הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 76, 2023-10-15 00:00

צביקה פוגל: בוקר אור לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לביטחון לאומי

צביקה פוגל:  אני רוצה להזכיר לכולנו שאנחנו במלחמה

צביקה פוגל:  החיילים שלנו נלחמים עדיין בתוך שטח מדינת ישראל, וחלק לא קטן מתכונן למלחמה בתוך שטח אויב, גם ברחבי רצועת עזה וגם בגבול הלבנון

צביקה פוגל:       השבוע שחלף הוכיח לנו, מול מי אנו נמצאים ומול מי אנו מתמודדים

צביקה פוגל:  כיתות הכוננות, רב"שים, אזרחים עם נשק, שוטרים שהגיעו, משמר הגבול שהגיע לאזור, חיילים, חלק באופן עצמאי וחלק מתוך היחידות - כל האנשים האמיצים האלה, שאנו קוראים להם גיבורים בימים אלה, מנעו מעם ישראל טבח הרבה יותר גדול מהטבח שאנחנו לצערי חווים

צביקה פוגל:  אני מניח שאני אומר את זה בשם כולנו כי עם ישראל צופה בנו כרגע, וכולנו שותפים בצערן ובכאבן של המשפחות השכולות

צביקה פוגל:  כולנו מאחלים החלמה מהירה לפצועים, ומתפללים לשובם המהיר של השבויים, החטופים, לצערי גם הגופות שנמצאות שם

צביקה פוגל:  אבל בשעה הזאת ובדיונים שאני עושה היום יש מטרה אחת: לאפשר לכל מי שרוצה לחזק את הביטחון האישי שלו ואת הביטחון היישובי שלו, לאפשר לו את הכלים כדי לעשות זאת

צביקה פוגל:  אין פה פוליטיקה, אין פה ימין ושמאל

צביקה פוגל:  יש פה מטרר אחת משותפת: להחזיר לעצמנו את היכולת להגן על עצמנו ולהוציא מהלקסיקון שלנו שתי מילים: לאחת קוראים חמאס ולשנייה קוראים חיזבאללה

צביקה פוגל:  הילדים והנכדים שלנו נמצאים עכשיו שם, מוכנים לעשות את המשימות האלה

צביקה פוגל:  אנחנו פה כדי לעזור למי שלא נמצא שם להיות מוכן לכל צרה שלא תהיה

צביקה פוגל:      במהלך השנים האחרונות בשל סיבות רבות ומגוונות שלא נדון בהן פה, כיתות הכוננות השתנו

צביקה פוגל:  חלקן בוטלו, חלקן צומצמו

צביקה פוגל:  נשק נלקח מהן

צביקה פוגל:  נעשתה הפרדה בתקופה האחרונה של בין כיתות כוננות ששייכות לצבא, כאלה ששייכות למג"ב או למשטרה

צביקה פוגל:  אנחנו לא דנים בזה היום

צביקה פוגל:  אנחנו דנים היום ומנסים לרכז המלצות למשרד לביטחון לאומי ולמשטרה איך לעשות את ההגנה האזרחית טובה יותר

צביקה פוגל:  זו המשימה העיקרית שלנו פה היום בדיון

צביקה פוגל:      המציאות העכשווית של מלחמה מחייבת אותנו לקבל או לגבש המלצות מהירות

צביקה פוגל:  בלי ויכוחים

צביקה פוגל:  אולי לא נגבש את כל ההמלצות הכי טובות אבל נגבש המלצות טובות

צביקה פוגל:  המבחן עכשיו הוא מבחן של זמן, ואין לנו זמן

צביקה פוגל:  אנו חייבים לצאת מפה כמה שיותר מהר עם המלצות נכונות בדיון הזה ועם תקנות חדשות בדיון הבא שנקיים מייד אחריו

צביקה פוגל:       נפתח את הדיון בסקירה של הסמפכ"ל והגורמים המקצועיים נכון על סטטוס המוכנות של כיתות הכוננות לרגע זה

צביקה פוגל:  אני מזכיר לכולנו שבפעם הראשונה בהיסטוריה המשטרה, המשרד לביטחון לאומי רכשו עשרו אלפי כלי נשק כדי לצייד את כיתות הכוננות

צביקה פוגל:  זה לא קרה מעולם בעבר, זה לא קרה מעולם במשרד, אבל זה קורה עכשיו וטוב שזה קורה

משה סעדה: מי אחראי על זה עד עכשיו? הצבא?     

צביקה פוגל: מי רכש נשק עד היום? הצבא, אבל תכף הסמפכ"ל ידבר על זה

צביקה פוגל:  התכוונתי לקיים את הדיון הזה בכל מקרה אבל הייתה גם בקשה של חברת הכנסת שרן השכל לקיים את הדיון הזה ולכן אתן לך לומר כמה מילות פתיחה ומייד אחרי זה הסמפכ"ל

צביקה פוגל:  בבקשה

שרן השכל: תודה רבה לך אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פוגל, ותודה רבה על הדיון

שרן השכל:  אני חושבת שדיון צריך להתקיים בשבוע הבא – שבוע שעבר עוד, כי בסוף הכוח שלנו הוא לתת כוח לאנשים האלה שנמצאים בחזית והתפקיד שלנו הוא לוודא שהכול מתנהל כשורה לפתוח פקקים

שרן השכל:       אולי אפתח, אני מצדיעה לכם אנשי המשטרה ואנשי מג"ב, לכל האנשים שלכם, לשוטרים שחירפו את נפשם וירדו עם קריאה, בלי קריאה לאזור, לכל אנשי תחנות המשטרה בדרום שפשוט התייצבו

שרן השכל:  אתם גיבורים שלנו

שרן השכל:  אנו סומכים עליכם

שרן השכל:  תשמרו עלינו ותשמרו על עצמכם

שרן השכל:  תודה לכם

שרן השכל:      אני החל משבוע שעבר מקבלת המון טלפונים של ישובים וקיבוצים, שאין להם כוננות, אין להם חימוש, אין להם כלום, ואחרי מה שקרה בשבת - הכול השתנה

