ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 97, 2023-09-06 00:00

קטי קטרין שטרית: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הבריאות

קטי קטרין שטרית:  על סדר-היום: המשך הקראה של הצעת חוק שימוש בזרע של נפטר לשם הולדה, התשפ"ג-2023

קטי קטרין שטרית:  יש פה חוק שמי שמלווה אותו זה חברת הכנסת מירב בן ארי ואני

קטי קטרין שטרית:  אנו רוצים להתחיל בהקראת החוק, אך לפני כן – התכנסנו היום לדיון בחוק שהוא פורץ דרך, חוק שימוש בזרע של נפטר, ולא בכדי תאריך הוועדה היום יוצא בסמוך לתאריך נפילתו של החלל הגיבור הקדוש בראל חדריה שמואלי ז"ל

קטי קטרין שטרית:  מדובר בחוק פורץ דרך וראשון מסוגו בעולם, ודווקא מאחר שאנו יודעים שמחר הוא יום האזכרה, שום דבר אינו באופן מקרי

קטי קטרין שטרית:  התאריך היום הוא היום שלפני, והערב אנו מתחילים בקריאת הקדיש לזכרו של בראל

קטי קטרין שטרית:  מדובר בחוק שהוא פורץ דרך וראשון מסוגו בעולם שמסביר נושא שמעולם לא התעסקו בו לפני כן

קטי קטרין שטרית:  אני יודעת שהוועדות ארוכות ומורכבות, וזאת משום חשיבות והרגישות שבנושא הזה

קטי קטרין שטרית:  אני מודה לכל הנוכחים, לחברתי מירב בן ארי שהיא שותפה לדרך, שהיא גם מהיוזמות של החוק, וזה עוד מכנסות אחרות שהובילה את זה, ואנו מאוד מקווים שבכנסת הזו נוכל לסיים את החוק ולהחיל אותו בעז"ה

קטי קטרין שטרית:      יש פה הורים שכולים שיושבים בחדר כאן או צופים בנו מהבית

קטי קטרין שטרית:  אין לי מילים לבטא את ההערכה הגדולה שיש לי כלפיכם

קטי קטרין שטרית:  לצערי, אין לי דרך להשיב את מה שנלקח מכם, אך אני מקווה, שיש בחוק הנידון כאן אפילו מעט כדי לשכך את הכאב הזה או להרגיע במעט שאפשר את הכאב האדיש שמלווה אתכם יום-יום שעה-שעה

קטי קטרין שטרית:       אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת מירב בן ארי שותפתי לחוק

מירב בן ארי: תודה

מירב בן ארי:  לא

מירב בן ארי:  אני אומרת, בוא נתחיל

מירב בן ארי:  דיברת יפה, הצגת הכול

מירב בן ארי:  חבל על הזמן

מירב בן ארי:  אנשים באו במיוחד

קטי קטרין שטרית: חבר הכנסת מתן כהנא

מתן כהנא: במילה, אני בקשר עם ניצה, ואני מבין שיש פער בין החוק שהצבענו עליו בכנסת הקודמת ועבר בקריאה ראשונה להצעת החוק הנוכחית

מתן כהנא:  אני מבין שהפער הזה מאוד מפריע להורים השכולים ואני מודה, לא הצלחתי להבין

קטי קטרין שטרית: אני יכולה להסביר

קטי קטרין שטרית:  אני נכנסתי לסיפור הזה כתוצאה משיחה שהייתה עם ניצה ונשאתי לזה

קטי קטרין שטרית:  אני קוראת לזה חוק ההמשכיות בכוונה תחילה כי אני חושבת שאם האויבים שלנו שניסו ומנסים ללא הרף לפגוע ולפגע בנו, החוק הזה אומר: אתם יכולים לרצוח אותנו פיזית; לא תרצחו את הנשמה שלנו, ונמשיך עם הזרע של החיילים שלנו

קטי קטרין שטרית:  אני לא רוצה לעכב

קטי קטרין שטרית:  לא רוצה שזה יתעכב, והדבר היחיד שיכול לעכב אותו זה – משרד הביטחון לא מוכן לאשר או להשתתף או להיות גורם שאפשר להעביר ללא שינוי, שזה יהיה חוק שהוא חוק כללי

קטי קטרין שטרית:  מאז שהתחלתי לעסוק בחוק הזה אני מקבלת גם טלפונים מהורים לבני 21, 22, 23 שנהרגו בתאונות דרכים, ונהרגו באירועים ובנסיבות מחמירות מאוד שכל כך מתחננים, אז זו דילמה – האם אנחנו מתעכבים ולא ממשיכים עם החוק או אנו נלחמים

קטי קטרין שטרית:  משרד הביטחון לא מוכן לאפשרות אחרת

מתן כהנא: בגלל שאני מכיר אותך אין לי צל של ספק שכוונותיך טהורות במאה אחוז מעומקא דליבא

מתן כהנא:  אבל יש פה כנראה אירוע שאיני מבין אותו שההורים השכולים מאוד לא מרוצים מהנוסח החדש

מתן כהנא:  לא יודע איך לרדת לעומק הדברים

קטי קטרין שטרית: אתה צודק

קטי קטרין שטרית:  האפשרות שעומדת לרשותי היא או לחכות לדיונים ולדיונים במשרד הביטחון, או להתחיל עם זה ולקוות אולי שבהמשך הדברים ישתנו

קטי קטרין שטרית:  אנחנו נמצאים בשלב של הקראה

מתן כהנא: אולי את או מירב יכולות להסביר לנו מה ההבדל, מה נגרע

נעה בן שבת: הנוסח של הצעות החוק הוא אותו נוסח שהוצבע בקריאה ראשונה

נעה בן שבת:  כרגע יש בו כל מיני תיקונים שהצענו ובדיונים הקודמים עלה שמשרד הביטחון מבקש להוריד את הפרק שעוסק בחיילים, הוראות מיוחדות לגבי חיילים, ביקש להורידו מהצעת החוק

נעה בן שבת:  הנושא הזה התחיל דיון אבל עוד לא הגענו לסעיף שעוסק בזה, לאותו פרק

נעה בן שבת:  אני מניחה שכשנגיע לפרק הזה נדון בזה

מתן כהנא: איזה השפעה תהיה לזה ספציפית על חיילים?     

קטי קטרין שטרית: הם העלו מספר סוגיות

קטי קטרין שטרית:  אחת מהן הייתה היכן עושים את התהליך הראשוני – האם שואלים את החייל בחיול שלו והוסיפו לנושא הזה גם את הקטע שאומרים: אפילו כרטיס האדי שהוא לכל הדעות הכי מקובל בחברה הישראלית היום, אנו לא עושים זאת

קטי קטרין שטרית:      שנית, המשרד שלנו שהוא משרד הביטחון, לא יכול היום להכיל את הלוגיסטיקה של לאסוף את הזרע, לטפל בו, ואנו מציעים, שמשרד אחר יעשה זאת ולא המשרד שלנו

קטי קטרין שטרית:      דבר שני, מדברים על היתום שהוא יתום מאב – איזו הגדרה תהיה לו? האם הוא יתום צה"ל? כל הסוגיות האלה יכולות לגרום לכך שהחוק הזה לא יעבור

קטי קטרין שטרית:  למה – כי זה דיון ועוד דיון ולכן הדילמה שהייתה לי בראש זה האם אני ממשיכה להתעקש על זה או מתקדמת

קטי קטרין שטרית:  זה לא סוד – הדגש הוא על חיילי צה"ל

קטי קטרין שטרית:  כולנו יודעים שזו המטרה שאני לשמה התכנסתי

קטי קטרין שטרית:  לא נתכנסתי על משהו אחר

קטי קטרין שטרית:  היום אני מקבלת טלפונים מאימהות שבוכות ואומרות: הוצאנו זרע מהילד שלי שמת בתאונת דרכים – מבקשת מכם – אל תהפכו את זה

קטי קטרין שטרית:  יש לך דילמה כזו, אחרת

קטי קטרין שטרית:  יש שתי אפשרויות: או אנו מפסיקים

קטי קטרין שטרית:  לקח לי שלוש שנים מול המינהל האזרחי שזה סלאש משרד הביטחון, לשים מעלית במערכת המכפלה

קטי קטרין שטרית:  שלוש שנים, מעלית

קטי קטרין שטרית:  100 מדרגות יש שם

קטי קטרין שטרית:  האם לקחת את ההורים האדירים האלה, המדהימים האלה, לסחוב אותם שלוש שנים בדיונים המשרד הביטחון? זו הדילמה שעמדה בפניי

ניסים ואטורי: אני חושב אולי זה עדיף

ניסים ואטורי:  בואי נלך למלחמת עולם

קטי קטרין שטרית: אתה יכול להסתכל על ניצה ולומר לה את זה? אני לא

קטי קטרין שטרית:  אני לא יכולה לחכות שלוש שנים

קטי קטרין שטרית:  ניצה לא רוצה שלוש שנים

ניסים ואטורי: יכול להיות שזה יהיה פחות

ניסים ואטורי:  את התחלת את זה רק בגלל זה, רק בגלל ניצה והורים שכולים

קטי קטרין שטרית: נכון, משפחת שחר, ויצמן

ניסים ואטורי: יכול להיות שאם נחבור את כולם יחד, יבינו שאו שיש או שאין, כי אנו רוצים את חיילי צה"ל, זו המטרה שלנו

ניסים ואטורי:  אם צריך, אולי נביא את זה לחוץ וביטחון

ניסים ואטורי:  בואי נבקש כינוס של ועדת חוץ וביטחון ונדון בעניין

קטי קטרין שטרית: זה לא סותר ואפשר לקיים את הדיון שם

נעה בן שבת: הצעת החוק נדונה כאן

קטי קטרין שטרית: אומרת היועצת המשפטית – עד שאנו מגיעים לסעיף לגבי חיילים, בואו נסיים

קטי קטרין שטרית:  אומר לך למה אני מזדרזת בזה – כי אם הדילמה היא רק על הסעיף הזה - גם אשב עם גלנט, גם אתה תשב עם שר הביטחון, גם מירב תשב עם שר הביטחון

ניצה שמואלי: קטי, אם הדילמה רק על הסעיף הזה – זה סעיף מאוד חשוב

ניצה שמואלי:  חשוב לי לדעת ולשמוע, כשאת אומרת שמשרד הביטחון מתנגד - למה הוא מתנגד?     

קטי קטרין שטרית: בבקשה

מירב בן ארי: אנחנו בדיון על החוק, חבל על הזמן

מירב בן ארי:  אנחנו בפגרה

מירב בן ארי:  אין זמן

מירב בן ארי:  עם כל הכבוד לך מתן

ניצה שמואלי: אני כבר שנתיים

קטי קטרין שטרית: להפך, מירב אומרת: לא נתעכב

ניצה שמואלי: מבחינתי, כרגע החוק לא מדבר על בראל

דורון נגרין: יש הוראת מעבר – אולי היועצת המשפטית תרצה להתייחס

דורון נגרין:  אולי זה יניח את דעתם

דורון נגרין:  אני ממשרד הביטחון

נעה בן שבת: החוק חל על אזרחים בכלל, על כולם, גם על חיילים, גם על אזרחים, גם על חללים

נעה בן שבת:  יש פה הוראות מעבר כפי שהוזכר, ונצטרך להגיע לכל ההוראות האלה ולדון בהן, אבל אחד הפרקים שיש בו, הוא אומר הוראות מיוחדות לגבי חיילים והוא ביקש מצה"ל שלושה דברים: ליידע כל חייל סמוך לאחר הגיוס שיש אפשרות לתת הוראות – לא מדובר על הפקדת זרע ממש אלא מדובר על לתת הוראות

נעה בן שבת:  זה ליידע

נעה בן שבת:  שנית, לנהל את הרישום - להחזיק מאגר, וגם כמובן שתהיה דרך מיוחדת לעניין הזה, לתת את ההנחיות, אם כל אזרח צריך ללכת לעורך דין, או לחתום על המסמך בפני עדים, אמרו: אם אנחנו עושים את זה על ידי הצבא בואו נעשה את זה דרך אפליקציה או באיזה דרך אחרת או לא יודעת איך

נעה בן שבת:  זה היו הוראות מיוחדות לגבי הצבא

נעה בן שבת:  זה לא נגע לשאלות של הוראות המעבר

נעה בן שבת:  זה מדבר איך הצבא ינהג מכאן ואילך, וזה הצבא, לפי גם מה שקיבלנו מכתב היום, לזה הוא מתנגד

נעה בן שבת:  הוא אומר: לא מעוניין באף אחד משלושת המרכיבים כהוראה נפרדת לגבי חיילים

דורון נגרין: שר הביטחון תומך בחוק ותומך בהסדר ככל שחל על אזרחים וחיילים כאזרחים

דורון נגרין:  אין הבדל

דורון נגרין:  אנו מתנגדים להסדר פרטני שנוגע לחיילים

דורון נגרין:  לא חושבים שהצבא צריך להיות גורם אקטיבי שמוביל את זה

דורון נגרין:      לגבי הוראת המעבר, מי שבעצם נטל זרע מחלל, יש הוראת מעבר בנוסח כפי שהוא בהצעת החוק כיום שנותן הסדר מקל לעומת הצעת החוק שאמורה לעבור

דורון נגרין:  היא מאפשרת שימוש בזרע אלא אם כן החייל באופן אקטיבי גילה את דעתו שלא מעוניין

דורון נגרין:  לכן אני חושב שזה יכול להניח את דעתך הוראת המעבר

דורון נגרין:  ההסדר הפרטני לגבי הצבא לא רלוונטי על מי שכבר נטל זרע

קטי קטרין שטרית: אתה צודק

קטי קטרין שטרית:  יש פה לוגיסטיקה מאוד רצינית

קטי קטרין שטרית:  גם כשקראתי את המסמך של משרד הביטחון הבנתי כמה שצריך להיות פה מערך מאוד רציני של איך מבצעים זאת בפועל, וצודק משרד הביטחון שאומר, שיש פה המון קשיים וצריך עליהם לדבר

קטי קטרין שטרית:  למה אני אומרת שנתחיל עם ההקראה – כי שמעת מה הוא אמר? שאתם יוצאי דופן כי התחלת את התהליך

ניצה שמואלי: אין יוצא דופן

ניצה שמואלי:  אני רוצה לראות שחור על גבי לבן שחללי צה"ל כי מאי גולן לא חתמה על דין רציפות כלומר הקריאה הראשונה, כל מה שעברנו לא רלוונטי להיום

ניצה שמואלי:  ברגע שעם ישראל – אני לא ברמה הגזענית בכלל – ברגע שעם ישראל יידע, שמחוקקים חוק לכלל אזרחי ישראל, זאת אומרת, שאם כרגע קם אזרח ישראלי ממוצא ערבי, שמבצע פיגוע, יכולים להמשיך את ההמשכיות שלו

ניצה שמואלי:  יש רוצח יהודי שרצח את אשתו, את הילדים, יכול להמשיך את חייו

ניצה שמואלי:  אם עם ישראל ישמע דבר כזה, זה יעכב אותנו

ניצה שמואלי:  אז מה משרד הביטחון רוצה ועושה פה?      

נעה בן שבת: זו סוגיה ש- - בן יגאל העלה את זה בדיון הראשון, אמר: אנחנו רוצים לדון

ניצה שמואלי: נכון

ניצה שמואלי:  התחלנו עם חללי צה"ל

ניצה שמואלי:  לאן זה גלש? משרד הביטחון פתאום כזה נחמד? פתאום אכפת לו מאזרחי ישראל? ידאג קודם כל לחללי צה"ל ולהלומי קרב

ניצה שמואלי:  אני הכי בעד שיהיה לכולם טוב במדינה, אבל דברים לא מסתדרים

מתן כהנא: איפה אפשר לראות את הוראת המעבר הזאת?     

דורון נגרין: עמ' 26

נעה בן שבת: אמרנו בדיון כשהשאלה עלתה – עוד סוגיה ועוד בעייתיות שיש לפתור אותה, לראות איך אפשר לשלול זכות כזו, מה המשמעות של שלילת זכות כזו, מי הקבוצות שיישללו מהן הזכויות - דובר פה

קטי קטרין שטרית: נצטרך לעבוד על זה, חד משמעית

דורון נגרין: לי נראה שהוראת המעבר טובה

קטי קטרין שטרית: נכון

קטי קטרין שטרית:  אז חבל שלא שלחתם את זה להורים

קטי קטרין שטרית:  לפעמים הקצר הזה שלא מדברים יכול למנוע הרבה מאוד כעסים וכו'

קטי קטרין שטרית:  שכחנו לדבר אחד עם השני

קטי קטרין שטרית:  צריך לדבר, להסביר, בעיקר להורים השכולים שמאוד רוצים וחפצים שהעסק הזה כבר יעבור

קטי קטרין שטרית:  כל הכבוד

קטי קטרין שטרית:  אני חייבת לציין לשבח את הפתרון הזה

קטי קטרין שטרית:  הוא פתרון טוב לפחות להורים שממתינים כרגע

קטי קטרין שטרית:  תודה רבה

קטי קטרין שטרית:  אפשר להמשיך בהקראה?     

