ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 90, 2023-07-19 00:00

קטי קטרין שטרית: היום ה-19

קטי קטרין שטרית: 7

קטי קטרין שטרית: 2023, א' באב, זה ראש חודש, שיהיה לנו חודש טוב ומוצלח

קטי קטרין שטרית:  אנחנו רוצים להתחיל את הישיבה לגבי הצעת החוק בנושא שימוש בזרע של נפטר

קטי קטרין שטרית:  אז שלום לכם ובוקר טוב

קטי קטרין שטרית:  הדיון היום הוא דיון בהצעת החוק המשותפת לי ולחברת הכנסת מירב בן ארי

קטי קטרין שטרית:  אתם כבר כולכם יודעים, אני מניחה, איך שאני קוראת לחוק הזה: חוק ההמשכיות

קטי קטרין שטרית:  חוק מוסרי, ערכי, שיש בו אמירה מאוד מאוד חשובה

קטי קטרין שטרית:  לפחות לגבי אויבינו שמנסים להכחיד אותנו

קטי קטרין שטרית:  אז אנחנו ממשיכים ונמשיך במלוא המרץ בשל החשיבות של החוק הזה, להמשיך קדימה ולתת לבנים שלנו את התקווה שיש המשכיות, חלילה וחס, אחרי שאנחנו נפרדים מהם, החיילים שלנו, הילדים שלנו, היקירים שלנו

קטי קטרין שטרית:  שתהיה המשכיות שלהם בארץ ישראל היקרה לנו מכל

קטי קטרין שטרית:  ולכולם יש את הזכות בעבר, בהווה וכמובן שבעתיד

קטי קטרין שטרית:       רגישות החוק והמורכבות שלו ברורה לכולנו

קטי קטרין שטרית:  המטרה שלנו היום זה לעבור על הסעיפים יחד עם כל המכובדים שנמצאים כאן וההורים השכולים

קטי קטרין שטרית:  המומחים שהגיעו, הגורמים המשפטיים, הבריאותיים, הביטחוניים וגורמי המקצוע השונים שיעזרו לנו היום כדי שנוכל להתקדם

קטי קטרין שטרית:       אני חד משמעית מבקשת לציין שאני לא מתכוונת להתעכב

קטי קטרין שטרית:  אם יש הערות אז אני מבקשת שהן יהיו קצרות

קטי קטרין שטרית:  המטרה שלנו היא הקראה כמה שיותר מהירה

קטי קטרין שטרית:  כולנו כאן במטרה משותפת ויחד נמצא את עמק השווה ואת הדרך הנכונה שהחוק יעבור לטובת כלל המדינה

קטי קטרין שטרית:  חוק זה רואה פני עתיד ורואה את כלל העם

קטי קטרין שטרית:  ולכן אנחנו התכנסנו פה

קטי קטרין שטרית:  וחשוב לי לבקש מכולם היום לשמור על שיח ענייני, מכבד, בין כולנו, כדי שנוכל להתקדם כמה שיותר

קטי קטרין שטרית:       אעדכן שלא יהיו הצבעות היום

קטי קטרין שטרית:  תהיה הקראה של החוק לסעיפיו

קטי קטרין שטרית:  ואם יש למישהו הערה, אז זה עכשיו

קטי קטרין שטרית:  כי אני רוצה שניגש להקראת הסעיפים ובעזרת השם נעשה ונצליח

ברוך בן יגאל: בוקר טוב

ברוך בן יגאל:  ברוך בן יגאל, אבא של עמית, לוחם סיירת גולני, גיבור ישראל

ברוך בן יגאל:  שנפל ב-12 במאי 2020

ברוך בן יגאל:  כשהחוק בהתחלה דובר שזה רק לחיילי צבא הגנה לישראל

ברוך בן יגאל:  משום מה זה עבר מכבסה ונהיה על כל מדינת ישראל

ברוך בן יגאל:  אני מבקש להכניס סעיף שאם יהיה אדם שיהיה מעורב בפעילות טרור במדינת ישראל או כנגד חיילי צבא הגנה לישראל או אזרחי מדינת ישראל לא תוכל משפחתו ליהנות מהדבר הזה

ברוך בן יגאל:  משום שלא יכול להיות מצב שיהיה אזרח מדינת ישראל או פלסטיני שהוא עצמו ירצח, יעשה פיגוע בתוך מדינת ישראל

ברוך בן יגאל:  תבוא משפחתו תגיד 'הלו, יש חוק

ברוך בן יגאל:  אנחנו רוצים להשתמש בזרע שלו להפוך לעשות צאצאים ממנו'

ברוך בן יגאל:  לכן חייב הדבר הזה להיכנס

ברוך בן יגאל:  ואני מצפה מעו"ד נעה בן שבת להכניס את הסעיף הזה

ברוך בן יגאל:  להכניס את הסעיף הזה, כי זה סעיף קריטי

ברוך בן יגאל:  שלא יכול להיות מצב שאדם שעשה טרור כנגד אזרחים/חיילים, משפחתו תוכל ליהנות מהדבר הזה

קטי קטרין שטרית: היועצת המשפטית, תשיבי על זה

נעה בן שבת: אני חושבת שזו סוגיה, זה מעורר סוגיה יותר מורכבת

נעה בן שבת:  אני מציעה שנדון בסוגיה הזאת לקראת הקריאה השנייה והשלישית

נעה בן שבת:  זה נושא מורכב, יכולות להיות פה כל מיני השלכות

נעה בן שבת:  גם מבחינת כל מיני תפיסות

נעה בן שבת:  האם אנחנו ניתן את הזכאות הזאת לאדם, רוצח פלילי, ניתן לו את הזכאות? שהוא נהרג במהלך הרצח

נעה בן שבת:  אם ניתן לו את הזכאות? יכולים להיות לנו כל מיני, זה מכניס אותנו לשאלות מוסריות נוספות

נעה בן שבת:  אז אני מציעה שנדון בהן לקראת הקריאה השנייה והשלישית

קטי קטרין שטרית: בסדר? אנחנו נדון בהם בשלב יותר מאוחר

ברוך בן יגאל: רק להכניס את זה

ברוך בן יגאל:  להכניס את זה, כדי שזה יהיה ברור שזה לשם הולך

קטי קטרין שטרית: בסדר

קטי קטרין שטרית:  ההערה שלך גם נרשמה בפרוטוקול, לכן זה בסדר, אנחנו לוקחים את זה לתשומת ליבנו

קטי קטרין שטרית:  כן

נעה בן שבת: אנחנו הגענו לפרק ב', תנאים לנטילת זרע מנפטר

נעה בן שבת:           יכול להיות שקצת נשנה

נעה בן שבת:  העירו לנו שאולי צריך להפריד בין ה-(א) לבין הדברים שהם טעונים בית משפט

נעה בן שבת:  אבל זה יהיה ברמת הנוסח

נעה בן שבת:  אז יש לנו צריך אישור, או של מנהל מוסד רפואי או של בית המשפט

נעה בן שבת:           זאת אומרת, יש לנו פה שלושה מצבים

נעה בן שבת:  יכול להיות שנצטרך פה טיפה לשנות את הנוסח ולהפריד בין המצבים, מתי זה הולך לאישור בית המשפט ומתי זה הולך לאישור מנהל המוסד הרפואי

נעה בן שבת:           אנחנו נזכיר שאנחנו בשלב הראשוני של נטילת הזרע ועוד לא ברור אם יש הנחיות או אין הנחיות

נעה בן שבת:  כל המצב, יש רק בקשה ורק שני גורמים שיכולים להגיע: או ההורים או בת הזוג, שיכולים לבוא לבקש את נטילת הזרע

אסתי ורהפטייג: אפשר להעיר רגע או שבסוף אתם רוצים, אחרי שנעה תציג הכול? משרד הבריאות

קטי קטרין שטרית: אפשר להעיר, אבל בואו נעשה את זה קצר, שנוכל להתקדם

אסתי ורהפטייג: כן

אסתי ורהפטייג:  יש פה רק נקודה, אני רוצה להסב את תשומת הלב

אסתי ורהפטייג:  דיברנו על זה כבר עם נעה

אסתי ורהפטייג:  אנחנו רק, צריך לוודא פה

אסתי ורהפטייג:  יש פה איסור ליטול את הזרע אם אדם השאיר הנחיות

אסתי ורהפטייג:  אבל כדי שיהיה ברור שהאיסור הזה חל במידה שהצוות יודע על זה, שמנהל המוסד יודע על זה

אסתי ורהפטייג:  שיהיה על זה תהליך שמי שיודע על ההנחיות

אסתי ורהפטייג:  צריך לבנות פה איזה שהוא תהליך, איזה שהוא יידוע של מנהל המוסד

אסתי ורהפטייג:  שיהיה ברור שאם יש טענות כאלה, צריך ליידע את מנהל המוסד, את הצוות

אסתי ורהפטייג:  כלומר, שהאיסור הזה באמת יוכל להתממש

אסתי ורהפטייג:  כי כרגע האיסור הזה קיים, אבל אין לו דרך להתממש במציאות אם הצוות לא יידע על זה

אסתי ורהפטייג:  וצריך שיהיה ברור שהאיסור חל רק אם הצוות מודע לזה

נעה בן שבת: אז בואו נחזיר את הרישה

נעה בן שבת:  הייתה לנו רישה פה ולדעתי משרד הבריאות ביקש להוריד אותה, אבל אנחנו נגיד את זה

נעה בן שבת:  "לא יאשר מנהל המוסד הרפואי או בית המשפט בקשה לנטילת זרע מנפטר אם נודע להם כי הנפטר השאיר הנחיות כי הוא מתנגד לנטילת זרע ממנו"

נעה בן שבת:  בסדר? "לאחר מותו או לשימוש בזרעו או הורה על השלכה של מנת הזרע לאחר מותו"

קטי קטרין שטרית: אוקיי, בסדר? הלאה

נעה בן שבת: זאת אומרת, בהצעת החוק המקורית דובר על 48 שעות

נעה בן שבת:  וכאן משרד הבריאות הסביר שצריך לקצר את התקופה

קטי קטרין שטרית: ל-24 שעות? למה?     

פרופ' טליה אלדר-גבע: משרד הבריאות התייעץ אם מנהלי בנקי הזרע, מנהלי יחידות IVF, בעלי הניסיון בתחום

פרופ' טליה אלדר-גבע:  ואחרי 24 שעות אמנם לפעמים מוציאים זרע, אבל הוא בדרך כלל לא בתנועה והוא לא חי

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אז צריך מאוד שיהיה ברור שאין זמן, שצריך לעשות את זה מהר

פרופ' טליה אלדר-גבע:  לכן 24 שעות זה יותר מציאותי מבחינה שזה יכול לקרות

פרופ' טליה אלדר-גבע:  מצד שני, השארנו את האפשרות שאם בכל זאת עבר יותר מ-24 שעות האינסטנציה הרפואית תוכל להתיר לעשות את זה

קטי קטרין שטרית: אוקיי

צבי צור: אפשר רק שנייה לחזור שוב על הסעיף של שיקול הדעת של מנהל בנק הזרע?     

קטי קטרין שטרית: של הנטילה?     

צבי צור: של מנהל בנק הזרע אחרי 24 שעות

קטי קטרין שטרית: אז את רוצה להקריא את זה מחדש?      

נעה בן שבת: כן, יש פשוט אמירה בסיפה של סעיף קטן (ד) "אלא אם כן אישר בנק הזרע כי עדיין יש טעם רפואי בביצוע הנטילה לשם הולדה"

צבי צור: או מי מטעמו

נעה בן שבת: למה מי מטעמו? מי זה מי מטעמו?     

צבי צור: מכיוון שמדובר, אני לא יודע, אני לא מכיר את התהליך

צבי צור:  אבל 24 שעות מנהל בנק הזרע בחו"ל

צבי צור:  שלא יבינו שזה קוגנטי למנהל בנק הזרע

צבי צור:  או מי מטעמו

נעה בן שבת: צריך רופא

קטי קטרין שטרית: יש לנו נציג מטעם בנק הזרע, בואו נשמע אותו

קטי קטרין שטרית:  הוא נמצא איתנו בזום

קטי קטרין שטרית:  ד"ר איתי גת

ד"ר איתי גת: אתם שומעים אותי?     

קטי קטרין שטרית: כן, שומעים

ד"ר איתי גת: אוקיי

ד"ר איתי גת:  אז בעצם הרעיון היה, אנחנו יודעים, וזה כבר מנתונים מדעיים ברורים שככל שעובר הזמן לאחר נטילת הזרע אז איכות הזרע יורדת

ד"ר איתי גת:  ואנחנו יודעים את זה לפי מדד שנקרא תנועתיות של הזרע

ד"ר איתי גת:  ויש נתונים, עוד פעם, זה מדעים סטטיסטיים מוכחים שיש משמעות לזמן

ד"ר איתי גת:  ולכן אנחנו חושבים שיותר נכון להגביל באמת ל-24 שעות, חוץ ממקרים חריגים

ד"ר איתי גת:       עכשיו, לגבי מה ששאל חבר הכנסת לשעבר האוזר

ד"ר איתי גת:  החיים עצמם הם כאלה שגם אם אחד מאתנו נמצא בחו"ל, אז תמיד יש אפשרות להגיע, לפנות

ד"ר איתי גת:  אני חושב ש-"מי מטעמו" זה אמור לספק

ד"ר איתי גת:  כי תמיד אפשר למצוא אותנו

צבי צור: לכן אני אומר "או מי מטעמו"

צבי צור:  כיוון שמדובר בלחץ זמן, מכיוון שאימצנו, קיצרנו 48 ל-24, מנסיבות של הטבע, של החיים

צבי צור:  עדיין אני לא רוצה לראות מצב שבו בגלל בירוקרטיה שלא תפסו את הזה או שהוא לא נמצא או שהוא נמצא בישיבה חשובה ולא חתם וכו'

צבי צור:  ומכיוון שהזמן הוא קריטי כאן, ה-"מי מטעמו" מייצר נוסחה מאוזנת סבירה

נעה בן שבת: אז נגיד "הרופא בבנק הזרע מטעמו"

נעה בן שבת:  בסדר? זה רופא, יכול לקחת כל רופא?     

ד"ר איתי גת: מצוין

קטי קטרין שטרית: או רופא מטעמו?     

ד"ר איתי גת: לא צריך להיות רופא

צבי צור: לא צריך להיות רופא

נעה בן שבת: סליחה, זה צריך להיות רופא

נעה בן שבת:  זה רופא אבל בבנק הזרע או שזה יכול להיות כל רופא, רופא אף אוזן גרון יכול גם לתת?     

צבי צור: מטעמו

ד"ר איתי גת: רופא מטעמו זה מצוין

צבי צור: בדיוק

קטי קטרין שטרית: מאה אחוז

קטי קטרין שטרית:  יופי, נמשיך

נעה בן שבת: טוב, נושא החיילים אנחנו, אני מבינה שמשרד הביטחון יש לו עמדה למסור לוועדה

צבי צור: איזה סעיף אנחנו?     

נעה בן שבת: אנחנו בסעיף (ה)

קטי קטרין שטרית: כן, משרד הביטחון?     

נגה שילדהאוז טאובר: עכשיו למסור את העמדה או שנגיע לפרק?     

נעה בן שבת: עכשיו תמסרי, כי אני קוראת עכשיו את הסעיף

נגה שילדהאוז טאובר: טוב

נגה שילדהאוז טאובר:  אני עו"ד נגה שילדהאוז טאובר, היועצת המשפטית של אגף משפחות במשרד הביטחון

נגה שילדהאוז טאובר:  בוקר טוב, שלום לכולם

נגה שילדהאוז טאובר:       אני רוצה רגע להגיד כמה מילים לגבי המתווה המוצע

נגה שילדהאוז טאובר:  זו עמדה משותפת לשר הביטחון ולמשרד לאחר שהתקיים דיון ייעודי בנושא

נגה שילדהאוז טאובר:  העמדה גם מתואמת עם גברתי חברת הכנסת

נגה שילדהאוז טאובר:  אז שוב, לעניין עצם הזרע מוצע לשימוש בזרע של נפטר

נגה שילדהאוז טאובר:  מערכת הביטחון תומכת במתווה המוצע, בהתאם להסדר שייקבע לגבי כלל האוכלוסייה

נגה שילדהאוז טאובר:       לעניין הפרק הייחודי שיוחד לצה"ל בחוק, אנחנו מסתייגים

נגה שילדהאוז טאובר:  כמובן שצה"ל יפעל בהתאם לכל מנגנון כללי שייקבע ויכבד כל הנחיה בנוגע לשימוש בזרע של נפטר שהוא גם חייל

נגה שילדהאוז טאובר:  גם לעניין קיומו של מאגר כללי, אנחנו לא מתנגדים

נגה שילדהאוז טאובר:  פשוט אנחנו סבורים שלא נכון שצה"ל יהיה הכוח המניע של אותו מאגר או אותו מנגנון

קטי קטרין שטרית: אז מה שאני סיכמתי עם השר זה שהנושא הזה יהיה וולונטרי

קטי קטרין שטרית:  זאת אומרת, חייל מוכן לתת את הזרע מבלי חלילה וחס לאבד את זה או שיקרה לנו מצב שבו עוברים 24 שעות והזרע הזה הוא לא

נגה שילדהאוז טאובר: ברור

קטי קטרין שטרית: כאילו, לא להכריח אותו, צביקה

קטי קטרין שטרית:  מה שגלנט אמר לי 'אל תכריחו את המערכת לשאוב את הזרע

קטי קטרין שטרית:  אנחנו לא יכולים לעמוד בזה, לא לוגיסטית'

קטי קטרין שטרית:  פשוט לא

צבי צור: גברתי יושבת הראש, לדעתי נפלה שגגה גדולה בהבנת שר הביטחון גלנט את החוק

קטי קטרין שטרית: מעולה

צבי צור: החוק איננו בא ואומר נטילת זרע של חייל בהיותו מלש"ב או במהלך שירותו

צבי צור:  החוק מייצר אך ורק פרוצדורה שהיא קשורה בטבורה להחלטת הפוקד לקרוא לאדם שישרת שלוש שנים, למלא שאלון שאומר, הנוסח שייקבע על ידי הוועדה

צבי צור:  האם חלילה בקרות אירוע אתה מוכן שיישאבו את הזרע

צבי צור:       עכשיו, אני רוצה לחדד את העניין

צבי צור:  אנחנו שמים סוף פסוק אחת ולתמיד לשאלת אי הבהירות של רצונו של הנפטר

צבי צור:  כל החוק הזה עומד על שני אדנים: רצונו של הנפטר וטובת הילד

צבי צור:  אנחנו מבררים את רצונו של הנפטר

צבי צור:  ההבדל בין חייל צה"ל לאזרח כללי זה שאנחנו, אחרי שבחנו, שקלנו והבנו, אפשרנו לאדם שאיננו חייל, באופן וולונטרי, להודיע בצורה שהוועדה תקבע, שהחוק יקבע, שיש לו עניין אם חלילה קורה לו משהו שתתבצע פרוצדורה ככל שהיא אפשרית

צבי צור:  צה"ל, שחובתו, חובת ההגינות שלו כלפי החייל וכלפי משפחתו היא גבוהה יותר מהרגיל, הוא ינהל פרוצדורה של לא מאגר של זרע, של רשומה של חיילים שיכול להיות שרובם יגידו אין לנו עניין בדבר הזה

צבי צור:  אבל אותם חיילים שנתנו דעתם ואמרו רוצה אני, שאם חלילה קורה לי, אם תיתכן הפרוצדורה

צבי צור:  כי הרבה פעמים זה לא אפשרי בנסיבות, אני אבקש לעשות את אותו מאמץ להבטחת המשכיות

צבי צור:  ואנחנו שמים סוף פסוק להתדיינויות ולעינויי נפש של המשפחה אחרי זה בלהוכיח את רצון הנפטר

צבי צור:       לכן גלנט לא הבין, סליחה שאני אומר את זה כאן

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא גלנט

קטי קטרין שטרית:  גלנט לא קרא את החוק, זה פשוט מה שאמרו לו במשרד הפקידים

צבי צור: אז יכול להיות שהפקידים

צבי צור:  יתכבד הצבא, ומכיוון שהוא מנהל רשומות כאלה ואחרות, כל החוק הזה, ודנו על זה שעות על גבי שעות, לגבי מהי הפרוצדורה שצה"ל שואל ואיך הוא שואל, וכל החוק בנוי לאותה שאלה

צבי צור:  שהיא מורכבת, רגישה, עדינה, אבל פתירה

צבי צור:  יבוא ויגיד החייל 'רוצה אני'

צבי צור:  ואת זה צה"ל ישקף

צבי צור:  וצה"ל חובה עליו על כל חייל לעשות את זה

קריאה: באתי להגיד לך שלום

קריאה:  שמעתי את הקול

צבי צור: נזכרת בנשכחות

נגה שילדהאוז טאובר: גברתי, חשוב לי אם אפשר מילה אחת

קטי קטרין שטרית: כן?     