שרן השכל:  אין ישוב ואין קיבוץ שיכול להישאר ללא נשק וללא הגנה

שרן השכל:  אנו חייבים לוודא שהם כולם חמושים, מוכנים וערוכים לכל תרחיש

שרן השכל:  אז קודם כל בשבוע הזה התבצעה פעולה של מג"ב שאכן חילקו לא מעט נשקים וחימשו לא מעט כיתות כוננות

שרן השכל:  אני יודעת שיש עוד מחסורים רבים ואנו פה לשמוע את הסקירה אבל אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהמשימה העיקרית שלנו כרגע בתוך מלחמה היא לדעת ולבקש לנתב את המאמצים בצורה אפקטיבית ונכונה

שרן השכל:  כשמג"ב מתכללים את הכול וכבר התחילו לחלק נשקים והכול ממופה, לא נכון שהצבא יתחיל לפתוח אותו מערך מקביל

שרן השכל:  מג"ב צריכים עוד נשקים כדי לחמש עוד יותר את הישובים

שרן השכל:  חייבים עוד

שרן השכל:  זה לא מספיק הכמות שיש

שרן השכל:  והתפקיד שלנו הוא לראות איך אנו מעבירים כמות אדירה של נשקים ארוכים ותחמושת מהצבא לידי המשטרה כדי שיגיעו לידי האזרחים, כי בסוף הם קו ראשון

שרן השכל:  ישובים מבודדים, ישובי צמודי גדר, אנו רואים את זה גם עכשיו – הם קו ראשון והם צריכים את הנשקים האלה

שרן השכל:  זו המטרה העיקרית שאליה אנו צריכים להגיע

שרן השכל:  כמובן אנו פה כדי לשמוע את הסקירה

שרן השכל:  רק אתנצל מראש – יכול להיות שאצטרך לצאת באמצע – יש לנו תדרוך של פיקוד העורף, של ועדת חוץ וביטחון שאני חייבת להגיע אליו והדיון נדחה בחצי שעה

צביקה פוגל: אני מקווה שעם ישראל יידע בעתיד עד כמה חברי הכנסת למרות שלא רואים אותנו בכל מקום עדיין עובדים כל כך קשה למען המטרה המשותפת הזאת

צביקה פוגל:  תודה על דברי הפתיחה שלך

צביקה פוגל:  בואו ניתן לסמפכ"ל, בבקשה

אבשלום וילן: בוקר עצוב

אבשלום וילן:  אני רוצה לשקף לכם, אני כסגן המפכ"ל מוביל את בניין הכוח במשטרה על כל המשמעויות של זה

אבשלום וילן:  רוצה לשקף לכם בקצת ומשם אגיע לכיתות הכוננות כי אני זה שמוביל את זה מהמשטרה יחד עם כל הגורמים הרלוונטיים במשטרה

אבשלום וילן:  אני רוצה לשקף לכם על מה אנו עוברים בשבוע האחרון וזה ריצה מטורפת להשלים פערים בשטח אבל גם ריצה מטורפת על נושא כיתות הכוננות

אבשלום וילן:  בפתח הדברים אציין שהמשטרה לא עומדת לבדה

אבשלום וילן:  יש המשרד לביטחון לאומי שהיוזמות שם מטורפות של המשרד לבל"מ עם המשטרה, אפילו נושא שפחות קשור למשטרה – הנושא של רשיונות נשק לאזרחים והגדלת הכמות שלאזרח יהיה נשק, שזה מדיניות השר - יותר מהוכפל עד ערב פרוץ המלחמה הזאת ואני מניח שכרגע עובדים להגדיל את זה

אבשלום וילן:  זה גם דבר שאנו תומכים בו אבל זו יוזמה בלתי רגילה שלא הייתה שנים

אבשלום וילן:      בנושא כיתות הכוננות אנו יושבים על המדוכה מספר ימים יום, לילה בלי הפוגה

אבשלום וילן:  לפני שאגיע למספרים ואעשה סדר, איזה ישוב שייך למה – חברת הכנסת השכל אמרה שהכול השתנה

אבשלום וילן:  איום הייחוס שהיה לגבי כשאתה בא לבנות כיתות כוננות, היה שריר וקיים

אבשלום וילן:  בעיקר הנושא של פח"א, חדירת מחבלים ופיגועי טרור, זה יכול להיות גם אפסד"לים על רקע טרור וכו'

אבשלום וילן:  אבל כנראה שאמרה חברת הכנסת השכל, הכול השתנה

אבשלום וילן:  כנראה שהאיום הזה הלך לקצה והוחמר מאוד, כנראה בגלל כושר ההרתעה שלנו שלפחות בזמן זה כנראה נפגע ובעיקר מה שלנו כמשטרה חשוב זה תחושת הביטחון של האזרח

אבשלום וילן:  תחושת הביטחון של האזרח נפגעה

אבשלום וילן:  אם אשתי דורשת נשק, זה אומר הכול

אבשלום וילן:      כיתות הכוננות תמיד היו במשטרה, בעיקר במג"ב

אבשלום וילן:  אעשה סדר

עמית הלוי: רק ברשותך, יש פה שתי נקודות: אחת, אשמח שתתייחס למספר הנשקים, אם יש בירוקרטיה כי עזרנו פיזית גם בנתב"ג

עמית הלוי:  שתיים, מספר – הגדלת התקינה בכיתות הכוננות

עמית הלוי:  אם כיתת הכוננות כיום היא X, חוץ מזה שחסר נשקים, כרגע אנו רוצים להגדיל את כיתות הכוננות

עמית הלוי:  איך לעשות את זה כדי שכשיבואו נשקים יהיו- - -     

אבשלום וילן: אגיע לזה

אבשלום וילן:  כיתות כוננות היו במשטרה בעיקר במגזר הכפרי בהובלת מג"ב

אבשלום וילן:  יושב אתנו אפי שהוא רמ"ח ישובי מג"ב

אבשלום וילן:  לידו יושב אבשלום שהוא ראש מחלקת מתנדבים באגף המבצעים במשטרה שהוא אחראי על כל הצד הכחול בעניין ותכף אעשה סדר בזה