נעה בן שבת: קראנו עד סעיף 8

נעה בן שבת:  יש תיקונים בעקבות הדיון, גם להוראות סעיף 8 וגם להוראות קודמות אבל נחזור לזה אחרי שנסיים

נעה בן שבת:  נתחיל בסעיף 9

נעה בן שבת:  סעיף 9 עובר לעסוק במקרה של שימוש בזרע על ידי הורי החייל, במקרה שאין לו בת זוג או שבת הזוג לא מעוניינת לעשות שימוש בזרע

נעה בן שבת:  כאן מי שתלד את הילד ותהיה אימא שלו היא אם עתידית

נעה בן שבת:      אני רוצה לדבר על כמה הבחנות במקרים האלה

נעה בן שבת:  ראשית, בניגוד לבת הזוג שהנפטר כונן איתה את המשפחה, פה מי שיכונן את המשפחה החדשה זה יהיו ההורים שייצרו את ההסכם איתה

נעה בן שבת:  זו משפחה מסוג אחר

נעה בן שבת:  הזכות של בת הזוג כבר בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה דובר על כך שהזכות של בת הזוג היא זכות להורות, חוץ מנושא ההמשכיות והרצון להמשיך את זיכרון הנפטר, מדובר על זכות להורות ופה אנו מדברים על זכות אחרת

נעה בן שבת:  אין לנו פה הזכות להורות אלא זכות אחרת

נעה בן שבת:  היום בנות הזוג פונות לבית המשפט ובדרך כלל מאשרים להם את הבקשות

נעה בן שבת:  לפי ההצעה, כפי שראינו, בת הזוג ברירת המחדל היא שאינה צריכה לפנות לבית המשפט - רק במקרים מיוחדים נדרשת או יש מעורבות של בית משפט

נעה בן שבת:  לעומת זאת האם העתידית צריכה לפנות לבית משפט

נעה בן שבת:  כשנקרא את הסעיף נראה שבניגוד לתנאים שנדרשים גם לגבי בת הזוג וגם לגבי האם העתידית כגון זה שאינה נשואה או תושבת ישראל, יש תנאים מיוחדים לגבי האם העתידית

מירב בן ארי: את רואה את האם העתידית כפונדקאית?     

נעה בן שבת: לא

נעה בן שבת:  האמירה המפורשת היא שהיא תגדל את הילד

נעה בן שבת:  זה ילד שלה

נעה בן שבת:  היא האפוטרופסית

מירב בן ארי: מה הקשר שלה לנפטר?     

נעה בן שבת: אין לה קשר לנפטר

נעה בן שבת:  לכן אמרתי שאת המשפחה הזו כוננו ההורים בכך שיצרו את ההסכם איתה אבל זה לא הסכם פונדקאות

נעה בן שבת:  זה הסכם שהיא האם של הילד, ולכן גם בת הזוג ניתנים לה מגוון אפשרויות ללדת את הילד - יכולה לעשות שימוש בפונדקאות, שימוש בתרומת ביציות

נעה בן שבת:  לפי הנוסח שקראנו בדיון הקודם, היא לא יכולה לעשות שימוש גם בפונדקאות וגם בתרומת ביציות – אחרת לא יהיה שימוש גנטי או ביולוגי לילד

מירב בן ארי: אבל החוק מתייחס למצב שהמשפחה רוצה פונדקאית?     

נעה בן שבת: החוק אומר שאין פונדקאית

נעה בן שבת:  זה לא שהורי הנפטר הופכים להיות הורי הילד הזה

נעה בן שבת:  הם יהיו הסבא והסבתא של הילד הזה

מירב בן ארי: למה החוק לא נותן אופציה למשפחה לפונדקאות?     

נעה בן שבת: אוכל לומר מה הייתה התפיסה, אבל צריך לשמוע את כל הגורמים

מירב בן ארי: מצד שני הם יכולים להשתמש בחוק הפונדקאות הקיים כיום

נעה בן שבת: לא, כי הם צריכים קשר גנטי

מירב בן ארי: רצינו לעשות אז פונדקאות להורה יחידני אבל זה גם לא הצליח לנו

נעה בן שבת: יש פונדקאות לאם יחידנית ויש מכוח הפסיקה

מירב בן ארי: אז למה לא לתת קונסטלציה בחוק למשפחה להשתמש בפונדקאות?     

נעה בן שבת: משרד הרווחה אולי יתייחס לזה

מירב בן ארי: כי אם כבר עושים חוק, למה לא לתת למשפחה עוד כלי?     

רקפת עצמון: שלום, אני עובדת סוציאלית ומנהלת את השירות למען הילד במשרד הרווחה

רקפת עצמון:  הסיבה שזה בלתי אפשרי, משום שבפונדקאות מי שיהיו הורי הילד יהיו בפועל הסבא והסבתא, והערבוב בין סבא וסבתא להורים אינו מתאים

רקפת עצמון:  לכן לא יכולים לעשות שימוש בזרע בעצמם אלא להישאר סבא וסבתא של הילד באמצעות זה שתהיה אימא אחרת לילד

רקפת עצמון:  הפונדקאית לא יכולה להיות אימו של הילד, לכן יש לעשות הסכם עם מישהי אחרת

מירב בן ארי: למרות שבפועל הם מגדלים אותו

נעה בן שבת: ההנחה היא שהאם העתידית היא שתגדל את הילד

רקפת עצמון: זה חובה

מירב בן ארי: הם צריכים למצוא גם אימא שתגדל את הילד

רקפת עצמון: הם יישארו בתפקידים כסבים

נעה בן שבת: עוד שני דברים

נעה בן שבת:  בת הזוג הזכות שלה נשמרת, גם אם כבר יש ילדים לנפטר, ולגבי אם עתידית, זה רק אם אין ילדים לנפטר

נעה בן שבת:  אם יש ילדים לנפטר האפשרות הזו לא שמורה להורים כי יש המשכיות לנפטר

נעה בן שבת:  נתחיל לקרוא את סעיף 9

נעה בן שבת:      שימוש בזרע להפריית אם עתידית

נעה בן שבת:  9

נעה בן שבת:  (א)	הורה שמונה בהנחיות שנתן נפטר כאמור בסעיף 5(3) לעשות שימוש בזרע, רשאי לבקש בכתב, מבית המשפט, לאשר לו לעשות שימוש בזרע שהנפטר הפקיד בבנק הזרע או שניטל ממנו לאחר פטירתו, להפריית אישה מסוימת שאינה בת הזוג של הנפטר שההורה התקשר עימה בהסכם בכתב כדי שתלד ילד מזרעו של הנפטר שהיא תהיה אימו (בחוק זה – אם עתידית), והכול ובלבד שלנפטר אין ילדים והתקיים אחד מאלה:      (1) הנפטר לא הותיר אחריו בת זוג, או שבת הזוג שהותיר אחריו אינה בחיים; (2) הנפטר הותיר אחריו בת זוג שאינה מעוניינת לעשות בעצמה שימוש בזרע, ובהנחיות שנתן כאמור קבע כי מינוי הורהו יחול אף בנסיבות אלה

נעה בן שבת:      יש פה כמה מצבים

נעה בן שבת:  הראשון, שלא הייתה לו בת זוג, היה רווק, או הייתה לו בת זוג ונפטרה עד אותו מועד

נעה בן שבת:  אפשרות נוספת היא שהיא לא מעוניינת לעשות שימוש בזרע

נעה בן שבת:  כלומר במצב שיש לנו רצון של בת הזוג לעשות שימוש בזרע ורצון של ההורים, הרצון של בת הזוג גובר שוב – מתוך הנחה שהזכות שלה גוברת

עדי חן: ברשותכם, מספר הערות

עדי חן:  אני יושבת-ראש הוועדה לאימוץ, פונדקאות ואומנה בלשכת עורכי הדין

עדי חן:  העליונות הזו לתת לבת הזוג על פני ההורים היא קצת מטרידה עבור אלה שעוסקים בדיני משפחה כי לפעמים מערכת היחסים עם בת הזוג היא לא הכי מזהירה וכולנו יודעים מה היקף הגירושין במדינת ישראל

עדי חן:  זו לא ערובה טובה שאם יש בת זוג והיא זו שמתנגדת – אני נותנת את הדוגמה של אדרת מאירי

עדי חן:  בת הזוג פתחה דף חדש, בהתחלה הסכימה להפריה, אחר כך פתחה דף חדש בחיים, התחתנה, הביאה ילדים לעולם ואז התנגדה ולא אפשרה למשפחה להמשיך ולהתקדם ולהפרות את הזרע של בנם החלל

עדי חן:  אי אפשר לתת עליונות לבת הזוג

עדי חן:  יש לבחון את הדברים

עדי חן:      שמעתי פה עוד תנאי – שלנפטר לא היו ילדים, אבל נצא מדוגמה אחרת – שלנפטר היו ילדים, והתחתן עם בת זוג אחרת ואיתה דווקא מעוניין להביא ילד לעולם, ויש לנו ראיות

עדי חן:  אם יש לנו תנאי כזה שלנפטר לא היו ילדים, זה מסכל את האופציה להביא ילדים לעולם מעוד בת זוג

עדי חן:      ויש הערה עקרונית של הלשכה, שאנחנו מבקשים לשים לב שאולי כדאי למנף את הצעת החוק הזו גם לשימוש בביציות

קטי קטרין שטרית: דיברנו על זה

עדי חן: את יודעת כמה מקפיאות ביציות וכמה משוועות להיכנס להיריון?     

נעה בן שבת: השאלה הזאת עלתה והוועדה התלבטה כי מצד אחד יש מורכבות נוספת בנושא הביציות

נעה בן שבת:  אבל בינתיים בבג"ץ 2790 המליץ בית משפט שההסדרים בסוגית השימוש בביציות של נפטרת יוסדרו בחקיקה ראשית בהינתן ההתפתחות הטכנולוגית והמשפטית בנושאים אלה, וחלק מההתפתחות המשפטית בנושאים אלה זה גם הצעת החוק הזו, שאם היא תעבור ותעסוק רק בזרע,  אנו לא יודעים איך בתי המשפט יפרשו את זה בסוגיית ביציות

נעה בן שבת:  יכול להיות שיחילו את זה ממילא גם על נושא ביציות וההסדרה אולי לא תהיה מתאימה

עדי חן: ברשותכם שני משפטים לפרוטוקול ותחשבו עליהם

עדי חן:  היום המודעות להקפאת ביציות הולכת וגוברת

עדי חן:  הרבה נשים צעירות מקפיאות ביציות

עדי חן:  כל אחד יש לו פג תוקף

עדי חן:  חלק נפטרות מתאונה, חלק ממחלה

עדי חן:  יש כאלה שהיו מוכנות לתרום את הביצית שלהם

עדי חן:  מצד שני יש מלא נשים שמשוועות לתרומת ביצית כדי להיכנס להיריון

עדי חן:  למה לא להשתמש בזה?     

קטי קטרין שטרית: אבל זה לא החוק שלנו

קטי קטרין שטרית:  זה חוק אחר

עדי חן: אבל למה להמתין שהחוק הזה יעבור ואז?     

נעה בן שבת: אפשר גם להעיר לגבי בת הזוג החדשה - בנושא של בת הזוג אין התנאי שאין לה ילדים

נעה בן שבת:  התנאי שאין לה ילדים נוגע רק לשימוש על ידי הורי הנפטר

שי סומך: בדיון הקודם הצעתי לפצל את הנושא של השימוש בביציות ואז אפשר יהיה להתקדם עם החוק הזה, ולדון אחרי הפיצול

נעה בן שבת: רציתי להציע, בהמשך לרעיון ששי מציע, אפשר לומר, שבגלל שזה נושא מורכב, נכתוב כבר עכשיו כסעיף הסמכה לתקנות, שהשר יכול לקבוע שההוראות האלה יחולו לגבי ביציות בשינויים שיקבע ואז יהיו לנו בתקנות בקריאה ראשונה איזושהי הוראה

נעה בן שבת:  אם נצליח להתקדם ולהעביר את זה - אפשר יהיה להשלים את החקיקה גם בנושא זה

נעה בן שבת:  אם לא, אפשר יהיה או לפצל או לחכות לתקנות

נעה בן שבת:  יש פה מגוון אפשרויות

נעה בן שבת:  נגיע אחרי זה לכך שמוצע להוסיף הסמכה לתקנות

ליאורה אברמוביץ: שלום, הערנו לצורך הוכחת חוסר העניין של בת הזוג לעשות שימוש - צריך הוכחה לכך שהיא לא מעוניינת

ליאורה אברמוביץ:  נדרשת הוכחה לכך שאינה מעוניינת

ליאורה אברמוביץ:  במחשבה ראשונה חשבנו להטיל את זה על ההורים עצמם

ליאורה אברמוביץ:  יכול להיות שתהיה עם זה מורכבות אז אנחנו מתלבטים אתכם, לגבי אולי כברירת מחדל, תידרש האם המיועדת לקבל את האישור הזה מההורים של הנפטר ואם לא, שבית המשפט ידרוש זאת כחלק מההליך המשפטי

ליאורה אברמוביץ:  נדרשת הוכחה לכך שהיא לא מעוניינת, בת הזוג

ליאורה אברמוביץ:  השאלה, איך לעשות את זה

ליאורה אברמוביץ:  אני מתלבטת יחד אתכם, בעקבות ההערה – לפעמים זה מורכב, לקבל את האישור מבת הזוג

נעה בן שבת: בגלל שההליך בכל מקרה מגיע לבית המשפט תמיד בית המשפט יצטרך לוודא מתקיים

ליאורה אברמוביץ: השאלה אם להטיל את זה לכתחילה על בת הזוג

נעה בן שבת: לגבי העליונות שאת מדברת עליה, יש לנו בת זוג שאיתה המנוח ביקש להקים משפחה

נעה בן שבת:  היא משקפת באופן הכי אותנטי את רצון המנוח, כך בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה, ניתחו את ההסתכלות

נעה בן שבת:  יש לה גם הזכות להורות, גם היא מבטאת יפה את רצון הנפטר, ולכן גם לא נדרשים לגביה הנחיות בכתב

נעה בן שבת:  כשיש בת זוג והורים המתח כמובן קיים, יכול להיות שקיים, אבל יש להכריע במתח הזה

נעה בן שבת:  אי אפשר להשאיר את הצדדים להיאבק בכל מקרה

נעה בן שבת:  לכן מוצע פה שאם אותו נפטר חשב ורצה שגם אם יש בת זוג, ההורים יוכלו לעשות שימוש, להתייחס לזה, יש להתייחס לכך באופן ספציפי

נעה בן שבת:  שנית, עדיין לומר, אם היא מעוניינת לעשות שימוש בזרע, אז ההורים נדחים מפניה כי לה יש זכות גוברת

נעה בן שבת:  לה יש גם הזכות להורות, בנוסף לרצון בהמשכיות הנפטר, יש לה זכות להורות

עדי חן: אם היא מעוניינת באופן פוזיטיבי זה דבר אחד

עדי חן:  אבל אם היא מתנגדת, אז יש לחשוב על חלופה אחרת, כלומר ברגע שהתשובה שלה חיובית להפריה, כן יש לתת לה הזכות כי היתה בת הזוג אבל ברגע שהיא מתנגדת, יש לבחון את החלופות

עדי חן:      לגבי ההערה שהמנוח היה צריך להתייחס באופן מפורש, יש לשים לב, וראיתי זאת גם במקומות אחרים – כשיש אדם, נניח שהוא חולה אונקולוגי והוא על ערש דווי ואין לו היכולת להתייחס מפורשות בכתב, יש לעשות אנלוגיה מתחום הירושה ויש שם החריג לכלל

עדי חן:  בנסיבות כאלה אפשר לומר את הדברים בעל פה וגם ההורים יכולים להיות חלק מאלה ששמעו את הדברים

עדי חן:  לכן ההערה בגוף ההצעה של להוציא את ההורים ואת הקרובים, היא לא נכונה כי גם סותרת הוראות אחרות בדיני הצוואות והירושות שגם מקבילות

עדי חן:  יש לשים לב לזה

נעה בן שבת: זו סוגיה נוספת

נעה בן שבת:  היינו בסעיף מתן ההנחיות ואת מציעה לפתוח אותו לגמרי

נעה בן שבת:  הנהלת בית המשפט העלו דרישה אחרת – הם אמרו: ההנחיות האלה חייבות להיות בכתב

