הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 27, 2023-07-17 00:00

אליהו דלל: צוהריים טובים, אני שמח לפתוח את הישיבה של הוועדה לזכויות הילד

אליהו דלל:  הצעת החוק שאנחנו מדברים עליה היא הצעת חוק שהתקבלה בכנסת העשרים-וארבע צריך להיות מקף מחבר בקריאה ראשונה בכ"ב בסיוון תשפ"ב, 21 ביולי 2022

אליהו דלל:  מספרה כ/888 והיא נדונה בוועדה המיוחדת לזכויות הילד, שהכינה אותה לקריאה שנייה ושלישית

אליהו דלל:  את הצעת החוק יזמו חבר הכנסת רון כץ וקבוצת חברי כנסת

אליהו דלל:  הצעת החוק נועדה לקבוע תנאים לעניין העסקתם של בני הנוער בני 17-15

אליהו דלל:  בהמשך אני אפרט בנושא שהוא דומה, בתחום הדוגמנות, והפרסום והתיווך להעסקה

אליהו דלל:  נועדה כאמור, לעודד את מעורבות הוריהם של בני הנוער במהלכי ההעסקה בתחומי המשחק, הופעות ופרסום

אליהו דלל:  לשם מניעת הפגיעה בהם ולחיזוק ההגנה עליהם

אליהו דלל:        כיום חוק עבודת הנוער, התשי"ג–1953, והתקנות מכוחו כוללים הגבלות והסדרה מפורטת בעניין העסקת ילדים עד גיל 15 בהופעות ציבוריות אומנותיות, ובמיוחד בעולם הפרסום והדוגמנות

אליהו דלל:  בין השאר, החוק מחייב קבלת אישור הורים, אישור רפואי, הסכמת המוסד החינוכי, היתר של משרד הכלכלה ונוכחות של ההורה או של קרוב משפחה אחר בזמן ההעסקה או התיווך

אליהו דלל:  אלא שמתברר שהחוק והתקנות לא כוללים הגבלות ותנאים לעניין העסקתם של קטינים בני 17-15 בתחומים אלה

אליהו דלל:  על אף שהניסיון מלמד שגם בגילאים אלה מתרחשים, לצערנו, מקרים של ניצול ופגיעה הצעת החוק מבקשת לקבוע תנאים מסוימים שיגבירו את מעורבות ההורים גם ביחס להעסקה או לתיווך בגילאים האלה

אליהו דלל:       ראשית, הצעת החוק אוסרת על תיווך או העסקה של בני נוער מגיל 17-15 בהופעות פרסום, דוגמנות וריאיונות במה, מבלי שהתקבלה הסכמת האפוטרופוס שלהם

אליהו דלל:  על ההסכמה להינתן בטופס מובנה עם מספר פריטים המפורטים בהצעת החוק

אליהו דלל:  הטופס יהיה זמין ונגיש באופן מקוון באתר האינטרנט של משרד הכלכלה והתעשייה

אליהו דלל:  כדי להקל על כל הגורמים המעורבים, הצעת החוק קובעת שבמקרים של המשך ההעסקה, או המשך התיווך ההסכמה יכולה להינתן גם במסרון, בדואר אלקטרוני או באמצעי דיגיטלי אחר

אליהו דלל:  על המתווך או המעסיק לשמור ולתעד את ההסכמה האמורה למשך חמש שנים בתום תקופת ההעסקה

אליהו דלל:      כמו כן, מוצע לקבוע שתיווך או העסקה בהופעת פרסום, ובכלל זאת קיום ריאיון ומבחני במה לקבלה להעסקה ללא הסכמת האפוטרופוס, הם עבירה שעונשה קנס

אליהו דלל:  ואם נעברה בידי תאגיד  – כפל קנס

אליהו דלל:  כמו כן, מוצע שניתן יהיה להגיש לבית הדין האזורי לעבודה בקשה למתן צו לשם מניעת הפרה צפויה במקרים מתאימים

אליהו דלל:  היות שהצעת החוק מבקשת לחזק את ההגנה על בני הנוער, שלא פעם נפגעים ומנוצלים בתחום הדוגמנות, ההופעות והפרסום אני מבקש מחברי הכנסת לאשר החלת דין רציפות על הצעת החוק

תמי ברנע: על זה כבר עברנו

אליהו דלל: עברה, נכון

אליהו דלל:  אנחנו דנו בזה בפעם הקודמת

אליהו דלל:  תודה רבה לחברי הכנסת שהגיעו, חברת הכנסת דבי ביטון וחבר הכנסת רון כץ

אליהו דלל:  לא רציתי לעכב את ההצעה הזאת

אליהו דלל:  בשיחות שהיו לי עם היועצים המשפטיים, אמרתי שאני לא רוצה לעמוד על קוצו של יו"ד, ואם יש טעות סופר נתקן אותה

אליהו דלל:  אני רוצה להעביר אותה כי אני חושב שהיא חשובה מאוד

דבורה ביטון: עוד מעט קיץ

אליהו דלל: אני אכנס לנושא הזה, גם שם אני חושב שאנחנו צריכים לעשות תיקונים

אליהו דלל:  אבל לא רציתי להביא את זה יחד עם ההצעה הזאת, כדי לא לעכב את ההצעה

אליהו דלל:  אני חושב שההצעה הזאת חשובה והיא התעכבה מספיק זמן, ולכן אנחנו נריץ אותה

אליהו דלל:  ותודה רבה לכם, שהעליתם את זה

אליהו דלל:  אני לא צנוע, אז גם תודה רבה לי על שאני לא מעכב אותה

אליהו דלל:  אנחנו מדברים פה על טובת הילד

אליהו דלל:  אנחנו נמצאים בתחילת החופש הגדול, וההצעה הזאת מדברת על נושא הפרסום, על עבודת דוגמנות, צילום וכולי, אבל היא לא מדברת על כל מה שקשור בעבודת קטינים בחופשת הקיץ

אליהו דלל:  גם שם אנחנו נצטרך לעשות הסדרה

אליהו דלל:  כשאני מדבר על הסדרה, זה אומר שאני מסתכל היום על מצב השוק, ומצב השוק היום הוא בכי רע ופרוץ

אליהו דלל:  כשאני נמצא במסעדה או בשווקים או במקומות אחרים, לא תמיד שומרים על זכויות הילד

אליהו דלל:  ילדים לא בני 14 – והחוק אומר בני 14 ומעלה – אלא בני 12 ו-13 ואף קטנים יותר, עובדים בעבודות מאוד קשות

אליהו דלל:  ולצערי, אנחנו לא מצליחים להגיע ולאכוף את הדברים האלה, שלא נדבר על זה שאין שם תלוש

אליהו דלל:  נותנים עבודה בשכר כמו בשוק השחור, ולא תמיד השכר תואם את העבודה

אליהו דלל:       ולכן, אני דווקא חושב שאנחנו צריכים להסדיר את זה

אליהו דלל:  אני חושב שאפשר לשבת ולדבר על זה ולראות מה נכון יותר, כי המצב היום לא טוב – פשוט לא טוב

אליהו דלל:  אני תמיד בעד הסדרה, ואם נצטרך להקטין לגיל 13 וזה יהיה מוסדר, זה עדיף מאשר המצב היום שהוא גיל 14 ואינו מוסדר

אליהו דלל:  אני תמיד מסתכל על זה מכיוון אחר – כשהייתי בעיריית נתניה, תמיד היה לי ויכוח עם החברה להגנת הטבע

אליהו דלל:  יש שמורות אבל אסור לעשות שביל, אסור לעשות חבלול, אסור לעשות הסדרה בשמורה

אליהו דלל:  ואני שואל, כל אחד יכול ללכת היכן שהוא רוצה בשמורה? אפשר לעשות הרס בשמורה? לא

אליהו דלל:  אם אנחנו נעשה חבלול ושביל, שרוחבו 2 מטר, נניח,  ונאמר שרק פה אפשר לעבור, ואת כל השאר נשאיר ללא נגיעה, לפחות עשינו הסדרה במשהו וזה נראה אחרת

אליהו דלל:  כך מקטינים את הבעיה ולא הורסים, חס וחלילה, שמורה כזאת או אחרת

אליהו דלל:       אותו דבר גם בנושא שבילי אופניים

אליהו דלל:  אני פריק של שביל אופניים, ואומרים לי: אתה לא יכול בשום פנים ואופן לרכוב

אליהו דלל:  אבל כשמסתכלים מה קורה בשטח, מאות רוכבי אופניים רוכבים גם לא בשבילים, כי אין שבילים, והורסים את כל השטח