אבשלום וילן:  תמיד היו לנו ישובים

אבשלום וילן:  כחלק מהפקת הלקחים של שומר חומות ישבו על המדוכה אנשי אג"מ, הייתה הפקת לקחים, ואמרו: אנו צריכים לפתוח כיתות כוננות גם בישובים שנחשבים עירוניים, שהם ת"פ המשטרה הכחולה, שלא היה בעבר

אבשלום וילן:  נעשתה עבודת מטה, נפתחו ארבע כיתות כוננו בישובים שנחשבים עירוניים כולל עיר אחת מעורבת כפילוט

אבשלום וילן:  זה קרה בשנה האחרונה

אבשלום וילן:  עבודת מטה כזו לוקחת זמן שאין לנו אותו עכשיו ולכן יש לנו תשתית ידע אבל במג"ב היינו עם תשתית מאוד חזקה ויציבה, וכרגע אנו הולכים ותכף אדבר על המספרים

אבשלום וילן:      בעניין חלוקת תחומי האחריות: יש ישובי קו עימות, בהחלטה של צה"ל, פיקוד העורף

אבשלום וילן:  מי שאחראי שם זה צה"ל

אבשלום וילן:  זה אנו מכירים לצערנו את כל ישובי קו עימות בעוטף עזה

מירב בן ארי: הדיון היום הוא על כיתות כוננות שהם לא ישובי קו עימות?     

אבשלום וילן: לא

אבשלום וילן:  רק משטרה

אבשלום וילן:  אני לא מוסמך

מירב בן ארי: ועוטף ירושלים?     

אבשלום וילן: עוטף ירושלים זה מג"ב, זה שלנו

מירב בן ארי: רציתי לדעת האם זה עבר סופית

אבשלום וילן: כן

עמית הלוי: יש חלוקה שמית של כמה ישובים שעברו

אבשלום וילן: בדיוק

אבשלום וילן:  אני לא מדבר על צה"ל פה

אבשלום וילן:  זה ישובי קו עימות

שרן השכל: גבול הצפון?     

אבשלום וילן: לא כולם

אבשלום וילן:  0 עד 4 זה קו עימות, צה"ל, ואחר כך זה שלנו

מירב בן ארי: למרות שהחלטת הממשלה הרחיבה עד 7 אבל אתה אומר, לא רלוונטי לכיתות כוננות

מירב בן ארי:  מעניין שבכסף הם כן

צביקה פוגל: ככל שנפריע לאבשלום לתת את הסקירה שלו כדי שנבין את המצב - כך נתמהמה

צביקה פוגל:  חבל

צביקה פוגל:  ניתן לו את האפשרות

צביקה פוגל:  השאלות שלכם הן נכונות

מירב בן ארי: רק רציתי לדעת למה הצבא לא פה והסביר לי

צביקה פוגל: 565 ישובים נמצאים היום באחריות משטרת ישראל, המשרד לביטחון לאומי שזה גם משטרת ישראל וגם מג"ב, כולל ערים

צביקה פוגל:  גם ערים מעורבות

אבשלום וילן: זה מעבודה מהלילה

אבשלום וילן:  כל הלילה עבדנו על זה אז תכף אומר את המספרים המעודכנים

אבשלום וילן:  מה שהיה עכשיו ערב פרוץ הקטסטרופה הזאת, היה לנו בת"פ מג"ב 96 ישובים, 54 בישובים שאנו מגדירים אותם ביטחוניים ועוד 42 שאנו מגדירים אותם מועצתיים

אבשלום וילן:  אם תרצו פירוט מה התפקיד של כל אחד, אפי יסביר

אבשלום וילן:  בישובים שאנו מגדירים אותם עירוניים היו ארבעה ישובים סך הכול ששם הוקמו כיתות כוננות שהם ת"פ משמר אזרחי הכחול הקלאסי

אבשלום וילן:  מה שעכשיו עשינו, בעצם מאז פרוץ האירועים האלה, אמרנו: מה שחשבנו לעשות והתחלנו לעשות במשטרה הכחולה בישובים העירוניים טיפין טיפין, עשינו ארבעה ישובי פילוט ואמרנו: נפיק לקחים – אין יותר פילוטים

אבשלום וילן:  עכשיו רצים קדימה יחד עם המשרד לבל"מ, ועשינו רשימה

אבשלום וילן:  היא על פי תבחינים, סמוכי גבול, סמוכי תפר, ישובים בערים מעורבות וכו' כדי לדעת מה אנו נותנים קודם ומה אחר כך

אבשלום וילן:  מגדירים כרגע טנטטיבית ולא על פי מודל תיאורטי שאנו בשישה שבועות רוצים לגמור את כלל הישובים שתכף אתן את המספרים

אבשלום וילן:  אנו מדברים על – מחלק את זה לישובים במרחב הכפרי שזה מג"ב ובמרחב העירוני – תחנות המשטרה

אבשלום וילן:  כולם בניי

אבשלום וילן:       אנחנו סימנו שאנחנו רוצים, יש לנו היום במגזר הכפרי 111 ישובים בסך הכול, ואמרנו שאנו רוצים להגדיל את המספר ל-565 ישובים במרחב הכפרי

אבשלום וילן:  השבוע הצלחנו לצייד, לגייס אנשים, לצייד אותם בתוך המרחב הכפרי, הצלחנו לבנות 368 כיתות כוננות

משה סעדה: כמה אנשים זה כיתה?     