נגה שילדהאוז טאובר: הפרק הייחודי לחיילים הוא פרק שמדבר על יידוע אקטיבי

נגה שילדהאוז טאובר:  כלומר, צה"ל יעמת את אותם חיילים עם הסוגייה הזאת ולכך אנחנו מסתייגים

נגה שילדהאוז טאובר:  אין שום מניעה וההיפך, אנחנו תומכים בהסדר כללי שיחול גם על חיילים, ככל שיוחלט לעמת את האזרחים עם אותה סיטואציה, עם אותו שאלון

נגה שילדהאוז טאובר:  בכל נקודת זמן וככל שינוהל מאגר לאומי אנחנו נצטרף ונתמוך

קטי קטרין שטרית: שנייה, אני רק רוצה להגיד לך לגבי סעיף 3(3) הרי שם אנחנו מבקשים מהנפטר להשאיר איזה שהוא משהו אחריו במידה והוא רוצה או לא רוצה

קטי קטרין שטרית:  זה בדיוק מה שצביקה אומר

נגה שילדהאוז טאובר: אנחנו לא מתנגדים

צבי צור: גברתי, אני רוצה לחדד

צבי צור:  יש פה u turn ענק של משרד הביטחון

צבי צור:  מפאת שהחוק הזה הוא סבוך, מורכב, פרטי פרטים ולא מבינים, משרד הביטחון עושה צעד ענק אחורה

צבי צור:  משרד הביטחון הסכים לנהל מאגר

צבי צור:  לא יקום כאן מאגר לאומי כל כך מהר

צבי צור:  לא יהיה אלף ואחת בעיות ויש הבחנה מלאה מאזרח שהוא כללי ושעולה בדעתו, בין אם בצורה וולונטרית, בין אם קרא על זה בעיתון, לייצר איזה שהיא פרוצדורה ואולי להשאיר, נקרא לדבר בצורה גסה "צוואה" באשר לעניין הזה

צבי צור:  מאשר הצבא, שפוקד הפוקד על אדם לעזוב את ביתו, להניח את כליו, לא לעבוד בעבודה, פוגע בחירותו, קורא לו לשירות צבאי של כך וכך חודשים, מסכן את חייו – אגב, חלקו בצורה ישירה על ידי, שולח אותו לקרב, חלקו בצורה עקיפה, שולח אותו על אופנוע במשטרה צבאית בשביל להבטיח עניינים אחרים, עקיפים, למען הצבא

צבי צור:  הוא מחויב בניהול מאגר

צבי צור:       כמו שיבוא ויגיד צה"ל עכשיו אני, אם קורה משהו לחייל, יש ביטוח לאומי

צבי צור:  יבוא אגף הנפגעים יגיד יקבלו, אין לי בעיה, יקבלו פיצוי

צבי צור:  לא

צבי צור:  באה המדינה הזאת וקבעה סטנדרט אחר

צבי צור:  אם חייל נפגע במהלך שירותו הצבאי הפיצוי, הטיפול, המעטפת שהוא מקבל בהיותו אחד שנפגע היא אחרת בתור אגף נפגעים מאשר אחד שנפגע ומקבל מהביטוח הלאומי

צבי צור:  אל תגלגלו אותנו לביטוח הלאומי או דומה שכזה

צבי צור:  קחו אחריות, צה"ל

צבי צור:  תבואו ותגידו אנחנו נותנים מעטפת ביטוחית כוללת, לרבות אנחנו נותנים אפשרות ומיידעים אקטיבית את אותו חייל באפשרות של המשכיות

צבי צור:  ולוקחים אחריות שאם חלילה קורה משהו תחת המשמרת שלנו, תרתי משמע, אנחנו פקדנו עליך להיות במקום הנכון בזמן ההוא הטרגי

צבי צור:  אנחנו לוקחים אחריות ומנסים בכל כוחנו להבטיח בצורה מקסימלית את רצונך, רצון המת, להמשכיות

צבי צור:       הגלגול הזה, שאנחנו נורא תומכים, במילים מאוד נחמדות, צה"ל תומך, צה"ל תומך, אבל בסוף עושה פה u turn ענק לחוק הזה

צבי צור:  אני רוצה, גברתי, שתדעי שמדובר בנסיגה

צבי צור:  ואני אבקש בצורה חריגה, אם הגברת לא תשתכנע ותחזור למסלול שהיינו אצלה עד לפני חצי שנה, לקבוע פגישה מיוחדת עם שר הביטחון ולנהל איתו את הדיון הזה

צבי צור:  כי אי אפשר, לא יהיה פה מאגר לחיילי צה"ל

צבי צור:  וכל החוק הזה יהיה אות מתה

קטי קטרין שטרית: כן?     

ברוך בן יגאל: אני רוצה להוסיף

ברוך בן יגאל:  כמו שכל חייל שמתגייס היום לצבא הגנה לישראל חותם על כרטיס שנקרא אדי

ברוך בן יגאל:  האם הוא מסכים או לא מסכים, אם חס ושלום יקרה לו משהו

ברוך בן יגאל:  מה לעשות? אנחנו נמצאים במדינה, אנחנו לא מוקפים במדינות סקנדינביות

ברוך בן יגאל:  אנחנו מוקפים אויבים מרים

ברוך בן יגאל:  ואם חס ושלום, חס וחלילה, ההסתברות שיקרה לחייל היא פי כמה וכמה מכל אזרח אחר

ברוך בן יגאל:  ולכן כל הסיפור פה להוסיף עוד רובריקה אחת למתגייס החדש ולהגיד לו 'אדוני, יקרה לך חס ושלום משהו

ברוך בן יגאל:  האם אתה מוכן שישתמשו בזרע שלך?' זה כל הסיפור

קטי קטרין שטרית: כן

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה רק לציין, כשאני שוחחתי עם השר, החשש של השר היה שפותחים בצבא הגנה לישראל איזה שהוא בנק זרע

קטי קטרין שטרית:  זאת לא הכוונה

צבי צור: זאת לחלוטין לא הכוונה

צבי צור:  מרשם

קטי קטרין שטרית: דקה, צביקה, שנייה

נגה שילדהאוז טאובר: למעשה זה ניהול של מאגר מידע, שהוא מאגר מידע צדדי לאותו מאגר - - -     

קטי קטרין שטרית: מאגר מידע

קטי קטרין שטרית:  עדיין לא עבודה שאי אפשר לעמוד בה במסגרת צבא הגנה לישראל

קטי קטרין שטרית:  אם הוא כותב בטופס שאתם נותנים לו שהוא מוכן שבמידה וחס וחלילה, אגב, לא חייב להיהרג, אפשר גם להיפצע

קטי קטרין שטרית:  ואת יודעת

נעה בן שבת: החוק הזה לא חל

נעה בן שבת:  החוק הזה חל רק במקרה של פטירה

קטי קטרין שטרית: נכון, רק על פטירה

קטי קטרין שטרית:  נכון

קטי קטרין שטרית:  אז לכן, כשאתם נותנים טופס כזה והוא רושם למטה, אז זה פוטר את המשפחות מתהליך משפטי מסורבל וארוך

נגה שילדהאוז טאובר: גברתי, המשמעות פה היא בעצם לעמת את אותם חיילים או להפגיש אותם עם סיטואציה, ילדים בני 18, להפגיש אותם באופן אקטיבי עם סיטואציה שבה הם צריכים לתת את דעתם לכזאת אפשרות

ברוך בן יגאל: מה ההבדל בין זה לבין אדי?     

נגה שילדהאוז טאובר: החייל עושה את זה באופן וולונטרי

צבי צור: אמת

צבי צור:  על זה היה דיון בקריאה טרומית, קריאה ראשונה ועברנו את החסם הזה

צבי צור:  אי אפשר לגלגל אחורה הסכמות היסטוריות שנעשו כאן עם משרד הביטחון, בהרכבו הקודם

קטי קטרין שטרית: צביקה, רגע, רגע, בוא ניתן לה להשיב

צבי צור: ושר הביטחון הנוכחי יגיד האם הוא שינה את עמדתו של שר הביטחון הקודם?      

קטי קטרין שטרית: צביקה, צביקה

נגה שילדהאוז טאובר: שר הביטחון הנוכחי מסתייג

קטי קטרין שטרית: צביקה, המטרה שלנו היא להגיע להסכמות, כמה שיותר רחבות

קטי קטרין שטרית:  אני לא רוצה לריב עם משרד הביטחון או להתווכח

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה לשמוע אותם ואנחנו יכולים לשכנע אחד את השני

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שאת צודקת, בוא נאמר, בגדול

קטי קטרין שטרית:  ברגע שאת אומרת יש חשש, מה חייל, מיד אומרים לו שהוא הולך למות

קטי קטרין שטרית:  לא, לא, אבל חייל יודע טוב מאוד בתוך תוכו

נגה שילדהאוז טאובר: זה לא רק שהוא הולך למות, זה מה ייעשה בזרעו

קטי קטרין שטרית: אז יכול להיות שהוא לא רוצה

קטי קטרין שטרית:  וזה הזמן להגיד להורים שלו גם אם אתם רוצים, אני לא רוצה

קטי קטרין שטרית:  כי את יודעת שזו סוגיה, אגב, שנתקלתי בה עם המון ארגונים שדיברו איתי על החוק

קטי קטרין שטרית:  הדבר שהטריד אותם זה רק דבר אחד: ואם הוא לא רוצה? איך אתם יודעים שהוא רוצה? ולכן זה יכול לפתור את הבעיה של אי הרצון או כן רצון שלו

קטי קטרין שטרית:  ואני לא חושבת שחייל שבא, שמתחייל, הוא חושב אני הולך למות

קטי קטרין שטרית:  לא, זאת לא הנקודה

קטי קטרין שטרית:  נכון שזה עובר בראש, כי בכל זאת, יש לנו חיילים שעושים עבודה כל כך טובה ושומרים עלינו במקומות הכי הכי קשים ועושים מבצעים הכי הכי מסוכנים

קטי קטרין שטרית:  וזה עובר לו בראש שיכול להיות שהוא לא חוזר הביתה

ברוך בן יגאל: סליחה, מה ההבדל בין השאלה ששואלים חייל שעכשיו התגייס לצבא הגנה ישראל, מה ההבדל בין השאלה אם יקרה לך משהו למי אתה רוצה שנודיע? זה מופיע בתוך השאלון

ברוך בן יגאל:  מה ההבדל בין זה? תסבירי לי

נגה שילדהאוז טאובר: חייל שמתגייס הוא מתמודד - - -     

ברוך בן יגאל: סליחה, רגע שנייה, ברשותך

ברוך בן יגאל:  מה ההבדל בין השאלה הזאת לבין השאלה של אם חס ושלום יקרה לך משהו, אם אתה מוכן שישתמשו בזרע שלך, כן או לא? ודבר שני, לי דפקו בדלת

ברוך בן יגאל:  לי דפקו בדלת

ברוך בן יגאל:  דפקו לי בדלת, לי דפקו לפניה

ברוך בן יגאל:  כשדפקו לי בדלת אף אחד מהצבא לא אמר לי שיש את האפשרות הזאת של מה שנקרא קצירת זרע

ברוך בן יגאל:  במקרה מישהו אמר לי בטלפון

ברוך בן יגאל:  כשקרה לניצה האסון אני אמרתי לניצה

ברוך בן יגאל:  אני הלכתי לבית חולים לסורוקה באמצע הלילה, יחד עם ראש עיריית באר יעקב ניסים גוזלן

ברוך בן יגאל:  אנחנו עשינו את זה מאחורי הקלעים

ברוך בן יגאל:  למה? למה אני כהורה שכול היום כל חייל צה"ל שנפגע מהר מהר רץ למשפחה, רץ אליהם מהר ועושה תחרות של להגיד להם שיש את הדבר הזה

ברוך בן יגאל:       אין חייל צה"ל בשלוש שנים האחרונות כמעט, שלא הגעתי אליו ואמרתי למשפחה

צבי צור: וולונטרית

ברוך בן יגאל: וולונטרית, יש את הדבר הזה

ברוך בן יגאל:  אגב, אני רוצה להגיד לך

קריאה: אלפי משפחות שלא דפקו להם בדלת או באוזן והן אוכלות את עצמן עד היום

קטי קטרין שטרית: יפה

קטי קטרין שטרית:  אני גם חושבת שבעקבות המקרים גם של ניצה וגם שלו, בפירוש יש היום מודעות לציבור כן לשמור את הזרע

ברוך בן יגאל: הנה, בת אל, אחות של שאולי, בעקבות ריאיון שאני עשיתי בכלי התקשורת, היא כשקרה להם האסון, אח שלה היה במשטרה צבאית

ברוך בן יגאל:  קרה להם האסון

ברוך בן יגאל:  מיד היא אמרה אני זוכרת את הריאיון של ברוך והם הלכו ועשו את זה

ברוך בן יגאל:       כל הסיפור פה, אני רוצה להגיד לך משהו

ברוך בן יגאל:  כשהבן שלי, בן יחיד שלי, שאני חתמתי לו, למה החתימה שלי, ריבונו של עולם, טובה ללכת שהבן שלי ילך לצבא, החתימה שלי מצוינת בשביל זה

ברוך בן יגאל:  החתימה שלי מצוינת שישתמשו באיברים שלו

ברוך בן יגאל:  היד הזאת חתמה, יד שמאל שלי חתמה

ברוך בן יגאל:  ומצוינת היד הזאת

ברוך בן יגאל:  למה היד הזאת לא טובה כדי לעשות המשכיות לבן שלי? למה?     אני מדבר עכשיו על חיילי צה"ל, המתגייסים החדשים

ברוך בן יגאל:  מה ההבדל? יש שורה אחת שאומרת, אני קראתי את כל השאלון

ברוך בן יגאל:  תאמיני לי, אני מומחה לשאלון הזה

ברוך בן יגאל:  יש את השאלה אם יקרה לך משהו למי אתה רוצה שנודיע? למי תיתן גם את הכסף שלך

ברוך בן יגאל:  אפילו את זה כתוב

ברוך בן יגאל:  למה התמודדות של ילד בן 18, זה כן וזה לא? למה? ממה אתם פוחדים בדיוק? הרי אף אחד לא מבקש מכם שהילד הזה יהיה יתום צה"ל, אף אחד לא ביקש מכם שקל

ברוך בן יגאל:  אז מה אכפת לכם, ריבונו של עולם?     

נגה שילדהאוז טאובר: ברוך, ההיפך

נגה שילדהאוז טאובר:  אנחנו לא מתנגדים להסדר שיחול גם על חיילי צה"ל

נגה שילדהאוז טאובר:  יש פה לדעתי אנחנו מתמקדים באיזה שהיא נקודה שהיא - - -     

ברוך בן יגאל: אז מה אכפת לך מהשאלה הזאת, לא הבנתי?     

נגה שילדהאוז טאובר: לא, כי אתם רוצים לייחס פה פרק שהוא ספציפי לחיילי צה"ל

נגה שילדהאוז טאובר:  ההיפך, אנחנו רוצים להסדיר את הסוגייה כלפי כלל האזרחים

צבי צור: אבל אין אפשרות

צבי צור:  אתם מנהלים - - -     

נגה שילדהאוז טאובר: סליחה, רק אני אשלים

נגה שילדהאוז טאובר:  אני פשוט אומרת שגם הסדרה כללית אולי תהיה אפילו מהירה יותר בנסיבות, כי אנחנו נתקלנו בקשיים לתכלל את דינו של המאגר הזה, בהיותו של החייל משוחרר

צבי צור: איזה קשיים?     

נגה שילדהאוז טאובר: אל מול מאגר, אז אני

צבי צור: נפתור לך את הקשיים בחוק

נגה שילדהאוז טאובר: לא, אז אני אומרת, עוד יותר מהר להכין מנגנון שיוחל על כולם באופן אחיד ושוויוני

נגה שילדהאוז טאובר:  יש פה שאלות אתיות

ברוך בן יגאל: אדם שלוקח רכב, סליחה גברתי

ברוך בן יגאל:  אדם שלוקח רכב ונוסע בכביש איילון ועושה תאונת דרכים, אף אחד לא שואל אותו שום שאלה

ברוך בן יגאל:  אבל חייל צה"ל - - -     

נגה שילדהאוז טאובר: נכון

נגה שילדהאוז טאובר:  אבל למה - - -     

ברוך בן יגאל: תקשיבי, אני כבר שלוש שנים בסיפור הזה

ברוך בן יגאל:  אני עובר עינוי דין מטורף

ברוך בן יגאל:  עובר עינוי דין מטורף, אני לא מבין למה בכלל

ברוך בן יגאל:  כשקרה לי האסון אני הייתי בטוח שאני אחרי השבעה מתחיל לעשות את הסיפור של להביא ילד, תוך שנה אני כבר הופך להיות סבא

ניצה שמואלי: פתאום אתם כל כך נחמדים, רוצים לדאוג לכלל אזרחי ישראל

ניצה שמואלי:  הפתעה

ניצה שמואלי:  אני מופתעת, באמת

קטי קטרין שטרית: רגע, שנייה

קטי קטרין שטרית:  הגיעה מירב בן ארי, שהחוק הוא גם שלה

קטי קטרין שטרית:  ברור לכם

קטי קטרין שטרית:  אז אני מעדיפה שניתן לה לומר כמה מילים

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה רק להגיד לך משהו, היועצת המשפטית של משרד הביטחון, נכון?     

נגה שילדהאוז טאובר: כן

קטי קטרין שטרית: את שמך שכחתי, סליחה

נגה שילדהאוז טאובר: נגה

קטי קטרין שטרית: נגה

קטי קטרין שטרית:  נגה, אני מתכוונת להתקדם עם הנושא הזה

קטי קטרין שטרית:  לגבי ההסתייגות שלכם, אנחנו נשמע אותה

קטי קטרין שטרית:  אנחנו ממשיכים עם זה, אני לא מתכוונת להתעכב מהסיבה הפשוטה: הדיונים האלה נעשו בעבר

קטי קטרין שטרית:  עכשיו, אני אגיד לך משהו שקצת מפריע לי

קטי קטרין שטרית:  יואב גלנט מתמודד עם הרבה מאוד סוגיות ובוודאי ובוודאי סוגיות מאוד קשות

קטי קטרין שטרית:  ואני, התחושה הקשה שלי זה שאתם ישבתם מולו ונתתם לו סקירה לא ראויה

קטי קטרין שטרית:  כי מה שלי הוא אמר זה שמפריע לו דבר כזה: מפריע לו שלא יקום בנק זרע רק של חיילים

נגה שילדהאוז טאובר: מאגר

קטי קטרין שטרית: רק שנייה

קטי קטרין שטרית:  לא, לא, לא, את לא תפריעי לי

קטי קטרין שטרית:  עכשיו אני רוצה להשלים את מה שיש לי להגיד

קטי קטרין שטרית:  שיקום בנק זרע של חיילים

קטי קטרין שטרית:  כשכמובן אנחנו מדברים על מיטב בנינו, שתהיה איזה סוגיה של מריבה, כל אחד ירצה את אותו זרע, כי זה זרע מובחר, מה שנקרא

קטי קטרין שטרית:  ושאין לוגיסטית את האפשרות שצבא הגנה לישראל יקים את אותו בנק

קטי קטרין שטרית:  וחד משמעית אני חוזרת ואומרת, אם מודיעים לחייל שוולונטרית הוא יכול להשאיר, וולונטרית, כמו כרטיס אדי

קטי קטרין שטרית:  וחזרנו ודיברנו על זה הוא ואני, על כרטיס אדי, כל חייל יכול להשאיר את הזרע שלו

קטי קטרין שטרית:  אין עם זה שום בעיה

קטי קטרין שטרית:       אני, לצערי חוששת שאתם העברתם אינפורמציה אחרת לגלנט

קטי קטרין שטרית:  כי כשהוא ואני דיברנו, אז אנחנו דיברנו בדיוק על מה שאמר לכם עכשיו יגאל בן ברוך

ברוך בן יגאל: ברוך בן יגאל

קטי קטרין שטרית: ברוך בן יגאל

קטי קטרין שטרית:  מה יהיה, ברוך? ברוך בן יגאל

קטי קטרין שטרית:  לא, שתביני, אנחנו, אני הייתי בהסתדרות המורים הוא היה בארגון המורים, רבנו מכות

קטי קטרין שטרית:  עכשיו אנחנו החברים הכי טובים

קטי קטרין שטרית:  אבל אני מתה עליו

קטי קטרין שטרית:  הוא אדם מדהים, משכמו ומעלה

קטי קטרין שטרית:  הנתינה שהוא מדבר, שהוא הלך למשפחות והבהיר להם מה הזכויות שלהם – זה מה שליווה אותו גם בארגון המורים

קטי קטרין שטרית:  שהוא הלך ודאג לאלפי מורים במדינת ישראל לזכויות שלהם

קטי קטרין שטרית:  ולכן זה ממשיך, זה לא יעזור, הוא לעולם לא יוכל, ברוך לא ירים את הידיים וילך

קטי קטרין שטרית:  הוא ימשיך עם זה

קטי קטרין שטרית:  ואני איתך

קטי קטרין שטרית:  וגם מירב, אני מבטיחה לך

קטי קטרין שטרית:  וגם עם ניצה וגם עם כל אותם הורים שאני קיבלתי אלפי טלפונים והודעות של הורים שאומרים שברגע שהם יודעים שהחוק הזה עובר, הם רגועים

קטי קטרין שטרית:  אתה מבין את זה? הם רגועים, כי יש המשכיות לילדים שלהם

קטי קטרין שטרית:       עכשיו, משרד הביטחון היקר, שאני מכבדת מאוד

קטי קטרין שטרית:  הסוגייה היא כזו: חייל שיודע שהוא הולך לשרת ביחידה מאוד מובחרת ועם סיכויים גבוהים חלילה לא לחזור הביתה בתום השירות שלו

קטי קטרין שטרית:  עצם העובדה שהנושא הזה בא לידיעתו והוא מחליט, אנחנו לא מחליטים עבורו, הוא מחליט שהוא מעונין בהמשכיות, אתם לא יכולים לקחת את זה ממנו

נגה שילדהאוז טאובר: אנחנו לא מנסים לקחת

נגה שילדהאוז טאובר:  אני, שוב, רק חשוב לי באמת אולי לסכם את הסוגייה

נגה שילדהאוז טאובר:  אנחנו לא מתנגדים שככל שיהיה איזה שהוא יידוע כללי לגבי כלל האוכלוסייה זה גם כמובן גם החיילים יהיו חלק מהסידור

צבי צור: תודה רבה

צבי צור:  באמת תודה רבה

צבי צור:  עם כל הכבוד

קטי קטרין שטרית: צביקה, צביקה, תן לה להמשיך

קטי קטרין שטרית:  באמת, אני רוצה לשמוע אותה

צבי צור: סיכמנו את זה

קטי קטרין שטרית: אבל אנחנו רוצים לשמוע, אנחנו רוצים להתקדם

קטי קטרין שטרית:  אמרתי לך, אני באה מתחום החינוך, צביקה

קטי קטרין שטרית:  אני לא באה מתחום המשפט, כמוך

קטי קטרין שטרית:  אני באה מתחום החינוך

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שצריך להקשיב, לשמוע, גם אם זה ייקח

קטי קטרין שטרית:  אמא שלי, עליה השלום, הייתה אומרת הדרך הארוכה היא הקצרה ביותר

קטי קטרין שטרית:  ואני אומרת לך, כל עוד אני פה, בדיוק כמו שאמרתי ואתה היית שותף איתי במערת המכפלה

קטי קטרין שטרית:  אמרתי כל עוד אני חברת כנסת תקום מעלית במערת המכפלה

קטי קטרין שטרית:  אמרתי או לא אמרתי? היום יש מעלית במערת המכפלה

קטי קטרין שטרית:  אתה יודע למה? כי כשאני לוקחת משהו אני לא מרפה

קטי קטרין שטרית:  שום דבר, חוץ מהקדוש ברוך הוא, לא יגרום לי ולא גורם לי להסיר ידיים מהחוק הזה

קטי קטרין שטרית:  ואני חושבת שאני מדברת גם בשמה של מירב

קטי קטרין שטרית:  בסדר? ומירב הוכיחה את זה, לא פעם, לא פעמיים ולא שלוש

קטי קטרין שטרית:  שכשאנחנו נחושים אנחנו נעשה את זה עד הסוף

קטי קטרין שטרית:  לכן סבלנות

קטי קטרין שטרית:  אמרתי את זה גם לניצה

קטי קטרין שטרית:  ואני אוהבת את ניצה אהבת נפש

קטי קטרין שטרית:  ואני אומרת לה ניצה, אני יודעת שאת רוצה את זה עכשיו ומיד

קטי קטרין שטרית:  אבל הדרך הארוכה היא תהיה הכי קצרה

קטי קטרין שטרית:  זהו

קטי קטרין שטרית:  ולכן אני מאוד רוצה שנשמע

קטי קטרין שטרית:  נשמע

קטי קטרין שטרית:  בואו נשכיל, בואו נשמע מה מפריע, בואו ננסה לשכנע

קטי קטרין שטרית:  למה לא? כן?     