אליהו דלל:  ולכן, כשיש הסדרה מסודרת בהסכמה, היא נכונה יותר

אליהו דלל:  נכון שזה לא הנושא, אבל אני אעלה  אותו באחת הישיבות ונראה מה ניתן לעשות כדי לשמור על זכויות הילדים גם  מתחת לגיל 14, שכיום הוא מאוד פרוץ

אליהו דלל:  אנחנו חושבים שאין עבודה ושאין ילדים שמועסקים, אבל זה לא נכון

אליהו דלל:  יש אלפי ילדים שמועסקים מתחת לגיל 14, ולא בצורה חוקית

אליהו דלל:  אני רוצה לשמור גם על הילד, שלא יעבור על החוק וגם על אותם מעסיקים שיעסיקו על פי י החוק, ואולי אנחנו נוכל לחוקק בצורה הרבה יותר נאותה

אליהו דלל:   דבי, בבקשה

אליהו דלל:  היא גם אישה וגם יותר צעירה ממך

דבורה ביטון: תודה

דבורה ביטון:  תודה לחבר הכנסת רון כץ על הצעה מאוד חשובה

דבורה ביטון:  כבוד היושב-ראש, אתה יודע כמה אנחנו מתעסקים עם קטינים

דבורה ביטון:  אנחנו עסקנו בנושא העסקת נוער – מה קורה כאן ואיך הם לא יודעים מה הזכויות שלהם וכולי

דבורה ביטון:  בהתחשב בעידן הזה, אדוני, כשאנחנו לקראת הקיץ, וזה דור של טיקטוק, פייסבוק והם מגלים יותר ויותר שחקנים בנושא הפרסום, זה נעשה הרבה יותר חשוף

דבורה ביטון:  קיימת בהחלט סכנה ואני חושבת שהצעת החוק הזאת מצוינת ואם היא כבר קיימת, ניתן בהחלט לקדם אותה

דבורה ביטון:  בנוסף, אין ספק שצריך להסדיר את העסקת בני הנוער

דבורה ביטון:  צריך לזכור שיש גם בני נוער שמסייעים היום, לצערי, בפרנסת המשפחה ולדמי כיס לעצמם, כי ההורים פחות יכולים לעזור

דבורה ביטון:  בני הנוער שלנו, בני ה-13, מרביתם כבר התבגרו מעבר ל-13 שאנחנו הכרנו, ולכן בהחלט יש צורך

דבורה ביטון:  עם זאת, צריך שההורים יהיו מעורבים ויהיה איזשהו פיקוח על מנת שנוכל לשמור עליהם

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  חבר הכנסת רון כץ

רון כץ: תודה רבה, אדוני

רון כץ:  קודם כול, תודה רבה לך שגם דחפת את החוק החשוב הזה וגם עזרת להביא אותו לקריאה שנייה ושלישית, זה לא מובן מאליו

רון כץ:  החוק הזה הוא חוק טוב, הוא חוק חשוב, הוא חוק שלצערי לא עבר בכנסת הקודמת והיה צריך לעבור, כי הוא באמת מגן על מי שצריך את ההגנה הזאת בתקופה הכי קריטית

רון כץ:  כשהם מגיעים לסוכנויות האלה, כשהם מגיעים לנקודות האלה בחיים, הם  בתקופה של סנוור מוחלט

רון כץ:  מבטיחים להם הבטחות מפה ועד לשמיים, והרבה מאוד מהדברים האלה, לצערי, לא קורים

רון כץ:  או שעובדים עליהם בכוונה או שטועים והם משלמים את המחיר

רון כץ:  בסופו של דבר, נכון להיום, אין לנו באמת הגנה אמיתית לאותה אוכלוסייה

רון כץ:  הייתי רוצה שהחוק הזה יהיה רחב יותר ויכלול יותר דברים

רון כץ:  גם את זה אנחנו נעשה

רון כץ:  אין גם בסוף משפט

אליהו דלל: גם אני רציתי, אבל לא רציתי לפגוע בלוח הזמנים

רון כץ: הייתי בסאגה הזאת גם בפעם הקודמת, אנחנו נעשה גם את זה

רון כץ:  אני חושב שמשרדי הממשלה, למרות הקשיים, צריכים לקחת על עצמם את החוק הזה ואת הפרויקט הזה של הנוער, ולעשות אותו בצורה יותר מעמיקה ויותר רצינית

רון כץ:  לצערי, בסופו של דבר, כשמסתכלים על התקנים מול מה שהם צריכים לעשות, אין קורלציה אמיתית

רון כץ:  לא יכול להיות שמספר כל כך קטן  כשמדובר באנשים זה לא כמות אלא מספר של מפקחים אמור לפקח על כל עבודת הנוער בישראל

רון כץ:  אני חושב שהם צריכים לקבל יותר תקציבים ויותר משאבים, ובכלל צריך להקדיש לתחום הזה הרבה יותר מחשבה

רון כץ:  בסופו של דבר, השנים הקריטיות האלה, כשאנחנו לא שם בשביל הנוער שצריך את זה, ישפיעו עליו למשך כל החיים

רון כץ:  נער כזה או נערה כאלה,  שחלילה ינצלו אותם, אני לא יודע אם נוכל להחזיר את הגלגל אחורה

רון כץ:  לכן, החוק הזה הוא קריטי לזמן הזה, ואני שמח מאוד שאנחנו מעבירים אותו לפני החופש הגדול

רון כץ:  הייתי רוצה לבקש מאדוני לקצר את תקופת התחולה, כי לדעתי אנחנו צריכים שהיא תהיה קצרה יותר

רון כץ:  אין כאן היערכות מיוחדת, וזה לא משהו שאנחנו יכולים שלא להסכים עליו

אליהו דלל: יש מישהו ממשרדי הממשלה שמתנגד לנושא הזה,  או שיש לו משהו להגיד?       

דליה שילי יריחובר: אני מהלשכה המשפטית במשרד העבודה

דליה שילי יריחובר:  לעניין התחולה, אנחנו צריכים לבדוק כי אנחנו צריכים לבנות טופס מקוון

רון כץ: זה בסך הכול לבנות טופס ולפרסם אותו

אליהו דלל: תבדקו

דליה שילי יריחובר: גורמי המקצוע פה

רון כץ: אני יכול לומר לכם, במאמר מוסגר, שאנחנו מעבירים עכשיו חוק מאוד מאוד דרמטי לגבי מי שהורשע בעבירת התעללות כלפי חסרי ישע

רון כץ:  זאת אותה תקופה

רון כץ:  שם בונים מערכת שלמה, המשטרה מגייסת תקנים וזה משהו מאוד מסיבי

רון כץ:  זה באותם זמנים, וזה לא יכול להיות

רון כץ:  כאן בסך הכול צריך טופס שיהיה באתר האינטרנט

אליהו דלל: אני פונה למשרד העבודה והרווחה גם לי היו כמה הסתייגויות, אני חייב לומר, אבל ביקשתי מהיועצים המשפטיים לקבל את החוק הזה כמו שהוא ולהעביר אותו

אליהו דלל:  אם הייתי צריך להתחיל בהסתייגויות שלי כמעט מההתחלה, התהליך היה לוקח אולי שנה

אליהו דלל:  אני לא רוצה לעשות את זה

אליהו דלל:  יש דברים שבאמת היה אפשר לעשות, אבל אני לא רוצה לגעת בזה

אליהו דלל:  אם אנחנו רוצים לעשות חוק חדש, אפשר לעשות או הצעת חוק אחרת או שינוי, אבל נעשה את זה בצורה אחרת לגמרי

אליהו דלל:  את החוק הזה אני רוצה להעביר וכמה שיותר מהר, ואני מבקש שתעזרו לי, בבקשה

עילם שניר: אני מייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים

עילם שניר:  התחולה היא שלושה חודשים ולא מדובר רק בטופס מקוון

עילם שניר:  גם מעסיקים צריכים להתקשר עם חברות שיאפשרו להם לשמור את המידע ולהיערך אליו

עילם שניר:  שלושה חודשים זה דבר די מינימלי

רון כץ: שלושה חודשים לא נותנים לנו את המענה של החופש, שכל הילדים יוצאים אליו

רון כץ:  זאת הבעיה שלנו

רון כץ:  אפשר לקצר את זה, לא יקרה כלום אם נקצר את זה

עילם שניר: זאת שאלה שצריך להפנות גם למעסיקים, כדי שיוכלו להיערך לכך

אליהו דלל: את האמת, אני לא חושב שאני רוצה לשאול אותם

רון כץ: גם אני לא

דליה שילי יריחובר: צריך לזכור שזאת לא עבודה שהיא ספציפית לחופש הגדול

דליה שילי יריחובר:  ההפקות האלה לאורך כל השנה

אליהו דלל: לא משנה

אליהו דלל:  סליחה רגע, יש לי בקשה, על כל דבר אפשר להגיד לא

אליהו דלל:  תגידו לי דבר פשוט, מה צריך לעשות כדי שזה ייכנס כמה שיותר מהר?      