אבשלום וילן: תלוי

אבשלום וילן:  תכף אפי ידבר על זה

אבשלום וילן:  תלוי בישוב, איך מוגדר, איזה סוג

צביקה פוגל: בין 5 ל-12

אבשלום וילן: השבוע הצלחנו 368 כיתות כוננות להקים קודם כל במגזר הכפרי, ששם יש לנו תשתיות מוכנות והיה לנו קל יותר, בסיוע גדול מאוד, המשרד לבל"מ לקח על עצמו את דחיפת הנושא, יש ממלא מקום מנכ"ל עם אלעזר ובזמן שיא הצלחנו להטיס, חילקנו השבוע 3,210 כלי נשק חדשים שרכשנו אותם מעכשיו לעכשיו

אבשלום וילן:  זה חסר תקדים

עמית הלוי: היום עוד 430

אבשלום וילן: נכון

אבשלום וילן:  שלחנו שני אנשים שלנו דרך אלעזר המנכ"ל לארצות הברית למפעלי נשק לבחון את הנשק כדי שנוכל

אבשלום וילן:  אנו בסוף רוצים להגיע לסדר גודל של כ-20,000 כלי נשק

אבשלום וילן:  כיתות כוננות במגזר הכפרי, אם היו לנו 111, הדרמה פה, שאנו רוצים להוסיף עוד כ-400 כיתות כוננות שקראנו להם מרחב עורפי, שלא עונים לתבחינים של קו תפר או סמוכי גבול

אבשלום וילן:      במרחב העירוני, שפה האתגר הגדול שלנו, אחרי שניתחנו הכול לפי התבחינים של מה בעדיפות העליונה כרגע ומה אחר כך, שאחר כך – מדברים על טווח של שישה שבועות, שזה מאוד-מאוד מאתגר, אנו מדברים בסך הכול על 347 ישובים, מהם גם ישובים שהם מטרופולין, ישובים גדולים מאוד ששם תהיה יותר מכיתת כוננות אחת

אבשלום וילן:  זה מנותח כרגע, עבדנו על זה כל הלילה

אבשלום וילן:  כל הבוקר היינו עם האוצר כדי לדבר על זה, על 347 ישובים במרחב העירוני

אבשלום וילן:  יש עוד קטגוריות שאנו רוצים לגעת בהן כמו חוות בודדים

משה סעדה: במרחב העירוני יש הפיקוח העירוני

משה סעדה:  הם חמושים

משה סעדה:  אפשר מייד להכניס אותם

צביקה פוגל: השוטרים בהם חמושים, לא המפקחים

צביקה פוגל:  נדבר על זה

מירב בן ארי: יש סמכויות אבל הוא רק נוסע ליד השוטר

אבשלום וילן: הוא לא מוגדר לוחם

משה סעדה: זה אוכלוסייה זמינה?     

אבשלום וילן: זה בדיוק האתגרים שלנו – אחרי שנעבור היום בעז"ה את האוצר, הקמנו מינהלת, איך אנו עושים זאת מהר

אבשלום וילן:  מי שעובד אתנו זה גם החברה למתנ"סים וגם הרלב"ק שהם רצים קדימה ועושים עבודה למפות אנשים בישובים שנוכל לגייס

אבשלום וילן:  הכול במקביל

אבשלום וילן:  יש לנו פרויקטורים לטובת חלוקת הנשק

צביקה פוגל: המשרד לביטחון לאומי הביא את שמעון לביא מפקד מחוז צפון, הוא האחראי לנושא חלוקת הנשק

אבשלום וילן: הוא עובד איתי

אבשלום וילן:  עשינו סדר איך אנו עושים זאת כי יש כל כך הרבה גורמים שרוצים להיכנס, בטוב, לשפר ולעזור כדי למנוע שייפלו דברים בין הכיסאות, אני מרכז את כל הנושא – גם את שמעון ועוד פרויקטים שיש לנו, מרכז את זה מול המנכ"ל של הבל"מ, מעלינו המפכ"ל והשר שלוחצים מאוד

אבשלום וילן:  השר מאוד לוחץ על זה, רוצה שזה ייצא לפועל כבר

מירב בן ארי: נשק זה גם אפוד קרמי?     

אבשלום וילן: זה סל אמצעים

אבשלום וילן:  יש סל אמצעים שזה מיגון גבוה, שזה אפוד קרמי, קסדה

שי חג'ג': לא קיבלנו אפודים

שי חג'ג':  שום סל

אבשלום וילן: עובדים על זה

צביקה פוגל: מה חסר – קיבלנו מאות אם לא אלפי מכתבים והערות וזה בסדר

צביקה פוגל:  השאלה היא מה סדר העדיפויות ועל זה אנו רוצים להשפיע

צביקה פוגל:  גם ציוד רפואי

צביקה פוגל:  אני אומר זאת כאחד שמסתובב שבוע ומחפש לראות מה חסר

צביקה פוגל:  בואו נגבש יחד המלצות נכונות

צביקה פוגל:  בואו ניתן לסקירה הזו להימשך כדי שיהיה לנו על מה לדבר אחר כך

צביקה פוגל:  כרגע יש לנו יותר סימני שאלה מסימני קריאה

מירב בן ארי: רק תתייחס לסל

אבשלום וילן: סל האמצעים כולל רובה M 16 ולא - יש גורם שרוצה לתת לנו את המטאטאים האלה, שאף אחד לא רוצה לקחת שכשהיינו טירונים היה לנו אלא רוצה M4, M5, איכותי

אבשלום וילן:  זה כולל קסדה, שכפ"ץ קרמי, אפוד זוהר

אבשלום וילן:  זה כולל  סל אמצעי שסימנו אותו

אבשלום וילן:  רק לסבר את האוזן, את ה-M5, M16 לשעבר, הרבה יותר קל לקנות

אבשלום וילן:  קונים, מגיע – הרבה יותר קשה הקסדה והשכפ"ץ

אבשלום וילן:  זה תהליך ייצור של שבועיים

אבשלום וילן:  אנו על זה

אבשלום וילן:  התקשרנו עם חברות

אבשלום וילן:  אנו בתהליכי רכש

אריאל קלנר: אבל זה לא תלוי אחד בשני

אבשלום וילן: נכון

שרן השכל: יש מספר יוזמות אזרחיות עם ציוד של קסדות ושכפ"צים שלא מאפשרים הכנסה לארץ