נגה שילדהאוז טאובר: שוב, אני מבינה שהנושא הזה גם לא ייסגר היום

נגה שילדהאוז טאובר:  אבל אני אגיד, הנושא הוא תקדימי

נגה שילדהאוז טאובר:  הוא רגיש

נגה שילדהאוז טאובר:  אין לו אח ורע בעולם

נגה שילדהאוז טאובר:  בכנסת הקודמת הייתה פה סקירה של המצב ושל המשפט

נגה שילדהאוז טאובר:  אין לו אח ורע בעולם

נגה שילדהאוז טאובר:  אנחנו ממש יש מאין מנסים להקים איזה שהוא מנגנון

נגה שילדהאוז טאובר:  ולא נכון ללכת מהנקודה של החיילים אל הכלל

נגה שילדהאוז טאובר:  כי זה מנגנון שיתפתח יותר מהר

נגה שילדהאוז טאובר:  אם אנחנו באופן אקטיבי נפעל להציג בפני החיילים אנחנו גם ניתקל עם הדילמות

נגה שילדהאוז טאובר:  ואנחנו מהנקודה נלך לכלל ולא הפוך

קטי קטרין שטרית: בסדר גמור

קטי קטרין שטרית:  אין בעיה

קטי קטרין שטרית:  את רוצה לקרוא לזה כלל, תקראי לזה כלל

קטי קטרין שטרית:  אין לי שום בעיה עם זה

קטי קטרין שטרית:  כן צביקה? אבל קצר, כי אנחנו בהקראה

צבי צור: גברתי, כן, במילה אחת

צבי צור:  כיוון שאני שמעתי פה בקצה האוזן צליל שלכאורה יש קשיים משפטיים

צבי צור:  אין לי ספק שמדובר בסוגיה פילוסופית שמקומו של הבית הזה להכריע ולא בחדרים סגורים תחת פלורסנט במשרד הביטחון, קודם כל

קטי קטרין שטרית: אני עוד עלולה להאמין שאתה בעד הרפורמה

קטי קטרין שטרית:  לפי מה שאתה אומר, זה בדיוק מראה את זה

צבי צור: אז אני אשמח שבעניין הזה, איך אומרים? כולם יהיו קוהרנטיים

צבי צור:  שורה תחתונה, אם בקצה האוזן שמעתי שעלולים להתעורר קשיים משפטיים כאלה ואחרים בניהול המאגר, יתכבדו משרד הביטחון, יציפו את זה כאן ואנחנו נסדיר את זה בחקיקה ראשית

צבי צור:  וכך נסיר אבן גדולה מהיכולת שלכם ליישם בצורה יעילה ומהירה את כוונת המחוקק ואת הנחיית המחוקק על פי חוק

צבי צור:       הצבא הוא לא זה שיכריע בשאלה, אלא הבית הזה

צבי צור:  בשאלה המהותית: אחד, האם העובדה שאנחנו נתנו סמכות לפוקד לקרוא לאנשים ולסכן את חייהם אנחנו גם נחייב את הפוקד לשאול את השאלה הזאת ולנהל מאגר מידע

צבי צור:  מאוד פשוט

צבי צור:  צה"ל מנהל מאגרי מידע הרבה יותר מורכבים

צבי צור:  צה"ל לוקח מאגרי מידע של שיניים, אם חלילה קורה

צבי צור:  זה לא בשביל טיפולי שיניים

צבי צור:  צה"ל מנהל נושא של מח עצם

צבי צור:  צה"ל נטל על עצמו אין ספור משימות שהן אינן נעימות באוזנו של ילד בגיל 18

צבי צור:  הכרענו הכרעה תרבותית שהבן אדם בן ה-18 איננו עוד ילד

צבי צור:  יכול להתמודד עם שאלות קשות

צבי צור:  ואני מבקש שהצבא, שבאמת מעמיד את האנשים האלה באתגר הכי גדול, לסכן את חייהם, פתאום בשאלת שאלון מה שנקרא בעגת הרחוב, "המכנסיים ייפלו למטה והברכיים ירעדו"

צבי צור:  לא יהיה פה רעד, לא יהיה כלום

צבי צור:  ואל תנצלו, מסיים, בטיעונים מעין משפטיים להסדיר פה את הדיון האתי פילוסופי

קטי קטרין שטרית: תודה רבה צביקה

קטי קטרין שטרית:  אנחנו רוצים לתת לחברת הכנסת שהיא בעצם גם המחוקקת של החוק, לשאת דברים

מירב בן ארי: אני אדבר קצר ואני אתנצל, כי אני חייבת להיות בדיון על האיזוק האלקטרוני, שהוא גם בנפשי והוא מתקיים ברגעים אלה בוועדת בט"פ

מירב בן ארי:  לכן אני באה לשמוע בעיקר ואני אמשיך אחרי זה

קטי קטרין שטרית: לא, אני אעדכן אותך

מירב בן ארי: אני בטוחה

מירב בן ארי:  אנחנו מתעדכנות כל הזמן

מירב בן ארי:  אני רק אגיד משהו אחד לגבי עמדת משרד הביטחון

מירב בן ארי:  והתעדכנתי פה עם היועצים המשפטיים

מירב בן ארי:       לגבי העמדה של היועצת המשפטית

מירב בן ארי:  צביקה, אני רוצה להגיד משהו ליועצת המשפטית של משרד הביטחון

מירב בן ארי:  בסוף, זה עניין של מדיניות של שר

מירב בן ארי:  עברנו כאן הרבה חוקים

מירב בן ארי:  אם שר רוצה, יהיה

מירב בן ארי:  אם שר לא רוצה, לא יהיה

מירב בן ארי:  לדעתי גברתי, אני חושבת שראוי שתהיה פגישה משותפת של היוזמות יחד עם השר, יחד עם הייעוץ המשפטי ושם תתקבל החלטה

מירב בן ארי:  לכם אין מה לריב איתם בכלל

מירב בן ארי:  בסוף יש שר

מירב בן ארי:  היה שר, בדיוק שאלתי את היועצת המשפטית למה אנחנו לא ממשיכים מהנקודה שעצרתם? למה עוד פעם אנחנו חוזרים לסרט הזה שכבר טופל? כי יש שר חדש

מירב בן ארי:  אוקיי

מירב בן ארי:  אם יש שר חדש שאומר לך משהו אחד ושם משהו אחר, אולי כדאי לקיים פגישה

מירב בן ארי:  יש לנו עכשיו זמן בחודש הקרוב לקיים פגישות ולבוא לפה סגורים

מירב בן ארי:  כי אי אפשר עכשיו עוד פעם לפתוח

מירב בן ארי:  יש לנו מספיק נקודות

מירב בן ארי:       הרי מה עשינו שבוע שעבר? ישבנו פה ואמרנו למשפחות תנו לנו, אנחנו רוצים לעשות עבודה מקצועית ולטפל בכל הסוגיות הפתוחות

מירב בן ארי:  את מחזירה אותי לסוגיה שכמו שאומרים לי כאן בייעוץ המשפטי, כבר איכשהו פתורה

מירב בן ארי:  אז גם אם התחלף שר ואומר לקטי לצורך העניין משהו אחר, זה חייב להיות בפגישה משותפת של כולנו

קטי קטרין שטרית: סגור

מירב בן ארי: הנה, אני אומרת לך

מירב בן ארי:  יש לנו עכשיו זמן, נלך נעשה את זה

מירב בן ארי:  נבוא לוועדה סגורים על הסוגייה שלכם

מירב בן ארי:  ונעסוק בסוגיות שפתוחות עוד מהכנסת הקודמת

נגה שילדהאוז טאובר: גם אנחנו מבקשים שככל שהסוגייה, אנחנו מבקשים לדחות את הדיון בסוגייה עד שהנקודה הזאת לא תיפתר

קטי קטרין שטרית: בסדר, מאה אחוז, בואו נמשיך

נגה שילדהאוז טאובר: היא צריכה להיפתר אחרת

נגה שילדהאוז טאובר:  לא כאן

מירב בן ארי: לא, גם לא בוויכוחים שמול המשפחות השכולות

מירב בן ארי:  זה לא מתאים, בטח לא לכם והם בטח לא צריכות להיות בסיטואציה הזאת

מירב בן ארי:  ואני שוב מתנצלת, אבל קטי תעדכן אותי על הכול

נעה בן שבת: בכל מקרה, החריג פה בסוף סעיף קטן (ה) הוא שאם הנפטר היה חייל, ושם דובר על שהוא לא יכול להיות מתחת לגיל 18, אז החריג הזה לא חל

נעה בן שבת:           עכשיו, בהקשר הזה העירו לנו, קיבלנו הערה ממכון פוע"ה, הם דיברו על כך שאנחנו הגדרנו את נטילת הזרע "לרבות שאיבה או כריתה של רקמת אשך לצורך הפקת זרע"

נעה בן שבת:  והם אמרו שלמעשה יש הבדל מבחינת הפגיעה בכבוד המת או מבחינת הניבול הם קראו לזה

נעה בן שבת:  יכול להיות שיש הבחנה הלכתית בין שתי הפרוצדורות

נעה בן שבת:  ולכן הם כן הציעו לעשות איזה שהיא הבחנה בין שתי הפרוצדורות

קטי קטרין שטרית: אוקיי

קטי קטרין שטרית:  אז מה הם מציעים?      

נעה בן שבת: מה אם מציעים? מיד

נעה בן שבת:  יכול להיות שיש נציג שלהם בזום?     

קטי קטרין שטרית: יש נציג שלהם? מכון פוע"ה

נעה בן שבת: הם עוסקים בכל הנושא של פריון

צבי צור: רגע, אבל סעיף (ח) שהוסף הוא לא נותן מענה בעקיפין לסוגייה שהעלית? זאת אומרת, הוריו של נפטר או בת זוג של נפטר זכאים, לפי בקשתם, לקבל מידע על הליך נטילת הזרע

נעה בן שבת: כן

נעה בן שבת:  אבל הוא, בעצם יכול להיות שזה קשור

נעה בן שבת:  יכול להיות שהפתרון יכול לבוא מכאן

נעה בן שבת:  הם הציעו שיכול להיות שיהיה אדם שיהיה מתאם, איזה שהוא מתאם של הפעילות

נעה בן שבת:  זה גם מתיישב

קטי קטרין שטרית: הם עושים את זה גם בתהליך של ההפריות

קטי קטרין שטרית:  יש להם סוג של מפקחות כאלה שעוברות

קטי קטרין שטרית:  אפשר, יש להם

צבי צור: אני מציע להשאיר את זה לקריאה השנייה

צבי צור:  סעיף (ח) אחרי זה נותן מענה, לפחות חלקי

צבי צור:  כי כשאת אומרת ליידע, לקבל מידע על הליך נטילת הזרע, אז אני מניח שזה לרבות ההבחנה הזאת

צבי צור:  ויכול להיות שאת יכולה להוסיף בסעיף (ח)

נעה בן שבת: אז נעשה רגע הפסקה

צבי צור: לא, אני אתן רק ליועצת המשפטית

קטי קטרין שטרית: לא נורא, לא נורא

צבי צור: אני רוצה לגבי היועצת המשפטית, אפשר סעיף (ח) את יכולה לייחס אותו לסוגייה הזאת

צבי צור:  ואם לפי צורך אפשר בהאי לישנא לקבוע את ההבחנה בין שני סוגי הרקמות

נעה בן שבת: הם מדברים, הם מבקשים, מציעים שיהיה מערך שיסביר למשפחה, כמו מתאמת ההשתלות

נעה בן שבת:  והם מבקשים שבמערך הזה יהיה גם גורם עם ידע הלכתי שיוכל להסביר את הסוגיות ההלכתיות שעולות

קטי קטרין שטרית: אגב, הם עושים את זה בכל תהליך

קטי קטרין שטרית:  אני מכירה אותם, כי ביקרתי וגם ראיתי את העבודה שלהם

קטי קטרין שטרית:  הם בסך הכול הכללי, מה שנקרא שומרים על התהליך באופן הלכתי

קטי קטרין שטרית:  הם הרבה פעמים נכנסו גם לקטע הזה של פיקוח והם שולחים מתנדבים שלהם

קטי קטרין שטרית:  הם לא מתערבים בתהליך, הם צופים שהכול בסדר

צבי צור: אני חושב שזה מאוד חשוב ליידע את ההורים במגוון השיקולים בהקשר הזה

צבי צור:  אבל, ופה אני אומר אבל, אני הייתי שמח לשמוע מאנשי מכון פוע"ה מה העמדה ההלכתית

צבי צור:  זאת אומרת, אם העמדה ההלכתית היא שוללת קטגורית כל פעולה כזאת, כך או אחרת, אז אנחנו צריכים לתת את דעתנו לעניין הזה

צבי צור:  יכול להיות שנקבל החלטה שלמרות שהם שוללים בצורה מלאה, ראוי שההורים יידעו את העמדה ההלכתית

קטי קטרין שטרית: אז יש לנו פה מישהו שיכול לענות לנו? השם המלא

צבי צור: אבל אם יש פתרון אחר

קטי קטרין שטרית: אז בוא נשמע, השם המלא?     

ד"ר יעקב שפירא: שמי ד"ר יעקב שפירא מהיחידה למשפט עברי

ד"ר יעקב שפירא:  וצביקה, אני מסרתי לך הרי את המאמר שלי בנושא

ד"ר יעקב שפירא:  ואם אתה קראת, במאמר אני סקרתי את העמדות ההלכתיות השונות בנושא הזה

ד"ר יעקב שפירא:  כמו שקורה הרבה פעמים בעולם ההלכתי, אין תשובה חד משמעית

ד"ר יעקב שפירא:  העולם ההלכתי הוא עולם מגוון

ד"ר יעקב שפירא:  הוא עולם שיש בו עמדות שונות

ד"ר יעקב שפירא:  יש פוסקים, מי שעמד בראשם והתבטא כך זה הרב יגאל שפרן, והוא סבר שבכל הפעולה הזאת של נטילת זרע מהמת יש פגיעה בכבוד המת

ד"ר יעקב שפירא:  הוא כתב שיש בזה השחתה וזה דבר אסור

ד"ר יעקב שפירא:  זוהי עמדה מסוימת, שהיא כנראה גם נובעת מתפיסת עולם מסוימת כלפי כל ההליך הזה

ד"ר יעקב שפירא:       מנגד, יש פוסקים שבאים ואומרים, אני אתן לכם משפט מאוד יפה שכתב הרב פרופ' אברהם שטיינברג

ד"ר יעקב שפירא:  מי שמכיר אותו, הוא פוסק הלכתי שהוא גם נוירולוג ילדים

ד"ר יעקב שפירא:  איש רפואה וגם איש הלכה מובהק

ד"ר יעקב שפירא:  והוא כתב כלפי כל השימוש בזרע מהנפטר הוא כתב "אין כאן הנאה מן המת, אלא זוהי הנאה של המת"

ד"ר יעקב שפירא:  הוצאת הזרע נעשית לצורך הנאתו של המת עצמו, שיהיה לו צאצאים בעולם

ד"ר יעקב שפירא:       עכשיו, אין ספק שמבחינה הלכתית עדיף לעשות את הפעולה בצורה כזאת שלא תפגע בגופה, שלא תשחית את הגופה

ד"ר יעקב שפירא:  דהיינו עדיף בשוק חשמלי מאשר כריתה של האשך והוצאת הזרע באופן כזה

ד"ר יעקב שפירא:  אבל יש עוד נקודה עכשיו מאוד מאוד חשובה

ד"ר יעקב שפירא:  השאלה פה היא רצון המת, רצון הנפטר

ד"ר יעקב שפירא:  זאת אומרת, די ברור שאם יש אומדנה, הערכה מאוד ברורה שהנפטר מעוניין בכך, אז הרי הוא עצמו מחל על העניין הזה

ד"ר יעקב שפירא:  לדוגמה בנוגע לקרניות, אז הרב ישראל איסר יהודה אונטרמן, שכיהן כרבה של מדינת ישראל במהלך המאה ה-20, הוא פסק שאומדנה של רצון הנפטר, דהיינו אם יש הערכה שהנפטר מעוניין בכך, היא מנטרלת את איסור ניבול המת

ד"ר יעקב שפירא:       עכשיו, אותו דבר פרופ' שטיינברג, אמר פרופ' שטיינברג שלכאורה יש קל וחומר גם לעניין הוצאת הזרע לאחר המוות

ד"ר יעקב שפירא:  אם אנחנו מעריכים שזה רצון הנפטר כדי להשאיר לעצמו שם ושארית בארץ, הרי שהוא גם מוחל על פגיעה בגופו

ד"ר יעקב שפירא:  אבל פה נקודת המחלוקת האם יש לנו אומדנה ברורה שהנפטר באמת היה מעוניין בכך שגופו יפגע בעצם ההליך הזה

נעה בן שבת: בעיקר בגלל שאנחנו בשלב המקדמי של נטילת הזרע, כשאנחנו עוד לא יודעים, אין עדיין את ההנחיות לא תמיד נמצאות ביד ולא תמיד יודעים

צבי צור: מה הפרוצדורה בנטילת איברים? לעניין הזה של יידוע המשפחה בהיבטים ההלכתיים? האם כשהיום אדם חותם על כרטיס אדי?     

קטי קטרין שטרית: לא, כמו שברוך אמר

צבי צור: לא

צבי צור:  כאדם חותם על כרטיס אדי ולכאורה נמצא שאפשר להשתמש בלב שלו עכשיו לתרומת, לא יודע, או אולי לב זה לא, כבד, קרניות

קטי קטרין שטרית: קרניות, בדיוק

צבי צור: מה הפרוצדורה היום, ההנחיה לבתי החולים באשר להצגת השאלה ההלכתית, העמדה ההלכתית? אפרופו מכון פוע"ה או גורם אחר, במקרה הזה? זאת אומרת, אני חושב שזה צריך להיות אותו דין

צבי צור:  אם היום מדינת ישראל בבואה לקצור איברים מן המתים לטובת חייהם של החיים והדבר הוא כרוך בסוגיה הלכתית מורכבת, כמו שאתה אומר

צבי צור:  האם אנחנו מיידעים את המשפחה בהיבט ההלכתי? מישהו יכול לתת תשובה?     

אסתי ורהפטייג: ממה שאני יודעת מוסד רפואי לא - - -     

אירית שחר: לא, לא עדכנו אותנו

נעה בן שבת: אסתי, תוכלי לדבר בבקשה למיקרופון?     

אסתי ורהפטייג: אני אומרת שממה שאני יודעת, ואני מבררת את זה רגע עם מי שעוסק בזה

אסתי ורהפטייג:  אבל ממה שאני יודעת מוסד רפואי לא מיידע על היבטים הלכתיים

אסתי ורהפטייג:  זה כמובן כמו שקובי אמר, יש קשת רחבה

אסתי ורהפטייג:  וזה לא נכון גם שמוסד רפואי הוא זה שייתן איזה שהיא עמדה או יביע עמדה בנושא הזה

אסתי ורהפטייג:  זה לא הגורם שמומחה בזה

אסתי ורהפטייג:  וכל משפחה שהעניין הזה חשוב לה ומטריד אותה אז היא הולכת לאנשים שאיתם היא מתייעצת, שהיא סומכת עליהם

אסתי ורהפטייג:  וזה מה שאני יודעת ההסדר הקיים

אסתי ורהפטייג:       וגם בעניין הזה לא נכון בעינינו שמוסד רפואי הוא זה שיגיד על היבטים הלכתיים

אסתי ורהפטייג:  כן אם פרופ' גבע תרצה להרחיב, יש משמעויות פרקטיות לנושא הזה של אופן הנטילה

אסתי ורהפטייג:  לא כל דבר הוא אפשרי

אסתי ורהפטייג:  ולכן אם יוטלו הגבלות בחקיקה על אופן הנטילה המשמעות היא שבחלק מהמקרים זה לא יוכל להתבצע

נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון מההערה שלהם הם אומרים שלפחות תהיה אפשרות להתייעץ עם גורם

נעה בן שבת:  אבל את אומרת זה מחוץ לפרוצדורה של בית החולים

צבי צור: מה קורה היום עם נטילת אברים ממת, אחרים? יש את הפרוצדורה הזאת?     