נעה בן שבת:  צריך להיות ברור

נעה בן שבת:  אולי יוכלו להתייחס גם לנושא הזה

עדי חן: למעט אם המנוח היה בנסיבות שהוא רואה עצמו למשל כמו אדם שהמערכות בגוף כשלו

קטי קטרין שטרית: יש לי הערה

קטי קטרין שטרית:  אנו בהקראה

קטי קטרין שטרית:  אנו לא יכולים לחזור אחורה עכשיו

קטי קטרין שטרית:  את אומרת דברי טעם ואני מבקשת, תגיעי לכל הדיונים, כמה שזה יכול להיות קשה כי אנו לא יכולים לחזור אחורה

קטי קטרין שטרית:  הבטחתי לניצה, ומי שמכיר אותי ברמה האישית, כשאני אומרת משהו, רוצה לקיים

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה לסיים עם החוק הזה כמה שיותר מהר

קטי קטרין שטרית:  צודקים, אני באתי מתחום החינוך

קטי קטרין שטרית:  למרות שלמדתי בתקופה מסוימת משפטים – אני לא מתאימה לזה, זה לא הכיוון שלי

קטי קטרין שטרית:  לדוש שוב ושוב, לא נסיים את החוק

קטי קטרין שטרית:  חבל שלא היית ברגע שבו הקראנו את הדברים האלה כי אני מנסה לפתור את הבעיה כי אמרת דברים מאוד חשובים

קטי קטרין שטרית:  גם מעמד ההורים מאוד חשוב בעיניי לקבלת ההחלטה

קטי קטרין שטרית:  בוא נראה מה אנו יכולים לעשות

נעה בן שבת: הסוגיות האלה הן מאוד חשובות

נעה בן שבת:  אפשר לדון בהן

עדי חן: כי יש התייחסות לכך מפורשת בחוק הירושה

עדי חן:  מה קורה כשאדם בנסיבות כאלה

עדי חן:  חיל בקרב

עדי חן:  אנחנו רוצים להיטיב עם החיילים שלנו

עדי חן:  חייל רואה חבר שלו נופל

עדי חן:  אין לנו זמן לתת הנחיות בכתב

מתן כהנא: בתור חייל קרבי, לדעתי פעם בשנה היו נותנים לנו טופס שלישותי שהיינו מחדשים את הצוואה שלנו כלוחמים

מתן כהנא:  או פעם בשנה או פעם בגיוס

עדי חן: מצווה להקים שם לנפטר ואנחנו צריכים לתת את כל האפשרויות האפשריות להמשכיות הזו

עדי חן:  לכן אם אנו רואים שבחוק הירושה יש התייחסות מפורשת לאדם שרואה עצמו בנסיבות שמצדיקות זאת מול פני המוות, כלומר אין לו הזדמנות אחרת לעשות את זה, כן יש לעשות אנלוגיה וללמוד מאותו תחום, להקביל אותו לתחום הזה

עדי חן:  כך בעיניי

מתן כהנא: קשה לי לראות חייל שהמפקד צועק: קדימה הסתער, ואומר לחברו: תזכור שביקשתי את זה

מתן כהנא:  זה לא עובד ככה

ניסים ואטורי: יש פתרון

קטי קטרין שטרית: שאלתי את היועצת המשפטית בין הקריאה הראשונה לשנייה האם אפשר לעשות את התיקונים האלה ואמרה שכן

קטי קטרין שטרית:  כבר עברנו את הסעיף הזה

קטי קטרין שטרית:  נחדד את זה שם

קטי קטרין שטרית:  ההערה שלך נכונה חד משמעית

נעה בן שבת: מצד שני לגבי ההערה יש לחזור לדון

נעה בן שבת:  הנושא הזה לא פשוט

נעה בן שבת:  רצו שתהיה גמירות דעת

נעה בן שבת:  זה לא החלטה כזו שמקבלים

נעה בן שבת:  יש לחשוב על ההשלכות, מה רוצים

נעה בן שבת:  צריך לחשוב אם צריך להרחיב את זה

נעה בן שבת:  לכתחילה היה אפשר לומר שאת ההוראות האלה אפשר לכתוב בצוואה: אני מצווה את רכושי לכך וכך, ומצווה לעשות שימוש בזרע אבל הפרדנו את התהליכים האלה

קטי קטרין שטרית: משרד הביטחון התייחס במסמך ששלחתם לגבי נושא הצוואה

דורון נגרין: לא התייחסנו לגבי צוואה ספציפית

דורון נגרין:  אמרנו שלא נכון – קודם כל באופן כללי שהצבא יוביל את זה ושיהיה הסדר פרטני לגבי חיילים, וגם בשרשרת החיול באופן פרטני, ואמרנו כפי שאמרת בהתחלה, גברתי יושבת-הראש, שגם כרטיס אדי לצורך העניין זה לא תחנה שיש בשרשרת החיול

דורון נגרין:  בעינינו זה מדרגה הרבה יותר משמעותית מכרטיס אדי

קטי קטרין שטרית: איך זה מסתדר עם מה שאמר חבר הכנסת כהנא שקיבל מסמך אחת לשנה?     

דורון נגרין: אני לא מכיר את הפרטים

דורון נגרין:  אולי זה אנשי קבע

מתן כהנא: פעם בשנה השלישה הייתה נותנת לנו טופס, היינו מחדשים את זה

רועי נתנאל: שלום, אני הנציג של אכ"א בדיון

רועי נתנאל:  חייל שמתגייס חותם על כתובת למקרה אסון ועל- - - בשירותו הסדיר

רועי נתנאל:  זה קורה בשרשרת החיול, ואם הוא מעוניין לעדכן את זה בהמשך הדרך, עושה זאת

רועי נתנאל:  איש מילואים עושה זאת אחת לקצת יותר משנה, בעיקר אחת למופע מילואים, חותם על מסמך שהוא מצהיר בו האם יש שינוי ורוצה לשנות את שאר הבשר שלו או הוא משאיר את הפרטים כפי שמעודכנים במערכת כי לא מעדכנים את זה אם אין שינוי

ניסים ואטורי: אפשר לעשות את זה באותו מעמד

נעה בן שבת: השאלה אם זה מקבל אותו מעמד של מה קורה עם הכספים, עם הרכוש, מה קורה עם האוטו, כי יש פה תפיסה אחרת

נעה בן שבת:  כפי שציין דורון, זה לא כמו כרטיס אדי

נעה בן שבת:  ממש יהיה אדם על פני האדמה שיהיה ילדי ויחיה אחרי מותי

מתן כהנא: אפשר למצוא נוסח - אני מסמיך את הוריי

מתן כהנא:  פרוצדורלית זה לא מסובך למצוא את העיתוי

עדי חן: קודם כל צריך לפתוח את הדלת

קטי קטרין שטרית: משרד המשפטים

מצדה מצלאוי: יש לזכור, בהשוואה שבין צוואה לשימוש בזרע לאחר המוות, שזרע לא בבחינת נכס

מצדה מצלאוי:  זה לא כמו ששנייה לפני המוות אתה אומר: מוריש את כל הנכסים שלי

מצדה מצלאוי:  ההשלכות של הבאת ילד לעולם אחרי המוות ממישהי שתגדל אותו שהיא לא הייתה בת זוגו ולא הכיר אותה זה לא משהו שאומרים שנייה לפני המוות: אני רוצה שיעשו שימוש בזרע שלי

מצדה מצלאוי:  יש לזכור, וגם בפסיקה וגם בחקיקה, זרע הוא לא נכס ולכן ההקבלה הזאת בעיניי לא מאוד מדויקת

מצדה מצלאוי:  יש לזכור שזה חוק מאוד תקדימי וראשוני

מצדה מצלאוי:  מציעה שנשאיר את הנוסח כפי שהוא

מצדה מצלאוי:  ככל שיהיה צורך והמציאות תראה לנו שיש צורך בתיקונים – נידרש לדברים אבל אני חושבת שבשלב ראשון צריך להישאר עם הנוסח כפי שהוא

מצדה מצלאוי:      לגבי ההערה של משרד הרווחה, לעניין בת הזוג שלא מעוניינת לעשות שימוש, יש לזכור שכל ההליך הזה הורים שרוצים לעשות שימוש ואם מיועדת, זה הליך שמתנהל בבית המשפט למשפחה, זו ברירת המחדל

מצדה מצלאוי:  לכן אני חושבת, שנכון יהיה שלבקשה יצורף תצהיר עם העמדה של בת הזוג

מצדה מצלאוי:  כן צריך להידרש לסיטואציה, והיא אולי קצת יותר מורכבת – שהבת הזוג ממש תתנגד – ולא רק שלא תהיה מעוניינת – ויהיה מצד שני הוראת הנפטר שאומרת שגם במקרה שיש לו בת זוג או היה רוצה שהוריו יחליטו לגבי השימוש, במצב כזה מה גובר על מה – ההתנגדות של בת הזוג או ההוראה שנתן המנוח בטופס ביחס להוריו

מצדה מצלאוי:  אני נוטה לחשוב שאם המנוח התייחס ספציפית למצב שיש לו בת זוג ועדיין אומר: אני רוצה שהוריי יחליטו, אולי נכון ללכת לפי רצון המנוח

מצדה מצלאוי:  זה באמת מעורר התלבטות     

עדי חן: בוודאות נכון

עדי חן:  רצון המת כבודו

עדי חן:  קודם כל כבוד האדם

מצדה מצלאוי: כרגע אין לזה התייחסות בנוסח אז יש לקחת בחשבון שזה עוד סיטואציה שמעוררת ממש התלבטות

נעה בן שבת: מבינה שהתכוונו לומר שבמקרה שמתנגדת, לא אמורים לעשות את השימוש

נעה בן שבת:  את אומרת שיכול להיות שצריך להתגבר

עדי חן: ברור

עדי חן:  יש לקחת בחשבון שבת הזוג פותחת דף חדש בחיים, כבר אין לה עניין

נעה בן שבת: אם היא לא פותחת דף חדש בחיים? ואם היא חושבת שהוא לא היה מעוניין?     

עדי חן: ואם ההורים חושבים שכן היה מעוניין?     

נעה בן שבת: היא הייתה איתו במשפחה

נעה בן שבת:  הם לא היו איתו בזוגיות

נעה בן שבת:  הם לא יודעים מה היו התוכניות שלו לגבי ילדים

נעה בן שבת:  ההורים לא מתערבים

אלעד צ'קוטאי: שלום, אני מנכ"ל עמותת הוועד המסורתי החדש

אלעד צ'קוטאי:  אני מלווה את המשפחה משך שנתיים, ברגע שהגיעו לבאר שבע לבית חולים

אלעד צ'קוטאי:  לגבי סעיף 9א, ברגע שמכניסים את הנושא לבית משפט בגלל – אם היא נשואה לו, ההערה שלך נכונה

אלעד צ'קוטאי:  אם אינה נשואה לו, רק חברה, ההורים לא צריכים לבקש את רשותה

אלעד צ'קוטאי:  יש להפריד בין אישה נשואה כחוק, ואז היא יכולה להתנגד או לא להתנגד לזרע של בעלה כי יש סוג של שותפות או בעלות על הדבר הזה לבין הורים שכולים שהילד בן 19 או 20 נפטר ללא שום נישואין, ולכן אין טעם להכניס את בית המשפט לנושא הזה, ואפשר לבוא ישר ל-9ב, כלומר ישר להתחיל את הפרוצדורה של בית המשפט האם האימא ראויה או לא או כל התנאים

נעה בן שבת: בית משפט בכל מקרה יהיה כאן

נעה בן שבת:  לא יהיה מצב שאין הליך בבית משפט במקרה שההורים עושים שימוש

אלעד צ'קוטאי: נכון

אלעד צ'קוטאי:  אם מכניסים את בית המשפט, סעיף 9א אינו נכון

מתן כהנא: אתה קפצת להוראת השעה

אלעד צ'קוטאי: לא

נעה בן שבת: 9 הוא אחד

נעה בן שבת:  ההורים לא יכולים לעשות שימוש בשום צורה בלי אישור בית משפט

נעה בן שבת:  תמיד יהיה פה הליך של בית משפט

נעה בן שבת:  לכן לא משנה אם 9א או 9ב

נעה בן שבת:  התנאי שאם אין לה ילד, זה קיים גם אם 9א או 9ב

נעה בן שבת:  אני מבינה שאתה אומר שהגדרת בת הזוג שקראנו בסעיף 1, בת זוגו של הנפטר, אתה אומר, ההגדרה אמרה – מי שבע פטירת הנפטר הייתה אשתו או ידועה בציבור כבת זוגו – זו ההגדרה שקראנו

נעה בן שבת:  יש פה הצעה לדבר על בת הזוג הקבועה

נעה בן שבת:  אתה אומר – אני רוצה לוודא שהיא לא חברה

נעה בן שבת:  אני לא חשבת שחברה נחשבת כידועה בציבור

אלעד צ'קוטאי: השאלה מה זה ידועה בציבור, באיזו קונסטלציה

עדי חן: המבחן הוא בדיעבד

עדי חן:  איך בודקים אם אדם הוא ידוע בציבור של מישהו? לפי עובדות והמבחן הוא בדיעבד

עדי חן:  לא צריך אפילו לנהל אותו בית אבל צריך עובדות שקשרו את החיים שלהם

אלעד צ'קוטאי: מדברים על חיילים בני 19, 20

אלעד צ'קוטאי:  לכל אחד יש חברה או משהו בסגנון

אירית שחר: הבן שלי היה בן 25 ויש לו אלמנה מוכרת למרות שלא היה נשוי

נעה בן שבת: השאלה של מי נחשבת ידועה בציבור היא שאלה שיש לחשוב עליה כי הכוונה היא לא לדבר על חברים או על משהו שלא נועד ממש לבסס את הקשר

נעה בן שבת:  יכולות לעלות פה שאלות בכל מיני רמות של קשר

נעה בן שבת:      הנושא של מי נחשבת ידועה בציבור, בביטוח לאומי יש לזה משמעויות מסוימות שדורשות גם משק בית משותף

נעה בן שבת:  אני לא בטוחה שאותן משמעויות יהיו רלוונטיות במקרה שלנו

נעה בן שבת:  כלומר יכול להיות שהפרשנות תהיה אחרת

נעה בן שבת:  יכול להיות שצריך לדבר על בת זוגו הקבועה

נעה בן שבת:  רוצים להתייחס לנושא הזה, משרד המשפטים?     

שי סומך: לא נכון להבחין בין אנשים נשואים לידועים בציבור

שי סומך:  ידועים בציבור במקרים רבים כמוהם כאנשים נשואים מבחינת היחסים ביניהם

שי סומך:  אין הבדל

שי סומך:  לכן הפיצול הזה נראה לי לא נכון

נעה בן שבת: מבחינת ההגדרה של ידועים בציבור, האם אתה חושב שיש בעיה עם אשתו, ידועה בציבור כבת זוגו, האם צריך לדבר על בת זוג קבועה? המונחים האלה מאוד עמומים

שי סומך: אני חושב שצריך לדון על זה לקראת הדיון הבא

שי סומך:  מהביטוח הלאומי העלו שאלות – הוא העלה שאלות מתוך הניסיון שלו בביטוח לאומי בנושא הידועים בציבור, ונראה לי שזה שיח שכדאי לקיים אותו לקראת הדיון הבא

נעה בן שבת: נחזור ונבדוק את הסוגיה הזו

נעה בן שבת:  אתה אומר – החברה לא צריכה לעמוד מול ההורים

אלעד צ'קוטאי: זה בהנחה שמדברים על כלל ישראל, אבל חיילי צה"ל הצעירים – 18, 19, 20, 21, יש להם בדרך כלל חברות

אלעד צ'קוטאי:  מה זה החברה הזו?     

נעה בן שבת: ואם יש לו ארוסה?     

אלעד צ'קוטאי: היא ידועה בציבור

ניצה שמואלי: היא בת זוגו אבל לא ארוסה

ניצה שמואלי:  כולם הכירו בהם כזוג 4, 5 שנים

ניצה שמואלי:  ידועה בציבור

נעה בן שבת: נכון

נעה בן שבת:  ידועה בציבור

נעה בן שבת:  אני מבינה מדבריך, שצריך לבחון האם הם התכוונו באמת להיות תא משפחתי עם ילדים

נעה בן שבת:  זה העניין

נעה בן שבת:  זה הבדיקה

ניצה שמואלי: את זה צריך להוריד כי החיילים הצעירים, לכל אחד יש חברה

ניצה שמואלי:  אף אחד לא מתחתן בגיל 18, 19 כשהוא חייל

ניצה שמואלי:  יש להפריד בין חללי צה"ל הצעירים שיש להם חברה שיוצאים למסיבות ואירועים לבין איש קבע או משהו

ניסים ואטורי: יש פסק דין סיגל ביטון שהוכרה כאשת חלל צה"ל

עדי חן: נכון

עדי חן:  או שנעביר נייר עמדה בעניין ידועה בציבור

קטי קטרין שטרית: הוא אמר שלדיון הבא הם יביאו את זה

קטי קטרין שטרית:  צריכים לסדר את זה

קטי קטרין שטרית:  זה לא הזמן

עדי חן: לשכת עורכי הדין תעביר

קטי קטרין שטרית: מצוין

מצדה מצלאוי: נסיים רק עם בת הזוג, עם הסיטואציה של ההתנגדות

מצדה מצלאוי:  שתי הערות

מצדה מצלאוי:  אל"ף, לגבי בת הזוג, אנו בכל מקרה חושבים שיש לצרף תצהיר שלה להליך המשפטי

מצדה מצלאוי:  אנו חייבים לדעת מה עמדה, גם שהיא לא מעוניינת או מתנגדת

מצדה מצלאוי:  לגבי מצב שאמרתי שהיא מתנגדת אבל נתן הנחיות שמאפשרות להורים, אני חושבת שיש להשאיר שיקול דעת לבית משפט שיכריע

ניסים ואטורי: מה ההגדרה של בת זוג? חודשיים יוצאת איתו? שנתיים?     