שרן השכל:  זה לכיתות כוננות

אבשלום וילן: אומר מילה על זה וגם על מה שאמרת קודם שצה"ל רוצה להכניס דברים

אבשלום וילן:  לגבי הציוד, יש לי צוות של מומחים מהמשטרה, מאגף המבצעים ואגף הלוגיסטיקה שבודקים כל הצעה כזו אם זה לתרומה ואם זה לרכש

אבשלום וילן:  חלק גדול מהציוד הזה לא תקין ואנו לא לוקחים אותו

אבשלום וילן:  למשל הגיעה חברה, אומרת: תיקנו, מחיר זול, שכפ"צים קרמיים

אבשלום וילן:  בודקים – בחוץ זה קרמי, באמצע זה עץ

אבשלום וילן:  זה כדור חודר אותו בלי בעיה

שרן השכל: יש מוקד שאליו אפשר להפנות גורמים אזרחיים שרכשו, שרוצים להעביר לכם ציוד? יש לי שתי יוזמות של אנשים שרכשו ציוד ורק רוצים להעביר אותו

משה סעדה: זה לא עדיף מכלום? רק שואל

אבשלום וילן: לא

אבשלום וילן:  לי בסוף יש אחריות

אבשלום וילן:  אני נושא גם באחריות ממלכתית, נושא גם באחריות פלילית וגם באחריות לחיי האנשים שלי

אבשלום וילן:  חבר כיתת כוננות הוא איש שלי

אבשלום וילן:  אני לא מוכן לתת ציוד שהוא לא עבר את המומחים שלנו מבחינת רמת המיגון שלו

אבשלום וילן:  יש המון פניות אלינו

אבשלום וילן:  אנחנו בודקים הכול

אבשלום וילן:  הקמנו מוקד אצל אותם מומחים

משה סעדה: האויב של הטוב הוא הטוב ביותר

אבשלום וילן: לא מסכים איתך

אבשלום וילן:  זה חיי אדם

עמית הלוי: מהו צוות הבדיקה?     

אבשלום וילן: חברת הכנסת השכל דיברה על לאן אפשר להפנות יוזמות

אבשלום וילן:  ניתן לכם את זה

אבשלום וילן:      כשמדברים על ציוד מיגון, אנחנו כישראלים, כיהודים לא מזלזלים בחיי אדם ולכן חוץ ממה שממגן הכי טוב, לא ייכנס אלינו שום דבר

אבשלום וילן:  יש לי אחריות לחיי השוטרים שלי

אבשלום וילן:  זה אחד

אבשלום וילן:      שנית, דיברת על ניסיון של צה"ל להיכנס

אבשלום וילן:  פה זה הערה חשובה

אבשלום וילן:  יש ניסיון - וכל הכוונות טובות

אבשלום וילן:  בתוך שטח הבט"פ כלומר החלטת הממשלה מ-1974 שמשטרת ישראל אחראית על ביטחון הפנים, לא ייכנס שום גורם שלא דרך המשטרה

אבשלום וילן:  אנו לא רוצים מליציות ברחובות

אבשלום וילן:  כל יוזמה, כל ראש רשות שרוצים לרכוש, הערב אני נפגש עם הצבא, עם המפכ"ל ועם אנשי הבל"מ נפגשים כדי לדון איך לא ייכנסו שלא דרך המודלים והתהליכים המשטרתיים

אבשלום וילן:  אנו לא רוצים אנשים חמושים ברחוב שאף אחד לא שולט בהם בתחום משטרת ישראל

אבשלום וילן:  ניקח את כולם בברכה אבל נכניס אותם ת"פ תחנות המשטרה המרחבי האזורי

אבשלום וילן:  עד כאן

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  רגע לפני שבאים אליכם, אפי ואבשלום, להתייחסויות המקצועיות שלכם, חברי הכנסת, שאלות או הכוונה, בבקשה

צביקה פוגל:  הבטחתי למיכאל להיות הראשון

צביקה פוגל:  בבקשה

מיכאל ביטון: היושב-ראש, דיון דחוף

מיכאל ביטון:  עוצמת כיתות הכוננות המבצעית הוכחה

מיכאל ביטון:  טווח הטרור בג'יפים מגיע לאופקים ולשדה תימן והיה יכול להגיע בשבע דקות לבאר שבע

מיכאל ביטון:  זה שינוי קונספציה רציני

מיכאל ביטון:  צריך תוך שבוע בישובי צפון, דרום, עוטף, קו התפר ואיו"ש כיתות כוננות

מיכאל ביטון:  מה ששמענו פה מעודד זה אפקטיבי אבל רק במגזר הכפרי וזה מדאיג מאוד

מיכאל ביטון:  האם לא מגיע לאופקים שתקום מיידית שם כיתת כוננות? האם לא מגיע לבאר שבע שיקומו שם שבע כיתות כוננות מיידות? האם הם לא בסיכון? לכן מה שאני אומר שמה שצריך לקבל פה תשובות ואהבתי מה שאמר הסמפכ"ל, שהוא לוקח אחריות גם על המגזר העירוני, אך יש להקים בינתיים, תראו את המשל הזה

מיכאל ביטון:  יש לנו בירוחם התארגנו, מצאנו 150 אקדחים, אולי מעל 100 גויסו

מיכאל ביטון:  אנו עושים שמירות 24 שעות בהתנדבות

מיכאל ביטון:  ביקשתי לקבל נשק מהמשטרה, אני רב סרן במילואים, פלס"ר, מפקד צוות בסיירת, בגולני, מ"פ בבה"ד 1

מיכאל ביטון:  לא נתנו לי נשק

מיכאל ביטון:  השגנו חמישה נשקים

מיכאל ביטון:  לא ניתן להעבירם בין אנשים

מיכאל ביטון:  אם הסמפכ"ל רוצה להיות הגון עם אזרחי ישראל, האפקטיביות שנוצרה פה במגזר הכפרי היא מעולה