נעה בן שבת: החוק עצמו לא עוסק בשאלה הזאת

נעה בן שבת:  אבל יש אפשרות, מידע כללי אני יודעת שבכרטיס אדי מאפשרים לבקש שתהיה התייעצות עם גורם דתי או הלכתי

צבי צור: זאת אומרת, זה מופיע בכרטיס אדי

נעה בן שבת: אדם יכול לבקש את הבקשה הזאת באופן מיוחד

צבי צור: הבנתי

צבי צור:  אז יכול להיות שזה צריך להיות משולב בטופס הרלוונטי שאותו אדם ממלא

קטי קטרין שטרית: אז רגע, יש לנו את מכון פוע"ה

אירית שחר: אלינו פנו, ביקשו

אירית שחר:  ואף אחד לא דיבר איתנו על ההלכה

אירית שחר:  הבן שלי לא חתם על אדי ואמרו לנו לתרום

קטי קטרין שטרית: אביבה, שנייה, יש לנו את מכון פוע"ה בזום

קטי קטרין שטרית:  אז אנחנו נעלה אותם כדי שנוכל לשמוע את ההערה

קטי קטרין שטרית:  כן? לא? עוד שנייה הוא עולה? את השם המלא בבקשה לפרוטוקול

ליאור שגב: ליאור שגב, רב במכון פוע"ה

ליאור שגב:  שומעים?      

קטי קטרין שטרית: כן, שומרים

רס"ן ליאור רוזנשטרך: שלום, שלום וברכה

רס"ן ליאור רוזנשטרך:  כן, סליחה, אני ממש דיון לפני כמה דקות

קטי קטרין שטרית: כן, פשוט אנחנו רוצים את ההתייחסות שלכם לגבי השאלה ההלכתית לגבי אופן שאיבת הזרע

ליאור שגב: כן

ליאור שגב:  אז אני התייחסתי לשלוש נקודות שכתבתי

ליאור שגב:  אני רק אגיד שזה היה די מהר, אז שלוש נקודות, אבל יכול להיות שיש עוד כמה דברים

ליאור שגב:  אבל זה הנקודות שלפחות שמתי לב

ליאור שגב:       נקודה אחת זה נקודת שאיבת הזרע, שיש כאן מבחינה הלכתית יש שלב של ניבול המת, כאשר מוציאים חלקים מתוך גופה

ליאור שגב:  בשאיבת זרע זה יותר קל, כיוון שזו פעולה שעושים אצל אנשים גם בריאים או חיים

ליאור שגב:  ואז מבחינה הלכתית, אני לא כרגע אומר קונצנזוס בהלכה אבל בהחלט יש יותר דעות שמתירות

ליאור שגב:  בוודאי אם הבן אדם הביע את הסכמתו

ליאור שגב:       כאשר מדובר על לקיחת אשך או כירורגיה אשכית, אז זה יותר מורכב

ליאור שגב:  כי זה דבר שאנשים בריאים לא עושים אותו, אלא רק במקרים של חולי

ליאור שגב:  ואז בואו נבדיל

ליאור שגב:  יש כאלו שיגידו שגם כאשר מדובר שהבן אדם מסכים זו בעיה

ליאור שגב:  ויש כאלו שיגידו שאם הבן אדם מסכים זה אפשרי

ליאור שגב:  אבל בוודאי צריך את הסמכתו של הבן אדם

ליאור שגב:  ומה שאני ראיתי בהצעת החוק זה כאשר בן אדם לא הביע את הסכמתו אז יש מצבים שבהם כן יהיה אפשר לקחת

ליאור שגב:  צריך לשים לב לזה כי נושא ניבול המת הוא נושא שהרבה אנשים מתייחסים אליו

ליאור שגב:  גם ברמה הרגשית, כמובן גם ברמה ההלכתית

ליאור שגב:  אז זו נקודה שצריך לשים לב

קטי קטרין שטרית: האם אתם מתייחסים גם לנושא של הפיקוח בתהליך של השאיבה? כי אתם עושים את זה לגבי תהליך ההפריה

קטי קטרין שטרית:  אז השאלה האם אתם מתערבים גם בנושא של הפיקוח?     

ליאור שגב: על הנקודה הזאת לא התייחסתי

ליאור שגב:  שוב, אני רק כתבתי שהכול היה די מהיר ואנחנו רוצים להתייחס באופן מסודר

קטי קטרין שטרית: זאת אומרת, בעצם אתם לא מתנגדים

קטי קטרין שטרית:  אתם פשוט אומרים שיש הבדל בין לכרות אשך לבין לשאוב

קטי קטרין שטרית:  ושאיבה זה קל, הוא אומר

ליאור שגב: שאיבה הלכתית היא פעולה הרבה יותר קלה

ליאור שגב:  שוב, אני לא רוצה עכשיו להגיד כאן שכולם יגידו שזה מותר

ליאור שגב:  בסדר? אני רק רוצה להבדיל בין מדרגים שונים

קטי קטרין שטרית: כן צביקה, אבל שנתקדם

צבי צור: במילה אחת, חשוב

צבי צור:  קודם כל, הדברים כאן הם מאוד חשובים

צבי צור:  דבר שני, אנחנו בחוק מסדירים וחשוב לדעת למה אנחנו צריכים את דעתו של הנפטר לפני כן

צבי צור:  וזה קשור גם למה שמשרד הביטחון כאן אמר

קטי קטרין שטרית: בדיוק, נכון

צבי צור: כי אנחנו גם פותרים פה בעיה הלכתית מהותית

קטי קטרין שטרית: מצוין

צבי צור: ולמעט מה שאנחנו מכנים הוראת המעבר על זרע שכבר נלקח

צבי צור:  המשפחות, אותן משפחות שכבר נמצאות באמצע תהליך, ששם אנחנו עושים הסדר מיוחד, מעתה והלאה אך ורק רצון מפורש של הנפטר יסדיר את זה

קטי קטרין שטרית: שזה פותר הרבה מאוד

צבי צור: ומי שלא רצה

צבי צור:  זה פותר את הבעיה

קטי קטרין שטרית: מעולה

קטי קטרין שטרית:  ואני חושבת שזה יפתור הרבה מאוד בעיות גם הלכתיות

צבי צור: חד משמעית

ד"ר יעקב שפירא: אני רוצה להגיד עוד משהו אחד מאוד יפה שכתה הרב איסר יהודה אינטרמן, שאמרתי לכם שהוא היה הרב הראשי של מדינת ישראל

ד"ר יעקב שפירא:  וזה מאוד רלוונטי אלינו

ד"ר יעקב שפירא:  הוא קבע שאיברי המת אסורים בהנאה, כל זמן שהם במצב של מוות

ד"ר יעקב שפירא:  אולם כאשר ניתנת להם חיות על ידי חיבור עם גוף חי אין כאן כל איסור הנאה מהם

ד"ר יעקב שפירא:  שהרי מת אסרה תורה ולא חי

ד"ר יעקב שפירא:       עכשיו, זה מאוד יפה לעניין השאיבה

ד"ר יעקב שפירא:  אם מדברים על שאיבה ולא על כריתה

קטי קטרין שטרית: נכון

קטי קטרין שטרית:  באמת, כשזה עדיין חי

ד"ר יעקב שפירא: לא רק זה

ד"ר יעקב שפירא:  אתה לא משחית את זה

ד"ר יעקב שפירא:  להיפך, אתה מחייה את זה

ד"ר יעקב שפירא:  אז אם זה בשאיבה אז להיפך

ד"ר יעקב שפירא:  יש פה שימוש - - -     

ליאור שגב: לגבי סוגיית הנאה מן המת, זו סוגייה אחרת מניבול המת

ליאור שגב:  זה שתי סוגיות שונות

ד"ר יעקב שפירא: כן

ד"ר יעקב שפירא:  לא, לא, לא דיברתי על הכריתה

ד"ר יעקב שפירא:  לא דיברתי על הכריתה, דיברתי על השאיבה

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא מדברים

קטי קטרין שטרית:  אנחנו מדברים על שאיבה

צבי צור: גם ניבול המת הוא רלוונטי לרצונו של המת

ד"ר יעקב שפירא: עכשיו, לגבי הכריתה, אני רק רוצה להדגיש פה נקודה

ד"ר יעקב שפירא:  בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה אליקים רובינשטיין שקבע בעניין השימוש בזרע נפטר

ד"ר יעקב שפירא:  הוא הבחין בין שאיבה לבין כריתה

ד"ר יעקב שפירא:  והוא סבר שכאשר מדובר בפעולה הכרוכה בנתיחה, אז לכאורה לטעמו פעולה זו נכנסת לגדרו של חוק האנטומיה והפתולוגיה

ד"ר יעקב שפירא:  בניגוד לכך, החוק רוצה לסייג

ד"ר יעקב שפירא:  החוק רוצה לומר שהוראות חוק האנטומיה והפתולוגיה לא יחולו בכלל על שאיבת זרע, בין אם מדובר בנתיחה ובין אם מדובר בשאיבה

ד"ר יעקב שפירא:  אני חושב שצריך לתת תשומת לב לעניין הזה

ד"ר יעקב שפירא:  למה שהחוק רוצה לחוקק

נעה בן שבת: אתם רוצים להתייחס לזה, לבקשה שלכם לא להחיל?     

נגה שילדהאוז טאובר: כן

נגה שילדהאוז טאובר:  כי אם רוצים לעשות הבחנה בין שאיבה לבין כריתה, זה משהו שיש לו משמעויות פרקטיות

נגה שילדהאוז טאובר:  זה אומר שלא תמיד אפשר יהיה בכלל לעשות את הנטילה בסופו של דבר

נגה שילדהאוז טאובר:  כי לא בכל מקום אפשר לעשות את השאיבה

נגה שילדהאוז טאובר:  אז פרופ' גבע תסביר, אבל זה עניין קריטי

פרופ' טליה אלדר-גבע: זה עניין באמת מאוד חשוב

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אדם חייל, זה יהיה רלוונטי בעיקר לחיילים, שלא נפטרו בבית חולים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אדם שנפטר בבית חולים ושם יש יחידת IVF אפשר בקלות לקחת זרע מהאשך בשאיבה, זה פשוט

פרופ' טליה אלדר-גבע:  הבעיה עם אנשים שלא נפטרו בבית חולים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  ונכון להיום לא מביאים גופה לבית חולים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  מביאים גופה למכון לרפואה משפטית

פרופ' טליה אלדר-גבע:  למכון לרפואה משפטית אין מעבדת IVF צמודה ולכן אי אפשר שם לשאוב זרע מהאשך ולעשות פעולה

פרופ' טליה אלדר-גבע:       לכן מה שקורה היום בכל המקרים שבית משפט מאשר, ואנשים צריכים לדעת את זה, ואנחנו חשבנו שאנשים צריכים לדעת את זה גם כשהם חותמים על טופס ההסכמה ללקיחה מגופם

פרופ' טליה אלדר-גבע:  לא בצד ההלכתי, בצד של לדעת מה ייעשה בגופתם נקרא לזה, אחרי מותם – הם צריכים לדעת

פרופ' טליה אלדר-גבע:  והיו דיונים רבים האם בכלל אפשר אולי לחלק את זה לשני טופסי הסכמה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  מישהו שיסכים רק לשאיבה ומישהו שיסכים לפרוצדורה שנעשית במכון לרפואה משפטית

פרופ' טליה אלדר-גבע:  כי מה שקורה באמת, וצריך להגיד את זה, במכון לרפואה משפטית נלקח האשך, מועבר לבית חולים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  שם נעשית הפרוצדורה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  האשך, מה שנשאר, מוחזר למכון לרפואה משפטית, מחזירים את זה לגופה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אבל אין דרך מעשית אחרת לעשות את זה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  ואדם שחותם שהוא מסכים שייקחו זרע מגופו לצורך הולדה הוא צריך לדעת שזה התהליך

שחר: מה זה עקרוני?     

פרופ' טליה אלדר-גבע: כך הייתה התפיסה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אפשר כמובן לפתוח את זה מחדש

קטי קטרין שטרית: רגע, אז בואו, אני רוצה שנשמע את ד"ר איתי גת מנהל בנק הזרע

קטי קטרין שטרית:  אתה יכול להתייחס לסוגיה הזאת?     

ד"ר איתי גת: כן, בהחלט

ד"ר איתי גת:  יש כמה נקודות שאני באמת רוצה להתייחס

ד"ר איתי גת:  דבר ראשון, מצטרף למה שאמרה פרופ' גבע

ד"ר איתי גת:  רוב המקרים שעליהם אנחנו מדברים אלה פטירות שהן מחוץ לבית החולים ולכן הגופות מגיעות למכון לרפואה משפטית

ד"ר איתי גת:  שם לפי הגדרה חייבת להתבצע כריתה של האשך ואז האשך עובר בעצם לבנק הזרע, לבית החולים, בשביל לבצע את השימור עצמו

ד"ר איתי גת:  כך שאני לא חושב שזה נכון לבצע את ההבחנה בין כריתה לבין שאיבה

ד"ר איתי גת:  הרוב המוחלט של המקרים יחייבו כריתה

ד"ר איתי גת:  אין למכון לרפואה משפטית את האפשרות של לא לעשות כריתה

פרופ' טליה אלדר-גבע: סליחה שנייה, איתי

פרופ' טליה אלדר-גבע:  ולכן גם בטופס ההסכמה שמצורף

קטי קטרין שטרית: צריך לרשום את זה את אומרת

פרופ' טליה אלדר-גבע: זה רשום כרגע

שחר: סליחה רגע, אני לא מבין למה זה צריך להיות רשום ואיך עושים, מה עושים, מה הניתוח

מירב בן ארי: אז אולי ניתן לו לסיים לדבר ואז נגיב לו

שחר: שנייה רגע

שחר:  כן, אני אתן לו לסיים

שחר:  אשתי יצאה בגלל הסיפור הזה

שחר:  בגלל הסיפור הזה

שחר:  חותכים, לא חותכים

שחר:  למה, מה זה צריך לעניין? יש זרע, אין זרע

שחר:  למה צריך להיכנס לפרטים כל כך עמוקים? כשאתם באים ולוקחים חלקים מגוף של אדם אתם לא מתייחסים לזה כמו שאת עכשיו מתייחסת

שחר:  לדעתי זה מיותר

שחר:  לא צריך לדבר, לא צריך לדסקס איך עושים, כמה עושים, למה עושים

שחר:  חצי מהזמן אשתי לא יודעת בכלל מה קרה עם הילד, לא קרה

שחר:  למה? למה אתם נכנסים לנישה הזאת? לוקחים זרע

שחר:  זהו

שחר:  עכשיו להיכנס לוואקום

קטי קטרין שטרית: אשר, אשר

שחר: שנייה, משפט אחרון

שחר:  מה שחשוב שיהיה שבבקו"ם כל חייל שמתגייס צריך לשאול אותו האם לקחת זרע במותך, כן או לא

שחר:  כל השאר תעשה את זה במסגרת הרפואית

נעה בן שבת: אז אם מבחינת, גם מבחינת הפרוצדורה והחוק הדין שחל, אתם אומרים שגם במקרה של כריתה לא יחול חוק האנטומיה והפתולוגיה, אז אולי באמת אפשר לוותר על הפירוט הזה

שחר: על השיח הזה בכלל

נעה בן שבת: ולוותר על הפירוט הזה גם בהגדרה של נטילת זרע

אסתי ורהפטייג: אני מזכירה שהדיון פה הוא לא היה בשאלת הפירוט, הוא היה כי הייתה פה הערה שצריך לאפשר

שחר: השאלה התחילה משאלה הלכתית

קטי קטרין שטרית: בדיוק, אבל רגע

מירב בן ארי: שנייה, תן לי לשמוע

מירב בן ארי:  אני ממש מבקשת לשמוע אותו, כי אני צריכה ללכת לחוק של האיזוק

מירב בן ארי:  אז ברשותכם

קטי קטרין שטרית: אחרי שאנחנו נשמע אותו אנחנו מתקדמים

מירב בן ארי: הוא באמצע

מירב בן ארי:  הוא היה רק בנקודה הראשונה

קטי קטרין שטרית: לא, אני לא חושבת שהמשפחות השכולות גם צריכות

קטי קטרין שטרית:  אנחנו מדברים על מפה להתקדם

קטי קטרין שטרית:  אוקיי? להתקדם

מירב בן ארי: כן

מירב בן ארי:  אבל בואו נבין את העמדה המקצועית

מירב בן ארי:  בסוף הם פוגשים לצערנו את הגופה, אין מה לעשות

ד"ר איתי גת: כל הנושא, עוד פעם, של שאיבה מול כריתה זה - - - אבל מכאן זה הגיע

ד"ר איתי גת:  אבל זה כן מתחבר לנושא הבא שצריך לדבר עליו וזה חייב לצוף בפני הוועדה בצורה באמת מלאה

ד"ר איתי גת:  כי פעם קודמת באמת לא היה את הזמן

ד"ר איתי גת:  וזה מדבר על הנושא של הסכמה מדעת

ד"ר איתי גת:  והסכמה מדעת זה ליבת החוק

ד"ר איתי גת:  זה ברור לכולנו כשאנחנו מדברים על הרווקים

ד"ר איתי גת:       יש בטופס ההסכמה שני אלמנטים שהכנסת כריבון חייבת לתת את דעתה

ד"ר איתי גת:  אני גם מציע חלופה אחרת, כי הדברים חייבים להיות שקופים וגלויים

ד"ר איתי גת:  אין ספק שחבר'ה בני 18 הם יכולים לקבל החלטות שקולות, נבונות

ד"ר איתי גת:  ואין פה בכלל שום ספק

ד"ר איתי גת:  אבל המידע חייב להינתן להם בצורה מאוד ברורה ומאוד מקיפה

ד"ר איתי גת:  הסכמה לשימור בזרע לאחר המוות לצורך הולדה זה לא כמו כרטיס אדי

ד"ר איתי גת:  זה לא תרומת איברים

ד"ר איתי גת:  יש פה משמעות אתית הרבה יותר כבדה על הנושא של הולדה, צאצא שנולד מבני משפחה כזה או אחר

ד"ר איתי גת:  הם יכולים להבין את הכול

ד"ר איתי גת:  אבל צריך להביא להם את המידע

ד"ר איתי גת:  אני יכול להגיד לכם שכשאני יושב עם תורם זרע, שזה עוד בחור שהוא מגיע והוא נתן את דעתו עוד מראש, לא בחור בשרשרת החיול

ד"ר איתי גת:  אתה צריך להסביר לו, הוא צריך להבין מה מהות הדברים

ד"ר איתי גת:  שהוא מאפשר לבנות משפחה שהוא לא מכיר את הילד, הילד לא יודע מי הוא וכן הלאה וכן הלאה

ד"ר איתי גת:       לכן המידע, הם יכולים לקבל החלטה, אבל הוא חייב להינתן להם בצורה שהיא מקיפה ובצורה של קליק, לסמן תוך כדי, אנחנו לא חושבים שזה דבר שהוא עומד בסטנדרטים הנכונים של מתן מידע ראוי בהסכמה מדעת

ד"ר איתי גת:  ולכן כשיחליטו על האופן שבו זה נעשה זה חייב להיעשות בצורה מאוד מאוד מקיפה

ד"ר איתי גת:  כי זה לא דומה לתרומת איברים

ד"ר איתי גת:  כל הנושא של הולדה ופוריות הוא נושא אחר, הוא שונה

ד"ר איתי גת:  ולכן צריך להתייחס לזה בהתאם

ד"ר איתי גת:  זו נקודה אחת, הנקודה האתית של מתן ההסכמה

ד"ר איתי גת:       הנקודה השנייה בנושא של ההסכמה זה האופן שבו אנחנו נותנים את המידע על הפעולה

ד"ר איתי גת:  דיברנו על זה, עוד פעם, בעבר, אבל לא היה זמן וחשוב שזה יעלה גם עכשיו בפני הוועדה

ד"ר איתי גת:  חובתנו, ועוד פעם, זה חוק זכויות החולה, לתת לכל מטופל את כל האפשרויות העומדות בפניו לצורך השגת המטרה

ד"ר איתי גת:  במקרה הזה אנחנו צריכים לתת לו את האפשרות

ד"ר איתי גת:  מצד אחד אפשרות של לשמר את הזרע בנתיחה לאחר המוות

ד"ר איתי גת:  אבל גם מתן זרע לפני כן

ד"ר איתי גת:  אם הוא רוצה לשמור את זרעו, הוא אמור לקבל את המידע על האפשרות לתת זרע לפני כן

ד"ר איתי גת:  ופה הבעיה

ד"ר איתי גת:  כי אנחנו לא באמת, המערכת לא באמת יכולה לעמוד בכמויות של חיילים

ד"ר איתי גת:  אפילו מספיק שאחוז אחד של חיילים שישמעו על האפשרות שהם יכולים לתת זרע מראש והם יגידו אנחנו רוצים לתת את הזרע

ד"ר איתי גת:  אנחנו לא נוכל לעמוד במקום הזה

צבי צור: סליחה, סליחה

מירב בן ארי: תן לו רק לסיים לדבר

ד"ר איתי גת: תנו לי רק לסיים, כי יש את הנקודה המאוד חשובה

ד"ר איתי גת:  בסדר? מאוד חשוב לי להעלות את זה בוועדה, כי זה המקום וזה הזמן

ד"ר איתי גת:  פעם קודמת לא הייתה את האפשרות

צבי צור: אבל תברר מה המצב היום גם

ד"ר איתי גת: תנו לי בבקשה לסיים עוד שני משפטים ואני מבטיח, באמת חשוב להעלות את החלופה הזאת

קטי קטרין שטרית: קדימה ד"ר גת

ד"ר איתי גת: מכיוון שהמטרה האמיתית בחוק, להבנתי, זה כל הנושא של לאפשר שימוש זרע בחיילים שנפטרו

ד"ר איתי גת:  ומכיוון שההסכמה מדעת שפותחים את זה באופן הזה, כל כך נרחב, היא מאוד מאוד בעייתית

ד"ר איתי גת:  או שלא תינתן כראוי או שאם היא תינתן כראוי לא נוכל לעמוד בה

ד"ר איתי גת:  אני חושב שצריך לדון לפחות בחלופה, של לוותר על ההסכמה מדעת

ד"ר איתי גת:  ובחיילים שנפטרו לאפשר - - -

צבי צור: הוא נקטע

קטי קטרין שטרית: טוב, הוא נקטע, בדיוק במילה

צבי צור: לא, תחזור על המשפט האחרון

מירב בן ארי: אמרת החיילים שנפטרו

קטי קטרין שטרית: המשפט האחרון

קטי קטרין שטרית:  לא, אתה לא, לא שומעים

ד"ר איתי גת: אתם שומעים אותי עכשיו, סליחה

קטי קטרין שטרית: כן

ד"ר איתי גת: אוקיי

ד"ר איתי גת:  החלופה שצריכה לעלות בפני הוועדה והוועדה תצטרך לדון עליה האם במקרים של חיילם שנפטרו, במקום הנושא של הסכמה מדעת, לאפשר את השימוש בזרע להורים

ד"ר איתי גת:  זה קונספט אחר לחלוטין

ד"ר איתי גת:  אבל זה משהו שאנחנו בעצם מנסים לפתור בעיה אחת אבל יוצרים בעיה אחרת

קטי קטרין שטרית: זה קיים, זה קיים

קטי קטרין שטרית:  זה בהמשך

ד"ר איתי גת: יכול להיות שיותר נכון לתת להורים

קטי קטרין שטרית: זה בהמשך, ד"ר גת, זה בהמשך

נעה בן שבת: יכול להיות שיותר נכון מה הוא אמר?     

