון

יוני אביטן:  אני רוצה לרגע לשים את הדברים שכתבתי בצד, כי עלו פה דברים שנראה לי חשוב שאני אתייחס אליהם ולמפגש סביב השולחן הזה ולמפגש עם עוד גורמים שאולי לא פה

יוני אביטן:  תראו, בסוף, היכולת להבין איזה מענים צריכים בקהילה הלהט״בית, תלויה ביכולת גם להקשיב לקולות שעולים מהשטח, גם בלפגוש את האנשים שפוגשים את זה באמת ביום יום, גם בהבנת הצרכים וגם בהבנת החסמים

יוני אביטן:  אני חושב שעלו פה כמה דברים, שחסר להם איזה שהוא ממד נוסף

יוני אביטן:       לצורך העניין, הסיפור הזה של עו״ס להט״ב ברשויות, שהוא חשוב, יכול גם לפספס את זה שהרבה מהאנשים יפנו אלינו

יוני אביטן:  הדבר הזה קשור באמון, כפי שהוזכר פה

יוני אביטן:  בסוף, כשאנחנו מדברים על צעירים וצעירות, על נערים להט״בים ערבים, שנמצאים בחשש ובאיום על חייהם, הם לא מיד יפנו לכל מיני גורמים שהם אולי עשויים להרגיש מרוחקים מהם, בטח בהקשר של Contest לאומי ישראלי

יוני אביטן:      בנוסף, הוזכר פה הסיפור של שפה ושל הקשר תרבותי

יוני אביטן:  ב-׳איגי׳ אנחנו לא רק אומרים ׳איגי׳ וכותבים ׳איגי׳ בערבית

יוני אביטן:  תחום ׳אלוואן׳ (תרגום מערבית: צבעים) הוא תחום שלם, שממסגר את עצמו כמענה שלם לחברה הערבית, כי ברור שאותם אנשים יצטרכו את המענה הייחודי להם

יוני אביטן:  זה גם עניין של שפה וזה גם עניין של תרבות

יוני אביטן:  זה מגיע לרזולוציות של להפעיל עמוד Instagram נפרד, כי הדבר הזה הוא קשור באמון והוא קשור ביכולת של אנשים להרגיש, שיש להם עם מי להזדהות, עם מי לדבר ושיבינו את הצרכים שלהם

יוני אביטן:  הדבר הזה קשור גם תמיד, כמובן במשאבים, אבל גם בלחזק את הארגונים בשטח ולהבין מה החוסרים

יוני אביטן:  דרך אגב, אפרופו, יש יותר מ-120 קבוצות, גם בתחומים וגם בקבוצות הכלליות

יוני אביטן:       אז יש קבוצות שמבוססות על התנדבות ב-׳איגי׳, אבל אנחנו לא מפעילים קבוצות לחברה הערבית בהתנדבות, זה דבר שהוא לא רלוונטי וגם לא נכון מבחינה עקרונית, אז כל הקבוצות האלו פועלות על מלגה או בשכר

יוני אביטן:  הדבר הזה הוא רזולוציה שצריך להכיר אותה, בשביל להבין איזה מענים צריך לחזק, מה החסמים וכיצד אפשר להוות מענים שלמים

יוני אביטן:  הזנה בפעולות, ברור שזה דבר שנוגע רק לחברות מאוד מסוימות וזה ברור שבלי הדבר הזה, זה לא יהיה רלוונטי, הם לא יגיעו אלינו אם לא נוכל לתת את המענים השלמים

יוני אביטן:       הוזכרה פה גם תחבורה ציבורית, אז כן, זה ברור שזה חלק מהדברים שצריך לספק

יוני אביטן:  כי אנחנו לא יכולים שלא לספק את מה שצריך בשביל שהחברה האלה יגיעו אלינו, כשברור שזה מה שבאמת מציל חיים

יוני אביטן:  אני גם אגיד במילה על נושא שלא הוזכר פה וזה פלסטינים להט״בים שמגיעים מהשטחים, הם מגיעים אלינו

יוני אביטן:  הם שוהים בלתי חוקיים, הם זקוקים לפעילות, הם זקוקים למענה הפסיכוסוציאלי והם זקוקים לכל הדברים שבסופו של דבר הם קריטיים, בהולים וקשורים באמת במצב חירום, כדי שאנחנו לא נסגור את הדלת בפני אף אחד