אלעד צ'קוטאי: אם היה להם חשבון משותף

עדי חן: לא, אין דרישה כזו

עדי חן:  גם לא לידועה בציבור

עדי חן:  זה ממש מסוכן

קטי קטרין שטרית: אני לא יכולה להרשות את כל ההתפרצויות האלה

קטי קטרין שטרית:  ביקשנו שיכינו לנו מסמך שנוכל לדון בו

קטי קטרין שטרית:  עכשיו אני רוצה להמשיך

קטי קטרין שטרית:  מבקשת לתת ליועצת המשפטית להמשיך להקריא בלי הערות ביניים

מצדה מצלאוי: אני רק רוצה להשיב לשאלתך

מצדה מצלאוי:  במכוון אמרנו בת זוג קבועה במובן הזה שאנו רוצים לתת פה הגדרה שהיא כן רחבה, כי בסיטואציה כה רגישה יכולים להיות מגוון מצבים – שלא התגוררו במשותף אבל כן היו ידועים בציבור לכל דבר ועניין

מצדה מצלאוי:  יש היום כל מיני קונסטלציות של תאים משפחתיים כאלה ואחרים שמתנהלים בצורה זו או אחרת והם עדיין זוג לכל דבר ועניין

מצדה מצלאוי:  בנושא כה רגיש רצינו לאפשר שיקול דעת במובן הזה ולא לייצר הגדרה שהיא תחומה כדי לא לפגוע חלילה במצבים אחרים שכן יהיו בנות זוג

מצדה מצלאוי:      אני מסכימה שזה מעורר התלבטות

מצדה מצלאוי:  נפתור את זה

ניסים ואטורי: יכולה להיות בעיה הפוכה

ניסים ואטורי:  בית משפט יכול לפסוק לכאן או לכאן

אירית שחר: זה מאוד קל כי אם משרד הביטחון הכיר בה כבת זוג מוכרת והן עוברות את התהליך הזה, היא בת זוג מוכרת

ניסים ואטורי: כמעט כל חייל יש לו חברה

אירית שחר: לא בנות זוג מוכרות

נעה בן שבת: את מציעה שלגבי מי שנפטר בצה"ל, רק בת זוג המוכרת תיחשב בת זוגו?     

אירית שחר: כן, זה מה שקורה כרגע בפועל

נעה בן שבת: צריך לחשוב אם זה אותם רציונליים כי שם דובר על עניינים סוציאליים, כלומר הזכאות שם היא סוציאלית, ופה השאלה היא אם התכוונו להקים משפחה יחד

אירית שחר: מן הסתם לא היו מכירים בה כאלמנת צה"ל למרות שאין לה טבעת אם לא הייתה ממש - הבן שלי, הם גדרו אצלי ביחידת דיור

אירית שחר:  הכירו בה כאלמנה

אירית שחר:  לקח זמן

קטי קטרין שטרית: למשרד הביטחון יש מספיק כלים טובים

נעה בן שבת: מקובל שננסה להביא לדיון הבא הגדרה של בת הזוג

קטי קטרין שטרית: כן, וביטוח לאומי

קטי קטרין שטרית:  כל מי שצריך

קטי קטרין שטרית:  נביא את זה לדיון הבא

נעה בן שבת: נחזור לנושא שדיברה עליו מצדה

נעה בן שבת:  אמרה, שצריך תצהיר של בת הזוג שאינה מעוניינת

נעה בן שבת:  לדעתך אי אפשר להסיק את זה

נעה בן שבת:  זה שאמרנו המשיכה בחייה – אנו לא יכולים להסיק את זה מכלל הנסיבות אלא צריכה להיות צד להליך

מצדה מצלאוי: היא לא חייבת להיות צד להליך

מצדה מצלאוי:  מספיק שיהיה תצהיר שלה שההורים יצרפו לבקשה במסגרת ההליך המשפטי

מצדה מצלאוי:  ככל שבית המשפט יחשוב שצריך להזמין אותה לעדות או מי מהצדדים, יזמינו אבל היא לא צריכה להיות צד להליך

נעה בן שבת: תיתן תצהיר

נעה בן שבת:  לעמדתכם אם היא מתנגדת אבל הוא נתן הנחיות שלמרות התנגדותה, גם במקרה כזה ההורים יכולים לעשות שימוש, בית משפט צריך להכריע

נעה בן שבת:  מה קורה אם היא מתנגדת כי היא מעוניינת לעשות שימוש בזרע? במקרה הזה עדיין את מסכימה?     

מצדה מצלאוי: במצב כזה למה שתהיה התנגשות? אם היא מעוניינת כי היא רוצה לעשות שימוש? למה שההורים ירצו לעשות באמצעות אם מיועדת אחרת? נראה לי ממש מרחיק לכת

מצדה מצלאוי:  לא הייתי נכנסת לסיטואציה הזו

נעה בן שבת: הנקודה של הטפסים, הייתה לנו הערה לגבי הטפסים באופן כללי

נעה בן שבת:  בנוסח שהוגש להצעת החוק וגם בנוסח שאושר בקריאה ראשונה בכנסת הקודמת יש טפסים מצורפים וחשבנו שבחלק מהעניינים אולי לא צריך לקבע את הטפסים האלה בחקיקה ראשית, בתוספת

נעה בן שבת:  בנושא של הטופס שמופנה לבית המשפט הייתה עוד הערה להנהלת בתי המשפט

חנית אברהם בכר: כן, שלום

חנית אברהם בכר:  בקשות לבית משפט מוסדרות ככל שרוצים לקבוע טופס מיוחד – בתקנות סדרי דין של בית משפט

חנית אברהם בכר:  יש תקנות ייעודיות, תקנות בית משפט לענייני משפחה סדרי דין ואני חושבת – גם לא מכירה שבחקיקה ראשית קובעים טפסים או בקשות

חנית אברהם בכר:  אפשר להסמיך את שר המפשטים בהתייעצות עם שר הבריאות להתקין בתקנות, אם יש לנו פה בקשה מיוחדת, את ההוראות המיוחדות בתקנות סדרי הדין

חנית אברהם בכר:  ואז גם לא צריך בתוספת את כל הטפסים

חנית אברהם בכר:  גם ראיתי את הנוסח שיש כאן

חנית אברהם בכר:  אני לא מכירה ששר המשפטים בהתייעצות עם שר הבריאות מפרסם טופס לדוגמה

חנית אברהם בכר:  שיהיה טופס קובע בתקנות וילכו לפיו

חנית אברהם בכר:  אחרת, אם יש טופס וולונטרי, יכולים להגיש מה שרוצים, ואז יהיה חסר ויגידו - תשלימו

חנית אברהם בכר:  חבל

חנית אברהם בכר:  עדיף שישלימו מראש

חנית אברהם בכר:  ההצעה שלי, להסמיך את שר המשפטים להתקין בתקנות בהתייעצות עם שר הבריאות

נעה בן שבת: ועד שהוא מתקין מה קורה?     

טל פוקס: לעניין הטופס של בקשה של בית משפט לשימוש אם עתידית, אני לא בטוחה שצריך התייעצות אתנו

נעה בן שבת: אתם אומרים שנקבע הסמכה לשר המשפטים לקבוע את הטופס הזה

חנית אברהם בכר: כדי שלא ייקח זמן ושזה לא יעכב

חנית אברהם בכר:  אבל זה משרד המשפטים צריך להתייחס

חנית אברהם בכר:  אולי אפשר לקבוע - הרי גם ככה יש מועד – לא נכנס מייד החוק לתוקף

נעה בן שבת: המטרה הייתה כן כניסה יחסית מהירה

חנית אברהם בכר: שישה חודשים מיום פרסומו

חנית אברהם בכר:  זה פרק זמן מספיק להתקין תקנות, אבל משרד המשפטים, רפרנטית של תקנות סדרי דין

חנית אברהם בכר:  לא חושבת שזה אמור לקחת הרבה זמן

שי סומך: השאלה אם יש הסמכה

חנית אברהם בכר: יש הסמכה ממילא להתקין לתקנות סדרי דין

חנית אברהם בכר:  זה לא משהו מיוחד

נעה בן שבת: אז אפשר לא להגיד כלום, ואם תתקינו, יהיה לפי הטופס, ואם לא, יגישו בקשה- - -     

חנית אברהם בכר: בקשה רגילה לבית משפט בהתאם לתקנות סדרי הדין הרגילים

חנית אברהם בכר:  בגלל שלכתחילה רצו כאן כנראה להכווין מה לצרף, יכול להיות שיש צורך להתקין תקנות

חנית אברהם בכר:  מסכימה שאין צורך בהסמכה ייעודית בחוק הזה

אירית שחר: שאלה

אירית שחר:  הבנתי שזה יהיה חייב לעבור בית משפט אז מה ההקלות שאתם נותנים לנו בחוק הזה? כי אנו נגררנו בבתי משפט לאורך שנים וזה לא רק בגלל המורכבות של הבקשה; פשוט בגלל שדיון נקבע אחרי שנה וחצי, הם רוצים תסקיר של עובדות סוציאליות, זה לוקח עוד שנה ואז יוצא מצב שהורים ימצאו עצמם בבית משפט 4, 5 שנים

נעה בן שבת: ההקלה היא הזכות שנקבעת כאן להורים לעשות שימוש בנסיבות האלה בזרע

נעה בן שבת:  זה החידוש

נעה בן שבת:  עדיין צריך בית משפט כדי לבחון שכל הדברים מתקיימים

נעה בן שבת:  היום יש מעט מקרים שבהם האישור הזה ניתן במקרה של הורים

אירית שחר: אבל בבתי משפט זה יכול לקחת שנים

קטי קטרין שטרית: זה רק בסוגיה שחלילה וחס יש מחלוקות

אלעד צ'קוטאי: אז למה לא לאחד את הסעיפים? גם ככה בית משפט בוחן את האם העתידית ואת כל האופציות האחרות שנקראות בסעיף ב

נעה בן שבת: הסעיפים מאוחדים

נעה בן שבת:  זה סעיף אחד

אלעד צ'קוטאי: אם פונים פעם אחת לבית משפט, זה משהו אחר

נעה בן שבת: סעיף 9 הוא אחד

נעה בן שבת:  סעיף קטן (א) פירט תנאים מהותיים, וסעיף קטן (ב) מדבר על הפרוצדורות ואיך מתנהל התהליך אבל זה אחד

נעה בן שבת:  יש לקיים את כל הדברים

נעה בן שבת:  זה לא סעיפים נפרדים

עדי חן: לגבי הפרוצדורה וסד הזמנים, ההצעה שלנו, שייקבע בחקיקה כמו בחוק לשיפוט בענייני התרת נישואין מקרים מיוחדים זוגות מעורבים, יש סד זמנים קצר

עדי חן:  בנושא ניכור הורי יש סד זמנים

עדי חן:  בנושא אלימות במשפחה יש סד זמנים

עדי חן:  כך גם צודקת הגב' אירית שחר בהערתה ששנים בזבזה על זה

עדי חן:  צריך שיהיה לוחות זמנים

קטי קטרין שטרית: הערה נכונה

אירית שחר: אנשים לא יכולים לעמוד בעלויות

בתאל ויזמן: שלום, אני אחות של החייל שאול ויזמן

בתאל ויזמן:  בנושא הזה אם אפשר להגביל את העלויות, לעשות את זה עד תקרה מסוימת כדי שכל משפחה תוכל לממש את החלום שלה ולאו דווקא רק אנשים שבמצב סוציו אקונומי מאוד גבוה

בתאל ויזמן:  אם אפשר לעשות תקנה

קטי קטרין שטרית: היא מדברת על האגרות

עדי חן: מוצע שיהיה חינם

בתאל ויזמן: לא חינם, אפשר בעלות מזערית, אבל שתהיה תקרה, שכל משפחה תוכל לממש את זה

חנית אברהם בכר: אנו לא מביעים עמדה לגבי גובה האגרות

חנית אברהם בכר:  זה משרד המשפטים יחד עם משרד האוצר, יש ועדת אגרות בין משרדית

חנית אברהם בכר:  התפקיד של האגרה באופן כללי הוא מצד אחד לאפשר את הזכות ומצד שני למנוע הגשת בקשות סרק

חנית אברהם בכר:  כמובן שאנו לא נמצאים בסוג של הליך כזה

חנית אברהם בכר:  לא נביע עמדה לעניין גובה האגרות במקרה הזה

ניסים ואטורי: זה דרך הוועדה והשרים

ניצה שמואלי: דיברתי עם עורך דין מומחה לדיני משפחה

ניצה שמואלי:  סכום התחלתי - 90,000 שקל

ניצה שמואלי:  אשר ואירית שחר היו נוכחים

שחר: אני יכול לאשר שעורך דין לייצג אותנו בתיק לקח 170,000, 180,000 שקל, רק לייצג אותנו בתיק

שחר:  היו שבעה מומחים וכל מומחה לקח בין 40,000 ל-60,000 שקל, והמדינה חילקה את זה בין ההורים השכולים למדינה

שחר:  כלומר התיק הזה שהלכתי עליו לקח לי כמעט חצי מיליון שקל הוצאתי

שחר:  מה שהכי מכעיס אותי בכל התהליך הזה, שכשאני רציתי להביא ילד לעולם, אמרו לי: תיגש לבית משפט – אם יאשר לך, תעשה את זה

שחר:  הלכתי לבית משפט, לקח לי כמעט חמש שנים כולל עובדות סוציאליות שבחנו מסוגלות הורית האם אנו בכלל יכולים להיות הורים בגלל שאנו שכולים

שחר:  כאילו הורה שכול לא יכול לגדל ילד, זו הטענה המרכזית שלהם

שחר:  גם בחנו אותנו ועשינו מבחן באוניברסיטת חיפה, אם אנו מסוגלים להיות הורים

שחר:  אחרי שיש לי שלושה ילדים, אחד חובל, אחת ב-8299 ואחת בדובר צה"ל ושואלים אותי אם אני מסוגל להיות הורה

שחר:  כל כך הרבה כסף הוצאתי וזכיתי בבית משפט, ואז החבר'ה מהפרקליטות ברוע לב – זה ברוע לב – אחרי 49 ימים ו-23 שעות הכניסו עתירה ולא הסכימו לקבל את פסק הדין, הגישו ערעור

שחר:  אדון מני מזוז קיבל את הערעור שלהם ופסל את פסק הדין בטענת זה לא סביר בעיניו ואפילו לא נתן לנו אפשרות לגשת לבית משפט עליון, ואז אם שלחתם אותי למדינה, וכל מי שיושב פה חייבים לי חצי מיליון שקל כי אתם שלחתם אותי לבית משפט

שחר:  הלכתי וזכיתי, אז אם זכיתי, למה אתם מערערים? מה, אני פושע?      

שי סומך: מבקש להתייחס

שי סומך:  היתרון של החקיקה הזו, שמפשטת את הדברים

שי סומך:  לא אומר שלא תישאר מורכבות

שי סומך:  אבל היא מפשטת

שי סומך:  מכאן ולהבא צריך הסכמה מפורשת - כשמדובר בשימוש על ידי ההורים

שי סומך:  אחורה אנו לא צריכים לדבר על הוראת המעבר אבל כנראה שלא נהיה במבחנים של הרצון המשוער אלא רק אם אין התנגדות של בת הזוג

שי סומך:  לכן ההליך אמור להיות פשוט יותר מבחינת ההסכמה ואני מקווה גם שבגלל שיהיה פשוט, גם יימשך פחות זמן בבית המשפט לפחות ביחס למה שיש היום ומקווה שמבחינת שכר הטרחה יהיה משהו אחר, כלומר העולם הקודם היה עולם של הנחיות, של פסיקה, עולם שהוא פחות מוסדר, עולם שגם היה מורכב להוכיח את ההסכמה של הנפטר לגבי השימוש בידי ההורים

שי סומך:  אנו הולכים לעולם יותר ברור

שי סומך:  אני מקווה שזה יפשט

קטי קטרין שטרית: שלא יעברו ההורים את מה שעברה משפחת שחר

אירית שחר: למה זה צריך לעבור בית משפט? למה אנחנו לא יכולים עם הבחורה הנבחרת שבדקנו, להגיע לעורך דין, לסגור בינינו את כל הפרטים וההסכם? אנחנו נעשה את הבדיקות אם מתאים לנו

אירית שחר:  מה בית המשפט צריך להתערב בין שני הצדדים?     