מירב בן ארי: יותר נכון לתת להורים מה?     

צבי צור: לא ללכת על פי עיקרון של רצון המת, אלא רצון ההורים

צבי צור:  וזה נוגד לדעתי את עקרונות השיטה, שכל עקרון השיטה הוא כיבוד רצון המת

קטי קטרין שטרית: נכון

צבי צור: שזה בהקשרים הרבה יותר רחבים מהשאלה הזאת

צבי צור:  וגם אם זה בעיה

קטי קטרין שטרית: אבל גם זה סיבוב פרסה

ד"ר איתי גת: אבל זה משהו שאנחנו עלולים לעשות נזק מתוך רצון להיטיב

ברוך בן יגאל: שני דברים: דבר ראשון, אף אחד בשום שלב לא רוצה להקים בנק זרע של חיילי צבא הגנה לישראל

ברוך בן יגאל:  אף אחד לא רוצה לעשות את זה

ברוך בן יגאל:  אף אחד לא ביקש מהם לעשות את זה

ד"ר איתי גת: זו יכולה להיות המשמעות

ד"ר איתי גת:  אבל זה יכול להידרדר לשם

ברוך בן יגאל: אני הקשבתי לך

ברוך בן יגאל:  אני אשמח שתקשיב לי גם

ברוך בן יגאל:  אף אחד לא ביקש מחיילי צה"ל בשרשרת החיול לתרום תרומת זרע, זו לא הכוונה, זה לא העניין

ברוך בן יגאל:  זה אפילו לא, כלום

ברוך בן יגאל:  בסך הכול כמו שהבן שלי עמית, הבן היחיד שלי, כשהוא התגייס לצבא הגנה לישראל, חבר'ה, אני חתמתי לו ללכת ליחידה קרבית

ברוך בן יגאל:  וכשאני חתמתי לו ליחידה קרבית

ברוך בן יגאל:  כשהוא נפל אני חתמתי גם לאדי הזה

ברוך בן יגאל:  למה זה בסדר וזה לא בסדר? בסך הכול, אם זו התעודה שהוא חתם עליה, הבן שלי עמית

ברוך בן יגאל:  וכשעמית חתם הוא גם חתם על שאלה, אם יקרה לך משהו למי אתה רוצה שיודיעו ואת מי שאתה רוצה אפילו שיתנו את הכסף שלך

ברוך בן יגאל:       זאת אומרת, בסך הכול רוצים להוסיף עוד רובריקה קטנה, כמו שחייל בצבא הגנה לישראל

מירב בן ארי: זה לא אותו דבר אבל, ברוך

ברוך בן יגאל: למה לא מירב? בסך הכול עוד שאלה אחת

ברוך בן יגאל:  האם אתה רוצה, הרי תרומת איברים גם קיימת בתוך השאלון הזה של הצבא

ברוך בן יגאל:  ולהוסיף עוד רובריקה קטנה: אם יקרה לך חס ושלום משהו, האם אתה מוכן שישתמשו בזרע שלך, כן או לא?     

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך בתור מישהי שיש לה אדי ועשתה IVF בחייה, באופן אישי אני אומרת לך

מירב בן ארי:  קודם כל, יש לי כרטיס אדי, אני מאוד מקווה שלא

מירב בן ארי:  אבל אם חלילה יקרה לי משהו, אני מעדיפה להציל אחרים

מירב בן ארי:  יש הבדל, שונה לחלוטין

מירב בן ארי:  עם IVF נולדה הבת שלי, שזה צמיחה וזה חיים

מירב בן ארי:  וכשאתה תורם איבר, באמת אני אומרת לך, אתה תורם את זה ופה נגמר האירוע מבחינתך

מירב בן ארי:  האיבר מושתל

מירב בן ארי:  IVF, הילדה או הילד שאנחנו באמת מנסים לעזור, זה איתך, מה שנקרא, לכל החיים

מירב בן ארי:  כך צריך להיות

מירב בן ארי:  ולכן ההשוואה לתרומת איברים לדעתי היא השוואה לא טובה

מירב בן ארי:  כן צריך למצוא את הפתרון

מירב בן ארי:      בסוף בא הדוקטור לכאן ואומר אם אתה תגיד לכל חייל בוא תתרום זרע, לא יהיה

ברוך בן יגאל: אף אחד לא אמר את זה

מירב בן ארי: יפה, אז על זה אנחנו מסכימים

מירב בן ארי:  אבל לדעתי אתם צריכים לצאת מההשוואה על העניין של תרומת איברים ואדי ועוד רובריקה

מירב בן ארי:  כי יש הבדל בין איבר - - -     

אירית שחר: לא, לא

מירב בן ארי: אני אומרת את עמדתי

מירב בן ארי:  את יכולה להסכים, לא להסכים

אירית שחר: אז אני אומרת לך

מירב בן ארי: אבל תני לי לפחות לסיים

מירב בן ארי:  אני גם נשארת פה עוד ועוד, למרות שהאיזוק האלקטרוני בנפשי לא פחות

מירב בן ארי:  כי זה באמת מעניין אותי

מירב בן ארי:  אבל אני חושבת שהשוואה היא שונה לחלוטין

שחר: המשכיות לחללי צה"ל זה הדבר הכי חשוב, יותר חשוב מכל דבר אחר

מירב בן ארי: אבל אין לנו ויכוח

שחר: יותר מהרפורמה

שחר:  לא, אתם מציגים את זה כאילו אתם עושים את זה

מירב בן ארי: אני לא ברפורמה, אני באיזוק אלקטרוני

שחר: אבל זה יותר חשוב מאיזוק אלקטרוני

שחר:  זה חיים, זה חיים

מירב בן ארי: אתה רוצה גם להגיד לי מה חשוב יותר?     

שחר: לא, זה הבן שלי, זה חיים

מירב בן ארי: אדוני, יש לי - - -     

שחר: כל הזמן אתם מתעסקים מסביב

מירב בן ארי: אני באתי לפה, אני מגישה את החוק הזה

מירב בן ארי:  אני ביקשתי עכשיו לעשות הכול כדי לסייע

מירב בן ארי:  אין לי ויכוח

מירב בן ארי:  רק הסברתי את השיקול שלי, שאם אני אצטרך לצאת, איפה

מירב בן ארי:  אני לא הולכת לטייל, תאמין לי

מירב בן ארי:  אני באה לעשות את העבודה שלי בכנסת גם לנשים נפגעות אלימות

מירב בן ארי:       ועם זאת, כל מה שבאתי להגיד, ואני חושבת שזה צביקה מבין את זה

מירב בן ארי:  שהשוואה בין אדי לטיפול IVF, לטיפולי פוריות, היא שונה

מירב בן ארי:  ועם זאת, צריך להמשיך ולדון

מירב בן ארי:  אני לגמרי חושבת שהאירוע צריך להסתיים בזה שמאפשרים את קצירת הזרע ומאפשרים להורים שיהיה להם נכד

מירב בן ארי:  למען הסר ספק

אירית שחר: אבל ההשוואה היא לא השוואה לשם השוואה

אירית שחר:  ההשוואה היא לשם שאומרים שלהורים אין שום נגיעה לגבי זה שהילד יביא ילד

אירית שחר:  גם אם הוא היה בחיים

מירב בן ארי: על זה לא דיברתי בכלל

קטי קטרין שטרית: אז רגע, שנייה צביקה, שי סומך

צבי צור: שאלה לדוקטור

צבי צור:  שאלת, עובדה, אני רק רוצה לשאול

צבי צור:  אם היום יש לי מודעות להמשכיות ואני רוצה בחיי לשמר זרע

צבי צור:  אני פשוט שואל שאלה עובדתית

צבי צור:  אני יכול לבוא לבנק הזרע, להשאיר זרע, לקחת דגימת זרע

צבי צור:  ומה זה, זכות זה? זה קופת חולים מממנת? אני מממן את זה? מה הפרוצדורה היום? הרי היום בן אדם יכול לקבל את אותה החלטה

צבי צור:  היום אני יכול לבוא להגיד אני משמר זרע ואני משאיר צוואה כלפי כולי עלמא שאם חלילה קורה לי משהו אני מבקש לאפשר לו לעשות בו שימוש

צבי צור:  למצוא את האם החד הורית המתאימה, לא יודע מה, לקרוביי, ולאפשר לה את תרומת הזרע

צבי צור:  מה קורה? אני בא עכשיו להפקיד את הזרע, מה? אני יכול?     

ד"ר איתי גת: אז אני אסביר מה קורה עכשיו ואיך זה יכול להתבטא אם החוק יעבור כפי שהוא מוצע

ד"ר איתי גת:  המצב כמו שהוא עכשיו בדיוק כמו שאתה אמרת

ד"ר איתי גת:  כל מי שרוצה ומעוניין מכל סיבה שהיא יכול לפנות לבנק זרע כזה או אחר והוא יפקיד זרע

צבי צור: בתשלום?     

ד"ר איתי גת: אם הזרע שלו תקין זה יהיה במימון פרטי

ד"ר איתי גת:  אם יש איזה שהיא הפרעה בזרע יכול להיות שזה יהיה במסגרת הסל בקופת חולים

ד"ר איתי גת:  וזה בהחלט כרצונו

צבי צור: מה העלות? מה עלות במימון פרטי?     

מירב בן ארי: לא, תאמין לי, אתה לא רוצה להגיע לשם

נעה בן שבת: השאלה אם משרד הבריאות יכול להתייחס

צבי צור: לא, לא, בשביל להבהיר שזה לא אותו דבר

מירב בן ארי: לבד זה עולה הרבה כסף

צבי צור: כמה, כמה?     

מירב בן ארי: לא, זה לא משהו גם שאנחנו רוצים להטיל את זה על החיילים

נעה בן שבת: סליחה, אני רוצה לבקש ממשרד הבריאות להסביר את הנושא

קטי קטרין שטרית: משרד הבריאות, את יכולה להסביר לנו בבקשה את זה? את הסוגייה הזאת?     

פרופ' טליה אלדר-גבע: החוק, כל אדם שרוצה להפקיד זרע לשימושו האישי יכול לעשות את זה מול בנק הזרע

פרופ' טליה אלדר-גבע:  הוא צריך לחתום על טפסים מסוימים, הוא יודע על מה מדובר

פרופ' טליה אלדר-גבע:  והוא משלם על זה

צבי צור: כמה? כמה?     

ד"ר איתי גת: 900 שקלים

ד"ר איתי גת:  כשזה תעריף משרד הבריאות להקפאת זרע

צבי צור: לחמש שנים?      

ד"ר איתי גת: זה חמש מנות לשנה אחת

ד"ר איתי גת:  אבל העניין הוא פחות הכסף

מירב בן ארי: אתה נכנס לפרוצדורה

צבי צור: לא, לא, אני לא עושה עניין

צבי צור:  אני רק רוצה להבין

מירב בן ארי: אבל אם תעשה את החוק גם ללוחמות ותאפשר שאיבת ביציות? זה 30,000 שקלים

מירב בן ארי:  אז מה? הרי אתה בסוף אנחנו נדבר גם על הנשים, לא?     

צבי צור: לא, אני אומר, אנחנו לא מדברים בכלל על ניהול בנק זרע

צבי צור:  ואנחנו היום, שאמר ד"ר איתי גת, לכאורה היום בן אדם יכול לבצע את אותה פרוצדורה בין אם הוא חייל, בין אם הוא אזרח, הכול

צבי צור:  זה כמו שנאמר, 900 שקלים לשנה, לזרע

צבי צור:  ביציות זה הרבה יותר

צבי צור:  אנחנו לא באים לשנות את המצב הזה

ד"ר איתי גת: אבל זו לא הנקודה

צבי צור: אנחנו נותנים מענה, אני מסכים איתך שההסבר לא יכול להיות בטופס לסמן "וי"

צבי צור:  זה צריך לתת את הדעת ולחשוב בדיוק מה מודל ההסבר

צבי צור:  אבל אותו בגיר בן 18 שמקבל החלטות יותר קשות, יקבל את ההסבר הראוי, הנכון, וייתן את דעתו

צבי צור:  ובזה אנחנו שמים סוף לשאלה מאוד קריטית אם רצה או לא רצה

קטי קטרין שטרית: בדיוק

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה להתקדם, בדיוק

קטי קטרין שטרית:  שי סומך, עו"ד שי סומך ממשרד המשפטים

קטי קטרין שטרית:  כן שי?     

שי סומך: אני מבקש להבהיר שחוק זכויות החולה מתייחס למטופלים

שי סומך:  הנחיות לשימוש בזרע לאחר המוות הם לא קשורות לחוק זכויות החולה

שי סומך:  חוק זכויות החולה שד"ר גת התייחס אליו הוא רלוונטי למטופלים, לטיפולים רפואיים

שי סומך:  כשמדובר בהנחיות בשימוש בזרע לאחר המוות לא מדובר כאן במטופל או מדובר כאן בטיפול רפואי באדם חי

שי סומך:  ולכן החוק לא רלוונטי אליו

קטי קטרין שטרית: מאה אחוז

אירית שחר: רגע, אני רוצה להגיד משהו אחד

קטי קטרין שטרית: אביבה ואשר, אני רוצה, אתם פשוט לא הייתם בהתחלה

שחר: אירית, אירית

קטי קטרין שטרית: אירית, סליחה

קטי קטרין שטרית:  למה אני קוראת לך אביבה? אירית

קטי קטרין שטרית:  תקשיבו, אנחנו רוצים להתקדם בהקראה

אירית שחר: לא, לא, אני חייבת להסביר את הקטע - - -     

קטי קטרין שטרית: שנייה, אירית

שחר: אבל תני לה רגע לסיים משפט אחד

קטי קטרין שטרית: לא, לא, אני אתן לך, אני אתן לך

קטי קטרין שטרית:  אני רק רוצה שתביני דבר אחד

קטי קטרין שטרית:  דיברתי גם עם ניצה בחוץ על זה

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה להתקדם

אירית שחר: אני מבינה

קטי קטרין שטרית: כי רוב הסוגיות כבר נדונו

קטי קטרין שטרית:  ואם אנחנו לא נתקדם, אנחנו יכולים לקבל את החוק בעוד הרבה מאוד חודשים

קטי קטרין שטרית:  גם מירב וגם אני רוצות לקדם את זה

קטי קטרין שטרית:  וצביקה נמצא פה, כי הוא עסק בזה בקדנציה קודמת

אירית שחר: אני יודעת, אני הייתי

קטי קטרין שטרית: במלוא המרץ

קטי קטרין שטרית:  אז לכן בואו לא נחזור

קטי קטרין שטרית:  זו רק הערה, כי את לא היית

אירית שחר: בסדר, אני לא הולכת להאריך במילים

אירית שחר:  אני רוצה להסביר למירב שכשאנחנו מדברים על איברים ועל זה, וכשהבן שלי לא חתם על כרטיס אדי, אוקיי? לא חתם

אירית שחר:  לא יודעת אם הוא לא הסכים, הסכים, לא משנה

אירית שחר:  למרות זאת באו אליי כהורה וביקשו ממני אישור לקחת ממנו את האיברים

אירית שחר:  זאת אומרת שאם אני הייתי חותמת היו לוקחים ממנו

אירית שחר:  לרצונו או לא לרצונו

אירית שחר:  לזה אני מתכוונת

אירית שחר:  אבל על הזרע שלו אין לי שום נגיעה

אירית שחר:  זה ביולוגי, זה ביולוגי, זה לא יודעת, ביזוי המת

אירית שחר:  זה לא ביזוי המת

אירית שחר:  לזה, זה אנחנו, בגלל זה אנחנו עושים את ההקבלה

אירית שחר:  לא בגלל שאנחנו אומרים זה דומה לזה

אירית שחר:  פשוט שלהורים יש אמירה

אירית שחר:  תבזו אותו כשנוח לנו ואל תבזו אותו כשלא נוח לנו

אירית שחר:  אל תלכו לפי רצונו כשלא נוח לכם, כי אתם רוצים את האיברים שלו

אירית שחר:  לזה אני מתכוונת

אירית שחר:  וזו הסיבה שאנחנו משווים

אירית שחר:  לא בגלל שאנחנו זה

אירית שחר:  זה פשוט היה לי חשוב

קטי קטרין שטרית: הערה חשובה מאוד

שחר: הפרקליטות אמרו שמשפחת שחר, אירית ואשר שחר הם נקרופילים

אירית שחר: נכון

שחר: זה מה שהפרקליטות אמרה במפגש עורכי דין באילת

שחר:  היא אמרה זוג נקרופילים

אירית שחר: קראו לנו נקרופילים

ברוך בן יגאל: אשר, היית שואל אותם אם מישהו מהם איבד ילד

ברוך בן יגאל:  היית שואל אותם את השאלה הקשה הזאת

שחר: לא, אז אני לא שאלתי את השאלה

שחר:  אני שמתי להם תמונה של הבן שלי

קטי קטרין שטרית: חברים, אין יותר מכם

מירב בן ארי: זה מזעזע בעיניי

קטי קטרין שטרית: נכון

קטי קטרין שטרית:  זה מזעזע, זה מיותר

קטי קטרין שטרית:  זה לא, תקשיב, אין מילים

קטי קטרין שטרית:  עדיף לשתוק מאשר להגיב על דבר כזה

קטי קטרין שטרית:  איום ונורא

קטי קטרין שטרית:  אבל אנחנו רוצים, הורים יקרים, לכם יש את האינטרס הגדול ביותר מבין כל מי שיושב כאן, להתקדם עם החוק

קטי קטרין שטרית:  אמת? אז אני ממש מבקשת מכם להמשיך בהקראה, כדי שנוכל להתקדם כמה שיותר מהר

קטי קטרין שטרית:  יש בפנינו הרבה מאוד חומר שאנחנו רוצים להספיק

מירב בן ארי: תמשיכי בהקראה

מירב בן ארי:  אני מתנצלת, אני אתכם

קטי קטרין שטרית: נמשיך

קטי קטרין שטרית:  אני אעדכן אותך, מירב

קטי קטרין שטרית:  ממשיכים בהקראה

נעה בן שבת: עכשיו יש, אני רק רוצה להעיר לגבי ההערה האחרונה

נעה בן שבת:  חוק האנטומיה והפתולוגיה חל על השתלת, על נטילת האיברים, אבל לא, אנחנו קובעים פה שהוא לא חל לגבי נטילת הזרע

נעה בן שבת:  זה מה שקראנו סעיף (ז) שקראנו

קטי קטרין שטרית: הקראת את (ח)

נעה בן שבת: עכשיו סעיף (ח)

נעה בן שבת:  לא קראנו

נעה בן שבת:           עכשיו, זו בקשה של משרד הבריאות

נעה בן שבת:  אולי הם יכולים להסביר ואולי אם אתם רוצים להגיד שהם יוכלו לקבל מידע מגורם אחר

נעה בן שבת:  אני מבינה שזה לא מבית חולים, לגבי המידע ההלכתי

נעה בן שבת:  אסתי, אתם תרצו להסביר למה ביקשתם להסביר את ההוראה הזאת?      