יוני אביטן:       היכולת שלנו לתת מענה למקרים כאלה, שהם בסוף מקרי קצה, היא קשורה גם בשיתופי פעולה קיימים, גם ביצירה של עוד שיתופי פעולה וגם, אני אומר שוב, ביכולת לחזק את הארגונים שבסוף פוגשים את האנשים האלה ביום יום

יוני אביטן:  את כל הסטטיסטיקות, אנחנו פוגשים בחיים של אנשים

יוני אביטן:  הם פונים אלינו ואנחנו לא סוגרים את הדלת, כי אנחנו מבינים במה מדובר וצריך להבין את הדבר הזה

יוני אביטן:  עוד מילה אחת, בשביל הדוגמאות שהן לא רק תיאורטיות אלא גם קונקרטיות

יוני אביטן:       אם יש לנו מדריכים, מדריכות ואנשי חינוך, שפוגשים המון סוגיות פסיכוסוציאליות וגם בנוסף לזה שצריך יותר עו״סים דוברי ערבית ומהחברה הלהט״בית הערבית, אז הכשרה פסיכוסוציאלית היא דבר שאפשר לקדם גם בלי מכרזים מורכבים

יוני אביטן:  אם המדינה מממנת תוכנית הכשרה פסיכוסוציאלית בפרספקטיבה טיפולית, לאנשי חינוך בתוך החברה, זה דבר שהוא כבר מכפלה על היכולת שלנו לתת מענה רלוונטי

נעמה לזימי: אם ישבו איתכם יותר, יהיו הרבה יותר מסקנות כאלו

נעמה לזימי:  צריך לשבת כמה שיותר עם הארגונים שבשטח

יוני אביטן: אתם מוזמנים

יוני אביטן:  אני גם אגיד שלדעתי מהדבר הזה צריך לצאת במשהו במו קבינט חירום

נעמה לזימי: אנחנו נעשה פה עוד דיון

נעמה לזימי:  פשוט יש פה עוד שתי אורחות ב- Zoom

נעמה לזימי:  אז אני אתן לכל אחת מכן דקה ואז אני אקרא במהירות את הסיכום

נעמה לזימי:  אז ענת אבישר קורן ואחריה אור תום אדי מעיריית תל אביב

קורן: הי, אני רוצה לדבר קודם כל על המענה הרפואי בקופות החולים, שיכול להיות כמענה ראשוני, גם מבחינת עובדים סוציאליים וגם מבחינת רופאי משפחה, דוברי ערבית שחייבים בסודיות רפואי

קורן:  זה בדיוק המענה הראשוני שיכול לתת מקום למצוקה הגדולה של להט״ב מהמגזר הערבי

קורן:  הגורם הראשון שחלק מהם יפנו אליו, יהיה דווקא גורם רפואי

קורן:       אז צריך בעניין הזה, בין משרד הרווחה ומשרד הבריאות, לעשות איזה שהוא ממשק, שנותן לעו״ס קופת חולים דוברת ערבית, לעסוק בסוגיות המתאימות

קורן:  איזה שהוא מענה שעוקף את הרשויות המקומיות ואת כל הפוליטיקה, דרך קופות החולים, ככה פשוט

קורן:  בנוסף, אני ניהלתי בעבר את יחסי החוץ של אגודת הלהט״ב ובתקופה ההיא, היו הרבה פחות מענים מהיום, בכל צורה, לחברה הערבית וקלטנו גם אז להט״ב משטחי פלסטין והמצב לא השתנה בהרבה

קורן:       אבל מה שרציתי להגיד זה שעצם הדיון על כך בכנסת, זה דיון ייחודי

קורן:  זו סוגייה שחשובה גם ליחסי החוץ של ישראל, למה? כי אין דיון כזה בשום מקום אחר בעולם

קורן:  בשום מקום אחר בעולם, לא מדברים על מצוקת האלימות במשפחה, על סכנת החיים של היוצאים מהארון במגזר הערבי ובשטחי הרשות הפלסטינית, לצערי הרב

קורן:  זה אחד מהדיונים הראשונים שאשכרה עוסקים בסוגייה הזו וזה חשוב גם ליחסי החוץ שלנו

קורן:  לכן, גם ליחסי החוץ שלנו דרושה השקעה, על מנת שנוכל לפתור את כל המצוקה הזאת, כדי שנוכל לקרוא לעצמנו, כמו שהצגתי אותנו בקונגרס: ״המקום היחידי בעולם שקולט להט״ב ערבים״

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור לאור תום עדי, מנהל פעולות המרכז הגאה בעיריית תל אביב