מיכאל ביטון:  אני מוריד בפניכם את הכובע על 4,000 הנשקים שחילקתם

מיכאל ביטון:  תעתיקו את זה לשלומי, לקריית שמונה, לבאר שבע, לאופקים

מיכאל ביטון:  אופקים אכלה אותה, שילמה מחיר אבל קריית שמונה לא יהיה תוך שבוע 4 כיתות כוננות? ושלומי לא יהיו 4 כיתות כוננות? מחבלים חיזבאללה כבר טיילו במרכז המסחרי

מיכאל ביטון:      יש לי בקשה מעשית – ביום חמישי דיון מעקב, כמה כיתות כוננות קמו במגזר העירוני שהוא נגב, גליל, קו התפר, ומה הסינרגיה? אי אפשר שהאזרחים יסתכלו בטלוויזיה ויגידו: המשטרה אחראית על משהו והצבא על משהו? יש פה מטה אחוד, מה שהזכיר הסמפכ"ל, מטה אחוד לכיתות כוננות בישראל, כיסוי מלא, 264 רשויות, עדיפות ל-150 ראשונות תוך שבוע וה-100 אחרונים לפי מצב הרכש

מיכאל ביטון:      אני רוצה לומר מילה טובה לאלוף לונה שעובד מולכם

מיכאל ביטון:  חייבים לייצר את הסינרגיה לדבר הזה

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה

עמית הלוי: תוחדה רבה

עמית הלוי:  הייתי בממשק עם הרבה מהפקודים שלכם ואתם עושים עבודה מצוינת

עמית הלוי:  אסור להפסיק אותה כולל בשבתות, לא רק המשל"ט לדעתי

עמית הלוי:  כל מי שמחלק נשקים צריך לעבוד בשבת לדעתי על מלא

עמית הלוי:  זה קרה בחלק מהיחידות, לא בכולן

עמית הלוי:  צריך להיות בכולן

עמית הלוי:  לגבי מספר הנשקים, האם יש לכם מספר שאתה אומר: לשם אני שואף? מה ששלחת לארצות הברית, אתה אומר: כרגע חילקתי 4,000, יש לי 565- -      

צביקה פוגל: אמר שרוצה להגיע ל-25,000 רק במגזר העירוני

צביקה פוגל:  תוספת

עמית הלוי: אוקיי

עמית הלוי:  זה מתחבר להערה של מיכאל, איפה הממשק עם פיקוד העורף וכו'

עמית הלוי:  שנית, לגבי תקינת כיתות הכוננות, עברנו הרבה ישובים שדיברו אתנו

עמית הלוי:  בסוף יש תקינת כיתות כוננות גם בקו התפר

עמית הלוי:  האם אתם שוקלים להגדיל את זה? מעלה החמישה – 12

עמית הלוי:  לא יעזור גם אם אביא להם נשק

עמית הלוי:      שאלה שלישית לגבי רכישה, יש פרוצדורה שגם רשות יכולה לרכוש בעצמה נשקים, דרך המפעל בכרמיאל

עמית הלוי:  איך היא עובדת? יושב פה ראש רשות ששאל אותי, שי חג'ג', איך הוא יכול לרכוש נשקים בעצמו, מפעל חיוני

עמית הלוי:  הבנתי שרשות זה חלק מההגדרה הזו

עמית הלוי:  הכול דרך כיתת הכוננות

עמית הלוי:  איך הפרוצדורה הזאת? הרבה רשויות אומרות: נקל על המדינה, יש לנו כסף, נרכוש

עמית הלוי:  חלקם עשו את זה בעבר

עמית הלוי:  איך הפרוצדורה הזו עובדת, שנוכל לתווך את זה לראשי רשויות?     

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה

אריאל קלנר: אני אחרי סיורים ולאחר פגישות במרחב העירוני אני מצטרף למה שמיכאל אמר

אריאל קלנר:  המצב החירוני בעיקר מכיר את הצפון אבל הדרום חטף, יש מעלות תרשיחא, נוף הגליל, עכו, רמלה שהייתי הבוקר

אריאל קלנר:  צריך את התשובות

אריאל קלנר:  לא ארחיב בנושא כי כבר נאמר

אריאל קלנר:       יש מקומות וישובים שבהם נשקים מחולקים פרטנית – אדם חותם על נשק, ויש מקומות שבהם יש אחראי שמקבל ומחלק

אריאל קלנר:  השיטה של האחראי הרבה יותר טובה כי אז אפשר להעביר את הנשק מאחד לשני והוא האחראי והנשק לא הולך לאיבוד

אריאל קלנר:  חשוב ליישם את זה בכל המקומות – זה עלה בסיור אתמול בלילה

אריאל קלנר:      יש הנושא של מחסניות, כמובן, נשק עם מעט מחסניות זה לא שווה הרבה

אריאל קלנר:  יש הנושא של הרשיונות

אריאל קלנר:  אנשים כשירים לחלוטין, נורמטיביים לחלוטין לא מקבלים נשק בגלל כל מיני משפטים בנושא תעבורה

אריאל קלנר:  לאדם יש משפט בנושא תעבורה על קנס בשווי 500 שקל והוא אחראי על הביטחון בישוב - וזה מה שתקע לו את הפרוצדורה

צביקה פוגל: לא נתחיל לפתור פה בעיות פרטיות

אריאל קלנר: זה לא פרטיות

אריאל קלנר:  זה מערכתי

אריאל קלנר:  פרטי יש עוד הרבה

אריאל קלנר:  אני בכוונה לא יורד לפרטי

אריאל קלנר:  יש לי קובץ מאורך ארוך עם הרבה דברים פרטיים פר ישוב

אריאל קלנר:  לא נכנס לזה

אריאל קלנר:  תבחינים

אריאל קלנר:  כנ"ל לגבי אנשים שלא מקבלים נשק שיקבלו הסבר, למה לא קיבלו

צביקה פוגל: זה לא הדיון הזה

צביקה פוגל:  זה הדיון הבא

אריאל קלנר: אז לא ארחיב

אריאל קלנר:  נושא נוסף, בנושא הבקשות לנשק שמגיע אליכם, למשרד לביטחון לאומי, השאלה אם אפשר להוריד את זה לרמת המועצה, למשטרה במועצה, שהבדיקה תיעשה אפילו במטווח

אריאל קלנר:  במקום שהכול יתנקז לצוואר בקבוק וייתקע

אבשלום וילן: לאנשים פרטיים?     