קטי קטרין שטרית: בית המשפט מתערב ברגע שיש מחלוקת

קטי קטרין שטרית:  נניח שעשיתם הסכם, היא הפרה את ההסכם

אלעד צ'קוטאי: זה לא מה שכתוב

אלעד צ'קוטאי:  כתוב שבכל מקרה הולכים לבית משפט

נעה בן שבת: לגבי בת הזוג זה נכון – בית המשפט יתערב רק במקרה שיש מחלוקות אבל לגבי אם עתידית שההורים מבקשים לעשות שימוש צריך אישור בית משפט כי צריך לראות מה מערכת היחסים

אלעד צ'קוטאי: אז למה משרד הרווחה וכל שלוחיו לא מספיק אמונים לברר דבר כזה? למה צריך להגיע לבית משפט?     

נעה בן שבת: נראה מייד את ההוראות של מה עומד בפני בית משפט

נעה בן שבת:  בית המשפט הוא שמכריע

אלעד צ'קוטאי: הם עמוסים גם ככה בית המשפט

ניצה שמואלי: חשוב מאוד – משפחות שכולות, שמשרד הביטחון יישא בהוצאות

ניצה שמואלי:  מצידי שעורך דין ייקח 4 מיליון שקל

ניצה שמואלי:  הבן שלי היה שווה מיליונים

ניצה שמואלי:  לא 100,000 שקל ולא 700,000 שקל

ניצה שמואלי:  תכניסו את הסעיף הזה

ניצה שמואלי:  לי אישית אין הכסף הזה ולא יהיה לי אלא אם כן- - -     

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על מחלוקת

קטי קטרין שטרית:  ברגע שיש מחלוקת

קטי קטרין שטרית:  צריך לדבר על האגרות

ניצה שמואלי: לא רק על האגרות

ניצה שמואלי:  גם הוצאות עורכי דין

ניצה שמואלי:  שילמתי 2,000 שקל אגרה

ניצה שמואלי:  יש לי דיון שבוע אחרי שבוע

ניצה שמואלי:  כל דיון זה 5,000, 10,000 ₪

ניסים ואטורי: פה מדובר בבקשה שקבועה בחוק

ניסים ואטורי:  זה משהו מוכר

קטי קטרין שטרית: אנו רוצים להגיד את זה לפרוטוקול

ניסים ואטורי: מה גובה האגרה?     

חנית אברהם בכר: לפי תקנות האגרות, בית המשפט לענייני משפחה, בקשת תביעה מסוג זה, זה 529 שקלים

ניצה שמואלי: את הסכום הזה יש לי לשלם אבל 90,000 שקל לעורך דין להתחלה- - -     

קטי קטרין שטרית: ברגע שיש מחלוקת ויש עניין לדיונים ועוד דיונים, זה יוצא דופן באופן מאוד קיצוני

קטי קטרין שטרית:  אנו אומרים – בית המשפט מאשר את ההסכם בין ההורים, ובזה זה יכול להסתיים גם בדיון אחד

קטי קטרין שטרית:  זהל  אדיון שאנחנו- - -     

ניצה שמואלי: אוכל לייצג את עצמי, בלי עורך דין?     

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שכן

קטי קטרין שטרית:  כן

קטי קטרין שטרית:  אתם הולכים על כיוון- -      

ניצה שמואלי: נכון כי אני כבר לא מאמינה

בתאל ויזמן: כרגע המצב הוא שזה – מחלקים את המדינה לשניים – בין אנשים שיש להם להשקיע לבין אנשים שאין להם

קטי קטרין שטרית: אני חוזרת - הגעתם עכשיו

קטי קטרין שטרית:  אתם צריכים להבין על אילו דיונים אתם מדברים

קטי קטרין שטרית:  כשמדברים על דיון ועוד דיון, כפי שניצה אמרה, היא צודקת אבל זה דיון רק כשהמחלוקת מאוד רצינית ויוצאת דופן

בתאל ויזמן: ככה או ככה יש שכר עורך דין במאות אלפי שקלים

ניסים ואטורי: לא

ניסים ואטורי:  לפני שיש חוק את באה לבית משפט

ניסים ואטורי:  תפיסה שלא קיימת

ניסים ואטורי:  בקשה יכולה לעלות 2,000, 5,000 שקלים

קטי קטרין שטרית: זה כתוב

קטי קטרין שטרית:  רק במצב שבו יש מחלוקת – הסתכסכתם איתה, היא חזרה בה, לקחה את הזרע- - -     

ניצה שמואלי: הלוואי שהייתה לוקחת את הזרע

נעה בן שבת: אני רוצה להבחין בין שני דברים

נעה בן שבת:  יש לנו בת הזוג

נעה בן שבת:  לא חייבים להגיע לבית משפט

נעה בן שבת:  הורים חייבים להגיע לבית משפט

נעה בן שבת:  אישורו של בית משפט הוא תנאי לשימוש בזרע על ידי ההורים באמצעות האם העתידית אבל מה שהסביר קודם עו"ד שי סומך – מדובר בבקשה

נעה בן שבת:  לא נלך על הטופס הזה שיש פה בנוסח אבל מדובר בבקשה שהיא לכאורה יותר פשוטה

נעה בן שבת:  יש בקשה, אומרים מי האם העתידית, מראים את העמידה בכל התנאים ולכאורה – אם אני מבינה נכון את מה שאת אומרת במחלוקת ודיון ועוד דיון, לא אמור להיות כל הבלגאן הזה אבל יכולים להיות כמה דיונים אם לא ישלימו, אם לא יביאו תצהיר מבת הזוג או אם התסקיר יראה שיש בעיות

נעה בן שבת:  אולי כן יהיו דיוני המשך וידונו האם – האם העתידית מתאימה, האם ההסכם מתאים

נעה בן שבת:  יכול להיות שיהיו דיונים אבל זה את אומרת, אם יהיו בעיות

נעה בן שבת:  יכול להיות שיביאו את המסמכים, הכול יהיה בסדר, ייראה טוב, יהיה דיון קצר יחסית

נעה בן שבת:  התהליך יהיה יותר פשוט

אלעד צ'קוטאי: אז למה לא לייעל את התהליך, לעשות צ'ק ליסט, שמשרד הרווחה יבדוק את כל הצ'ק ליסט לפני שמגיעים לשופט

אלעד צ'קוטאי:  כשהכול מלא, מגיעים לשופט והוא מאשר

אלעד צ'קוטאי:  פה אתם אומרים – לא, מגיעים לבית משפט, בית משפט יקבע למה האימא, כן האימא, יראה את התסקירים, הכול

אלעד צ'קוטאי:  לא צריך להגיע למצב הזה בכלל

אלעד צ'קוטאי:  זה לא התפקיד שלו בכלל

ניסים ואטורי: תוספת של רווחה – לא כדאי

אלעד צ'קוטאי: יהיה משרד אחד שיהיה בו טופס צ'ק ליסט כזה

אלעד צ'קוטאי:  יסמן את כל הטפסים שהיא הביאה

אלעד צ'קוטאי:  יראו את כל החוזה ונגיע לבית משפט כמשהו פורמלי פרוצדורלי פשוט ולא משהו מורכב שצריך להגיע לבית משפט

אלעד צ'קוטאי:  זה לא מה שכתוב בחוק

נעה בן שבת: אולי נקרא את סעיף קטן (ב)

ניצה שמואלי: זה ממש לסחוט על הדם שלנו

ניצה שמואלי:  המדינה שלחה את הילד שלנו לצבא

ניצה שמואלי:  קיבלנו אותו בארון

ניצה שמואלי:  מחר אני הולכת לבקר אותו, לראות את המצבה

ניצה שמואלי:  הוא מתחת לאדמה

ניצה שמואלי:  איפה משרד הביטחון? איפה שר הביטחון גלנט? היה מוזמן פה לוועדה

ניצה שמואלי:  למה הוא לא מגיע? למה? איפה נוגה היועצת המשפטית של משרד הביטחון? לפני חודש נפגשתי איתה ועם אריה מועלם במשרד הביטחון

ניצה שמואלי:  זה לא פייר

ניצה שמואלי:  אבא של בראל אדם בן 70 פלוס

ניצה שמואלי:  אין לו עוד ילדים ולא יהיו לו

ניצה שמואלי:  עד מתי לגרור? בתחילת הדיון אמרת שמשרד הביטחון מקשה, ואני שאלתי אותך ואמרתי שאני רוצה לשמוע למה הוא מקשה

ניצה שמואלי:  אתם תמיד יודעים לסטות מהדרך, וכל זה על חשבון הדם שלנו והכאב שלנו

ניצה שמואלי:  לא שלחתי את הבן שלי לטיול בדרום אמריקה

ניצה שמואלי:  שלחתי אותו לשרת את המדינה והוא לא חזר הביתה

ניצה שמואלי:  הוא פספס את החיים

ניצה שמואלי:  פספס אותם על סתם

ניצה שמואלי:  אתם תציינו בחוק שמשרד הביטחון ייקח את כל האחריות, גם אם זה 590 שקל אגרה וגם אם זה 100,000 שקל עו"ד, וגם אם היום בת הזוג של בראל אין לה בעיה ותשתמשו בזרע ופתאום תשנה את דעתה ויהיו קשיים איתה – שמשרד הביטחון יישא בהוצאות

ניסים ואטורי: יש כאן כאב, והוא ברור, אבל ככה יוצרים חוק

ניצה שמואלי: ככה לא יוצרים חוק

יוסי חדריה: עד מתי אני יכול לחיות? אני בן 70, ילד אחד

יוסי חדריה:  על מתי? תעשו לזה סוף, בבקשה

ניסים ואטורי: אם לא נעבור סעיף-סעיף ונדון בהם ונמצא את הבעיות ואת המכשולים שתגיעו איתם לבית משפט, אנחנו פה רוצים לדקדק ולמצוא את כל הנקודות הבעייתיות כדי שלא תגיעו לבית משפט עליון וכל דקה שאתם יושבים פה זה חיסכון של עוד 10,000 שקל אחר כך

ניסים ואטורי:  החוק חייב לעבור את כל הסעיפים, להקריא אותו

ניסים ואטורי:  עוברים סעיף-סעיף כדי לראות איפה הבעיות

ניסים ואטורי:  יש פה הרבה משפטנים

יוסי חדריה: עוד מעט יחליפו את הממשלה ועוד פעם מחדש? די

מירב בן ארי: זה לא רק בית המפשט העליון

מירב בן ארי:  זה לא קשור רק לבג"ץ

מירב בן ארי:  יש פה סוגיה סופר דרמטית, רגישה

מירב בן ארי:  אין לה תקדים בשום מדינה בעולם

ניצה שמואלי: כי באף מדינה לא יאפשרו לרוצח שיושב בכלא שרצח את אשתו ואת הילדים להשתמש בזרע

מירב בן ארי: אנחנו אתכם

יוסי חדריה: עוד מעט יחליפו את הכנסת

יוסי חדריה:  די כבר

מירב בן ארי: עם כל הכבוד לך, יש לי זכות לדבר ויש עוד לפחות 100 ח"כים שלא נמצאים פה וזה לא מעניין אותם

מירב בן ארי:  יש פה חמישה, מתי מעט שרוצים לעזור

מירב בן ארי:  תפסיקו להילחם בנו ובמשרדים

מירב בן ארי:  אנחנו מנסים למצוא פתרונות

מירב בן ארי:  הכי קל לומר: אני מה אני צריכה את זה בכלל? באנו פה כדי לעזור

מירב בן ארי:  ולייעוץ המשפטי שגם מנסה לעזור – המטרה היא לעבור משפט-משפט

מירב בן ארי:  נכון, זה מבאס, רוצים שהכול ירוץ אבל סוגיה סופר דרמטית ורגישה של הורות

מירב בן ארי:  מי כמוני יודעת את זה

מירב בן ארי:  אני בעצמי עברתי תהליכים כאלה

מירב בן ארי:  תנשמו

מירב בן ארי:  אנחנו אתכם

מירב בן ארי:  באנו בשבילכם

מירב בן ארי:  כולם פה בשביל לעזור לכם

מירב בן ארי:  אף אחד לא רצה שבראל, הילד המדהים, המקסים, יפה התואר, אף אחד לא רצה שיסיים כך את חייו אבל אם את רוצה שהמצבה של בראל תהיה למען חיילים, חיילות – תנו לנו לנתח את האירוע כראוי, ואגב לא רק בשביל בית המשפט; בשביל שחלילה לא יהיה חייל או חיילת או אזרח שייתקלו בדילמה והחוק לא ייתן להם פתרון

מירב בן ארי:  תנשמו

מירב בן ארי:  כל המשמיצים את הח"כים שלא עובדים - באנו במיוחד בשבילכם בפגרה

מירב בן ארי:  לא צריכים מדליות, זה התפקיד שלנו

מירב בן ארי:  אבל בואו לא נילחם

מירב בן ארי:  באנו בשבילכם

יוסי חדריה: עברו שנתיים

יוסי חדריה:  עוד מעט יהיה עוד שנתיים

יוסי חדריה:  מה הסחבת הזאת?     

ניסים ואטורי: זה לא יהיה בלי זה

קטי קטרין שטרית: אבא של בראל היקר, כדי שנוכל להגיע לחוק, צריך להקריא אותו

קטי קטרין שטרית:  גם אני כפופה לחוק

קטי קטרין שטרית:  אם אנחנו לא מקריאים, עם כל הכבוד למי שמגיע לכאן, מתחיל עם התזה שלו ועם הרצונות שלו ועם המניעים שלו ואנו מתעכבים

קטי קטרין שטרית:  אנחנו בפגרה אבל תראה מי מגיע

קטי קטרין שטרית:  אנחנו מגיעים על אף הפגרה כי אנחנו רוצים וחפצים שהחוק הזה

קטי קטרין שטרית:  אמרו לי – אי אפשר את זה רק לחיילים, אמרתי: אין בעיה, שיהיה לכלל עם ישראל

קטי קטרין שטרית:  אבל אין ברירה

קטי קטרין שטרית:  אתה מקשה

קטי קטרין שטרית:  יכולנו לסיים כבר מספר סעיפים

קטי קטרין שטרית:  אתה לא מגיע לכל הדיונים

קטי קטרין שטרית:  הגעת ממש באיחור ואתה מקשה על ההקראה

קטי קטרין שטרית:  אם אתה כל כך רוצה שנמשיך עם החוק, אתה צריך להפסיק עם ההערות

קטי קטרין שטרית:  ניתן להם להשלים את זה

קטי קטרין שטרית:  אני מסתכל על אבא של בראל שרוצה שנתקדם, אומר דברים נכונים אבל אנחנו תקועים

קטי קטרין שטרית:  תראו מה השעה כי צריך להפסיק ב-12 ואנחנו על סעיף אחד, חצי סעיף

מירב בן ארי: הגענו להקראת החוק

מירב בן ארי:  שאלתי את הייעוץ המשפטי מה היה בחצי שעה שלא הייתי פה, הוא אומר: אנחנו באותו סעיף

קטי קטרין שטרית: אנחנו בחצי סעיף

מירב בן ארי: תשמרו את ההערות שלכם לאחרי זה, תנו לנו להתקדם בהקראה, לכן הגענו לכנסת

נעה בן שבת: אמרנו שנחזור לגבי הנושא של לוחות זמנים, יבדקו את הנושא הזה

נעה בן שבת:  אגרות – שמענו מה הסכומים שמדובר בהם

נעה בן שבת:  לגבי הוצאות ההליכים, משרד הביטחון יתייחס אחר כך – אם יישא בהוצאות או באיזושהי צורה, זה עניין אחר

נעה בן שבת:  אמרנו שאולי נקרא את הסעיף ונראה מה בכלל נדרש פה בהליך

נעה בן שבת:  סעיף קטן (ב) אומר: (ב) לא ייתן בית המשפט אישור כאמור בסעיף קטן (א) אלא אם כן התקיימו כל אלה: (1) הוגש לו תסקיר כאמור בסעיף 10(א); - נגיע אחר כך לסעיף 10א ונראה את התנאים

נעה בן שבת:      (2) לבקשה צורף הסכם שתוכנו אינו סותר את הוראות חוק זה, והוא וידא כי הצדדים להסכם שצורף לבקשה מבינים את משמעויותיו וחתמו עליו מהסכמה חופשית