עילם שניר: ההערה לא הייתה שזה לא אפשרי

עילם שניר:  זה צריך להיות ישים, והישימות היא לא רק הטופס

עילם שניר:  חידדתי שהיא גם ההיערכות של המעסיקים לטפסים, להכין אותם,  ולהכין את המערכות הדיגיטליות בשביל זה

אליהו דלל: תכניס את החוק, ובחוק תרשום שיש להם איזשהו - - -      

רון כץ: אני מציע 45 יום, ואני חושב שזה נותן  זמן לכולם להתארגן

רון כץ:  זה שיקול דעת שלנו

אליהו דלל: אני רוצה שתבינו, בשינוי תקן כשישנן אוניות – אני יכול להבין וגם להתחשב

אליהו דלל:  אבל אנחנו לא מדברים פה על מצב שבו אנחנו עושים איזשהו שינוי תקן – יש סחורה שמגיעה לארץ ואני עוצר אותה כי השתנה התקן באופן מיידי

אליהו דלל:  אנחנו מדברים על דברים שהם יחסית פשוטים, ואם הדברים האלה מתפרסמים, המעסיקים יודעים לפנינו

אליהו דלל:  הם מכירים את הדברים ויודעים מה קורה, יש להם את כל הלוביסטים שבעולם

אליהו דלל:  אין לי בעיה ואני לא אומר לא לפרסם ואני לא אומר לא ליידע

אליהו דלל:  אני רוצה שהתחולה שלו תהיה מיידית כמעט או כמה שיותר מהר

אליהו דלל:  אם אני ויתרתי על דברים חשובים שחשובים לי ואמרתי שאני לא רוצה לגעת בהם כרגע, כדי לא לעכב את החוק, אני חושב שגם - - -       

רון כץ: גם אני, אדוני

רון כץ:  גם לי היו דברים שהייתי רוצה להעמיק בהם, אבל אני רוצה שהוא ייכנס

אליהו דלל: ישבתי פה שעה ארוכה עם היועצים המשפטיים

עילם שניר:  לא דיברתי על התנגדות

עילם שניר:  אמרתי שתיקחו בחשבון שהחוק הזה דורש בכל זאת איזשהו זמן מינימלי

רון כץ: 45 יום מספיקים?      

דליה שילי יריחובר: אני בודקת את זה עם גורמי המקצוע, אבל לדעתי לא

דבורה ביטון: מה הבעיה לשים תצהיר בשלב ראשון, עד שהטופס יהיה מוכן?      

דליה שילי יריחובר: בסוף החופש הגדול מסתיים בעוד פחות מ-45 יום

אליהו דלל: לא משנה

דבורה ביטון: לא משנה, אנחנו רוצים כבר

רון כץ: אנחנו רוצים שהחוק הזה ייכנס לפועל

דליה שילי יריחובר: אני מבינה את הצורך שזה ייכנס בעוד כמה ימים

אליהו דלל: בואו נעזוב את החופש הגדול

אליהו דלל:  אני לא רוצה להגיד שאנחנו דורשים, אנחנו מבקשים

אליהו דלל:  אנחנו יכולים לרשום את זה, וזהו, ואתם תעשו עם זה מה שאתם רוצים

דליה שילי יריחובר: אני צריכה לבדוק האם הדבר הזה ישים מבחינת מי שבונה את הטופס הזה

אליהו דלל: ישים

אליהו דלל:  למה לא ישים? 45 יום? באמת, חבר'ה

דבורה ביטון: אדוני, אולי עד שהם יסיימו את הטופס, שזה באמת לא ביג דיל, כל אחד יכול לכתוב תצהיר

דבורה ביטון:  שההורים יגישו תצהיר שהם יודעים ומסכימים

אליהו דלל: מה זה 45 יום? זה המון

אליהו דלל:  ב-45 ימים אפשר להפוך עולם

דבורה ביטון: באמת, זה רק טופס

רון כץ: בשביל טופס

אליהו דלל: בשביל טופס

אליהו דלל:  נו, באמת

אליהו דלל:  לא צריך לעשות צחוק מהוועדה

אליהו דלל:  אני מאוד מבקש להכין את זה תוך 45 יום, נקודה

אליהו דלל:  אנחנו מבקשים ואתם אומרים שצריך להכין טופס

אליהו דלל:  אתם רוצים עזרה? אני מוכן לשבת איתכם ולהכין את הטופס

אליהו דלל:  אל תעשו סרט מכל דבר

אליהו דלל:       טוב, 45 יום

אליהו דלל:  אתם תדאגו לזה, בסדר? יש עוד שאלות? עוד מישהו רוצה להעיר הערות? בבקשה, היועץ המשפטי

צבי יהודה: שלום, צריך להסביר, הצעת החוק הזאת, כפי שהיושב-ראש פתח בדבריו, עברה דין רציפות לפי חוק הרציפות

צבי יהודה:  הנוסח המחייב הוא למעשה הנוסח שעבר בקריאה ראשונה

צבי יהודה:  היות והוועדה הזאת הכינה בכנסת הקודמת תיקונים ונוסח שהועלה לקריאה שנייה ושלישית, הוועדה יכולה לקבל את התיקונים שהוצעו בעבר, להוסיף עליהם ולשנות עליהם

צבי יהודה:  זה לא שהדיון היום הוא  אישור אוטומטי של מה שהונח לשנייה ושלישית, אלא שאנחנו מכינים את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית

רון כץ: רגע, מה הכוונה מכינים את הצעת החוק? אנחנו לא מצביעים עליה עכשיו בשנייה ושלישית?      

אליהו דלל: למה לא להצביע היום?      

רון כץ: למה לא להצביע?   

צבי יהודה: לא אמרתי שאי-אפשר להצביע

צבי יהודה:  צריך לעבור עליה

אליהו דלל: התיקונים שאתה רוצה לעשות הם תיקוני סופר

אליהו דלל:  כנראה שיש דברים שהם טעות סופר,  אפשר לעשות אותם היום?      

רון כץ: אפשר להציע ואז לתקן אותם

רון כץ:  אין בעיה

צבי יהודה: אין מניעה, אבל צריך עדיין להקריא את הנוסח

אליהו דלל: אין בעיה

אליהו דלל:  תקריא, תקריא

נטע הופמן-חדד: אני מייעוץ וחקיקה, ואני אשמח להעיר הערה

נטע הופמן-חדד:  אנחנו חושבים שנכון להרחיב לגיל 18-15

רון כץ: גם אני חושב, אם זה מקובל עליכם, מצוין

דליה שילי יריחובר: אין לנו התנגדות לזה

אליהו דלל: אם זה לא פוגע בלוח הזמנים, אין שום בעיה

נטע הופמן-חדד: במקום 17

רון כץ: מצוין, תודה

אליהו דלל: אמרתי לך, זה תיקון טעות סופר

צבי יהודה: אנחנו נצטרך להקריא את הנוסח

רון כץ: 	אפשר לעשות את זה עכשיו

צבי יהודה: נכון, אפשר לעשות את זה עכשיו, אבל יש פה דיון

אליהו דלל: דרך אגב, אם אתה אומר גיל כולל 17, זה כבר 18

רון כץ: אדוני היושב-ראש, מבחינתך אפשר לעשות הקראה עכשיו ולהצביע?      

אליהו דלל: בוודאי

רון כץ: מעולה

צבי יהודה: בסדר, צריך להתאים את זה

אליהו דלל: תחשוב רגע, אם אתה אומר גיל 17, כולל 17

אליהו דלל:  אז אתה בעצם מגיע כבר ל-18

רון כץ: צח, בואו נעשה הקראה

אליהו דלל: ברשותכם, אנחנו נשמע את ההקראה

אליהו דלל:  נצביע על החוק, ואם יצטרכו לעשות שינויים נביא את זה עם הקריאה לשינויים

נעם וילדר: אפשר להגיד כמה מילים?      