נעמה לזימי:  שלום אור

אור תום עדי: אני מביא את הפעילות שאנחנו עושים בתא הגאה בעיריית תל אביב יפו, אנחנו בעצם מתכללים את הפעילות של הקהילה הגאה בעיר

אור תום עדי:  אנחנו פוגשים צעירים טרנסים וצעירות טרנסיות בזירות זנות, יש לנו ניידת זנות שפוגשת אותן אחת לשבוע ומעניקה להם סיוע

אור תום עדי:  13 דוברי ערבית מלווים אצלנו בתפקיד שנקרא מנטור להט״ב, יש לנו שני מנטורים דוברי ערבית, שמלווים את הצעירים בעיקר בנושאים של מיצוי זכויות אל מול מוסדות המדינה

אור תום עדי:       קיימנו הכשרות ביפו, לעובדים קהילתיים במרכזים הקהילתיים ולעובדים סוציאליים במנהל השירותים החברתיים, על סוגיות מרכזיות בקהילה הגאה ועל יציאה מהארון

אור תום עדי:  יש לנו קבוצה משותפת של הומואים דוברי ערבית עם הומואים דוברי עברית, שאחד המנחים בה הוא הומו דרוזי, דובר ערבית, שגם מוביל ומנחה את הקבוצה

אור תום עדי:  יש לנו מספר טלפון, של תחום מענים קהילתיים, שנותן מענה גם בשפה הערבית

אור תום עדי:  יש לנו קורס ערבית במרכז הגאה, שזה אמנם לא מענה ספציפי, אבל זה נמצא בתוך התכלול הזה של יחס לצורך של להט״בים להצליח לתקשר אחד עם השני, אז אנחנו נותנים גם את השירות הזה

אור תום עדי:       עשינו Hackathon, לנשים בקהילה הגאה ועזרנו בסיוע של הקמה של התא של ׳בית אל מים׳

אור תום עדי:  אני אגיד שאנחנו כרשות וכמרכז גאה, נשמח לעמוד גם בשיתופי ידע וגם בעזרה ויותר נשמח להצטרף לכל דבר שאפשר יהיה לחבור אליו

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  עוד נדבר ונתראה

נעמה לזימי:  אני עוברת לסיכום

נעמה לזימי:  סיכום והחלטות הישיבה בנושא מענים ללהט״בים בחברה הערבית:     1

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת ממרכז השלטון המקומי, בשיתוף עם המשרד לשוויון חברתי, להגביר את המודעות בקרב הרשויות המקומיות למיצוי התקציבים הניתנים להן, לטובת מענים ללהט״ב בחברה הערבית, בדגש על הקמת הוסטלים בערים מעורבות

נעמה לזימי:       2

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה להאיץ את תיקון המכרז להקמת הוסטל חדש ללהט״בים ערבים בחיפה, ואם אני לא טועה, גם אושר הוסטל נוסף, אז גם את השני, מדובר בצעד מציל חיים

נעמה לזימי:       3

נעמה לזימי:  הוועדה פונה למשרד הרווחה, בבקשה להגביר הן את הכשרות העו״סים הרב-קהילתיים, בעניין צרכים ומענים הנדרשים ללהט״ב בחברה הערבית והן להגדלת מספר העו״סים דוברי ערבית, שייעודיים לטיפול בלהט״ב בחברה הערבית

נעמה לזימי:       4

נעמה לזימי:  הוועדה פונה למשרד הרווחה, בבקשה להעביר לרשות הוועדה, את הנתונים הבאים: את מספר להט״ב בחברה הערבית, המטופלים על ידי עו״ס שאינו מהחברה הערבית ואת מספר להט״ב מהחברה הערבית, שמצויים במסגרות חוץ ביתיות של משרד הרווחה

נעמה לזימי:       5

נעמה לזימי:  הוועדה מוצאת צורך בגיבוש תוכנית מקיפה, כמענה ללהט״ב בחברה הערבית, בהובלת משרד הרווחה, הכוללת מיפוי נתונים וניתוחם

נעמה לזימי:  תוכנית עבודה רחבה להקמת הוסטלים בפריסה ארצית בערים מעורבות, הרחבת מענה העו״ס לכדי מערך ארצי, תקצוב, מיצוי תקציבים ועוד

נעמה לזימי:  יש לכלול בתוכנית זו את הרשויות המקומיות המעורבות, למענה מקומי ואזורי גם יחד