קריאה: נשמע מובן מאליו

אסתי ורהפטייג: כן

אסתי ורהפטייג:  שיינתן להם תקופה להתייעץ

נעה בן שבת: זאת אומרת, ממי אתם מצפים? שבית החולים ייתן להם

נעה בן שבת:  זאת אומרת הוא לא חייב לדחוף מידע, אלא אם מבקשים הם ייתנו את המידע

אסתי ורהפטייג: לפי בקשתם

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים רק על מידע, לא על הסכמה

נעה בן שבת: נכון

קטי קטרין שטרית: רק על מידע, בסדר

נעה בן שבת: גם זו בקשה של משרד הבריאות

נעה בן שבת:  אולי גם הם יכולים להסביר גם אותה

אסתי ורהפטייג: אני אברר

צבי צור: אני מניח שאם הטכנולוגיה משתנה, המודלים משתנים

קטי קטרין שטרית: אז הם מכסים את עצמם

צבי צור: הוראה המשכית

נעה בן שבת: אבל כנראה זה גם הנושא, הביטוי הזה של בהתאם לתנאים ולהסדרים זה לקוח גם מכוח ביטוח בריאות ממלכתי

נעה בן שבת:  אז הם אומרים גם המימון

צבי צור: שלא נצטרך כל פעם לחזור לכנסת

קטי קטרין שטרית: בדיוק, מאה אחוז

נעה בן שבת: עכשיו בסעיף קטן (ה) יש לנו התאמה אחת כזאת

נעה בן שבת:           זאת אומרת, כבר במועד ההפקדה הוא כבר נותן הנחיות

נעה בן שבת:           אז יש לנו פה דרך מסוימת, בטופס שמופיע פה בתוספת, לתת את ההנחיות

נעה בן שבת:  ויש גם פרוצדורה, או פרוצדורה של חתימה בפני עורך דין או פרוצדורה של חתימה בפני שני עדים

נעה בן שבת:  או במקרה של חתימת ההנחיות בבנק הזרע זה חתימה בפני מנהל בנק הזרע או רופא אחר בבנק הזרע

נעה בן שבת:  ויש פה בקשה שאם הקטין מלאו לו 17 והוא עדיין קטין, אז עובד סוציאלי בבית החולים יהיה צריך להסביר לו את משמעות ההנחיות

צבי צור: הערה לקריאה שנייה לייעוץ המשפטי, תרשמו

צבי צור:  אני חושב שלמען, למנוע בלבול, אנחנו מסדירים את הכלל, זה מתן הנחיות לשימוש בזרע אחרי פטירה, ללא מתן מנת הזרע עצמה

צבי צור:  יש פה את הסעיף, סעיף (ה) של מתן הנחיות, אגב הפקדה בבנק הזרע

צבי צור:  שזה חריג שבחריגים

צבי צור:  זאת אומרת, גם מבחינה סטטיסטית הנחת העבודה, יש הבדל בין מתן הנחיות לבין מתן דגימת זרע והנחיות

צבי צור:  אני מציע לקריאה השנייה להפריד את זה ולייחד סעיף מיוחד לבנק הזרע

צבי צור:  כי זה יוצר בלבול שזה אולי הוביל את השר לחשוב שאנחנו הולכים לאסוף מנות זרע מכולם

צבי צור:  אנחנו לא הולכים לאסוף מנות זרע

צבי צור:  אנחנו הולכים לנהל מאגרים

קטי קטרין שטרית: מידע

צבי צור: לא יודע אם זה מאגר מידע

צבי צור:  פה אנחנו הולכים לנהל מאגר מידע בצה"ל ופה אנחנו הולכים לנהל אירוע שקצת דומה לאירוע, שאיך זה נקרא? מתן הנחיות לחולה?     

פרופ' טליה אלדר-גבע: הנוטה למות

צבי צור: הנוטה למות

צבי צור:  שזה סיפור מורכב, זה סיפור יקר

צבי צור:  שבואו לא נתייחס לזה

צבי צור:  עורכי הדין כבר ייגבו על זה תשלומים

צבי צור:  אבל נשים את זה בצד

צבי צור:  נאפשר לכל אזרח לעשות את הפרוצדורה הזאת

צבי צור:  חיילים, בשביל זה אנחנו מבינים עד כמה אנחנו מאפשרים לחיילים בצורה, אחרי שהסברנו להם היטב, בצורה קלה וברורה לבוא ולהפקיד את רצונם ולא ללכת לעורך דין ולשלם 5,000 שקלים וללכת ולעשות את אותה פרוצדורה כמו החולה הנוטה למות, שכולם יודעים שהכנסת הזאת רצתה לעשות טוב ויצרה הבחנה בין אנשים עשירים לאנשים לא עשירים

צבי צור:  כי רק אנשים עשירים יכולים לעשות את זה

נעה בן שבת: אבל אני לא הבנתי את הצעתך

נעה בן שבת:  אתה רצית שסעיף קטן (ה) יהיה בסעיף קטן נפרד

נעה בן שבת:  בסדר

נעה בן שבת:  זה עניין אחד

צבי צור: בדיוק, זה הכול

צבי צור:  סליחה, זהו, עד כאן

נעה בן שבת: אבל אני לא, דיברת על 5,000 שקלים, על חתימה בפני עורך דין

צבי צור: לא, לא, לא

נעה בן שבת: יש פה אימות של חתימה בפני עורך דין

נעה בן שבת:  אני לא חושבת שזה

צבי צור: אני רומז לפרקטיקום שיתפתח

צבי צור:  בשביל רק לבוא ולחדד מול משרד הביטחון למה קריטי שאתם תנהלו את המאגר

צבי צור:  כי כל פרוצדורה אחרת תהיה כרוכה בהרבה כסף

צבי צור:  זה הכול

נעה בן שבת: אני רוצה אבל לשאול שוב

נעה בן שבת:  הפרוצדורה הזאת - - -     

צבי צור: אני לא נגד הפרוצדורה

צבי צור:  אני בעד הפרוצדורה

צבי צור:  אני חושב שהרחבנו את החוק ואפשרנו לא רק לחיילים, אלא לכל אזרח

צבי צור:  אני רק אומר שאנחנו מתכתבים, מהדהדים פרוצדורה שהיא בחולה הנוטה למות

צבי צור:  ואני אומר את זה כהערת אגב, שהיא לא קשורה, קשורה או לא קשורה

צבי צור:  אבל כל מי שיושב כאן ומכיר את הדברים נדמה לי שמסכים איתי

צבי צור:  שזו פרוצדורה שהיא יקרה

צבי צור:  ובפועל יצרה הבחנה בין אנשים שיכולים לשלם 5,000 שקלים בשביל לעשות משהו לבין כאלה שלא

צבי צור:  אבל בואו נמשיך

פרופ' טליה אלדר-גבע: קודם כל, רק להגיד, שבאמת גם משרד הבריאות חשב שמספיק למלא את הטפסים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  הם צריכים להיות מאוד מאוד ברורים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  צריך להיות כתוב שם, שיהיה ברור למי שחותם עליו בדיוק על מה הוא חותם

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אבל לא חשבנו שצריך לחייב את זה כמו שדובר פה פגישה עם איש מקצוע שיסביר את כל האפשרויות

פרופ' טליה אלדר-גבע:       בדיוק כמו בחוק החולה הנוטה למות, אתה לא צריך להיפגש עם רופא ולחתום מולו אני רוצה לדעת בדיוק

נעה בן שבת: סליחה, אני מופתעת מאוד

נעה בן שבת:  רק רגע, סליחה

נעה בן שבת:  הבקשה להוסיף את העובד הסוציאלי לבן 17 זו הייתה בקשה של משרד הבריאות

פרופ' טליה אלדר-גבע: לא, אני עונה לא על בני 17

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אני עונה על מה שאיתי דיבר ועל מה שהאוזר אמר

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אנחנו מדברים על טופס ההסכמה בכלל

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אם צריך, כמו שאיתי חשב, שצריך איש מקצוע

פרופ' טליה אלדר-גבע:  כמו בחוק זכויות החולה, לחתום על הסכמה מדעת

פרופ' טליה אלדר-גבע:  ומשרד הבריאות חשב שלא צריך את זה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  זו נקודה חשובה להגיד

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אנחנו לא רוצים לסרבל פה את כל העניין

פרופ' טליה אלדר-גבע:  כי אם כל חייל יצטרך להיפגש עם איש מקצוע, קודם כל באמת יכול להיות שהרבה, זאת לא הייתה מטרת החוק

פרופ' טליה אלדר-גבע:  לגרום לחיילים להפקיד זרע לפני שהם מתחיילים כי אולי הם ימותו וישתמשו בזרע שלהם

פרופ' טליה אלדר-גבע:  זאת לא הייתה המטרה

פרופ' טליה אלדר-גבע:       בקיצור, המחשבה של משרד הבריאות הייתה להסכים לזה שיהיו טופסי הסכמה דיגיטליים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  זאת ההסכמה שלנו

פרופ' טליה אלדר-גבע:  ולא, זה לא הולך על חוק זכויות החולה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  לא מדובר בחולים

פרופ' טליה אלדר-גבע:  זאת הנקודה

צבי צור: נכון, נכון

צבי צור:  חזקה שאנחנו עושים פרוצדורות מורכבות בדרכים יעילות

נעה בן שבת: יש פה קצת סתירה בין היכולת של מידע כל פעם נמסר מגורם אחר

נעה בן שבת:  אבל אתם ביקשתם גם להוסיף להנחיות כל מיני עוד ועוד יידוע

נעה בן שבת:  אם אפשר לראות, אחרי זה בטופס של ההנחיות

צבי צור: אז בואו, כשנקרא את הטופס ניתן את דעתנו

נעה בן שבת: לא, לא, אבל הם מבקשים

נעה בן שבת:  אני לא מצליחה להבין לאן הדברים הולכים

נעה בן שבת:  ולכן מאוד חשוב להבהיר את זה

נעה בן שבת:  חתימה דיגיטלית זה לא חתימה בפני עורך דין

נעה בן שבת:  וזה לא חתימה בפני עדים

נעה בן שבת:  השאלה מה אתם מבקשים להציע? זה צריך להבהיר

פרופ' טליה אלדר-גבע: החוק הנוכחי נותן לחיילים אפשרות לחתום באופן דיגיטלי

פרופ' טליה אלדר-גבע:  הוא לא דורש מהם ללכת לעורך דין

נעה בן שבת: לחיילים, לחיילים

נעה בן שבת:  לגבי חיילים נקבעה פרוצדורה נפרדת

נעה בן שבת:  אבל את מציעה להפוך את זה לפרוצדורה כללית?     

פרופ' טליה אלדר-גבע: לא, לא, לא

פרופ' טליה אלדר-גבע:  לא אמרנו את זה

פרופ' טליה אלדר-גבע:  אני עניתי לו לגבי למה זה לא נכנס

צבי צור: כן, כן, אני, עזבי, תמשיכי

קטי קטרין שטרית: מאה אחוז

נעה בן שבת: רק חשוב להבהיר, אנחנו מדברים פה על פרוצדורה שיש בה איזה הוא דמיון לצוואה

נעה בן שבת:  אבל מפה עולה שזה לא יכול להיות בעצם במסגרת צוואה

נעה בן שבת:  או שזה יכול להיות שכן, אם הטופס עצמו נכלל בצוואה

נעה בן שבת:  זה כביכול מסמך נפרד

נעה בן שבת:  אז צריך לתת את הדעת על זה

קטי קטרין שטרית: בסדר

נעה בן שבת: שזה מסמך אחר

קטי קטרין שטרית: משרד המשפטים, מצדה?     

מצדה מצלאוי: כן

מצדה מצלאוי:  אני רק רוצה להעיר הערה לגבי סעיף (ה)

מצדה מצלאוי:  חשוב להבהיר שהפקדה של קטין שמלאו לו 17 שנים, של זרע, זה בדרך כלל נעשה בנסיבות מאוד ספציפיות של הפקדה בגלל טיפולים רפואיים

מצדה מצלאוי:  חשוב להבהיר

מצדה מצלאוי:  זה לא שעכשיו יש לנו פרוצדורות שכל קטין בן 17 מגיע ומפקיד זרע כי בא לו להפקיד זרע

מצדה מצלאוי:  סעיף (ה) נועד לקטינים שמטופלים בשל מחלות וצריכים לעבור טיפולים שיכולים לפגוע ביכולת הפריון ולכן בנסיבות הספציפיות האלה הסעיף מתיר להם, אם הם הגיעו לגיל 17 כחריג, למלא את ההנחיות

מצדה מצלאוי:  זה חשוב לדעת שזה לא דרך המלך

נעה בן שבת: אז גם את מציעה להבהיר בסעיף נפרד

צבי צור: להעביר את זה בסעיף נפרד

מצדה מצלאוי: אפשר להבהיר את זה, כן, אפשר להבהיר את זה

מצדה מצלאוי:  שזה בנסיבות

קטי קטרין שטרית: אוקיי

קטי קטרין שטרית:  נמשיך?     

נעה בן שבת: אז אנחנו נמשיך לסעיף 5

נעה בן שבת:               זאת אומרת, דבר ראשון, ההנחיה יכולה לבוא ולהגיד אני מביע את דעתי באופן חד משמעי שאני לא מעוניין

נעה בן שבת:           אז אמנם בהמשך יש אפשרות של בת הזוג לעשות שימוש גם אם לא היו הנחיות מפורשות

נעה בן שבת:  אבל יש אפשרות שהוא יביע את דעתו גם בעניין הזה

נעה בן שבת:  האם הוא מעוניין שבת זוגו, מי שתהיה בת זוגו בעת פטירתו, היא זו שתוכל לעשות שימוש

נעה בן שבת:           זאת אומרת בכלל האפשרות של למנות את ההורים היא רק אם במועד הפטירה אין לנותן ההנחיות בת זוג

נעה בן שבת:               היה פה בהצעת החוק המקורית עוד איזה סיפה, אבל אנחנו חשבנו שהיא מדברת על מצבים שזה קצת מסתבך

נעה בן שבת:  וצריך שההנחיות בסופו של דבר יהיו ברורים

נעה בן שבת:      אז ההנחיה הזאת אומרת ההורים יכולים לעשות שימוש אם במועד הפטירה לא הייתה לו בת זוג

נעה בן שבת:  והוא יכול להוסיף על ההוראה הזאת ולהגיד שגם אם תהיה בת זוג והיא לא תהיה מעוניינת, אז במקרה הזה בכל זאת מינוי ההורים יוכל לחול

נעה בן שבת:  אבל יש פה הבהרה שאם יש בת זוג והיא בעצמה מעוניינת לעשות שימוש או היא מתנגדת לכך, אז ההורים לא יכולים לעשות שימוש

קטי קטרין שטרית: אוקיי

קטי קטרין שטרית:  כן צביקה?     

צבי צור: יש פה סוגיה אחת שאני לא יודע מה עמדתי, אבל אני מעלה אותה

צבי צור:  האם אדם שנתן הנחיה יש לו רצון מפורש להמשכיות ובכוונתנו לכבד את רצונו של המת, כתפיסה בסיסית

צבי צור:  והוא איננו מעוניין שההורים יהיו, יהיו המחליטים

צבי צור:  ולכן אני הייתי עושה מינויו של הוריו של הנותן או מי מהם או גורם אחר

נעה בן שבת: לא, זאת השאלה, אם צריך

נעה בן שבת:  גם בזה דנו אני חושבת בכנסת הקודמת

נעה בן שבת:  האם אנחנו צריכים לאפשר לכל גורם חיצוני לבוא ולעשות שימוש?     

צבי צור: לא לכל גורם

נעה בן שבת: לא, גורם שהוא קבע, כמובן

נעה בן שבת:  החבר הכי טוב שלו, המפקד שלו

צבי צור: הרי צריך להבין עכשיו את הפרקטיקה של התהליך

צבי צור:  התהליך אומר רוצה אני

צבי צור:  יש את הפרוצדורה הטכנית של שאיבה

צבי צור:  ואז ההורים משתתפים, זאת אומרת ההורים הופכים להיות פה בשלב הזה אקטיביים בזה

צבי צור:  הם בוחרים את האם

צבי צור:  ברגע שהאם מופרית היא הופכת להיות האפוטרופוסית היחידה

צבי צור:  רק היא מחליטה, מה שנקרא, על הילד

צבי צור:  להורים יש זכויות סבא וסבתא, אנחנו שמים את זה שנייה בצד

צבי צור:  אבל זה הופיע אפוטרופוסית יחידה

צבי צור:       עכשיו נשאלת השאלה האם למת כמסגרת כיבוד רצונו, אחד הוא אומר רוצה אני

צבי צור:  קרי נותן את ההסכמה המפורשת לשאיבת זרע

צבי צור:  הדבר השני האם אנחנו מאפשרים לו לעשות בחירה מי יבחר את האם

צבי צור:  אני עושה את זה בצורה פשטנית

צבי צור:  האם רק ההורים או האם הוא יכול לבוא ולהגיד?     

קטי קטרין שטרית: מאה אחוז

קטי קטרין שטרית:  אז יש לנו את משרד, שי

שי סומך: הנושא הזה גם נדון בכנסת הקודמת

שי סומך:  כל החוק הזה הוא באמת מהפכני והוא יוצר משפחות מאוד מורכבות ואנחנו שלמים איתם ותומכים בזה

שי סומך:  אבל כאשר עוברים כבר לאנשים אחרים שהם לא בת הזוג ולא ההורים זה, המורכבות של המשפחות שנוצרות היא גדולה מידי

צבי צור: שכנעת אותי

צבי צור:  צודק

צבי צור:  כי אנחנו רוצים מעורבות סבא סבתא

צבי צור:  כשאנחנו שוקלים את טובת הילד, שהיא לצד רצון המת האינטרס השני

קטי קטרין שטרית: צביקה, אפילו השם "המשכיות"

צבי צור: כן, כן, כן

צבי צור:  שכנעת אותי

צבי צור:  סליחה

ד"ר יעקב שפירא: רגע, אבל אני רוצה לשאול

ד"ר יעקב שפירא:  מה קורה אם יש בן אדם שאין לו הורים? הוא יתום

ד"ר יעקב שפירא:  אין לו בת זוג והוא רוצה לקבוע הנחיות כלפי מישהי שהיא תשתמש בזרע לאחר פטירתו?     

צבי צור: זה גם נכון

קטי קטרין שטרית: גם שאלה

קריאה: או ההורים נפטרו?      

ד"ר יעקב שפירא: נכון

ד"ר יעקב שפירא:  הוא יתום

קטי קטרין שטרית: שאלה נכונה

ד"ר יעקב שפירא: אני לא יודע

ד"ר יעקב שפירא:  יש לנו תמיד תמונה של הדברים כפי שהם מסתדרים

ד"ר יעקב שפירא:  החיים הם יש להם חריגות שאנחנו לא תמיד חושבים עליהם

קטי קטרין שטרית: טוב שאתה פה

רקפת עצמון: אני רוצה, ברשותכם

קטי קטרין שטרית: משרד הרווחה?     

רקפת עצמון: רקפת עצמון, ממשרד הרווחה

רקפת עצמון:  כמו שאמר שי לפני רגע, הסיפור של משפחות הוא תמיד סיפור מורכב יותר

רקפת עצמון:  אנחנו הולכים על חוק תקדימי, ראשוני

רקפת עצמון:  מאוד מאוד משמעותי, אבל שמייצר מציאויות שצריך ללמוד לחיות איתן

רקפת עצמון:  ויכול להיות שצריך להתחיל בהגבלה שאומרת אנחנו מתחילים בבת הזוג ואם בין בת זוג בהורים – ובזה מסיימים בשלב הזה

רקפת עצמון:  וככל שנבין שזה מתאפשר ואפשר, אז לדבר

קטי קטרין שטרית: זה גם נכון

רקפת עצמון: אני מציעה לקחת את מה שכרגע הוא הכי מהותי ולהמשיך בו

קטי קטרין שטרית: נכון

קטי קטרין שטרית:  מקסימום אפשר לתקן

רקפת עצמון: תמיד אפשר להוסיף

צבי צור: אגב, אותו יתום, פוטנציאלית, יכול בכל רגע נתון, כמו שנאמר, ללכת לבנק הזרע

צבי צור:  או לתרום זרע כתורם אנונימי לבנק הזרע, שזה אני מבין פתוח בהנחה שהזרע שלך תקין

צבי צור:  אני, שוב, לא מכיר את הפרוצדורה

צבי צור:  או לעשות פרוצדורה ואמנם 900 שקלים לשנה, מה שנאמר כאן, אבל אתה תמיד יכול להשאיר צוואה

צבי צור:  לבוא ולהגיד אני יתום, אני רוצה המשכיות

צבי צור:  חשוב לי, סיבות היסטוריות, סיבות משפחתיות

צבי צור:  אני מפקיד את זרעי, אם חלילה משהו קורה

נעה בן שבת: זאת אפשרות שלא קיימת

נעה בן שבת:  זאת אפשרות שלא קיימת

צבי צור: לא, לא, היא קיימת

צבי צור:  לא בחוק הזה

נעה בן שבת: לא

צבי צור: אני מניח שאם היום אני הולך לבנק הזרע וזה, ואני עומד בפני נוטריון או הולך אפילו לבית משפט, מקבל צו זה

צבי צור:  ומבקש אחרי זה שיתרמו את הזרע שלי

צבי צור:  אני לא יכול לעשות את זה?     

נעה בן שבת: אני מבינה שאין אפשרות כזאת

נעה בן שבת:  תרומת הזרע זה לתרומה בבנק הזרע וזה תרומה אנונימית

נעה בן שבת:  או הפקדת הזרע

נעה בן שבת:  אני לא יודעת אם אפשר להפרות אותה

פרופ' טליה אלדר-גבע: אנחנו כל הזמן משתמשים במילה "תרומת זרע", אבל יש הפקדת זרע לשימוש עצמי או לתרומה

צבי צור: אבל אני יכול לעשות הפקדת זרע ולתת הנחיות לאחר מותי מה לעשות עם הזרע

פרופ' טליה אלדר-גבע: היום בחוק, למיטב הבנתי, זה לא קיים

נעה בן שבת: אין

צבי צור: לא

צבי צור:  אבל אין מניעה

נעה בן שבת: זה החוק הזה

נעה בן שבת:  יש מניעה

קטי קטרין שטרית: אבל צביקה, זה החוק

צבי צור: אני אתכם, בואו נרוץ

קטי קטרין שטרית: מאה אחוז, בואו נמשיך

נעה בן שבת: רק אני קראתי ברישה

קטי קטרין שטרית: אבל אנחנו חייבים להמשיך

אסתי ורהפטייג: רגע, יש לנו גם הערה לגבי הסעיף הקודם

קטי קטרין שטרית: איתי, זה מעבר למה שאנחנו עכשיו אומרים? או שיש לך משהו שהוא חדשני?      