אליהו דלל: ברצון, מה זאת אומרת? במיוחד את

נעם וילדר: תודה, אני עורכת דין מהמועצה לשלום הילד

נעם וילדר:  אנחנו מברכים על הצעת החוק,

נעם וילדר: ו אני רוצה להגיד כמה דברים עקרוניים

נעם וילדר:  אני לא יכולה להתעלם ממה שנאמר בפתיחת הדיון, ואני רוצה שעמדתנו תישמע בעניין הזה

נעם וילדר:  אנחנו חושבים שילדים לא צריכים, בחברה מתוקנת לעזור בכלכלת המשפחה

נעם וילדר:  עבודה של בני נוער צריכה להיות מטעמים של הגשמה עצמית ושל אחריות

דבורה ביטון: זה בתיאוריה, יש הבדל במציאות

נעם וילדר: אבל במדינה מתוקנת אנחנו צריכים לדאוג לכך שההורים - - -      

דבורה ביטון: - - -      

אליהו דלל: נועם, אני מסכים עם כל מילה אבל אני חייב להעיר בסוגריים

אליהו דלל: , מה לעשות, אנחנו חיים במדינה – לא יושבים כאן חברי כנסת ערבים, וחבל שהם לא יושבים פה

אליהו דלל:  גם שם אנחנו רואים ובעיירות פיתוח ולא משנה איפה, שיש קושי גדול מאוד

אליהו דלל:   אפילו אם הילד עושה את העבודה הזאת בשביל דמי כיס, אני מפרגן לו

אליהו דלל:  בתנאים אוטופיים, הייתי עושה שילדים לא יעבדו עד גיל 18, אבל מה לעשות ואם הילדים כבר עובדים בגילאים כאלה, התפקיד שלנו, שלי ושל חברי הכנסת, הוא לעשות הסדרה

נעם וילדר: בסדר גמור, אני רק רוצה להגיד שכמובן יש ערך וטעם לכך שילדים יעבדו

נעם וילדר:  בגלל זה החוק מאפשר את זה ואנחנו כמובן תומכים בזה

נעם וילדר:  מדינת ישראל אשררה את האמנה לזכויות הילד שמעגנת את זכויות הילדים למשחק, לפנאי ולחינוך, והדברים האלה הרבה פעמים מתנגשים עם מצבים שילדים נאלצים לעבוד לטובת פרנסת המשפחה

נעם וילדר:  ולכן, המחשבה על הורדת גיל העבודה, בעינינו, היא חזרה אחורה

נעם וילדר:  , אנחנו רוצים להסתכל על הילד כבעל זכויות שאנחנו לא רוצים לוותר עליהן

נעם וילדר:  אני אומרת את זה רק כהערה וכאנקדוטה

אליהו דלל: מצוין, טוב שפתחת את הוויכוח

אליהו דלל:  בתחילת דבריי אמרתי שאני רוצה לעשות סיעור מוחות בנושא הזה, אבל התפיסה שלי היא שאם יש משהו – בואו נסדיר אותו

אליהו דלל:  זה בסדר

נעם וילדר: להסדיר וכמובן לפקח, וזה מה שרציתי להגיד

אליהו דלל: הלוואי ויכולתי היום לפקח ולהגיש תלונה, אבל זה לא יעזור

נעם וילדר: הצעת החוק היא באמת חשובה, אבל לצידה יש צעדים אופרטיביים שאפשר לעשות

נעם וילדר:  צעדים מעשיים, שהם לא חקיקתיים כמו מינוי ממונות מוגנות במקומות עבודה, כמו שאנחנו רואים במשרד הספורט

נעם וילדר:  לעשות את הדבר הזה גם במקומות עבודה

נעם וילדר:  ילדים צריכים להכיר את האחראית למניעת הטרדה מינית, לא לדעת שיש דבר כזה

נעם וילדר:  ילדים לא יפנו לממונה על הטרדה מינית, אם הם לא מכירים אותה והיא לא מדברת איתם או ניגשת אליהם

דבורה ביטון: צריך להסתכל על גיל 13 של היום לא כמו על גיל 13 של פעם

נעם וילדר: אילו צעדים מעשיים שצריכים לקרות לצד צעדים חקיקתיים

נעם וילדר:  בין היתר, עניין האכיפה

נעם וילדר:  בחודש שעבר הינו בדיון על העבודה בחודשי הקיץ, ודיברו על חוסר ב-21 מפקחים

נעם וילדר:  זה משהו שצריך לדאוג לו

נעם וילדר:  החוק הזה חשוב, אבל אם לא תהיה אכיפה משמעותית, אנחנו לא נגיע לשם

אליהו דלל: אנחנו נעלה גם את זה

אליהו דלל:  תודה, נעם

אליהו דלל:  חשוב מאוד, אני תמיד אוהב לשמוע אותך

אליהו דלל:  לא תמיד אני מסכים

אליהו דלל:  צח, בבקשה

צבי יהודה: חשוב להבהיר, אין בעיה לעשות הצבעה היום, אבל צריך לקיים דיון מהותי על הסעיפים ועל התיקונים שהיו

רון כץ: קיימנו דיון מהותי, אם אתה רוצה נקיים עכשיו דיון

אליהו דלל: אני רוצה לסיים הכול

רון כץ: אנחנו רוצים לעלות אותו מחר למליאה

אליהו דלל: רון, אני רוצה לסיים הכול היום

צבי יהודה: יש הליך בדיקה תקין

צבי יהודה:  אנחנו צריכים לעבור על הסעיפים ולקיים על זה דיון פנימי

צבי יהודה:  הנוסח המחייב היה מה שעבר בקריאה הראשונה

רון כץ: צח, אנחנו איתך, בוא נעשה את זה עכשיו

רון כץ:  אנחנו רוצים להעלות את זה מחר למליאה

צבי יהודה: הצעת החוק, כפי שעברה בקריאה ראשונה וכפי שהיושב-ראש הסביר, יש בה מספר הסדרים שנועדו להגדיל את מעורבות ההורים בהשתתפות ילדיהם בהופעות פרסום – הופעה לצורך צילומים, הופעה או צילומים לצרכי פרסום לרבות דוגמנות, ומתן איזושהי הסכמה אקטיבית באמצעות טופס לגבי זה שההורה או האפוטרופוס יודע על השתתפותו של הנער בן 17-15 בהופעת פרסום

צבי יהודה:  זה היה בנוסח שעבר בקריאה הראשונה

צבי יהודה:  ההבדלים שדובר עליהם בכנסת הקודמת, ושהוכנו לקריאה שנייה ושלישית, היו להכניס גם את נושא התיווך להעסקה ולא רק העסקה בפועל, וגם לאפשר להורים בתנאים מסוימים לתת הסכמה בהודעה או במסרון או באמצעי דיגיטלי אחר

צבי יהודה:  בעיקר במקרים שמדובר על המשך העסקה או תיווך אצל אותו מעסיק או מתווך, בתוך תקופת זמן מאוד מצומצמת

צבי יהודה:  אלה עיקרי הדברים

אליהו דלל: יש לכם הסתייגויות?     

דבורה ביטון: לא

רון כץ: לא

אליהו דלל: אז בואו נמשיך

צבי יהודה: חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 21), התשפ"ב–2022

צבי יהודה:  הוספת סעיף 4א

צבי יהודה:  למי שרואה, אנחנו הכנו נוסח משולב שיש בו גם את הנוסח שהיה בקריאה ראשונה, וגם את התיקונים שהוכנו לקריאה השנייה והשלישית

נטע הופמן-חדד: תשנה, זה צריך להיות עד גיל 18

צבי יהודה: בחוק כפי שזה קיים כבר היום, הגדרה של הופעה שמופיעה בחוק היום בסעיף 4 זה לרבות הופעה מוקלטת ולרבות חזרות לימוד או אימון לצורך הופעה

צבי יהודה:       ההגדרה הבאה היא:  תיווך להעסקה, שזאת תוספת שהייתה לקריאה השנייה והשלישית

צבי יהודה:   אנחנו חושבים שצריך להוסיף פה את המילה "פרסום"

צבי יהודה:   	      יש הערות? ההוספה של המילה "פרסום", מקובלת, חברי הכנסת?     