נעה בן שבת:      (3) הוא וידא כי המבקשים הגישו את הבקשה בהסכמה חופשית וכי הם מבינים את פרטיה ואת משמעויותיה

נעה בן שבת:  (4)	הוא נוכח כי התקיימו כל אלה: (א) האם העתידית אינה קרובת משפחה של הנפטר; לעניין זה, "קרובת משפחה" – סבתא, אם, אחות, בת, אחות הורה, אשת אחי ההורה, אשת סב, אשת אב, אשת אח ואשת בן ובנותיהן של כל אחת מהן, וכן בנותיהם של סב, אב, אח ובן, ובנותיהן של בת הזוג, אמה ואחותה; (ב) האם העתידית היא בת דתו של הנפטר; הוראת פסקה זו לא תחול אם הנפטר חסר דת; (3) האם העתידית אינה נשואה ואינה ידועה בציבור כבת זוגו של אדם אחר; (ד)	האם העתידית תושבת ישראל;	(ה) מלאו לאם העתידית 18 שנים; (ו) ניתנה חוות דעת רפואית של רופא בעל תואר מומחה ביילוד וגינקולוגיה בדבר מידת היכולת של האם העתידית להפרות את ביציותיה ולשאת היריון – צריכה לעשות את שתי הפעולות האלה יחד - וניתן אישור הרופא כאמור כי הסביר לאם העתידית את מהות ההליך, הסיכונים הכרוכים בו  ומגבלותיו

נעה בן שבת:  (ז) הוצגו אישורים רפואיים בדבר ביצוע בדיקות כלהלן:     (1) בדיקה רפואית של איכות הזרע ושל תקינותו, אם ניתן לבצעה; (2) בדיקה של מידת ההתאמה של האם העתידית מבחינה רפואית וגנטית להפריה של ביציותיה בזרע של הנפטר; (ח) הבקשה לפי סעיף קטן (א) הוגשה לאחר שחלפו שישה חודשים לפחות ממועד הפטירה, ולא יאוחר מתום חמש שנים ממועד הפטירה או מתום 24 חודשים מהמועד שבו נודע להורי הנפטר כי בת זוגו של הנפטר אינה מעוניינת לעשות שימוש בזרע, לפי המאוחר; על אף האמור בפסקה זו, בית המשפט רשאי לאשר את השימוש בזרע אף אם הבקשה הוגשה שלא בתקופה האמורה; אמרנו שיידרש אישור שבת הזוג אינה מעוניינת

נעה בן שבת:  (ט)	תנאים נוספים שנקבעו לפי סעיף 26(ב)(1)(א)

נעה בן שבת:      זה סעיף שרק מסמיך לקבוע תנאים נוספים

נעה בן שבת:  יש לנו פה הרבה תנאים, מכמה סוגים

נעה בן שבת:  אחד הוא התסקיר שנוגע לסוגיה הסוציאלית, לראות את מערכת היחסים שנוצרה פה

נעה בן שבת:  יש הפן של ההסכם בין ההורים לאם העתידית, גם קשור למערכת היחסים אבל גם נועד לוודא שאף צד פה לא נתון לניצול או יש פה הוראות שסותרות את תקנת הציבור, ותנאי כמובן שמשלים את זה, שבית המשפט עצמו רואה שהצדדים מבינים על מה מדובר ומסכימים לזה, ואחרי זה תנאים שנוגעים לאם העתידית – צריכה להיות בגירה כמובן, תושבת ישראל

מירב בן ארי: איפה התסקיר של העובדת הסוציאלית?     

נעה בן שבת: פסקה (1), נוגע בסעיף (10א)

נעה בן שבת:  תכף נראה את התנאים, אפשר לעבור לשם ולראות מה הוא בודק, אם תרצו

אלעד צ'קוטאי: מי מתכלל את האירוע הזה?     

עדי חן: אם אין לנפטר הורים? אולי יש לחשוב על חלופה כזו – אם החלל היה יתום מהוריו- - -     

נעה בן שבת: אם אין לנפטר הורים, אין לנו כל העניין של המעטפת

נעה בן שבת:  דובר על זה שהורי הנפטר יהיו הסבא והסבתא אלא אם כן – המשכיות, אנו לא יודעים עדיין מה ההמשכיות הזו, אבל אולי זו המשכיות של משפחת המוצא, כי משפחת המוצא נגדע הנצר שלהם, אז ממשיכים

עדי חן: בתיק של משפחת שחר יש שם חוות דעת של פרופ' אביעד הכהן שמדבר - לפני שהכרתי את הסוגיה – אני מכירה אותם כבר עשר שנים בסוגיה הזאת, לומדים כמה חשוב להקים שם בישראל לנפטר, כמה זו מצווה גדולה

עדי חן:  לכן גם אם האחים שלו ירצו להקים שם לנפטר, גם לזה יש לתת להם מעמד, אם הנפטר יתום

שי סומך: זה נושא שנדון פעמיים, גם בכנסת הקודמת וגם בדיון הקודם

עדי חן: יש לחשוב על זה

אלעד צ'קוטאי: מי מתכלל את האירוע הזה והאם משרד הביטחון מוכן לשלם על כל התסקירים וחוות הדעת?     

מירב בן ארי: התסקירים זה חינם

מירב בן ארי:  גם כשאישה מגיעה ל-IV בהסכם עם מישהו יש תסקיר של עו"ס של המחלקה, של בית החולים, וזה לא עולה כסף

אלעד צ'קוטאי: וכל הבדיקות הגנטיות? יש פה עלויות

אלעד צ'קוטאי:  מדבר על משפחת שכולות רגע

אלעד צ'קוטאי:  מי מתכלל את כל המסמכים האלה?     

נעה בן שבת: אולי משרד הבריאות יוכל להתייחס לנושא של הבדיקות

מירב בן ארי: למרות שיש לזכור שבמדינת ישראל, במערכת הבריאות רוב הבדיקות הן חינם

קטי קטרין שטרית: משרד הבריאות

טליה אלדר-גבע: יש בסל הבריאות הגדרה של בדיקות שצריך לעשות והן בסל לזוג שמתכנן הריון

טליה אלדר-גבע:  יכול להיות שאפשר להחליט בקלות כאן שזה חלק מהסל כי האישה שעומדת להיות בהיריון, עומדת להיות בהיריון

טליה אלדר-גבע:  זה מגיע לה

אלעד צ'קוטאי: יש פה משהו סוציאלי, משהו בריאותי

אלעד צ'קוטאי:  יש פה הרבה דיסציפלינות שההורים או בת הזוג צריכים להביא כדי להביא את התהליך הזה לכדי סיום

אלעד צ'קוטאי:  מי הגורם שמתכלל את כל הטפסים האלה, בודק אותם לפני שמגישים לבית משפט, כדי שלא ההורה ייטרטר באלף משרדים? זה לא הגיוני

נעה בן שבת: ההורים הם אלה שצריכים להגיש את הבקשה, הם צריכים להמציא את המסמכים

נעה בן שבת:  את התסקיר הם אמורים להביא- -      

רקפת עצמון: התסקיר זה בצו של בית משפט

נעה בן שבת: התסקיר וחוות הדעת, יש לנו פה גם חוות דעת שנוגעת לבדיקה של איכות הזרע וגם בדיקה שנוגעת לאם המיועדת, של היכולת שלה לשאת את ההיריון, להתאמה הגנטית

עדי חן: ההצעה אולי להשית את התפקיד הזה על אגף מסוים במשרד הביטחון בכל מה שקשור לחללים, שזה יהיה הכי הגון ומוסרי, שיהיה נציג ממשרד הביטחון

קטי קטרין שטרית: משרד הביטחון, לגבי החיילים

מירב בן ארי: אשה אמורה להיות בהיריון וללדת ילד, היא יכולה ללכת לקופת חולים ולעשות את הבדיקות

מירב בן ארי:  היא הולכת להביא ילד שהוא שלה אבל ביחד עם משפחה – נכנסת פה לתהליך סופר מורכב

מירב בן ארי:  אגב כל אישה שמגיעה למחלקת IVF נכנסת לתהליך סופר מורכב כי בסוף, ההורות יותר מורכבת מאבא ואימא שעושים הכול לפי הספר

מירב בן ארי:  לכן אחריות שלה לעשות בדיקות גנטיות

מירב בן ארי:  הכול המדינה? המדינה צריכה להוביל את התהליך שאפשר לעשות את זה אבל יש גם אחריות של האישה

מירב בן ארי:  גם ואטורי מכיר את זה מסתבר בלשכה שלו

מירב בן ארי:  ב"ה את לא היית צריכה להכיר את זה אבל יש גם אחריות לאישה

מירב בן ארי:  היא הולכת לסקירה, המשפחה הולכת לסקירה

מירב בן ארי:  אני מאמינה במגזר הציבורי

מירב בן ארי:  גם כשהייתי חברת כנסת הלכתי כל יום לבית חולים, חיכיתי בתור לבדיקות דם, לאולטרה סאונד, לכל מקום קבעתי תורים

מירב בן ארי:  הייתי בחוג בית ואמרתי: תור שחיכיתי לו חצי שנה – חברי כנסת, אזרחים בדיוק כמו כולם, עושים את הבדיקות, מזמינים תור לילדים שלנו בדיוק כמו כולם

ניצה שמואלי: גם אישה שהולכת לתרומת זרע? כל הבדיקות ללא עלות? לא התרומה

מירב בן ארי: אני ו-וואטורי מכירים את זה מהניסיון האישי שלנו

מירב בן ארי:  המגזר הציבורי סיפק לנו

איתי גת: הדיון התחיל במשהו פשוט כמו עלות – שמי ד"ר איתי גת, אני מנהל בנק הזרע, אסף הרופא, ואני מייצג כרגע את בנקי הזרע באופן כללי – לא מדבר רק בשם עצמי או בנק הזרע שעומד בראשו

איתי גת:  אם מדברים על הגנטיקה, החלק של העלות הוא הכי פשוט בסיפור הזה

איתי גת:  זה ייקח טיפה זמן אבל יחשוב שהדבר יהיה ברור ושקוף

איתי גת:  נתחיל בצד של בת הזוג

איתי גת:  המטופלת יכולה לבחור בגדול בין שתי גישות

איתי גת:  יש הגישה הבסיסית שמשרד הבריאות מספק, בדיקות גנטיות שהן תלויות מוצא אתני, כלומר המטופלת הולכת למשרד הבריאות, לפי המוצא שלה מוציאים לה רשימת בדיקות לפי המוצא האתני וכאן גם מבחינת העלות אין בעיה כי זה כלול בסל

איתי גת:  יש גישה אחרת, יותר מורכבת ומתקדמת, ואלה בדיקות הרבה יותר נרחבות

איתי גת:  חשוב שתהיה מודעות כי זה רץ כמו באש בשדה קוצים בשנים האחרונות ויש לזה גם משמעות רפואית, כי הבדיקות הנרחבות שהיום יותר ויותר נשים עושות אותן, בגלל שהן יותר ויותר מעמיקות – לא מדברים על 10 או 15 גנים אלא על 300 או 400 גנים ואז ברגע שהטכנולוגיה הזו נכנסת אנו מתחילים לגלות נשאויות למחלות גנטיות

איתי גת:  ברור שברגע שבדקת אותן לעומק אתה מוצא אותן ואז אנו עלולים או עשויים – תלוי איך מסתכלים על זה – להיכנס למורכבות מאוד גדולה כי מגיעה אישה, עד שההורים השכולים מצאואתצ האדם המתאים לשאת את ההיריון, ולפתע מגלים שהיא נשאית למחלה גנטית או שתיים או שלוש

איתי גת:  את הזרע שהוקפא כזרע אשכי, ברור שהמורכבות של הבדיקות הגנטיות אצלו אם בכלל אפשרית, הרבה יותר משמעותית ואז אנו יכולים להיכנס לסיטואציה שעד שכבר מצאו הכול אנו בבעיה כי לא יכולים לוודא שהמנוח לא נשא לאותה מחלה ואנו נכנסים פה לעולם רפואי גנטי מורכב ביותר

נעה בן שבת: אתה אומר שאנו לא תמיד יכולים לעשות את הבדיקות האלה לזרע בגלל שאולי יש מנה מוגבלת של הזרע

איתי גת: כשאתה לוקח זרע אחרי פטירה, הרבה פעמים זה זרע שעשית את התהליך אחרי 18 ו-20 שעות

איתי גת:  הרקמה לא בדיוק נראית - לא רוצה להיכנס לפרטים אבל ברור שלא מדובר על אדם שנותן בדיקת דם – עשית את הגנטיקה, הפקת ה-DNA, יכולת הגילוי לנשאויות

איתי גת:  אנחנו בועלם אחר

איתי גת:  לכן יש לקחת בחשבון שלא נוכל לבדוק את הזרע לאותה נשאות של האישה, ואז יהיה צריך לקבל החלטה מאוד מורכבת, האם אתה נותן זרע שלא נבדק גנטית לאישה נשאית, אפילו למחלה גנטית קשה? ואז האם אתה לוקח את הסיכון ובודק את העובר בהיריון?      

מירב בן ארי: אתה בודק את העובר בהיריון

איתי גת: אתה יכול לבדוק

איתי גת:  תעשה הפלה בשבוע 20?     

קטי קטרין שטרית: עושים את זה גם ללא קשר

איתי גת: אבל זה לא אותו אירוע

איתי גת:  כמות הזרע שיש למחזורים נוספים היא לא אותו דבר

איתי גת:  אנחנו נכנסים פה לאירוע שונה מבחינה רפואית

איתי גת:  זה צריך להיות ברור

קריאה: בדיקת קרובי משפחה לגבי בעיות גנטיות?     

איתי גת: לא מכסה

טליה אלדר-גבע: הבדיקה של ההורים, אם יש נשאות - זה כן נכנס לעניין של עלויות

טליה אלדר-גבע:  איתי צודק שלא הכול אפשר לפתור, אבל חלק מהדברים כדי לדעת אם הנפטר היה נשא או לא, אם ההורים חיים, אפשר לבדוק אותם

טליה אלדר-גבע:  קיבל את זה ממישהו

טליה אלדר-גבע:  יש לזה פתרון

טליה אלדר-גבע:  הכול נעשה יותר ויותר מורכב עם יותר ויותר עלויות, ולא רק רפואית – אם האישה מתאימה או לא, אם מוכנה להסתכן בכך או לא וכו' אבל יש פתרונות

איתי גת: גם הפתרון הזה לא שלם

טל פוקס: אני חושבת שהסיבה שיש פה יותר פירוט מאשר הליך רגיל זה בדומה תרומות זרע, שגם שם תהליך הבדיקה וההתאמה הגנטית שנעשה הוא יותר מפורט ורחב מאשר מצב שבו בני זוג מחליטים להביא ילד

טל פוקס:  במקרה הזה, זה לא בת זוג

טל פוקס:  באותה מידה זה יכול להיות אישה אחרת

טל פוקס:  זה לא שיש לאישה הזאת ספציפית קשר ספציפית לאותו מנוח

טל פוקס:  לכן לא הייתי מהרת לוותר

מירב בן ארי: לוותר לא

מירב בן ארי:  רק מציפים את הסוגיות

איתי גת: זרע מרא שנבדק – יש לך האפשרות לבדוק אותו לבדיקה מעמיקה לכתחילה

איתי גת:  פה מנות הזרע ספורות, איכות הזרע פחות טובה, יכולת הגילוי שלך מוגבלת בהרבה

איתי גת:  זו סיטואציה מורכבת

נעה בן שבת: יש אפשרות לעשות בדיקת דם באותו מעמד שניתן הזרע?     