אריאל קלנר: כן, או אפילו של כיתות הכוננות

אריאל קלנר:  זה לא משנה

אריאל קלנר:  אדם מגיש בקשה, אומר: אני רוצה לקבל

אריאל קלנר:  כפרטי

אריאל קלנר:  סליחה

אריאל קלנר:  זה לא עניין של תבחין אלא של הפרוצדורה עצמה

צביקה פוגל: חבר הכנסת משה סעדה, בבקשה

משה סעדה: מדינת ישראל עוברת  תקופה מאוד קשה

משה סעדה:  המספרים לא נתפסים

משה סעדה:  רק כשאתה הולך לנחם, ואני חוזר מניחום משפחה בירושלים, ואתה תופס את האדם הבודד ואתה יושב מול אבא, שאיבד את היקר שלו, מתחיל להבין את גודל האובדן

משה סעדה:  כשביאליק כתב את על השחיטה על הפרעות בקישינב ב-1903, ודיבר על נקמת ילד לא ברא השטן, הוא דיבר על 50 אנשים שנטבחו

משה סעדה:  אנו מדברים על 1,500

משה סעדה:  תרפ"ט, שנצרב בתודעה של כל יהודי במדינת ישראל, היא חלק מהחזון הציוני שבא לתקן את מאורעות תרפ"ט, מדובר על 136

משה סעדה:  יש פה אירוע לא נתפס ולא נתקן כרגע את כולו אבל כן מעבר לאובדן הקשה הזה גם הלכה תחושת הביטחון הפשוטה של האזרח

משה סעדה:  כולנו פה אבות לילדים או אחים

משה סעדה:  התחושה שאני שולח את הילד שלי, הרגשתי היום בטוח באופן מוחלט והתחושה הזאת נסדקה לחלוטין, וזה קשור למרחב הכפרי ולעירוני בכל בית, בכל ישוב, בכל כפר, בכל בית כנסת, בכל בית ספר מחר בבוקר

משה סעדה:  ולכן אני שואל את עצמי איך לחשוב מחוץ לקופסה? כי אני שומע את מה שאתה אומר אבשלום ומבין אותך כי זה לוקח זמן

משה סעדה:  אי אפשר לעשות הכול בשנייה ועדיין איך אפשר לחשוב מחוץ לקופסה ואני רוצה להעלות שאלה

משה סעדה:      אני זוכר את תקופת הקורונה

משה סעדה:  אז לקחו חיילים וצירפו אותם לצוותים משטרתיים אורגניים כדי לעזור כי אמרו: אין ברירה

משה סעדה:  מדינת ישראל במצוקה והיו על זה דיונים בכנסת

משה סעדה:  יש בצבא חיילים שלא נמצאים היום בחזית וגם רוצים לתרום

משה סעדה:  קחו אותם, תצרפו אותם אד הוק לכיתות כוננות שנקים עכשיו, אחר כך, עוד כמה שבועות נצליח למסד כיתות כוננות ויש לנו המון כוח איכותי בישובים

משה סעדה:  אבל עד אז אבשלום, שלא יכול להיות מצב שיש ישוב בארץ שם חלילה יש אירוע כזה, אפילו אם לא יהיה – אני רוצה שלאימא ולאבא תהיה תחושת ביטחון

מיכאל ביטון: יש תגבור חיילים בישובים בתיאום עם המשטרה

צביקה פוגל: ההערה שלך נכונה

משה סעדה: ולסיום, בשם הכנסת אני מצטרף לשרן, מצדיע לכל אחד ואחת מכם

אבשלום וילן: חבר הכנסת סעדה, מניפז החיילים שנמצאים בישובים שהצבא נתן

אבשלום וילן:  אבל בלי קשר, בקשר לכיתות כוננות הערב יש לנו פגישה עם רוני נומה הפרויקטור כדי לבחון את מה שאתה אומר פה

צביקה פוגל: זה נמצא אצלנו בתוך כל העיסוק

משה סעדה: דבר אחרון, לגבי מה שאני מקווה שלא קיים – הנשקיות ושהנשקים לא נמצאים ליד האדם שנושא אותם, אני מקווה שזה מאחורינו

משה סעדה:  הייתי בהם כששמעתי שדברים כאלה קרו

צביקה פוגל: תשובות אחר כך

צביקה פוגל:  חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה

מירב בן ארי: אדבר בקצרה כי יש פה הרבה ראשי רשויות וחשוב לתת להם את הבמה

מירב בן ארי:  אני חושבת שזה דבר לא מובן מאליו ההתארגנות תוך שבוע של המשטרה

מירב בן ארי:  אין זמן לדבר על מה שקורה במדינה

מירב בן ארי:  כולנו בין ישיבות ללוויות למפונים

מירב בן ארי:  הייתי בשבעות של שוטרים ועל גבורתם של שוטרים עוד נדבר כשיגיע הזמן

מירב בן ארי:  כעת צריך לחזק את העורף ולחסל את החמאס

מירב בן ארי:      יש לי רק שתי בקשות: אני ביום ראשון של המלחמה פניתי לסביבת השר כמו שאומרים, וביקשתי, ואני אומרת לך אבשלום, ביקשתי לקיים כבר ביום ראשון מוקד שבו ניתן יהיה להעביר תרומות של אפודים וחליפות ורחפנים, כל דבר לחיילי מג"ב ולמשטרה