אליהו דלל: כן

אליהו דלל:  אם הם לא אומרים כלום – תמשיך

אליהו דלל:  רון מסתכל על כל פסיק

רון כץ: מקובל, מקובל

צבי יהודה: עכשיו אנחנו נתקן את זה ל-18 שנים

צבי יהודה:       	אנחנו רוצים להציע להוסיף גם קבלת הסכמה של הנער עצמו

צבי יהודה:  ואנחנו נוסיף חתימה בתוספת לטופס

אליהו דלל: זה חשוב, כי נניח שההורה רוצה והנער לא רוצה

אליהו דלל:  לשמוע את עמדתו והנה אנחנו נותנים את הזכויות של הילד

רון כץ: תיקון חשוב

צבי יהודה: בדיונים הקודמים עלתה השאלה למה לצמצם את זה רק להופעת פרסום ולא גם להופעה ציבורית

צבי יהודה:  זה נושא שנדון פה

צבי יהודה:  אם אתם רוצים לפתוח את זה

אליהו דלל: לא צריך לפתוח

אליהו דלל:  תרשום גם הופעה ציבורית

רון כץ: לא פותחים אלא אם אתם רוצים להרחיב

צבי יהודה: משאירים את זה רק הופעת פרסום

צבי יהודה:  בסדר גמור

צבי יהודה:               כאן צריך לתקן משרד העבודה, וגם שר העבודה

צבי יהודה:   הערות?     

אליהו דלל:  << יור >> לכל מי שיש הערות תוך כדי הקריאה שיגיד

אליהו דלל:  אני מקל עלייך

אליהו דלל:  << יור >>    

צבי יהודה: כל סעיף קטן (ג) זאת תוספת שהוספה בקריאה השנייה והשלישית, היא לא הייתה בהצעת החוק בקריאה הראשונה

צבי יהודה:  זה הסעיף שעוסק באיזושהי אפשרות כשמדובר בהעסקה מתמשכת או בתיווך מתמשך, כדי להקל על ההורים ולא לתת את ההסכמה שלהם עוד פעם בכל הטפסים

אליהו דלל: אלא רק באישור מסרון, וואטסאפ או מייל

עילם שניר: אם אפשר להוסיף גם פה את הסכמת הנער

צבי יהודה: אבל אם נשלחת הודעה מהמכשיר הסלולרי של ההורה

צבי יהודה:  איך הנער?      

רון כץ: נשלח גם לנער

נטע הופמן-חדד: הנער שולח הודעה

ועילם שניר:   שההורה ידע שהנער נתן הסכמה

רון כץ: יכול לשלוח גם לו, לציין שזה פחות טוב שהנער גם ישלח

צבי יהודה: דליה, צריך להוסיף פה גם את פרטי ההיתר

דליה שילי יריחובר: לעניין פרטי ההיתר, אני לא חושבת שההורה ידע את הפרטים של ההיתר

דליה שילי יריחובר:  אבל צריך שיהיה תעודת זהות של הנער, כדי שנוכל לשלוף את זה

דליה שילי יריחובר:  אפשר להסתפק בתעודת הזהות שלו, לדעתי היא לא מופיעה כרגע בטופס, או שפספסתי את זה

צבי יהודה: אוקיי, יש צורך להוסיף פה?      

דליה שילי יריחובר: יש את ההורה אבל אין מס' זהות של הילד

צבי יהודה: השאלה האם צריך להוסיף: "לפי העניין, פרטי הופעת הפרסום, שם הנער ותעודת הזהות שלו"?      אנחנו רוצים לשאול לגבי החמש שנים, האם לא כדאי להתאים את זה לפי חוק ההתיישנות, שבע שנים?      

רון כץ: כן, זה בסדר מבחינתכם שבע? שבע

אליהו דלל: מה הסכום שם? נראה לי שהוא נמוך מידיי

רון כץ: מה הסכום?      

אליהו דלל: הסכום היה 20,000-19,000 שקל ואם זה תאגיד זה כפל

אליהו דלל:  תבדקו את זה

רון כץ: אפשר לקבוע סכום גבוה יותר, אם אין התנגדות של המשרדים

אליהו דלל: זה מה שהייתי רוצה

רון כץ: משרדי הממשלה, יש לכם התנגדות להעלות את גובה הקנס במידת ההפרה?      

צבי יהודה: בקנס אנחנו מפנים לחוק העונשין

צבי יהודה:  אתם רוצים לקבוע בסעיף קנס?      

רון כץ: אין התנגדות וזה לא מסבך את המערכת

אליהו דלל: בואו נרשום 50,000 ואם זה תאגיד 100,000 שקלים

עילם שניר: זה דורש התייעצות עם אנשי הפלילים, אני לא יודע מה המדיניות בחוקים אחרים בהקשרים האלה, זה ידרוש תקינה

רון כץ: אפשר לבדוק את זה תוך כדי ההקראה? תנסה אם אפשר

אליהו דלל: בואו נעשה ככה, אם זה מייצר בעיה ומעכב את החוק אז לא נעכב אותו

אליהו דלל:  אם זה בסדר וזה לא מעכב שום דבר, הייתי רוצה שיהיה 50,000 והכפל הוא 100,000

אליהו דלל:  ואם זה יותר בעיה נשאיר את זה כפי מה שרשום בחוק

דליה שילי יריחובר: אנחנו גם צריכים להתייעץ עם האנשים אצלנו

אליהו דלל: תתייעצו ותבדקו, אם זה פוגע במשהו אנחנו נשאיר את המצב כמו שהוא

עילם שניר: אפשר לחזור רגע, בדיוק על איזה מהוראות העונשין מדובר?      

צבי יהודה: כן

צבי יהודה:  קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין

צבי יהודה:  כרגע אנחנו משאירים את זה בנוסח הזה, נחזור לזה בהמשך

אליהו דלל: 29,000, לא ?     

צבי יהודה: קנס של 29,200 שקלים חדשים

רון כץ: ולתאגיד כפול

אליהו דלל: אתה יודע מה, תשאיר לא צריך לסבך

אליהו דלל:  אל תבדקו שום דבר, תשאיר את זה למרות שזה נמוך

אליהו דלל:  בואו נתקדם

אליהו דלל:  אני אוהב להרתיע אבל שיישאר, בסדר

רון כץ: תשאיר כמו שזה

צבי יהודה: אני הבהיר שכל התוספות האלה שהכנסנו כאן, זה להכניס את איסור תיווך להעסקה, מה שהקראנו מקודם, עם הקנס בחוק העונשין לסעיפים העוסקים באחריות התאגיד, אחריות קפידה, חובת פיקוח וכולי

צבי יהודה:  שהסעיף הזה גם ייכלל בסעיפים האלה, לצורך הטלת קנסות

צבי יהודה:   זה בעצם הטופס

עילם שניר: צריכים לוודא שבתיקון 33ד1, תוקן גיל 18

צבי יהודה: אמרתי שתוקן לגיל 18 בהתאם להסכמות שהיו פה

צבי יהודה:               מחקנו את מקום העסקה או התיווך

צבי יהודה:       	בנוסח שהוכן לקריאה שנייה ושלישית מחקנו, אם הוגשה בקשה יש לציין את שם מבקש ההיתר ואת מספר ההיתר אם ניתן

צבי יהודה:  אני מבין שלמשרד יש הערות

דליה שילי יריחובר: אפשר למחוק את זה רק אם אפשר להוסיף את מספר תעודת הזהות של הקטין

דליה שילי יריחובר:  אפשר אפילו למעלה, איפה שכתוב הורהו של הקטין – מספר תעודת זהות

דליה שילי יריחובר:  כדי שנוכל לשלוף את עניים ההיתרים

אליהו דלל: זה נכון

דבורה ביטון: צריך את הפרטים המלאים, שם ותעודת זהות

דבורה ביטון:  אני הורהו של הקטין, את הפרטים של ההורה ואת הפרטים של הקטין

עילם שניר: אני מציע בכותרת של הטופס לכתוב הסכמת ההורים, האפוטרופוס והנער

עילם שניר:  וכשכתוב אני הורהו של האפוטרופוס מסכים

רון כץ: הוא צודק, לא צריך או הסכמת הורים והאפוטרופוס והנער

אליהו דלל: שיהיה טופס אחד

נטע הופמן-חדד: ומקום לחתימה של הקטין

צבי יהודה: אולי למחוק ההורים והאפוטרופוס, ולהשאיר ההסכמה לתיווך להעסקה או להעסקה בהופעת פרסום?      