איתי גת: אנחנו עושים בדיקות דם לנשאות לנגיפים כמו HIV, אבל יש להבין, שבדיקה גנטית זה לא כמו בדיקה סרולוגית שהיא בדיקה לנגיפים, בטח כשאתה רוצה להפיק DNA באיכות מאוד טובה כי אתה צריך להגיע לוודאות מאוד טובה, כשמדובר באיסוף מגופה – לא רוצה להיכנס

איתי גת:  הסיטואציה מורכבת

איתי גת:  יש להבין זאת

נעה בן שבת: כמובן אם מישהו הפקיד בבנק הזרע, הכול נבדק, ואם עשה בדיקה גנטית מסיבה אחרת, זה במקרים המיוחדים

נעה בן שבת:  השאלה אם יכול להיות שבזמן שנותן הנחיות ייתן בדיקה אבל זה מרצונו הטוב יכול

מירב בן ארי: כשמישהו תורם זרע הוא עושה בדיקות מקיפות

מירב בן ארי:  אפילו זוג שצריך לעשות בצורה של IVF ולא בצורה רגילה

מירב בן ארי:  שני דברים – אחת, כבר בהיריון אתה עושה בדיקות ואם חלילה מגלה מום, זה קורה גם לזוג רגיל שעשה את כל הבדיקות

מירב בן ארי:  כולם מכירים את זה לצערי

איתי גת: אין ספק

איתי גת:  הכול אפשרי רק צריך שיהיה ברור

מירב בן ארי: גם המשפחה צריכה להבין שהיא לוקחת סיכון

נעה בן שבת: הבדיקות האלה מונעות ממנה סיכון יותר גבוה

מירב בן ארי: ברור אבל יחסית לתרומת זרע אנונימית אל מול תרומת זרע של נפטר

ניצה שמואלי: של חלל צה"ל שזמנה מאוד יקר

ניצה שמואלי:  אני מתעקשת, גם חלל צה"ל

מירב בן ארי: רפואית – המשפחות חלקן גם צופות, צריכות להבין את הסיכון

מירב בן ארי:  אגב אני גם חושבת – לא יודעת אם זה מוזכר פה שבמסגרת התסקיר וסקירת הרופא, הרופא צריך לשקף למשפחה

עדי חן: יש הצעה לפתרון ביניים

מירב בן ארי: המשפחה צריכה להבין את הסיכון

איתי גת: ליבת החוק זה הסכמת הרווק בחייו וגם שם יהיה צריך לשים לב טוב-טוב איך מתייחסים לנושא הגנטי, כי הוא הולך לתת הסכמה להולדת צאצא ממישהי שאינו מכיר כאשר יכולת האבחון הגנטי אצלו היא פחותה

עדי חן: יש לי הצעת ביניים

עדי חן:  דיברנו על ההנחיות ובצדק שיש אופציה לכתוב במפורש בהנחיות במיוחד לחיילים אם רוצים בהמשכיות אז כל חייל שירצה בהמשכיות, לחייב להצמיד את זה לבדיקה גנטית

עדי חן:  כך אם חלילה קורה משהו, יש לנו- -      

מירב בן ארי: זה לא ריאלי

מירב בן ארי:  המשפחה צריכה להבין שהבדיקות הגנטיות של תרומת הזרע, יש בהן סיכון גבוה יותר מבדיקות זרע אנונימיות, אבל המשפחה שנמצאת בכזה לוז-לוז מבחינתה – איבדה את בנה – גם אנשים שעושים תרומות וגם אנשים שלוקחים מזרע שנבדק, ואני מכירה לא מזמן שבחודש שני כבר

אירית שחר: אני חושבת שאם אבחר במישהי, אעביר אותה גם אבחון פסיכולוגי

מירב בן ארי: היא זה לא האירוע

מירב בן ארי:  היא בחיים, היא אתכם, אתם יכולים לראות

מירב בן ארי:  העניין הוא תרומת הזרע

מירב בן ארי:  זה סיכון שהמשפחות צריכות להבין אותו

מירב בן ארי:  המשפחה הבינה וזו סוגיה חשובה שטוב שהוצפה

איתי גת: וגם המנוח כשחתם על ההסכמה

איתי גת:  כולנו נשאים לאיזו מחלה גנטית

איתי גת:  עד שלא בודקים לא יודעים

איתי גת:  לכן זה חייב להיות שקוף

אירית שחר: אם בוחנים צד אחד כלומר את האם המיועדת, זה מפחית הרבה סיכונים, נכון?     

איתי גת: תלוי באיזו רמה ומה אתה מוצא

איתי גת:  אם אתה מוצא אצלה נשאות שלא הייתה ידועה קודם – מחלת ניוון שרירים קשה ביותר ואתה לא יכול לבדוק את הצד השני, אתה בודק את ההורים, מפחית סיכונים

איתי גת:  וגם בהיריון

איתי גת:  אפשר אבל לכל דבר יש מגבלות שצריכות להיות שקופות

טליה אלדר-גבע: גם האם העתידית או בת הזוג צריכות לדעת את זה

טליה אלדר-גבע:  זה נוסף להדגשה בסעיף (ו) – ניתן אישור הרופא כאמור והסביר לאם העתידית את מהות ההליך והסיכונים הכרוכים בו ומגבלותיו

טליה אלדר-גבע:  גם היא צריכה להסכים

טליה אלדר-גבע:  יכולה לומר: לזה אני לא מסכימה

טליה אלדר-גבע:  לכזה סיפור אני לא נכנסת

טליה אלדר-גבע:  לכן זה מופיע בהצעת החוק כמו שצריך

נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) שקראנו אותו, מתייחס לתנאי שהאם העתידית היא בת דתו של הנפטר – לא חל אם הוא חסר דת אבל בכנסת הקודמת אמרו, אולי יהיו מקרים שבית המפשט יוכל לאשר למרות שהתנאי לא מתקיים

נעה בן שבת:  אני מבינה שרוצים להשאיר את התנאי הזה פכי שהוא, מבחינת דתו של הנפטר

מירב בן ארי: כן

נעה בן שבת: לגבי המועדים, כמו לגבי בת הזוג, יש לנו המועד של לא לפני 6 חודשים ממועד הפטירה

נעה בן שבת:  הטווח הוא עד אחרי 5 שנים ממועד הפטירה

נעה בן שבת:  אחרי זה יש לנו הוראות מעבר לגבי מי שנפטר

נעה בן שבת:  אבל כיוון שיש מעורבות של בת הזוג, והיא חשבה שתהיה מעוניינת ובאיזשהו שלב החליטה – אולי אחרי 5 שנים החליטה שלא מעוניינת בסופו של דבר, נותנים עוד 24 חודשים להורים לבקש את הבקשה מתום המועד שבו נודע להם כי אינה מעוניינת לעשות שימוש בזרע ואמרנו שההודעה הזו שלא מעוניינת לעשות שימוש בזרע תהיה בתצהיר

אלעד צ'קוטאי: ומה עם חללי צה"ל שעברו יותר מחמש שנים?     

קטי קטרין שטרית: יש הוראת מעבר

קטי קטרין שטרית:  אני לא חוזרת

קטי קטרין שטרית:  דיברנו על זה ומשרד הביטחון הציג את זה

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה להתקדם

עדי חן: שאלה: בת הזוג תוכל לנצל את חמש השנים, למשוך את ההורים עד הרגע האחרון ואז לסרב?     

נעה בן שבת: יש לה חמש שנים לעשות שימוש בזרע בעצמה

נעה בן שבת:  אפשר לתת לה את החמש שנים האלה לחשוב ולהתלבט

נעה בן שבת:  היא יכולה להודיע להורים אחרי יומיים, לומר: אני לא מעוניינת

עדי חן: אבל אם היו יחסים עוינים בינה לבין ההורים, היא תמשוך אותם עד הדקה ה-90 ואז תגיש את ההתנגדות שלה

עדי חן:  רחמנות על ההורים

קטי קטרין שטרית: למה חמש שנים? היא יכולה לקבל את ההחלטה שנה, שנתיים

רקפת עצמון: הצעת החוק הזו היא פוזיטיבית

רקפת עצמון:  היא מדברת על יחסים טובים ועל רצון טוב ועל רצון בהולדה

רקפת עצמון:  יש הבנה שבת זוג צריכה את הזמן שלה כדי להתמודד עם האובדן

קטי קטרין שטרית: האם אי אפשר לקצר את זה? זה המון זמן, בעיקר כשמדברים על הורים שמחכים לזה

רקפת עצמון: כל הצעת החוק מדברת על רצון טוב לעשות דבר שהוא בטוב

רקפת עצמון:  אנו עוסקים בחריגים אבל הצעת החוק היא פוזיטיבית

רקפת עצמון:  הכוונה היא שבתוך מערכות יחסים טובות ובתוך רצון טוב וההולדה תהיה בזמן שמתאים לכל הצדדים ואם בת הזוג לא תרצה, שתעדכן את ההורים שאינה רוצה, ויבחרו מה עושים

רקפת עצמון:  כאשר יש רצון מובהק של הנפטר, הכול הופך הרבה יותר פשוט

רקפת עצמון:  למה המגבלה בכל זאת - המגבלה אומרת – אל"ף, כי יש הבנה שתהליכי אבל הם תהליכים שלוקחים זמן והתמודדות איתם לוקחת זמן

רקפת עצמון:  אם זה יהיה 4

רקפת עצמון: 5 או 5 או 5

רקפת עצמון: 5, אני מבינה שלכל יום יש לו משמעות

רקפת עצמון:  אנו מדברים על המקרים הקיצוניים שבהם אין הידברות בין בת הזוג להורים ועולה שם הקושי, שם אנו מכניסים מגבלות

קטי קטרין שטרית: בהוראת המעבר המקרים האלה יוצאי דופן, נכון? הם לא צריכים להמתין

רועי נתנאל: הוראת המעבר מסייגת את החוק

רועי נתנאל:  היועצת המשפטית של הוועדה תסביר טוב ממני

נעה בן שבת: לא סופרים ממועד הפטירה

נעה בן שבת:  יהיו מועדים מתחילת החוק ולא ממועד הפטירה כדי לאפשר לצדדים

עדי חן: המקרה של אדרת מאירי, הוא המקרה הקלאסי שנותן תשובה למחלקת הרווחה

עדי חן:  היחסים עם הכלה היו טובים, אחר כך היו ממש לא טובים, הגיעו עד העליון

עדי חן:  רחמנות על ההורים

עדי חן:  הם איבדו את היקר להם מכול

עדי חן:  אי אפשר להתעלל בנפש שלהם

רקפת עצמון: אנחנו עסוקים גם בילד שעתיד להיוולד ולכן הגישה היא פוזיטיבית

רקפת עצמון:  מדובר בדרך כלל במשפחות שהתפקוד בהן רגיל ואין מחלוקות וקשיים

רקפת עצמון:  המגבלה של חמש שנים היא כדי לאפשר, והמקרים שבהם בת הזוג תעשה את הדווקא של הדווקא ותמשוך את זה עד היום האחרון של 5 השנים כדי לעשות להם בכוונה דווקא כדי שלא יוכלו – זה לא הכלל שעליו אנו מדברים

רקפת עצמון:      אני חושבת שאנו חוזרים ואומרים שמדובר בהצעת חוק סופר תקדימית, ראשונית, שמסמלת משהו שלא היה מעולם

רקפת עצמון:  אנו מנסים בתוך הצעת החוק הזו ללכת בתוך איזון ושיווי משקל מאוד מורכבים

רקפת עצמון:  יכול להיות שעוד שלוש שנים נשב פה ונאמר – חמש שנים היה מוצלח

רקפת עצמון:  יכול להיות שעוד שלוש שנים נאמר: חמש שנים היה קצר מדי

קטי קטרין שטרית: צודקת

עדי חן: אם אנו מדברים על חיילים, וניקח בת זוג שהיא צעירה אז יש שני קולות מפה ומפה

עדי חן:  אם בת זוג כזו תבוא אליי, אומר לה: מבחינתי להביא ילד לעולם כשאת יודעת מי הסבא וסבתא כמו משפחת שחר שיגדלו לך אותו, זה הפיס של החיים שלך

עדי חן:  יש קולות שיגידו: למה שתיכנסי לסיפור כזה?     

קטי קטרין שטרית: הם סבא וסבתא

קטי קטרין שטרית:  הם לא מגדלים

קטי קטרין שטרית:  לא המטרה

מירב בן ארי: הדגשנו שהיא האימא

מירב בן ארי:  הם לא מגדלים

אירית שחר: היא מתכוונת לתמיכה, לעזרה, מה שאין לנשים שהולכות לבנק זרע

עדי חן: אולי יגידו לה – מה לך להיכנס לסיפור כזה? היא תתלבט, היא גם ככה צעירה

עדי חן:  למשוך חמש שנים לאנשים- -      

קטי קטרין שטרית: קיבלת את התשובה שכרגע אנו עושים משהו תקדימי

קטי קטרין שטרית:  נבוא עוד שנה, שנתיים, נרצה לשנות את זה, לעשות את זה רק שלוש שנים, אבל בואו נתקדם, כי אם היא מעוניינת להביא ילד לעולם, החמש שנים זו לא הבעיה שתעמוד בפניה, ואם יש בעיה עם זה, נחזור לכאן ונתקן את זה

ליאורה אברמוביץ: בסוף הסעיף יש פתח למקרים חריגים

ליאורה אברמוביץ:  לא כתוב במקרים מיוחדים אבל רשאי לאשר את השימוש בזרע אף אם הבקשה הוגשה שלא בתקופה האמורה, אז יש פתח למצבים מיוחדים

ליאורה אברמוביץ:  להשאיר את זה כך

עדי חן: כלומר אין מגבלה

עדי חן:  את נכנסת לאולם א', יהיה שיקול דעת שיפוטי אחד, ואולם ב' יהיה שיקול דעת שיפוטי אחר

עדי חן:  צריך משהו אחיד

חנית אברהם בכר: יכול להיות מטעמים מיוחדים יהיו שיקולים שונים

נעה בן שבת: אז אנחנו לא מוסיפים את המילים האלה ומשאירים את הסיפא כפי שהייתה ועוברים לסעיף קטן (ג)

נעה בן שבת:      הסכם לפי סעיף (ב)(3) יתאם את הוראות חוק זה ובכלל זה שומר על מעמדה של האם העתידית כאימו של הילד, שומר על זכויות הצדדים, בין השאר בהתאם למפורט בסעיף 10(א), ולא ינגוד את תקנת הציבור; הסכם כאמור בסעיף זה לא יקבע את זכויות הילד שיוולד ואת מעמדו; כל הסכמה נוספת עם האם העתידית או שינוי בהסכם עד ללידת יילוד משימוש בזרע יהיו טעונים גם הם אישור של בית המשפט בהתאם להוראות סעיף זה

נעה בן שבת:      כאן אנו נכנסים למורכובת, בנוסח שאושר בקריאה הראשונה בכנסת הקודמת דובר על זה – לא קראו לזה הסכם אלא הסכמה כי יש מורכבות בהסכם שקובע את זכויות הילד שעוד לא נולד, אם אני אומרת: כל יום חמישי הוא יגיע אחר הצהריים לסבא וסבתא - אני לא יכולה לקבוע את זה לגבי ילד שייוולד לפי הצרכים שלו

נעה בן שבת:  אלי משרד הרווחה יוכל להסביר את הנושא הזה, כלומר לא קובע את זכויות הילד שיוולד ואת מעמדו אבל קובע את היחסים בין ההורים של הנפטר לאם העתידית

רקפת עצמון: הסכם לגבי ילד ספציפי מתייחס לצרכים של הילד הספציפי

רקפת עצמון:  אי אפשר לנבא צרכים של ילד שעוד לא נולד

רקפת עצמון:  ילד שיש לו קושי בנסיעות ארוכות נניח, לא תבנה לו תוכנית שמחייבת נסיעות ארוכות ולכן ההגדרה מדברת על יחסים בין האם המיועדת לסבים אבל לא בהתייחס לילד

רקפת עצמון:  מי שיחליט לגבי הילד הוא הורה הילד שהיא האם היולדת

רקפת עצמון:  רק לה הסמכות להכריע בעניין הילד

אירית שחר: שאלה: משרד הרווחה אמור ללוות את הילד הזה גם לאחר היוולדו?     

רקפת עצמון: לא, אין שום סיבה

נעה בן שבת: (ד)  אושרה בקשה לשימוש של אם עתידית בזרע לשם הולדה, יחול האישור גם על שימוש חוזר שלה בזרע, אף אם חלפה התקופה האמורה בסעיף קטן (ב)(4)(ח) כל עוד נוכח מנהל בנק הזרע לפי תמצית רישום ממרשם האוכלוסין ותצהיר לפי פקודת הראיות שהיא תגיש, כי מתקיימים התנאים לפי סעיף קטן (ב)(4)(ב) עד (ד)

נעה בן שבת:      כלומר היא תושבת ישראל, לא נישאה

קטי קטרין שטרית: אם עתידית תושבת ישראל, מלאו לאם העתידית 18, אינה נשואה

נעה בן שבת: עדיין בת אותה דת, שאינה נשואה ותושבת ישראל

נעה בן שבת:  שלושה תנאים צריכים להתקיים ולא צריכים לחזור עם זה לבית המשפט אלא במקרה הזה מנהל בנק הזרע מחליט ולכן גם כתבנו בדיוק- - -      

קטי קטרין שטרית: בת דתו

קטי קטרין שטרית:  ארבעה סעיפים – האם העתידית היא בת דתו, האם העתידית אינה נשואה, האם העתידית תושבת ישראל, ושמלאו לה 18

שחר: אם היא בת 45?     