ד"ר איתי גת: נקודה אחת חשובה: תורמי הזרע צריכים להיות לחלוטין מחוץ להצעת החוק

ד"ר איתי גת:  כל הדינמיקה היא אחרת

ד"ר איתי גת:  האלמנט הרפואי, הגנטי, ההתנהלות

ד"ר איתי גת:  החוק הזה הוא שונה לחלוטין

קטי קטרין שטרית: היא שלכם, צודק

ד"ר איתי גת: ולא צריך לערב

קטי קטרין שטרית: הערה נכונה

נעה בן שבת: וזה בעצם מזכיר לי שלא הסברתי שהיה בחוק המקורי את סעיף קטן (ב) שאמר שתורם זרע יכול לבוא ולהגיד שהוא תרם, אבל אפשר לעשות שימוש בזה

נעה בן שבת:  ומתוך אותה תפיסה הורדנו את זה

קטי קטרין שטרית: אז אנחנו הורדנו את זה

קטי קטרין שטרית:  מאה אחוז

קטי קטרין שטרית:  הורדנו את זה, איתי

קטי קטרין שטרית:  מאה אחוז

ד"ר איתי גת: תודה רבה

ד"ר איתי גת:  מצוין

אסתי ורהפטייג: נעה, לגבי טופס ההנחיות

אסתי ורהפטייג:  אז הייתה פה שאלה ובאמת לגבי הטפסים היינו צריכים להיות בתוספת לחוק או להתפרסם בחקיקת משנה שכל פעם יהיה צריך לשנות אותה בכתב

אסתי ורהפטייג:  אנחנו חושבים שזה פחות נכון

אסתי ורהפטייג:  הטפסים האלה, הם גם לא, הם לא תקנות במהות שלהם

אסתי ורהפטייג:  אנחנו חושבים שלא נכון שתהיה פרוצדורה שהיא של תיקון צו, כמו שנעשה בדרך כלל כשיש תוספת לחוק

אסתי ורהפטייג:  ולכן מה שצריך לקבוע זה שההנחיות האלה יפורסמו באתרים של המשרדים הרלוונטיים, באתר משרד הבריאות, ולא כחקיקת משנה

קטי קטרין שטרית: טוב

נעה בן שבת: יש יתרונות לדברים האלה

נעה בן שבת:  אבל החיסרון, זאת אומרת, היתרון שאולי צריך לראות

נעה בן שבת:  אנחנו ראינו, מלכתחילה חשבנו שהטפסים האלה יסבירו, ילוו אותנו בתהליך החקיקה ויסבירו לנו את הפרוצדורה איך היא נראית ואיך בעצם החוק מתרגם דרך הנוסח הזה, מתרגם למידע שימושי

נעה בן שבת:  אז באמת אפשר לוותר

נעה בן שבת:  והדרך הזאת היא טובה

נעה בן שבת:       אבל יש שיקול אחד

נעה בן שבת:  עו"ד שי סומך העיר לי עליו

נעה בן שבת:  הוא אמר שאם הטופס יהיה כתוב בחוק אז אפשר מיידית, ברגע שהחוק עובר, מיידית אפשר להפעיל אותו

נעה בן שבת:  ואם הטפסים הם מחוץ לחוק, אז צריך לחכות לתהליך הפרסום

נעה בן שבת:  ואם אתם, אם תהיו מוכנים בעת הפרסום של החוק, אז הכול בסדר

נעה בן שבת:  אבל אם זה יעכב ויתעכב

אסתי ורהפטייג: אפשר לעשות בהוראה

אסתי ורהפטייג:  א', אפשר לקבוע הוראה שהחוק ייכנס לתוקף במועד הפרסום או משהו אחר

אסתי ורהפטייג:  או גם הפוך, להגיד שהשר יקבע לא יאוחר מכך וכך

אסתי ורהפטייג:  זאת אומרת, יש הוראות שאפשר לקבוע גם לוחות זמנים, אם זה העניין

אסתי ורהפטייג:  ועדיין, שוב, דווקא בגלל ההשלכות של זה לטווח הארוך והיכולת אחרי זה, הגמישות שתהיה או לא תהיה לשנות אותם

אסתי ורהפטייג:  אז חשוב מבחינתנו שזה לא יהיה בתוספת

שי סומך: אולי אם הנוסח יהיה מוכן כבר לקראת, הנוסח הסופי לפרסום יהיה מוכן לקראת הקריאה השנייה והשלישית

קטי קטרין שטרית: צודק, נכון

נעה בן שבת: כן

נעה בן שבת:  קיבלתי פה עוד הערה מהרב שגב שדיבר קודם

נעה בן שבת:  הוא אמר שהוא מבקש שבטופס תהיה איזה שהיא הבהרה להבחנה הזאת בין השאיבה לבין הכריתה

נעה בן שבת:  הסבר גם

נעה בן שבת:  על זה שיכול להיות שיש לזה נפקות הלכתית מסוימת

קטי קטרין שטרית: ליידע את הציבור מה שנקרא

ד"ר יעקב שפירא: ואז יהיה ברור שיש הסכמה

ד"ר יעקב שפירא:  ברגע שיש הבחנה האיש נתן את דעתו לכך

קטי קטרין שטרית: בדיוק, נכון

קטי קטרין שטרית:  זה חשוב מאוד

קטי קטרין שטרית:  בטופס עצמו, פשוט צריך להרחיב את זה ולומר שזה

קטי קטרין שטרית:  מאה אחוז

אסתי ורהפטייג: כן, כבר הוספנו את זה

נעה בן שבת: אני קראתי קודם את הרישה של סעיף 5 שזה ההנחיות יכול שיהיו לעניינים אלה

נעה בן שבת:  אבל זה צריך להיות הנחיות יהיו בעניינים אלה

נעה בן שבת:  זאת אומרת, רק העניינים האלה יכולים להיות בהנחיות

נעה בן שבת:  אנחנו לא רוצים שיהיו עוד דברים

קטי קטרין שטרית: אני רק רוצה לציין שאנחנו עוד מספר דקות נסיים

קטי קטרין שטרית:  כי אנחנו, כן

קטי קטרין שטרית:  אין לנו הרבה זמן

נעה בן שבת: זאת אומרת, זאת הבחנה בין הגורמים המאשרים

נעה בן שבת:  כך כל אחד יכול לפנות מראש לגורם שצריך לאשר לו

נעה בן שבת:  	         יכול להיות שהוא הפקיד לפני שמלאו לו 17 שנים, אבל הוא נפטר אחרי שמלאו לו 17

נעה בן שבת:  מי שנפטר לפני 17 שנים בעצם הפרוצדורה לא פתוחה בפניו

נעה בן שבת:           זאת אומרת, בפניה פרושות כל האפשרויות

נעה בן שבת:           אם מוותרים על הטפסים, אז נוותר כמובן גם על הטופס הזה

נעה בן שבת:  ויכול להיות שנגיד טופס שמשרד הבריאות יפרסם באתר האינטרנט

נעה בן שבת:           הייתה פה הערה שהציעה שאולי לא צריך לדבר, שהדוח של העובד הסוציאלי, אולי לא צריך לדבר האם הוא ממליץ או לא ממליץ

נעה בן שבת:  או שבעצם בגלל שזו בת הזוג

נעה בן שבת:  השאלה אם צריך המלצה או אי המלצה? או שמספיק הדוח, אם יש קושי

נעה בן שבת:  השאלה אם לא צריך לשנות את המילים "אם יש קושי להיענות לבקשה" להגיד האם לא ממליץ

נעה בן שבת:  אני שואלת, אני מפנה את זה למשרד הרווחה

קטי קטרין שטרית: אם זו שאלה של משרד הרווחה

קטי קטרין שטרית:  את נמצאת כאן, את יכולה להשיב על כך?     

רקפת עצמון: הדוח הוא דוח של משרד הבריאות

רקפת עצמון:  אני לא מכירה את ההערה הזאת

רקפת עצמון:  באופן עקרוני, אם יש קושי מנהל בנק הזרע יבין שלא עמדו התנאים הנדרשים

רקפת עצמון:  התנאים הנדרשים הם שלא יהיה קושי

נעה בן שבת: אז את חושבת שלא צריך להגיד אני ממליץ לא להיענות, אלא להגיד יש קושי

נעה בן שבת:  מצביע על קושי ומשאיר את זה לשיקול בית המשפט

נעה בן שבת:  שלא תהיה המלצה

קטי קטרין שטרית: בדיוק

קטי קטרין שטרית:  כן

ד"ר יעקב שפירא: הייתי רוצה להעיר על הסייג הזה

ד"ר יעקב שפירא:  כשהיו כמה טיוטות אני הערתי ואני מוצא את ההזדמנות להעיר כאן

ד"ר יעקב שפירא:  האם אנחנו צריכים באמת להתעקש על הדבר הזה? כיוון שיכול להיות מקרים שבהם בת הזוג התקשרה עם בן זוג אחר וכעת לדוגמה יש להם בעיה בהבאת ילדים

ד"ר יעקב שפירא:  והם במשותף רוצים להביא ילד מזרעו של הנפטר

ד"ר יעקב שפירא:  מה רע בכך?      עכשיו, לא רק זה

קטי קטרין שטרית: הבנתי שהלכתית יש בעיה עם זה

ד"ר יעקב שפירא: לא, לא

ד"ר יעקב שפירא:  לא, לא נכון

ד"ר יעקב שפירא:  לא, לא

ד"ר יעקב שפירא:  למה יש בעיה בזה?     

קטי קטרין שטרית: כי היא נשואה לאחר

ד"ר יעקב שפירא: אבל רוב הפוסקים סוברים שאין מניעה כל עוד מדובר בהפריה בדרך מלאכותית ולא ביחסי אישות

ד"ר יעקב שפירא:  הפסיקה המקובלת היא שאין בכך שום בעיה

ד"ר יעקב שפירא:       אני רק רוצה, נקודה אחת חשוב לי להבהיר

ד"ר יעקב שפירא:  ההנחה פה, וכמה אנשים התבטאו, שאנחנו רוצים לקיים איזה שהוא ילד שייוולד ותהיה לו רק אמא

ד"ר יעקב שפירא:  והאבא שלו יהיה אבא דמיוני

קטי קטרין שטרית: כן, אבל אנחנו מדברים פה על שני אבות

ד"ר יעקב שפירא: עכשיו שנייה, איזה שני אבות? האב נפטר

ד"ר יעקב שפירא:  האב נפטר

ד"ר יעקב שפירא:  עכשיו, אנחנו רוצים בהכרח שהילד הזה יגדל רק עם אמא בלי אבא? זאת אומרת, יש לנו פה מצב לכאורה הרבה יותר טוב

ד"ר יעקב שפירא:  בת הזוג התקשרה עם מישהו

ד"ר יעקב שפירא:  הילד שייוולד ייוולד למשפחה נורמלית, עם הורה, עם אבא ואמא

קטי קטרין שטרית: לא משנה, זה לא המשכיות

קטי קטרין שטרית:  לא, לא, לא

ד"ר יעקב שפירא: רגע, רגע, רגע, אני חולק עלייך

קטי קטרין שטרית: אנחנו משאירים את הסעיף הזה

ד"ר יעקב שפירא: לא, לא, לא, לא

ד"ר יעקב שפירא:  זה התבטאות, כמה פעמים

ד"ר יעקב שפירא:  אני רוצה למחות על זה

ד"ר יעקב שפירא:  אני חושב שיש פה תפיסה שגויה מאוד של מהי המשכיות

קטי קטרין שטרית: בסדר, זה ייכתב בפרוטוקול

ד"ר יעקב שפירא: שנייה, דקה

ד"ר יעקב שפירא:  האם המשכיות היא שייוולד, שילד יחיה בלי אבא והוא ידע רק שהיה לו איזה אבא? זאת ההמשכיות? או שההמשכיות היא שהוא ייוולד דווקא לאבא ואמא וידע שהוא מזרעו של נפטר וממשיך את דרכו?     אני רוצה להביא כדוגמה, דרך אגב, גם היועץ המשפטי לממשלה אליקים רובינשטיין, בהנחיה שלו, לקח את דגם הייבום כעניין של ההמשכיות

ד"ר יעקב שפירא:  מה קורה בייבום על פי הפרשה המקראית? אח נפטר, בן אדם נפטר

ד"ר יעקב שפירא:  כן? וכעת האישה מתקשרת עם האח של הנפטר

ד"ר יעקב שפירא:  הילד שנולד נולד לאבא ואמא והוקם על שם הנפטר

קטי קטרין שטרית: אבל זה אותה משפחה

קטי קטרין שטרית:  אנחנו מדברים פה, אתה מדבר על בן זוג שהוא לא קרוב משפחה

ד"ר יעקב שפירא: אבל רגע, בת הזוג היא בת הזוג של הנפטר

ד"ר יעקב שפירא:  מה זאת אומרת? זו אותה משפחה

קטי קטרין שטרית: כן, אבל לא האבא

ד"ר יעקב שפירא: זה מה שקורה גם בייבום

קטי קטרין שטרית: האבא, זה לא אותו אבא

קטי קטרין שטרית:  ובייבום זה אותה משפחה

ד"ר יעקב שפירא: אבל להיפך, בייבום זה בכלל לא אותו אבא

ד"ר יעקב שפירא:  בייבום הוא בכלל לא נולד מהזרע של הנפטר

קטי קטרין שטרית: תודה

קטי קטרין שטרית:  רק שנייה, בואו נשמע את מצדה

קטי קטרין שטרית:  יש לזה, יש לך התייחסות לזה?     

מצדה מצלאוי: קובי, אני מציעה שהדיון הזה כבר עשינו אותו בדיון פנימי בין משרדי הממשלה

מצדה מצלאוי:  ובאמת גם העמדה שסוכמה זה שאנחנו לא נכנסים למורכבות הזאת

מצדה מצלאוי:  אנחנו גם ככה נמצאים בחוק מאוד מאוד מורכב

ד"ר יעקב שפירא: אני חושב שהוועדה צריכה לשקול את זה

קטי קטרין שטרית: אני מקבלת את העמדה שלך, מצדה

קטי קטרין שטרית:  אנחנו, אני לא מתכוונת להתעכב על זה ואנחנו ממשיכים הלאה

מצדה מצלאוי: תודה

קטי קטרין שטרית: תודה

קטי קטרין שטרית:  יש לנו עוד חמש דקות להקראה

קטי קטרין שטרית:  ולכן אני מבקשת שנמשיך עם זה

קטי קטרין שטרית:  כן?     

נעה בן שבת: יש לנו פה את התנאי של שישה חודשים, כדי לאפשר איזה שהוא תהליך, השלמה של תהליך אבל מסוים

נעה בן שבת:  ויש הגבלה של חמש שנים ממועד הפטירה

נעה בן שבת:  שזה יכול להיות איזה שהיא בעיה, בנסיבות מסוימות יכולים להיות חריגים

נעה בן שבת:  אבל פה מתאפשר שבמקרה חריג בית משפט יכול לאשר את החריגה מעבר לחמש שנים

קטי קטרין שטרית: צביקה, בדיוק

קטי קטרין שטרית:  ישר אני פונה אליך

קטי קטרין שטרית:  למה צריך לחכות שישה חודשים?     

צבי צור: שישה חודשים הרעיון היה, שוב, זה עלה כאן, אני לא, זה לא היה בהצעת החוק המקורית

קטי קטרין שטרית: מה ההיגיון בשישה חודשים?     

צבי צור: שישה חודשים לאפשר את השלמת הליך האבלות ולקבל החלטה

קטי קטרין שטרית: אם אנחנו מתייחסים לתהליך אבלות זה שנה או 11 חודש

קטי קטרין שטרית:  למה דווקא שישה חודשים?     

צבי צור: לא יודע

צבי צור:  אז אולי, הייתה כוונה שבסוף מי שמתניע את התהליך, האישה או ההורים, יעמדו על דעתם באומדן דעה שהוא במרחק מסוים מהליך הפטירה ושוק המוות

קטי קטרין שטרית: אבל לא לחייב

קטי קטרין שטרית:  כי אם הם רוצים לעשות את זה לפני? מה אתה אומר?     

צבי צור: שאלה מאוד מעניינת

צבי צור:  אני דווקא מסתכל על הסיפה של החמש שנים

צבי צור:  קודם כל, האם מכאן למדים שהזרע לא, לא משמידים אותו אחרי חמש שנים

צבי צור:  אני מבין שהיום בכלל לא משמידים זרע, בלי קשר

נעה בן שבת: לא, יש לנו גם הוראות בהמשך החוק, אבל בנושא של השלכה של מנות הזרע

צבי צור: כן

צבי צור:  עכשיו למה זה חמש שנים? כי אנחנו מניחים על פוריות? אנחנו לא רוצים שזה יהיה הפרשי גילאים?     

רקפת עצמון: אין נימוק רפואי

רקפת עצמון:  הנימוק לא היה רפואי

קטי קטרין שטרית: בוא נשמע רגע את משרד הרווחה

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה רגע לשמוע אתכם

רקפת עצמון: שישה חודשים הם לא כי בתום שישה חודשים מסתיימת תקופת האבל

רקפת עצמון:  תקופת האבל לא מסתיימת

רקפת עצמון:  אלא משום שאדם צריך לעבור איזה שהוא תהליך של עיבוד ראשוני לפני שהוא נכנס למשימה כל כך גדולה ומשמעותית של הוריה והולדה

רקפת עצמון:       העניין של חמש שנים ישב כשדיברנו על ההבדל בין בת זוג לבין הוריו של הנפטר

רקפת עצמון:  והמחשבה היא שאם בת הזוג לא עשתה אחרי תקופה מסוימת שימוש, אפשר לבחון את רצונם של הוריו

רקפת עצמון:  ולכן ניסינו למצוא איזה שהיא הגבלה בטווח בין תחילת הדבר לסופו של הדבר

קטי קטרין שטרית: הבנתי

קטי קטרין שטרית:  אוקיי

קטי קטרין שטרית:  עוד הערה, צביקה? לא

צבי צור: השאלה אם לעשות הבחנה בין בת זוג להורים בשישה חודשים

רקפת עצמון: לא, ההורים, אנחנו כרגע מדברים על בת זוג ולא מדברים על הורים

רקפת עצמון:  ואני חושבת שגם לגבי ההורים

קטי קטרין שטרית: כי אנחנו כרגע מדברים על מי כן יכול

קטי קטרין שטרית:  כרגע אנחנו מתמקדים בבת הזוג

מצדה מצלאוי: אני יכולה להציע אולי שבמצבים למשל בנסיבות שבהן מדובר בבת זוג שהיא מבוגרת ורוצה להתחיל את הטיפולים בגלל הגיל אז אולי באמת לאפשר גם בסיפה שהבקשה לשימוש בזרע לאחר או לפני התקופה האמורה תוגש לבית משפט

מצדה מצלאוי:  ואז היא תוכל להגיש את הבקשה גם לפני כן

קטי קטרין שטרית: כן, מאה אחוז

קטי קטרין שטרית:  מצוין

קטי קטרין שטרית:  בסדר גמור

קטי קטרין שטרית:  בואו נמשיך

קטי קטרין שטרית:  בקצב הזה אנחנו מתקדמים יפה מאוד

קטי קטרין שטרית:  אני מאוד מקווה שאנחנו נוכל לסיים את זה כמה שיותר מהר

קטי קטרין שטרית:  ניצה, הבטחתי לך

נעה בן שבת: זו בקשה, תוספת שמשרד הבריאות ביקש להוסיף

נעה בן שבת:  מה החשש?     

אסתי ורהפטייג: אז אחרי מחשבה, חשבנו שלא נכון באמת לקבוע את הדברים בחקיקה ראשית

אסתי ורהפטייג:  כמו כל הליך רפואי צריך לקבל הסבר מלא

אסתי ורהפטייג:  וזה לא נכון לקבע בחקיקה בדיוק מה צריך להינתן

אסתי ורהפטייג:  ההסבר צריך תמיד להיות מאוד מקיף, על כל הסיכונים, על המשמעויות

אסתי ורהפטייג:  ולכן אנחנו כן מציעים לכתוב שהוסבר למבקשת מהות ההליך ומגבלותיו

נעה בן שבת: מהות ההליך על מגבלותיו

אסתי ורהפטייג: כן

נעה בן שבת: אוקיי

נעה בן שבת:  ולהוריד את הפירוט הזה

נעה בן שבת:  תודה

נעה בן שבת:           אז יש פה את הנושא, נוסף פה הנושא של ההודעה

נעה בן שבת:  שצריכים להודיע למוסד הרפואי

נעה בן שבת:  כדי שלא יהיו פה נפילה בין הכיסאות

אסתי ורהפטייג: שלא תהיה תקלה שהמוסד לא יודע על זה שהוגשה בקשה ושצריך לחכות להכרעה של בית משפט

אסתי ורהפטייג:  שבאמת יהיה יידוע

נעה בן שבת: אולי גם אנחנו צריכים להשאיר איזה שהיא סמכות לשר לקבוע הוראות לעניין מסירת ההודעות, אחר כך באופן מרוכז

נעה בן שבת:  איך מוסרים הודעה, מה ייחשב הודעה? כי אם אתם אומרים רק אם הם הודיעו, אז לא ייעשה שימוש, אז צריך גם לקבוע פרוצדורה לגבי ההודעות

נעה בן שבת:  בסדר?      

קטי קטרין שטרית: בסדר גמור

קטי קטרין שטרית:  הלאה

קטי קטרין שטרית:  אני רק רוצה להודיע לפרוטוקול, חברים, הכנסת יוצאת לפגרה

קטי קטרין שטרית:  אבל אני מגישה בקשה מיוחדת שגם, אני לא נוסעת לחו"ל, אני לא הולכת לטייל, אני לא הולכת לחופשה

קטי קטרין שטרית:  אז אני אבקש מיושב הראש לאפשר לנו, וגם לוועדת הכנסת, לאפשר לנו לקיים דיונים בתקופת הפגרה

קטי קטרין שטרית:  אני מודיעה זאת

אירית שחר: קודם כל, כך גם היה בקדנציה הקודמת

קטי קטרין שטרית: אני מעתיקנית לא קטנה מצביקה

קטי קטרין שטרית:  אני רק למדה ממנו, את הדברים הטובים

שחר: אני גם יכול להגיד משפט לפרוטוקול?     