רון כץ: יכול להיות אפוטרופוס לא חייב להיות רק הורה

צבי יהודה: בגלל שהנער אמור לחתום על זה, להשאיר את זה: הסכמה לתיווך להעסקה, או להעסקה בהופעת פרסום

צבי יהודה:  ואז הורדנו הורה ואפוטרופוס במקום להוסיף גם נער

עילם שניר: בשורה הראשונה להוסיף את תעודת הזהות

רון כץ: בשורה הראשונה צריך להוסיף את הנער

אליהו דלל: תוסיף גם את הסכמת הנער ובסוף חתימות

עילם שניר: אפשר לכתוב, אני הורהו של – מספר זהות וקו

נטע הופמן-חדד: ואז, אני הקטין – מספר תעודת זהות

נטע הופמן-חדד:  וכבר יהיה מספר תעודת זהות

אליהו דלל: אני מציע שאת הטיוטה של הטופס תעביר למשרד העבודה ולמשרד המשפטים

אליהו דלל:  לא צריך להביא אותו עוד פעם לפה מבחינתי

רון כץ: מחר אפשר להצביע על זה

אליהו דלל: זה מה שאני מנסה להגיד

צבי יהודה: אני רק מוודא

צבי יהודה:  הכותרת של הטופס תהיה:  הסכמה לתיווך להעסקה או להעסקה בהופעת פרסום

דבורה ביטון: ששניהם יצהירו

דבורה ביטון:  ההורים מצהירים בשורה למעלה ואני, הוא ירשום את השם המלא עם הפרטים ותעודת הזהות שלו

אליהו דלל: מספיק חתימה למטה של הנער

אליהו דלל:  זה יכול להיות באותו טופס כי הוא מסכים

צבי יהודה: אין צורך לכתוב פעמיים את תעודת הזהות של הנער

אליהו דלל: לא צריך שום דבר

אליהו דלל:  ברגע שיש לך את ההורה ואת תעודת הזהות של הנער וכולי

אליהו דלל:  בחתימות למטה תוסיף חתימת ההורה ואת חתימת הנער

אליהו דלל:  בזה זה נגמר

דבורה ביטון: אתה לא צריך את החתימה של ההורה?      

אליהו דלל: בוודאי שצריך

צבי יהודה: תעודת הזהות של הקטין לא של ההורה, נכון?      

דליה שילי יריחובר: אין לך תעודת זהות לפני גיל 16

רון כץ: יש מספר תעודת זהות

דליה שילי יריחובר: בספח

אליהו דלל: צריך שהיה שם ההורה, תעודת זהות של ההורה

רון כץ: גם וגם

רון כץ:  מספר תעודת זהות של ההורה ושל הקטין

דליה שילי יריחובר: מספר ברור שכן, הרי לפני גיל 16 אין לך תעודת זהות

אליהו דלל: מספר תעודת זהות יש

אליהו דלל:  אין את התעודה עצמה

אליהו דלל:  ברגע שהילד נולד הוא מקבל מספר תעודת זהות, את התעודה עצמה הוא מקבל בגיל 16

אליהו דלל:  ולכן, אין בעיה לציין את מספר תעודת הזהות של ההורה וגם של הילד

דבורה ביטון: יש ספח, שם הילד מופיע

דבורה ביטון:  ובכל תעודת זהות של ההורים יש מספר זהות של הילדים

דליה שילי יריחובר: אני אדישה לשתי האפשרויות

דליה שילי יריחובר:  כל עוד יש תעודת זהות של הקטין זה מה שחשוב לי

דבורה ביטון: צריך לסרוק את התעודה המלאה

רון כץ: היא צריכה את התעודה של הקטין, כדי לשלוף אותה מהמערכת

רון כץ:  זה מה שהיא צריכה

דליה שילי יריחובר: 	ואתה ממילא מצרף תעודת זהות של ההורה

אליהו דלל: ההערה היא נכונה

אליהו דלל:  אתה צריך להוסיף את תעודת הזהות של הילד או הילדה, תעודת זהות של ההורה, כמובן כתובת וכן הלאה

אליהו דלל:  ובחתימות בסוף חתימה של הילד שיהיה רשום: אני מסכים או מאשר

צבי יהודה: היות שבנוסח מה שהקראנו מקודם בסעיף 4א

צבי יהודה: (ב)(2) יש דרישה לצילום תעודה מזהה של ההורה

צבי יהודה:  אין דרישה לצילום תעודה של הנער כי לא תמיד יש

אליהו דלל: תרשום תעודת זהות של ההורה פלוס הספח

דבורה ביטון: זה ברור

דבורה ביטון:  לראות את השייכות שבו מופיעים הפרטים

אליהו דלל: זה לא ברור

נטע הופמן-חדד: זה באמת לא ברור

נטע הופמן-חדד:  הוא יכול לצלם את החלק הראשון, נכון

נטע הופמן-חדד:  זה מעביר עוד פרטים של עוד קטינים, וזה יכול להיות בעיה

אליהו דלל: בסדר, אז מה

דבורה ביטון: אז מה

דבורה ביטון:  זה לא מספר

נטע הופמן-חדד: זה יכול להיות בעייתי

צבי יהודה: זה מועבר למעסיק

דבורה ביטון: אפשר לבקש מההורים שיצלמו וימחקו את פרטי הילדים האחרים

דבורה ביטון:  איך תדעי שזה ההורה האמיתי, זה חשוב

נטע הופמן-חדד: זה מורכב מדיי

אליהו דלל: זה לא מורכב בכלל

אליהו דלל:  אני מבקש כולל ספח ללא ציון הילדים הנוספים

אליהו דלל:  מה הבעיה? מצלמים מוחקים ומצלמים עוד פעם

אליהו דלל:  הספח הזה הוא חשוב

דבורה ביטון: גם לחברות הביטוח את שולחת את הכול

דבורה ביטון:  איפה האיסור?      

צבי יהודה: שוב פעם, מי שמקבל את הצילום הוא לא משרד ממשלתי זה גורם פרטי בשוק

אליהו דלל: הבנו

אליהו דלל:  פתרתי את הבעיה, פתרתי

אליהו דלל:  לצלם את הספח

דבורה ביטון: גם בחברות הביטוח דורשים ספח לצורך שייכות

צבי יהודה: הפיקוח על חברות הביטוח הוא לא אותו פיקוח כמו שיש על מתווכים

אליהו דלל: כתוב, ספח ללא ציון שאר הילדים

אליהו דלל:  פשוט

אליהו דלל:  אם יש עם זה בעיה תגידו אם אני מצלם ספח ללא ציון שאר הילדים, יש עם זה בעיה?      

דבורה ביטון: שיראו את השייכות ושאלה באמת ההורים

דליה שילי יריחובר: אם הוא ממילא אומר מה מספר הזהות של הקטין, אז למה בעצם צריך ספח?      

אליהו דלל: לא צריך ספח

אליהו דלל:  גמרנו, לא צריך ספח

דליה שילי יריחובר: ההורה מצרף את החלק הראשון של תעודת הזהות בלי ספח

דליה שילי יריחובר:  יכול להיות שהפתרון לזה הוא פשוט להוסיף את תעודת הזהות של ההורה ואז יש linkage בין ההורה לילד

רון כץ: אנחנו נשמור על זה סימפל, לא צריך את הספח

רון כץ:  בכל מקרה ההורה רושם את תעודת הזהות שלו ואת תעודת הזהות של הילד

אליהו דלל: חברים, לא צריך ספח, הלאה

אליהו דלל:  נשאלה פה שאלה איך הקשר בין האפוטרופוס לבין הילד?      

צבי יהודה: ככל שזה לא הורה לאפוטרופוס שמונה

נטע הופמן-חדד: אז הוא צריך לצרף

צבי יהודה: לטופס? או לנוסח של החוק?     

רון כץ: זה בטוח קיים

עילם שניר: אני אחפש נוסח

דבורה ביטון: לפי ההחלטה כשזה אפוטרופוס - - -      

רון כץ: בטוח שיש נוסח קיים, צריך להפנות לחוק ספציפי

רון כץ:  יועמ"שים, מה קורה כשיש אפוטרופוס בחוקים אחרים? מה הם צריכים להציג?      

דבורה ביטון: הם צריכים להציג את האמינות

עילם שניר: יש בחקיקה התייחסות להורה אומנה

רון כץ: מה הם מציגים? אתה מחפש?  

צבי יהודה: אולי מספיק לצרף את המינוי של האפוטרופוס?      

דליה שילי יריחובר: אין בעיה

דליה שילי יריחובר:  בהיתרים אנחנו עושים את זה

דליה שילי יריחובר:  אבל המינוי מגיע לאורטל שהיא המפקחת וזה נשמר במשרד ממשלתי

דליה שילי יריחובר:  פה זה הולך למעסיק פרטי

רון כץ: אנחנו נמצא משהו, בטוח יש הוראה בחוק מה קורה כשהוא הולך עם האפוטרופוס שלו למקום אחר

נטע הופמן-חדד: לדעתי, הם מצהירים

נטע הופמן-חדד:  אני לא חושבת שהם מצרפים

רון כץ: הצהרה?      

אליהו דלל: מה אתה כותב?      