נעמה לזימי:       6

נעמה לזימי:  לצד זאת, הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה, לפעול לגיבוש מכרזים להוסטל באופן עצמאי, בדגש על הריכוז במחוז צפון, במקרים בהם אין שיתוף פעולה מצד רשות כזו או אחרת

נעמה לזימי:  כאמור, מדובר בצורך אקוטי ומציל חיים, לאוכלוסייה שמצויה במצב מסכן חיים

נעמה לזימי:       7

נעמה לזימי:  הוועדה פונה למשרד הרווחה, בבקשה לייצר מנגנון ליווי וסיוע

נעמה לזימי:  בין אם באמצעות ׳יתד׳ ובין אם באמצעות גורם אחר, לטובת מקרים המטופלים על ידי עו״ס

נעמה לזימי:  זאת על מנת להסיר חסמים כלכליים בקרב להט״ב חסרי עורף משפחתי מהחברה הערבית ולמניעת התדרדרותם לעבודה בזנות, כאמצעי יחיד עבורם לתשלום חובות לבנק ועיקולי חשבון

נעמה לזימי:       8

נעמה לזימי:  הוועדה פונה למשרד הבריאות ולקופות החולים, בבקשה לפעול מול בתי החולים ומול קופות חולים, להגברת המודעות ולהתאמה של שירותי הרפואה השוטפים והכלליים, ללהט״ב מהחברה הערבית ואף שירותים שייעודיים עבורם והרחבת התאמות אלה, גם למחוזות צפון ודרום

נעמה לזימי:       9

נעמה לזימי:  הוועדה פונה לכלל משרדי הממשלה שנכחו בדיון, לחזק את הארגונים הקיימים, המספקים מענה ללהט״ב מהחברה הערבית, להעמיק מולם את השיח ולהרחיב את שיתופי הפעולה איתם, כפי שאנחנו כבר רואים שקורה בחלק מהמקומות

נעמה לזימי:       אני עוברת ליוראי

יוראי להב-הרצנו: קודם כל תודה רבה לך על קיום הדיון הזה, את שותפה אמיתית

יוראי להב-הרצנו:  אבל אני מוכרח לומר לך גברתי, יושבת ראש הוועדה, שאני יותר מוטרד ממה שהייתי לפני קיום הדיון

יוראי להב-הרצנו:  למעט המשרד לשוויון חברתי, משרדי הממשלה לא הציגו שום תוכנית עם לוחות זמנים ומסגרת פעולה נחושה, שמכירה בצרכים ופועלת כדי לתת להם מענה

יוראי להב-הרצנו:  אני באמת מוטרד, עד עמקי נשמתי, מהפקרתם

יוראי להב-הרצנו:    כמו שאני רואה את זה, המדיניות הזאת מפקירה את הצעירים הלהט״בים מהחברה הערבית לגורלם, בעיניים פקוחות לרווחה

יוראי להב-הרצנו:  לשמוע פה שאין צרכים, שלא פונים אז אין צורך

יוראי להב-הרצנו:  להתגאות בתקצוב של שלוש קבוצות איגי, בעו״ס אחד ואולי באחד נוסף

יוראי להב-הרצנו:  על כך שאין ב-2023 הכשרה לצוותים רפואיים וזה דבר שנמצא כעת רק בתכנון

יוראי להב-הרצנו:  מתי התכנון? אין מושג

יוראי להב-הרצנו:  כמה תקנים? מה היעד? כלום ושום דבר

יוראי להב-הרצנו:  זה מפי הגורמים האמונים על כך במשרדי הממשלה השונים

יוראי להב-הרצנו:       אני לא מתכוון להרפות מזה

יוראי להב-הרצנו:  ברור לי שצריך לקיים דיון מעקב

יוראי להב-הרצנו:  אני הולך להשתמש בכל הכלים הפרלמנטריים שעומדים לרשותי, שאילתות, הצעות לסדר, הצעות דחופות לסדר וכל הכלים שעומדים לרשותי, על מנת לפקח באופן קרוב, עכשיו יותר מתמיד, אחרי ששמעתי את הדיון בוועדה הזו, אחר הפעילות במשרדי הממשלה

יוראי להב-הרצנו:  זה התפקיד שלנו, לפקח על הפעילות שלכם

יוראי להב-הרצנו:  אני מצטער לשמוע שבנושא הזה, זה לא שהיא לא מספיקה, היא פשוט לא קיימת וזו בעיה קשה מאוד, כי מדובר בחיי אדם

יוראי להב-הרצנו:  תודה רבה

נעמה לזימי: תודה רבה ותודה לכל השותפים שהיו כאן היום