קטי קטרין שטרית: רק לא פחות מ-18

נעה בן שבת: לא מחזירים אותה לבדוק שוב את כל הצד הרפואי והגנטי

נעה בן שבת:  כי זה כבר נבדק בפעם הראשונה

נעה בן שבת:  אולי מבחינת הגיל זה לא יהיה יעיל

אירית שחר: יש כאלה שלוקחות תרומת ביצית ומביאות בגיל 54

נעה בן שבת: פה לא מאפשרים לה תרומת ביצית

נעה בן שבת:  צריכה להפרות את ביציותיה שלה

אלעד צ'קוטאי: לסיכום סעיף 9, עוד לא קיבלנו ממשרד הביטחון התייחסות לגבי המימון של כל התהליך הזה

אלעד צ'קוטאי:  שנית, בפקודת המעבר אנו אמורים לפנות כהורים שכולים לבית משפט

אלעד צ'קוטאי:  אבל לא לפי סעיף 9(א)

אלעד צ'קוטאי:  למה שוב בית משפט?     

קטי קטרין שטרית: משרד הביטחון

ריקי מורד: שלום, אני סגנית ראש אגף משפחות הנצחה ומורשת

ריקי מורד:  אגף משפחות הנצחה ומורשת מעמיד סיוע משפטי, מימון לסיוע משפטי למשפחות השכולות

ריקי מורד:  עושה את זה באמצעות הסיוע המשפטי של משרד המשפטים

ריקי מורד:  בהחלט אנו נבחן את הצורך הזה שעלה לליווי משפטי בתהליך הזה

אלעד צ'קוטאי: אם אפשר לרשום את זה בחוק?     

רועי נתנאל: העמדה שלנו, שלא נכון לעשות שום הסדר פרטני לגבי חיילים בחוק הזה

רועי נתנאל:  זה משהו שנבדוק אותו, בטח לא יכולים לתת תשובה עכשיו ובלי קשר לעמדה הכללית

קטי קטרין שטרית: אולי לדיונים הבאים

רועי נתנאל: עמדת משרד הביטחון שלא נכון לתת פה הסדר פרטני לגבי חיילים בחוק הזה

רועי נתנאל:  שר הביטחון תומך בחוק, תומך בהסדר הזה שכפי שאמרתם, הסדר תקדימי רגיש וטעון אבל נכון להחיל אותו על אזרחים וחיילים כאזרחים

רועי נתנאל:  לא על חיילים באופן פרטני ולא לתת לצבא חובות

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה לחדד

קטי קטרין שטרית:  אולי לא הובנתי בתחילת הדיון

קטי קטרין שטרית:  ישבתי עם משרד הביטחון והוא בעד זה

קטי קטרין שטרית:  הדבר היחיד שמשרד הביטחון הציע לשר שדיבר איתי בשיחה, שזה יהיה חוק לנפטרים ולאו דווקא רק לנישה אחת שזה חיילים

קטי קטרין שטרית:  זה לא שהוא מתנגד או שלא מעוניין

קטי קטרין שטרית:  זה ההפך

קטי קטרין שטרית:  החוק הזה הוא חוק נפטרים לכל הנפטרים

קטי קטרין שטרית:  האפשרות שלנו היא להפסיק את התהליך הזה ולא לעשות שום דבר או לקבל את ההצעה הזו שזה יהיה רק נפטרים

קטי קטרין שטרית:  לא היית בתחילת הדיון

קטי קטרין שטרית:  זו הנקודה

קטי קטרין שטרית:  זה לא שמשרד הביטחון מתנגד

מירב בן ארי: גם יש הוראות מעבר

קטי קטרין שטרית: ועוד נקודה, הוא גם אמר שלגבי ההורים שנמצאים כאן, יש תוכנית אחרת לגמרי שזה הוראת מעבר, שהיא נכנסת לתוך החוק

קטי קטרין שטרית:  לדעתי ברגע שיש ההוראה הזו כאילו עשו את החוק הזה רק לחיילי צה"ל

קטי קטרין שטרית:  אני לא רוצה שיישמע כאילו משרד הביטחון מתנגד

קטי קטרין שטרית:  ההפך

אלעד צ'קוטאי: אף אחד לא מתנגד

קטי קטרין שטרית: משרד הביטחון מתנגד לכרטיס כמו אדי כי אי אפשר לעשות את זה

קטי קטרין שטרית:  הוא מתנגד לזה שישאבו לכל מי שמתחייל, ישאבו זרע

קטי קטרין שטרית:  מתנגד שכל החוק הזה יהיה רק במשרד הביטחון

קטי קטרין שטרית:  שמשרד הביטחון יטפל בו

קטי קטרין שטרית:  לא

קטי קטרין שטרית:  אבל משרד הביטחון לא מסיר ידיו מההורים השכולים

קטי קטרין שטרית:  הוא מלווה אותם

אלעד צ'קוטאי: אנו מאוד שמחים על זה אבל אם זה כך, בהוראת המעבר אבקש שישנו את הסעיף שההורים צריכים לפנות לבית משפט לא לפי סיף 9א

אלעד צ'קוטאי:  אם כך אין טעם

נעה בן שבת: נגיע להוראת המעבר כשנגיע אליה

נעה בן שבת:  הסברתי - סעיף 9 כולו מערכת שלמה של תנאים

נעה בן שבת:  יש תנאים שהם טכניים או התסקיר – לא טכניים, ויש תנאים מהותיים

נעה בן שבת:  נפטר שאין לו ילדים, נפטר שאין לו הורים

קטי קטרין שטרית: אתה מדבר על הוראה – כשהגעת לכאן לא ידעת שכבר דיברנו על זה

קטי קטרין שטרית:  סיפרנו לך ועכשיו אתה רוצה שנדבר על ההוראה

קטי קטרין שטרית:  ההוראה תהיה דיון בעצמו

אלעד צ'קוטאי: עדיין נושא המימון לא צריך להישאר עמום

קטי קטרין שטרית: אבל היא ענתה לך

אלעד צ'קוטאי: לא, אמרה שיבחנו

עדי חן: החוק שמדבר על הטבות כלכליות להורים במשפחות של חללים נספים- -     

קטי קטרין שטרית: לקראת הדיון הבא אני מאמינה שמשרד הביטחון יגיע עם משהו הרבה יותר מסודר

קטי קטרין שטרית:  אבל אנחנו לא מתקדמים

קטי קטרין שטרית:  אנחנו כל הזמן דשים באותו דבר

קטי קטרין שטרית:  סעיף אחד לא סיימנו

קטי קטרין שטרית:  מסתכלת על אבא של בראל ולא יכולה להסתכל עליו, להגיד: זה לא ייקח עוד שנה, כי אם כל פעם יגיע מישהו אחר – ונחזיר את הגלגל אחורה

קטי קטרין שטרית:  אל תבואו בטענות שזה לא מתקדם

אלעד צ'קוטאי: שאלנו על המימון

אלעד צ'קוטאי:  אין תשובה על המימון

קטי קטרין שטרית: הם יביאו את זה בדיון הבא כשנדבר על ההוראה עצמה

נעה בן שבת: סיימנו סעיף 9

קטי קטרין שטרית: חבל

קטי קטרין שטרית:  להורים השכולים, ישבתי עם עצמי ונכנסתי לזה ואני בטוחה שגם מירב וגם ניסים יגידו לכם אותו דבר – אנו רוצים לקדם את החוק

קטי קטרין שטרית:  אנחנו לא יכולים יותר לסבול שכל פעם מגיע מישהו חדש, עם אג'נדה חדשה, עם דרישות חדשות, ואנו לא מתקדמים

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה להקריא

ניצה שמואלי: עד אתמול בלילה הבנתי שמשרד הביטחון וגלנט מתנגדים לחללי צה"ל

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון

קטי קטרין שטרית:  ישבתי איתו

קטי קטרין שטרית:  הוא כל-כולו שם

קטי קטרין שטרית:  עצם העובדה שמגיע לפה צוות ממשרד הביטחון, שמשרד הביטחון שולח הערותיו זה חשוב כי אנו רוצים להתקדם

קטי קטרין שטרית:  משרד הביטחון על זה על מלא

קטי קטרין שטרית:  כשהסתכלתי וקראתי את ההערות שלהם – הם צודקים כי כדי להוביל את הדבר הזה בצורה הכי יעילה וטובה, צריך שזה יהיה כלל ואנו עושים משהו שאין אותו בעולם

קטי קטרין שטרית:  זה היסטוריה

ניצה שמואלי: בוועדה הקודמת אמרת שגלנט קרא לך ואמר שהוא מתנגד

קטי קטרין שטרית: לא, מתנגד שהחוק יהיה רק לחיילים

קטי קטרין שטרית:  משרד הביטחון הביא לו את הנימוקים למה לא צריך להיות רק לחיילי צה"ל

קטי קטרין שטרית:  ברגע שזה לסך הנפטרים יש פה עוד שיקולים שיש לקחתם בחשבון

קטי קטרין שטרית:  כבר לא מעניין אותי איך זה ייראה כמו שמעניין אותי שיקרה

קטי קטרין שטרית:  זה מה שרוצה אבא של בראלי ומשפחת שחר שכבר שנים שניצחה בבית משפט, שהעבירה הכול ופתאום בית המשפט החזיר אותה לכנסת ישראל

קטי קטרין שטרית:  ולא אכפת לי איך זה נראה ואיך קוראים לזה

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה – כפי שמירב, ואתם צריכים להבין שאנחנו ביקשנו לקיים את הוועדה הזו

קטי קטרין שטרית:  אין ועדה כזו באמצע פגרה

ניצה שמואלי: היה

ניצה שמואלי:  עברנו גם קריאה ראשונה בזמן הפגרה

קטי קטרין שטרית: ניצה, אם לא נמשיך את ההקראה, אנו מתעכבים עוד חודש ועוד חודש

קטי קטרין שטרית:  לא רוצה שזה יהיה על המצפון שלי

קטי קטרין שטרית:  אני עושה משהו שגם ככה לי קשה ברמה האישית המנטלית לעסוק בנושא הזה אז אני רוצה להתקדם

אירית שחר: אנו מודים לכם את ההירתמות

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להודות לכם

קטי קטרין שטרית:  הקרבתם את היקר מכול

אירית שחר: אנחנו מאוד מעריכים את זה אבל שלא תרגישו מותקפים

אירית שחר:  יש פה המון אנשים אכולים שזה בליבם

אירית שחר:  אנחנו אכולים, אנחנו לא ישנים בלילה

אירית שחר:  אנחנו ביום כואבים

אירית שחר:  כל הזמן בכאב, ואם נשמע כאילו אנחנו קצרי רוח – לא

קטי קטרין שטרית: אתם רוצים את זה וצודקים

אירית שחר: זה לא מחוסר הכרת תודה

אירית שחר:  זה כאב שיושב אצלי 11 ומשהו שנה, אנשים שטרופים מבפנים

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להסביר משהו להורים

קטי קטרין שטרית:  ישבתי בקדנציה הקודמת בוועדת כספים

קטי קטרין שטרית:  99% מהחוקים שהובאו לוועדה – אולי אני מגזימה קצת – הם תיקון

קטי קטרין שטרית:  זה כל הזמן תיקון

קטי קטרין שטרית:  אני בטוחה שגם אחרי שנסיים פה ויהיה חוק ויוצג, יהיו עוד תיקונים

ניצה שמואלי: אנחנו רוצים להעביר את החוק

קטי קטרין שטרית: אבל התיקונים יקרו

קטי קטרין שטרית:  כמו שדיברנו על החמש שנים

קטי קטרין שטרית:  אולי משרד הרווחה יגיד – לא צריך 5 שנים, אפשר 3

קטי קטרין שטרית:  יהיו עוד תיקונים אני מאמינה אבל בואו נצעד קדימה ונעשה את זה כי יש פה הורים שסובלים הרבה מאוד שנים

קטי קטרין שטרית:  לא יכולה להסתכל על משפחת שחר

קטי קטרין שטרית:  אני מתביישת כנבחרת ציבור שאני לא מסוגלת להביא שהחוק הזה – אז תקראו לזה איך שרוצים, רק בואו נתקדם כי שלב ההקראות לוקח המון זמן

קטי קטרין שטרית:  הוועדות הן תלוי בהקראה

קטי קטרין שטרית:  מסיימים הקראה – מצביעים

קטי קטרין שטרית:  עובר למליאה

קטי קטרין שטרית:  אבל בואו נסיים

מירב בן ארי: מתנצלת, אני חייבת ללכת

קטי קטרין שטרית: תודה על הכול

שחר: בדרך שהגענו מכפר סבא לירושלים, אירית שואלת אותי: אנחנו לא נראים לך מגוחכים? כבר 11 שנים אנחנו רצים, בטח אומרים לנו: מה זה האומללים האלה? הפתטיים, ולא קורה דבר

שחר:  זה מה שאמרה לי ברכב לפני כמעט שעה וחצי

שחר:  אני אומר לה שלא

שחר:  יודעת למה אנחנו לא נראים פתטיים? כי אתמול נפגשתי עם קצינת נפגעים, והיא אמרה לי: כשהיום דופקים לחייל בדלת, אומרים לו שיש לו אפשרות לשאוב זרע, להורים

שחר:  יש פה ניצחון שזה לא קשור לשום ועדה אבל המציאות חזקה מהחיים והמאבק שלנו במשך שנים מביא את הצבא ואת משרד הביטחון להגיע להורים, לדפוק להם בדלת, ולומר להם את האמת – אתם יכולים לשאוב זרע אם אתם יכולים

שחר:  ויש פה קפיצת מדרגה שלא הייתה במדינה מקומה ועד היום

שחר:  זה כבר שנה מודיעים להורים שכולים

שחר:      דבר שני, לכל הנוכחים – אם אתם רוצים להעשיר את הידע שלכם ולתמצת את כל האירוע שאנו חווים על דור המשך לחללי צה"ל, כדאי תראו את הסרט מדינת ישראל נגד אירית ואשר

שחר:  מוקרן מ-2017

שחר:  הסרט ממצה את הדיון, את הכאב, השכול, את המאבק, ממצה את משרד הרווחה, את בית משפט, הכול מופיע שם, ושווה להקרין אותו לחברי כנסת, לראות מה הורים שכולים עוברים בחיים שלהם

שחר:  אני כרגע לא מדבר על כסף כי כסף זה כרגע לא חשוב כי כל הורה שכול רוצה שיהיה המשך לילד שלו

שחר:      דבר אחרון, אם לפני 10 שנים נלחמתי כדי להביא ילד ולגדל אותו אצלי בבית והבטחתי למשרד הרווחה שבאו בהרכב מלא שאגור בבית מזכוכית והם יכולים לגור איתי ולראות שאני מגדל את הילד כמו שצריך והשופטת יוכבד גרינוולד אחרי 4

שחר: 5 שנים פסקה בניגוד למשרד הרווחה – טוב לו לילד שייוולד לו למשפחת שחר, ואישרה לנו לעשות את הצעד הזה

שחר:  בסוף זה נפסל, אבל היום אחרי 11 שנים אני כבר לא רוצה לגדל את הילד

שחר:  אין לי כוח להתכופף

שחר:  אני יכול לרוץ אחרי תינוק? זה נראה לי אבסורד, לא הוגן, אנוכי מצידי, כי אני רואה את הנכד הקטן שלי בן 9 חודשים עולה את המדרגות ואני צריך לרוץ אחריו שלא ייפול

שחר:  היום אין לי הכוחות האלה וגם לאירית, היא אומרת לי – היום אני לא מסוגלת, ישר מקבלת סחרחורת

שחר:  אנחנו רוצים מישהי שתהיה האימא של הילד

שחר:  אין לנו כוונה להיות ההורים שלו, אבל יש לנו הכוונה להיות התומכים, האוהבים, הסבא, סבתא ולתמוך באימא הזאת שתבוא, גם כלכלית, וכולי תקווה שנמצא את האישה הראויה, ואם יש לכם אחת כזאת – נשמח

שחר:  אנחנו נעשה את הברית פה באמצע אם תרצו

אלעד צ'קוטאי: תודה רבה לכל הנוכחים

קטי קטרין שטרית: מתנצלת שהתפרצתי

קטי קטרין שטרית:  לאבא של בראל יש העדפה

אלעד צ'קוטאי: אנחנו באותו צד

אלעד צ'קוטאי:  זה היום שנתיים לפטירת בראל ותכף נעשה אשכבה ברשותכם

אלעד צ'קוטאי:  תודה רבה לכל מי שהגיע ותודה רבה למשרד הביטחון שמתחיל להראות סימנים גם מבחינת המימון וגם מבחינת דברים אחרים

אלעד צ'קוטאי:  בטוח שתהיו אתנו לאורך כל הדרך

קטי קטרין שטרית: הם אתנו

אלעד צ'קוטאי: שלא נגיע בעוד חודשיים לעוד דיון או עוד כמה דיונים ואז נראה שנמצאים במקום אחר

קטי קטרין שטרית: התחלת טוב

קטי קטרין שטרית:  הם אתנו

קטי קטרין שטרית:  אני רואה את זה

קטי קטרין שטרית:  הם אתנו

קטי קטרין שטרית:      תודה רבה, הישיבה נעולה

קטי קטרין שטרית:  תודה רבה לכל מי שהגיע, ובעז"ה נעשה ונצליח ונמשיך