צבי יהודה: הם בודקים האם יש איזשהו נוסח

אליהו דלל: תמשיך הלאה, עד שהם ימצאו

צבי יהודה: אני רק מוודא כי היו פה הרבה הערות

צבי יהודה:  אנחנו רוצים: אני – שם ההורה ומספר תעודת הזהות של ההורה בטופס, או אפוטרופוס אם מונה של – שם הנער, מספר תעודת זהות שלו

צבי יהודה:  ואני – שם הנער, מסכים או מסכימים

אליהו דלל: שם הנער ומספר תעודת זהות

צבי יהודה: כבר נכתבה פעם אחת, אין צורך לכתוב פעמיים

צבי יהודה:  ואת הטופס כפי שהקראנו, בסוף תהיה גם חתימת הנער ותאריך

אליהו דלל: ליד חתימת הנער תרשום אני מסכים או אני מאשר

אליהו דלל:  זה חשוב שתהיה לזה משמעות

צבי יהודה: זה כתוב בהתחלה – מסכים

צבי יהודה:  זה הטופס, יש פה תיקונים עקיפים

דבורה ביטון: אתם איתנו חברים? משרדי הממשלה?      

רון כץ: הם מוצאים פתרון לאפוטרופוס

אליהו דלל: מצאתם ?      

עילם שניר: מה שמצאנו לא קשר לזה אלא לאומנה

רון כץ: אז בואו נעשה הצהרה, זה מקובל עליכם?      

עילם שניר: אפשר לכתוב אישור המעיד על כך

עילם שניר:  יכול להיות שזה יהיה צו מבית משפט או משהו אחר

רון כץ: כן, הצהרה

אליהו דלל: הצהרה פלוס מסמך המאשר את זה

אליהו דלל:  תכתוב, אם זה אפוטרופוס שייתן הצהרה פלוס מסמך שמאשר את זה

רון כץ: מסמך שמאשר שהוא אפוטרופוס

צבי יהודה: איפה לכתוב את זה? בטופס או בסעיף חוק

דבורה ביטון: בסעיף חוק כשביקשנו תעודת זהות

רון כץ: גם בסעיף וגם בטופס

עילם שניר: זה עניין טכני

נטע הופמן-חדד: לא הייתי מכניסה את זה בסעיף, לדעתי רק בטופס

נטע הופמן-חדד:  אני לא חושבת שבחוקים אחרים מתייחסים לזה בתוך החוק עצמו

אליהו דלל: תרשום בסוף הערה, במידה וקיים אפוטרופוס, יש לקבל הצהרה פלוס מסמך המעיד על כך

צבי יהודה: הצהרה ומסמך שמעיד על כך?      

רון כץ: כן

רון כץ:  משהו שיוכיח שהוא אפוטרופוס

אליהו דלל: כן, כן

אליהו דלל:  תרשום הערה בתוך הטופס עצמו

יסכה מוניקנדם גבעון: צח, מה לגבי - - - של ההורים?      

אליהו דלל: כתובת וטלפון? תרשום כתובת וטלפון בטופס זה לא מזיק

דבורה ביטון: את הפרטים של ההורים, כתובת וטלפון

אליהו דלל: איפה שיש תעודת זהות וכן הלאה

אליהו דלל:  את צודקת

אליהו דלל:  בואו נתקדם הלאה

צבי יהודה: יש לכם עוד הערות לגבי זה?      

אליהו דלל: זהו

צבי יהודה: להכניס את הסעיף שעוסק באיסור תיווך להעסקה והעסקת נער בהופעת פרסום

צבי יהודה:  גם לאחריות פלילית של מזמין שירות למניעת עבירות

עילם שניר: יכול להיות שגם כאן ובסעיף הפלילי, להוסיף הסכמת הורהו והנער

אליהו דלל: איך זה בחוק? רשום נער או נערה?     

צבי יהודה: ההגדרה בחוק הוא נער

צבי יהודה:  פירושו ילד או צעיר

צבי יהודה: רשום בלשון זכר

אליהו דלל: אני עומד על זה, לא צריך להיות בהגדרה

עילם שניר: זה עניין של חוק הפרשנות, אנחנו לא עושים את זה בחוקים אחרים

אליהו דלל: אומרים נער, נער כל הזמן – זה לא הגיוני

אליהו דלל:  אני חושב שצריך להיות נער/ה

עילם שניר: אני מבין ומזדהה

עילם שניר:  אבל בחקיקה יש את חוק הפרשנות

אליהו דלל: מה יקרה אם נרשום פה נער/ה?      

עילם שניר: בחקיקה אנחנו לא עושים את הדברים האלה מהסיבה שאנחנו לא רוצים לייצר פה לכל מיני טענות שאם כתבו ככה או לא כתבו ככה במקום אחר אז יצרנו הסדרים שליליים

אליהו דלל: כלומר בכל מקום זה רק נער?      

עילם שניר: כן, אין צורך

עילם שניר:  בטח לא בחוק שיש פה התייחסות בסעיפים אחרים

עילם שניר:  אני לגמרי מזדהה עם האמירה עצמה

עילם שניר:  אבל מבחינה משפטית זה לא

אליהו דלל: מה שאני אומר זה בשביל הפרוטוקול

אליהו דלל:  כל מה שנאמר נער זה גם נערה

אליהו דלל:  חבל שזה לא נכנס בצורה הזאת

אליהו דלל:  אבל לא נעכב את החוק

נטע הופמן-חדד: אולי זה הזמן לשנות את כל החקיקה

אליהו דלל: נו מה לעשות? קושרים לי את הידיים

צבי יהודה: לגבי האפוטרופוס, אפשר להסתפק בהצהרה מבחינתכם?      

אליהו דלל: לא, לא חברים

אליהו דלל:  אני רוצה להצהיר פה, אני רוצה שבאפוטרופוס תהיה הצהרה וגם טופס שמעיד שהוא האפוטרופוס

נטע הופמן-חדד: למה?      

רון כץ: איך נדע שהוא אפוטרופוס? צריך שהוא יציג מסמך או אישור

אליהו דלל: שלא יהיה מי שיגיד לא הבנתי מה זה אפוטרופוס

אליהו דלל:  לכן, אני מבקש שיהיה כתוב שהוא מצהיר שהוא האפוטרופוס שלו וגם ימציא מסמך שמאשר את זה

אליהו דלל:  הכי פשוט

אליהו דלל:  אני לא חושב שאני צריך להקל בקטע הזה, להיפך

אליהו דלל:  סיימנו?      

צבי יהודה: בסדר

צבי יהודה:  הסבו את תשומת ליבי שבסעיף 33ד1 שהקראנו מקודם

צבי יהודה:  איסור תיווך להעסקה והעסקה בהופעת פרסום

צבי יהודה:  הקראנו ללא הסכמת ההורה וצריך להוסיף גם פה והנער

עילם שניר: לגבי האישור, זאת אותה ההערה שדוברה גם קודם לגבי הספח

עילם שניר:  בסוף מה שמשרד העבודה אומר, שבהיתרים שהוא נותן ומקבל אישורי אפוטרופוס יש לפעמים גם פרטים של עוד נערים

עילם שניר:  לפעמים זה אפוטרופוס של כמה ילדים

דבורה ביטון: אני לא נתקלתי - - -      

נטע הופמן-חדד: אם זה כמה אחים

עילם שניר: אצל מעסיק פרטי אנחנו לא יודעים באיזה אופן הוא שומר את המידע

עילם שניר:  והוא לא צריך לקבל את המידע העודף הזה

רון כץ: שהיה מושחר

דליה שילי יריחובר: אולי זה הפתרון?      

רון כץ: שישחירו?     