קטי קטרין שטרית: בוודאי

שחר: אני חושב שמדינת ישראל ובמיוחד צבא הגנה לישראל, יושב פה קצין בדרגת סגן אלוף, כל בוקר שמתעוררים צריכים להגיד תודה רבה

שחר:  לאשתי, לאירית שחר

שחר:  היא לא אוהבת שאני אומר את זה

שחר:  אבל לפני כמעט 11 שנה, ככה ברגע, רבע שעה אחרי שהודיעו שהבן נהרג, המשפט הראשון שהיא אמרה 'תדאג שייקחו ממנו זרע'

שחר:  אף אחד לא הודיע לנו

שחר:  לא הכרנו את זה

שחר:  לא שמענו על זה

שחר:  דיברתי עם קצין העיר

שחר:  אמרתי לו זה אפשרי? הוא אומר כן

שחר:  אמרתי לו למה זה לא מופיע לך בצ'ק ליסט? הוא אומר זה לא אמור להופיע, זה לא מחובתי להודיע לכם

שחר:       אחרי הדבר הזה הכנסנו את זה לתודעה הציבורית וזה קיבל תאוצה

שחר:  זה כמו כדור שלג

שחר:  וזה, התראיינו בכל מדור אפשרי

שחר:  בכל רשתות התקשורת, בכל עיתון

שחר:  אנחנו בסיפור הזה כמעט 11 שנים

שחר:  זכינו בבית המשפט

שחר:  זכינו בבית המשפט ואז המדינה ערערה על הזכייה שלנו

שחר:  זאת אומרת עברנו תהליך ארוך, קשה ומורכב עם עלות כספית גבוהה מאוד

שחר:  ועצם זה שאנחנו נמצאים פה והיום אנשים, חללי צה"ל בצוק איתן ובהרבה מקומות, כנראה גם קצין במילואים, אני יודע ששואבים זרע מחיילים

שחר:  המודעות היום במדינה היא פשוט בטופ

קטי קטרין שטרית: בזכותכם

שחר: לא, אני לא קשור

שחר:  כשאומרים ויידום אהרון זה אני

שחר:  אני הודיעו לי, לא דיברתי במשך חצי שנה

שחר:  היחידה שאמרה משפט זו אירית, אירית שחר

שחר:  היא אמרה 'תדאג שייקחו ממנו זרע'

שחר:  עכשיו, תשאלי אותה מאיפה זה בא לה? היא לא יודעת להסביר

שחר:  זה תובנה שכנראה מלמעלה

קטי קטרין שטרית: אני חייבת להחמיא לנשים

קטי קטרין שטרית:  נשים, אתה יודע, לא סתם ניתנה לנו הבינה

קטי קטרין שטרית:  ואירית, אני רוצה להגיד לך שמה שאת עושה, את עושה את זה לכל האימהות במדינת ישראל

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה להגיד לכם שמה שעברתם ב-11 שנה זה סיוט שאין כדוגמתו

קטי קטרין שטרית:  ואני מתפללת ומקווה שאנחנו נוכל להסדיר את זה

קטי קטרין שטרית:  כדי שכל האימהות במדינת ישראל וכל האבות ידעו שכולנו חושבים על הבנים שלנו כבנים ממשיכים

קטי קטרין שטרית:      אנחנו נסיים רק את ההקראה עד סעיף 9, כדי שנוכל לנעול את הישיבה

קטי קטרין שטרית:  כי אין לנו אפשרות להמשיך הלאה

קטי קטרין שטרית:  כן?     

נעה בן שבת: עכשיו, יש פה, הביטוי הזה "בשל נסיבות חריגות" זה כמו שרצו קצת לברוח פה מהדברים

נעה בן שבת:  כי אנחנו בעצם רואים בת הזוג יש לה את הזכות, גם זכות, דובר על זה, הזכות להורות נכנסת פה

נעה בן שבת:  ואם הם היו בקשר זוגי במטרה אולי, התא המשפחתי אולי תכנן את הולדת הילדים

נעה בן שבת:  ולכן פה רצו לצמצם בעצם את הנסיבות שבהן מפריעים לבת הזוג בביצוע הפרוצדורה הזאת

נעה בן שבת:       אבל אולי צריך לחשוב על לקראת קריאה שנייה ושלישית, אם אפשר לפרק בכל זאת את המוקש הזה של נסיבות חריגות ואולי קצת להבהיר אותו כדי להבהיר במה מדובר

נעה בן שבת:           שזה נושא התושבות והועבד שהיא לא נשואה

נעה בן שבת:       רק אני אבקש לציין עוד הערה שקיבלתי ממכון פוע"ה

נעה בן שבת:  הם דיברו, הם הזכירו שכשהאישה נשואה יולדת, תלד, סליחה, לא האישה הנשואה

נעה בן שבת:  בת הזוג, אחרי הפטירה יולדת ילד, הם אמרו שזה לא, הם חושבים שזה לא פוטר מצורך בייבום

נעה בן שבת:  זאת אומרת, שהיא תצטרך ייבום ותצטרך חליצה בכל מקרה

נעה בן שבת:  כי הילד לא ייחשב, הילד שייוולד אחר כך לא יפטור אותה מהצורך בייבום

קטי קטרין שטרית: מה המשפט העברי אומר?     

ד"ר יעקב שפירא: א', ייבום כבר לא, לא נוהג

נעה בן שבת: לא, אז חליצה

ד"ר יעקב שפירא: במדינת ישראל לפחות, נגד חליצה

ד"ר יעקב שפירא:  ב' זו מחלוקת בין הפוסקים

ד"ר יעקב שפירא:  האם באמת דבר כזה פוטר או לא פוטר

ד"ר יעקב שפירא:  בוודאי שמצד חומרה וכמובן שפוסקי ההלכה צריכים להכריע בעניין הזה

ד"ר יעקב שפירא:  סוגיה, בקיצור, הלכתית, מאוד מאוד לא פשוטה

ד"ר יעקב שפירא:  שיש דעות שונות בהקשר אליה

ד"ר יעקב שפירא:  מאוד מעניינות

ד"ר יעקב שפירא:  זאת אומרת, האם באמת רואים בצאצא שנולד כהמשכו של הנפטר, כך שהוא בעצם השאיר אחריו צאצאים, כן או לא

ד"ר יעקב שפירא:  או שכיוון שהילד נולד לאחר המוות אז במותו הוא נולד ללא צאצאים

ד"ר יעקב שפירא:  זו סוגיה שנתונה במחלוקת ופוסקי ההלכה צריכים להכריע בה

ד"ר יעקב שפירא:       אבל בהלכה הובעו עמדות שונות

ד"ר יעקב שפירא:  האמת היא פוסקים רבים באמת מעלים ספק האם זה פוטר מחליצה

אירית שחר: יש לי שאלה

אירית שחר:  זה לא ייבום פרופר?      

ד"ר יעקב שפירא: אני מזדהה איתך

ד"ר יעקב שפירא:  אני מאוד

אירית שחר: זה ממש ייבום פרופר

קטי קטרין שטרית: בגלל שאת הסוגייה העלו ממכון פוע"ה אנחנו נבקש שמכון פוע"ה יגיעו לכאן לפגישות הבאות, לדיונים הבאים

קטי קטרין שטרית:  כי אני מכירה את המכון הזה, הוא מכון מצוין

קטי קטרין שטרית:  הוא מכון שמפקח על הפריות, הוא מפקח על שאיבת ביציות

קטי קטרין שטרית:  והוא עוזר להמון אנשים במדינת ישראל

קטי קטרין שטרית:  והוא מסייע ויושבים שם אנשים מאוד רציניים

קטי קטרין שטרית:  שמצד אחד הם גם רופאים, מצד שני גם חלקם הגדול אפילו גם רבנים

קטי קטרין שטרית:  אז אנחנו יכולים לקבל תשובות על שתי הסוגיות האלה שהן סוגיות לא פשוטות

אירית שחר: הטכנולוגיה התקדמה, הבריאות התקדימה

אירית שחר:  ו-וואלה, מה שדיברו על זה לפני כמה אלפי שנים

ד"ר יעקב שפירא: אירית, אני אגיד לך, האינטואיציה שלך, אחד הפוסקים באמת, זה אמנם לא דעת כולם, אני הדגשתי את זה

ד"ר יעקב שפירא:  אבל רק בשביל לסיים באיזה ציטוט יפה

ד"ר יעקב שפירא:  הוא אמר ככה, זה פוסק בתקופה האחרונה והוא כתב כך

ד"ר יעקב שפירא:  הרי בייבום מה כתוב? להקים לאחיו שם ולא יימחק

ד"ר יעקב שפירא:  וכאן יש הקמת שם

שחר: אז פרופ' אביעד הכהן אמר את זה, הוא אמר את זה גם בפסק דין

שחר:  זה מופיע

שחר:  אני ממליץ לך להזמין את יוכבד גרינוויילד

קטי קטרין שטרית: אגב, כל שם של מי שאתם רוצים להוסיף

שחר: לא, לא, אני לא יכול להזמין אותה

שחר:  יש פסק דין שלה, יש פסק דין, 37 עמודים

קטי קטרין שטרית: אתה יכול להמליץ בפנינו להזמין, כך גם לגבי כל ההורים

קטי קטרין שטרית:  ברוך, גם אתה, גם ניצה

קטי קטרין שטרית:  אם אתם רוצים שנזמין לדיונים, אנחנו מזמינים

אירית שחר: יש עוד משהו שרציתי להגיד להלכה

אירית שחר:  הרי היה את סיפור נעמי

אירית שחר:  נעמי נפטרו לה הבנים

אירית שחר:  נשארה הכלה שלה

אירית שחר:  היא שלחה אותה להידבק עם איזה קרוב משפחה רחוק

אירית שחר:  ואז אמרו בן יולד לנעמי

אירית שחר:  זאת אומרת, הסבתא כאן היא יצרה את הזה

אירית שחר:  יצרה את הנכד הזה

אירית שחר:  והוא לא בן שלה

אירית שחר:  והוא אפילו לא נכד שלה

אירית שחר:  ומזרעו קם דוד המלך

אירית שחר:  זאת אומרת שוואלה, תסתכלו על זה ככה

אירית שחר:  תסתכלו על זה ככה

אירית שחר:  תפקחו, שייפקחו את העיניים הרבנים

אירית שחר:  אלוהים נתן לנו, הוריד לנו את הבינה

אירית שחר:  ואת ההתפתחות הטכנולוגית

אירית שחר:  ו-וואלה, יש לנו ייבום פרופר ולא צריך לשלוח מישהו לקרוב משפחה ולהגיד נולד, יולד בן לנעמי

אירית שחר:  יכול להיוולד לנו נכד מהזרע של עומרי

אירית שחר:  אנחנו הצלנו משהו חי

אירית שחר:  וזה מה שאני אומרת, לתת את הדעת גם על זה

קטי קטרין שטרית: כן

קטי קטרין שטרית:  ברוך ואיתה אנחנו נועלים

ברוך בן יגאל: אני רוצה להגיד לכם משהו

ברוך בן יגאל:  דווקא לכם, המומחים

ברוך בן יגאל:  באמת, אני בטוח שכולכם, הלב שלכם איתנו

ברוך בן יגאל:  אין לי ספק בכלל

ברוך בן יגאל:  תראו, יושבים פה בסך הכול אנשים שאת הדבר הכי יקר לנו בחיים, דפקו לנו בדלת ושינו לנו את החיים

ברוך בן יגאל:  אף אחד מאתנו לא בחר את זה, אף אחד מאתנו לא רצה את זה

ברוך בן יגאל:  האמינו לי באמונה שלמה

ברוך בן יגאל:  הפחד הכי גדול שלי עכשיו, אגב, להיות בכיסא של משפחת שחר

ברוך בן יגאל:  11 שנים הם בסיפור הזה

ברוך בן יגאל:  אני שלוש שנים

ברוך בן יגאל:      אני רוצה להגיד לכם משהו

ברוך בן יגאל:  בחודש הבא, בעזרת השם, בספטמבר יותר נכון

ברוך בן יגאל:  כן, חודש הבא בעצם

ברוך בן יגאל:  נכנסנו לאוגוסט או עוד לא? ב-14 בספטמבר בעזרת השם אני אמור להיות אבא מחדש

ברוך בן יגאל:  אח לעמית, הבן שלי

ברוך בן יגאל:  אני הולך להביא בן

ברוך בן יגאל:  אני הולך להיות אבא מחדש

ברוך בן יגאל:  אני רוצה להגיד לכם משהו, ודווקא לך, נגה

ברוך בן יגאל:  כשיגיע בעזרת השם, הילד החדש שלי, וירצו ממני את החתימה של בן יחיד, אח שכול להורה שכול, אני כן אחתום לו ללכת ליחידה קרבית

ברוך בן יגאל:  כי אני מאמין גדול בצבא הגנה לישראל

ברוך בן יגאל:  אין לי מדינה אחרת, אין לי צבא אחר

ברוך בן יגאל:  יש לנו צבא נהדר

ברוך בן יגאל:       אני מבקש ממך, את הדבר הזה, תעבירי גם לשר הביטחון

ברוך בן יגאל:  שיש לנו אמונה גדולה מאוד בצבא ובמפקדים וברמטכ"ל ובכל האנשים אלה

ברוך בן יגאל:  וכן, חשוב לי שחיילים שלנו, שאנחנו שולחים אותם, שאנחנו חלק מכל הדבר הזה, שיידעו שאם חס ושלום, חס וחלילה, יקרה משהו, הם כן יעשו להם את ההמשכיות כמו לעמית

ברוך בן יגאל:  והחלום שלי ללכת עם עגלה שיש בה את הילד שלי ואת הנכד שלי

ברוך בן יגאל:  ואני רוצה להגיד לך שבסיפור שלי, גם יוסי, אבא של בראל

ברוך בן יגאל:  גם לו אין ילדים

ברוך בן יגאל:  נשארנו בלי ילדים, שנינו ביחד

ברוך בן יגאל:  ואני רוצה להגיד לך שבפעם שעברה את אמנם לא היית, אבל ניצה ככה דיברה ואנשים ככה בחוץ לא כל כך הבינו את מה שניצה אומרת

ברוך בן יגאל:  ניצה היא אדם מאוד פטריוט, אוהבת העם, אוהבת את עם ישראל וארץ ישראל

ברוך בן יגאל:  וכך כל ההורים השכולים

ברוך בן יגאל:  אנחנו, באמת, הדפיקה בדלת שינתה לנו את החיים

ברוך בן יגאל:  שינתה לנו את החיים

ברוך בן יגאל:  הצחוק לא אותו צחוק, החיוך לא אותו חיוך, השבת לא אותה שבת

ברוך בן יגאל:  הכול כבר לא אותו דבר

ברוך בן יגאל:       ואני רוצה להגיד לכם שתדעו שיש לנו אהבה גדולה מאוד למדינה שלנו ואנחנו מאמינים גדולים במדינה שלנו

ברוך בן יגאל:  מה שאנחנו עושים היום זה לא רק בשבילנו, זה לדורות הבאים

ברוך בן יגאל:  שאם חס ושלום וחס וחלילה יקרה משהו וידפקו בדלת לעוד מישהו, לפחות לא ייווצר מצב כמו שקרה לאשר, כמו שקרה לי, שאף אחד לא ידע על הסיפור הזה של קצירת זרע

ברוך בן יגאל:  כשדופקים לכם בדלת החיים לא אותם חיים

ברוך בן יגאל:       חבר'ה, אני כשקרה לי, כשדפקו לי בדלת אני התייבשתי

ברוך בן יגאל:  20 כוסות מים, בחיי, שתיתי

ברוך בן יגאל:  הבחור שהודיע לי קוראים לו אמיר, אמיר ואופיר, שני השמות האלה כל החיים אני אזכור אותם

ברוך בן יגאל:  הוא אמר לי אחרי שכבר, דיברנו בשבעה ואז הוא אמר לי תגיד לי ברוך, איפה נכנס לך 20 כוסות מים? הם ספרו את המים

ברוך בן יגאל:  אני לא ספרתי, אני פשוט שתיתי כל הזמן

ברוך בן יגאל:  ותהרגו אותי, תגיד לי איפה נכנס המים האלה אני לא יודע

ברוך בן יגאל:       לכן יש לי אמונה גדולה מאוד בעם ישראל, באמת

ברוך בן יגאל:  בארץ ישראל, בעם ישראל, בצבא הגנה לישראל

ברוך בן יגאל:  אין לנו מדינה אחרת

ברוך בן יגאל:  לכן אני מבקש ממך שאת הדבר הזה כן תעבירי בפגישה עם קטי ועם מירב ואתכם

ברוך בן יגאל:  תעבירי את המידע הזה, כי זה מאוד חשוב

ברוך בן יגאל:  שלא יחשבו שמישהו פה איבד את האמונה בצבא הגנה לישראל או בעם ישראל

ברוך בן יגאל:  חס ושלום, נהפוך הוא

ברוך בן יגאל:  הנה, יש לי, בעזרת השם הולך להיות אבא

ברוך בן יגאל:  ואני מצהיר, אני אחתום לו

ברוך בן יגאל:  כמו שחתמתי לעמית

ברוך בן יגאל:  כי אני מאמין בצבא הגנה לישראל

שחר: אני את המודיע שהודיע לי לא הסכמתי שהוא ייגע בי

שחר:  אני סילקתי אותו

שחר:  אמרתי לו תעשה לי טובה, אם אתה רואה אותי אי פעם ברחוב תעבור לצד השני

שחר:  אחרי חודש הוא התקשר אליי, לראות מה קורה במשפחה וכאלה

שחר:  אמרתי לו זה פעם אחרונה שאתה מתקשר

שחר:  ונלחמתי במוח באופן פנימי בתוך הגוף שלי לשכוח את הדמות ולראות את הפנים של אותו אדם

שחר:       אני שלשום כתבתי פוסט

שחר:  זה חריג, אני מתאפק

שחר:  אני עוד פחות מחודש צריך להיות תת אלוף

שחר:  וכתבתי פוסט ולא יכולתי פשוט להתאפק

שחר:  ואמרתי הגיע הזמן להגיד מספיק, בואו כולם נחזור לשפיות

שחר:  צה"ל לא שייך לשום מפלגה

שחר:  זה צבא העם, שייך לכולם

שחר:  אין פה שום פקודה בלתי חוקית

שחר:  בואו נתעורר, פוליטיקאים, גנרלים ומפקדים, תוציאו את צה"ל מהמשוואה

שחר:  איום בסרבנות זה דבר חמור שקברניטי המדינה חייבים לגדוע זאת

שחר:  יש לשמור לאלתר, יש לשחרר לאלתר סרבנים

שחר:  לא צריך להמתין לסירוב

שחר:  אנחנו משפחת שחר מכפר סבא, למעלה מ-100 שנות שירות בצה"ל

שחר:  סבא, סבתא, אמא, אירית, אבא, בן סרן עמרי שחר, מפקד סיירת

שחר:  שתי בנות מדהימות בשירות משמעותי

שחר:  אחת ב-8200 והשנייה בדובר צה"ל

שחר:  מעולם נושא זה לא עבר אפילו בתת המודע

שחר:  אין פוליטיקה בצבא

שחר:  אפשר להפגין

שחר:  צה"ל וחללי צה"ל חייבים להיות מחוץ לוויכוח פוליטי

שחר:       בית משפט עליון פסל פסק דין המאפשר למשפחה להביא דור המשך לבין שלי, סרן עמרי שחר

שחר:  למרות זאת, הנאמנות למדינת ישראל ולצה"ל לא מוטלת בספק

שחר:  ותמונות של כל המשפחה, כולם עם מדים

קריאה: ישר כוח

קטי קטרין שטרית: ישר כוח

קטי קטרין שטרית:  תודה רבה

קטי קטרין שטרית:  ובמילים, אין, אין אפשרות להוסיף, אפילו לא פסיק ממה שאמרתם

קטי קטרין שטרית:  אני מצדיעה לכם

קטי קטרין שטרית:  אנחנו נמשיך לעשות את מה שאנחנו עושים

קטי קטרין שטרית:  ואם שמתם לב, אין אופוזיציה ואין קואליציה

קטי קטרין שטרית:  כולם

קטי קטרין שטרית:  ואם חבר הכנסת צביקה האוזר שהוא בעצם לא חייב להגיע, ממשיך להגיע לכל דיון, זה רק אומר כמה זה חשוב לנו

שחר: אם הוא לא היה קיים היה צריך להמציא אותו

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

קטי קטרין שטרית:  והמילה שהייתי מוסיפה, ברוך, לכל מה שאמרת, וגם לך, אשר, חוק ההמשכיות מחזיר להורים את התקווה

קטי קטרין שטרית:  זה מה שאני חושבת

קטי קטרין שטרית:  את התקווה שמסתכלים עליהם

קטי קטרין שטרית:  אמרת את זה, ברוך

קטי קטרין שטרית:  אמרת את זה, אשר

קטי קטרין שטרית:  ואני חוזרת ואומרת זו התקווה שלנו מהקיום שלנו במדינה הזאת

קטי קטרין שטרית:       ונכון, גם שי וגם יעקב היקר, המשפט העברי, אני חושבת שהוא אולי, אם אני לא טועה, למרות שלמדתי משפטים אבל הפסקתי באיזה שהוא שלב, כי המסגרות האלה לא מתאימות לי

קטי קטרין שטרית:  אבל אני חושבת שהמשפט העברי הוא בעצמו תקדימי

קטי קטרין שטרית:  ולכן אני חושבת שהחוק שלנו, שהוא תקדימי, הוא יהיה אור להרבה חוקים שאולי בעולם גם יחקו אותנו

קטי קטרין שטרית:  קודם כל נדאג לעם שלנו, זה מה שחשוב

קטי קטרין שטרית:       תודה רבה ואני נועלת את הדיון, תודה