דליה שילי יריחובר: כן, מושחר

רון כץ: אין בעיה, שיהיה מושחר

אליהו דלל: שיהיה מושחר

רון כץ: קיבלנו, יהיה מושחר

רון כץ:  צח, יהיה מושחר

רון כץ:  הפרטים הרלוונטיים לגבי אותו נער שאנחנו רוצים פרטים עבורו

רון כץ:  כל השאר יהיה מושחר

עילם שניר: אפשר לכתוב אישור לגבי הנער בלבד וללא פרטים של קטינים נוספים

נטע הופמן-חדד: של קטינים נוספים

אליהו דלל: ללא פרטים של קטינים נוספים, יש עוד משהו? זה תיקונים קטנים יחסית לחוקים אחרים

רון כץ: כן, כן

אליהו דלל: אני רוצה להעביר את זה עוד היום

תמי ברנע: למליאה? צריך לנסח את זה

רון כץ: אנחנו יכולים לנסח את זה

רון כץ:  יו"ר הקואליציה מחכה להעלות את זה מחר להצבעה

תמי ברנע: זה צריך לעבור את נסחית החוק של הכנסת

רון כץ: מה הבעיה? רק התחלנו את היום

רון כץ:  העברנו גדולים מזה

צבי יהודה: אני לא יודע מה הלו"ז אצלה

רון כץ: נדאג לזה

תמי ברנע: אני רק אומרת

צבי יהודה: בגלל שהוספנו את הסכמת ההורה והנער, בסעיף 4א(ד) מעסיק של נער בהופעת פרסום ישמור את הסכמת ההורה והנער, צריך להוסיף גם פה

צבי יהודה:  כדי לקצר בכל מקום שכתוב הסכמת ההורה נוסיף את הסכמת ההורה והנער

דליה שילי יריחובר: יכול להיות שזה לא רלוונטי, יש סעיף אחד שמאפשר להורה להיות נוכח

דליה שילי יריחובר:  אני לא רוצה שהנער יוכל להגיד אני לא מסכים שההורים יהיו נוכחים

עילם שניר: מטרת החוק היא למנוע מצב שבו יפעילו לחץ על הנער

רון כץ: לא, לא

רון כץ:  ההורים צריכים להיות שם, שתמיד תהיה אפשרות שההורים מגיעים

דליה שילי יריחובר: שזה לא מייתר

עילם שניר: מה שאמרת הוא נכון, למעט סעיף 1

דליה שילי יריחובר: 4א(ה)

צבי יהודה: איך זה סותר?  

עילם שניר: אנחנו מדברים על הנוכחות של ההורה

עילם שניר:  אם אנחנו מדברים על מצב שהילד נמצא תחת פגיעה, אז המעסיק הפוגע יפעיל עליו לחץ לא להסכים ונגמר הסיפור

עילם שניר:  אנחנו לא רוצים שזה יקרה, ובסעיף הזה אנחנו לא רוצים לייצר את הסיטואציה שבה צריך את ההסכמה של הנער

עילם שניר:  אם ההורה רוצה להיות נוכח, שיהיה נוכח

צבי יהודה: אוקיי

צבי יהודה:  אנחנו משאירים את הנוסח בסעיף הזה כמו שהוא

נטע הופמן-חדד: אין שם גם ככה את המילה הסכמה

דליה שילי יריחובר: אולי כדאי שנעבור על הסעיף הזה, שנוודא שאין משהו סותר

דליה שילי יריחובר:  שיש בו הסכמת הורה ולא רוצים שם הסכמת הורה

צבי יהודה: 4א(ב)

דליה שילי יריחובר: זה בסדר

צבי יהודה: בסעיפים (ב), (ג) ו-(ד) ראיתי מקומות שנוסיף

דליה שילי יריחובר: השאלה, האם בסעיף 33ד1, אנחנו אומרים שזאת הפרה פלילית

דליה שילי יריחובר:  אנחנו כוללים את העובדה שהקטין לא חתום על הטופס כמשהו שהוא מהווה עבירה?      

דבורה ביטון: אי-אפשר להעסיק אותו אם הוא לא חתום

דליה שילי יריחובר: אתה מוסיף את זה גם בסעיף 33ד1? ללא הסכמת ההורה והקטין?      

עילם שניר: כן, אמרנו את זה

עילם שניר:  למה לא? הרי כל הרעיון הוא שאי-אפשר לקבל הסכמה ללא שניהם

אליהו דלל: אם הנער לא חתם, אי-אפשר להכריח את הילד

דבורה ביטון: אם הילד לא חתם אז אין התקשרות, אין תיווך

דבורה ביטון:  אם הוא לא חתם אין עיסקה

אליהו דלל: נכון, אין עיסקה

צבי יהודה: הוספנו את הסכמת ההורה והנער רק בסעיפים קטנים (ב), (ג) ו-(ד)

צבי יהודה:  לא ב-(ה) במקומות הרלוונטיים

צבי יהודה:  וב-33ד1

דליה שילי יריחובר: צריך כמובן בתיקון העקיף

צבי יהודה: כן, את זה כבר הקראנו

צבי יהודה:  נשאר סעיף תחילה והוראות מעבר, אני אקריא אותו בנוסח המקורי אבל בהתאם למה שהוסכם

אליהו דלל: אנחנו מדברים על 45 יום

צבי יהודה: חברי הכנסת ביקשו לצמצם ל-45 יום

צבי יהודה:  הספקתם לבדוק?  

דליה שילי יריחובר: הספקנו לבדוק והמסקנה היא ש-45 יום זה יכול להיות מאוד בעייתי כי אנחנו תלויים במערכות מידע

אליהו דלל: 45 יום היו לגבי הטופס, מה שאתם ציינתם

אליהו דלל:  חוץ מהטופס אין בעיה

אליהו דלל:  למה צריכה להיות בעיה?      

דליה שילי יריחובר: הטופס נבנה על ידי מערכות מידע, לא על ידינו

דליה שילי יריחובר:  היישום שלו הוא במערכות מחשוב

דליה שילי יריחובר:  ולכן, זה יכול להיות מאוד בעייתי

רון כץ: 60 יום יספיק

דליה שילי יריחובר: אנחנו כל כך תלויים בהם, שאני לא יכולה - - -

דליה שילי יריחובר:  יכול להיות שלחץ מהכנסת יעזור

אליהו דלל: סליחה, זה לא עניין של תלויים

אליהו דלל:  כשאנחנו עושים חוק, הוא נכנס לרשומות תוך עשרה ימים

אליהו דלל:  אני רוצה להבין

אליהו דלל:  למה צריך להקשות? יש פה בקשה של הוועדה של 45 יום

רון כץ: אדוני, אני חושב שיש דברים שהצד הזה של השולחן לא יכול להגיד

רון כץ:  ואנחנו צריכים לקבוע זמנים והם יעמדו בזמנים

אליהו דלל: אני קובע זמנים

דליה שילי יריחובר: אוקיי

דליה שילי יריחובר:  אנחנו לא מתנגדים לדבר הזה

דליה שילי יריחובר:  אנחנו רק מעלים את הקושי האפשרי

אליהו דלל: הבנתי, הבנתי

אליהו דלל:  מערכות המידע יתיישרו לפי מה שאנחנו מחליטים

אליהו דלל:  אנחנו מדברים על 45 יום, נקודה

אליהו דלל:  הטופס כבר קיים

רון כץ: בא לנו לעזור לכם לפעמים

אליהו דלל: את תגידי שרצית שלושה חודשים אבל הוועדה החליטה ובזה זה נגמר

אליהו דלל:  מה לעשות? בסדר

אליהו דלל:  צריך לתכנת שם משהו? לא באמת, אני מוכן לבוא

אליהו דלל:  אני חושב שסיימנו, נכון? פה אחד

אליהו דלל:  יפה

אליהו דלל:  יש אישור

אליהו דלל:  אין התנגדות

דבורה ביטון: אין התנגדויות

תמי ברנע: אתה מצביע במקום מיכל שיר

רון כץ: כן

רון כץ:  תודה רבה, אדוני

רון כץ:  אני מאוד אשמח שהנוסח יוגש היום לשולחן הכנסת וככה נוכל להעלות אותו מחר למליאה, אדוני

תמי ברנע: עורכת הדין תמי סלע, היועצת המשפטית של הוועדה כתבה לי שהיא בדקה ויש תור ארוך אצל הנסחית

תמי ברנע:  והם לא יכולים להתחייב להיום

רון כץ: אנחנו נדאג לתור

תמי ברנע: אני מוסרת את המסר

רון כץ: אני סומך על אלי

אליהו דלל: אנחנו מבקשים ורוצים לעלות אותו השבוע, תעשו הכול כדי שנוכל להעלות אותו על שולחן הכנסת

צבי יהודה: אנחנו תלויים

תמי ברנע: אני חושבת שבשבוע הבא יהיה מקום לחקיקה, כי מזכירות הכנסת שאלנו מראש מה צפוי להגיע מהוועדות

תמי ברנע:  אני התרעתי שההצעה הזאת אמורה להגיע מהוועדה לזכויות הילד

תמי ברנע:  אני חושבת שהם מכינים מראש זמן לחקיקה שונה מהוועדות

רון כץ: בואי ננסה

אליהו דלל: לנו אין הרבה דברים, סך הכול חוק אחד שאנחנו רוצים להביא אותו עוד השבוע

אליהו דלל:  נעשה מאמץ

אליהו דלל:   צח, תודה רבה

אליהו דלל:  תודה לכולם

רון כץ: תודה רבה, חברים

אליהו דלל: הישיבה נעולה