מירב בן ארי:  אני יודעת, כיוון שליוויתי את מסקנות שומר חומות, שהמג"בניקים מאובזרים כראוי, ולא כפי שהיה בשומר חומות שהגיעו אפילו בלי קסדות

מירב בן ארי:  עם זאת ובטח לרב"שים שגם אותם ליווינו פה בטח בנושא של עוטף ירושלים

מירב בן ארי:  אנחנו מתעסקים בזה כל היום בקבוצת הח"כים – מוקד סדור שבו אפשר לחבר בין תורם לחיילים שצריכים

מירב בן ארי:  חסר לנו הטלפון

מירב בן ארי:  כבר בתחילת השבוע פניתי – איפה שנוכל לסייע למתנדבים שלכם, לכיתות הכוננות שלכם, אנחנו באמת יכולים

מירב בן ארי:  שמעון לביא, אדם רב זכויות, שיש לי הרבה דברים טובים לומר, בטוחה שיוכל לחבר עם אותם אנשים שיכולים לבדוק את התקן של הקרמי

מירב בן ארי:  אם תוכל לתת כאן בוועדה טלפון

מירב בן ארי:  היום בישיבת הממשלה תועבר החלטת ממשלה שמשחררת ציודים מהמכס כי אתה יודע – יש הרבה ציודי שתקועים

מירב בן ארי:  חשוב לעזור למשטרה

מירב בן ארי:  אם תגידו: לא צריכים כלום – זה לא נכון

מירב בן ארי:  לא סתם אמרתי את זה

מירב בן ארי:      מילה אחרונה

מירב בן ארי:  כל מה שקשור לאנשים לא של התבחינים – תבחינים אין מה לדון, יש דיון

מירב בן ארי:  נעסוק בהם

מירב בן ארי:  אנשים שנלקח להם הנשק, גם למפגינים שהיו נגד הרפורמה נלקח נשק

מירב בן ארי:  הגיעו אליי פניות

מירב בן ארי:  האם אבשלום, הגישה של המשטרה לאותם אנשים שהיו לוחמים, שעומדים בכל התבחינים – שהנשק שלהם נלקח בשל הפגנות? הגיעו אליי כמה פניות

צביקה פוגל: הגיעו גם אליי

צביקה פוגל:  נדבר על זה בדיון הבא

מירב בן ארי: כי ההחלטה אם להחזיר את הנשק היא של המשטרה

מירב בן ארי:  זה מאוד חשוב

צביקה פוגל: המשטרה תהיה גם בדיון הבא

מירב בן ארי: יש לנו חמ"ל של ח"כים, קואליציה, אופוזיציה

מירב בן ארי:  לא חסרים פה ויכוחים

מירב בן ארי:  אנחנו עובדים יחד, באמת

מירב בן ארי:  בואו ניתן לאותם אזרחים, לא משנה היכן הם, את האפשרות לקבל את נשקם בחזרה, בטח כשעומדים בכל התבחינים

צביקה פוגל: תודה רבה

צביקה פוגל:  חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה

שמחה רוטמן: אני רוצה יותר לשמוע מאשר להשמיע

שמחה רוטמן:  רק שתי נקודות מאוד חשובות

שמחה רוטמן:  את הסיפור של כיתות הכוננות - הוא סיפור אחד

שמחה רוטמן:  אנחנו בוגרי שומר החומות

שמחה רוטמן:  כזכור גם בזמן וגם לאחר מכן כשעברתי ללוד לשנה למדתי את הנושא יותר לעומק

שמחה רוטמן:  יש כיתות כוננות ויש מוכנות קהילתית, שמשלבת כוחות, וזה בעיקר חשוב דווקא בישובים החרדיים שפה יש לייצר אימונים מהירים למה שהיה פעם משמר אזרחי, שיפטרלו עם קרבינים

שמחה רוטמן:  היום אנחנו לא שם אבל כרגע כל עוד עין על האזור, עוד עין על הכביש ושיתוף הפעולה, ובסופו של דבר בלוד בזמן המאורעות שומר החומות מה שיצר באמת שפיכת מים מאוד מהירה על מוקדי תבערה היה שיתוף פעולה הדוק של המשטרה עם המוקד – אז עוד לא קראו להם ערי ישראל, זה היה הקמת ערי ישראל

שמחה רוטמן:  אין תחליף לקהילות המקומיות וזה לא רק מי שעובד באופן רשמי ומתחייל ונרשם לכיתת כוננות מסוימת או למשמר אזרחי מג"ב אלא לערנות הקהילתית והעברת המידע המהירה

שמחה רוטמן:  יש לתפור בין הקהילה לתחנה לארגון שעוזר בנושא

שמחה רוטמן:  זה כיתת הכוננות העירונית ונושא החרדים – שני נושאים שהיה חשוב לי להתייחס

עמית הלוי: אין כיתת כוננות עם נשקים ארוכים

צביקה פוגל: תכף נקבל את המשך הסקירה

צביקה פוגל:  תודה רבה לחבר הכנסת רוטמן על הדברים החשובים

מירב בן ארי: אדוני, לגבי חיל הים – דיברת?     

אבשלום וילן: אדבר על זה בדיון הבא

צביקה פוגל: בבקשה

צבי ידידיה סוכות: רוב הדברים נאמרו כבר, רק בהקשר למה שאמרה מירב בן ארי, יש היום הרבה מאוד ציוד

צבי ידידיה סוכות:  רוצים לתרום לכיתות כוננות

צבי ידידיה סוכות:  הדבר הזה מול משרד הביטחון וצה"ל נפתר

צבי ידידיה סוכות:  נכון לעכשיו אין נציג של המשרד לביטחון לאומי בנתב"ג שיידע למיין את זה ולקחת את זה גם לכיתות הכוננות וזה פער משמעותי מאוד כי לפחות לפי ההבנה שלנו בכיתות הכוננות יש פער עצום בציוד טקטי וזה סך הכול דורש נציג אחד או איש קשר שאנו נוכל לתקשר אותו

צבי ידידיה סוכות:  זה יושב עכשיו במחסנים של שדה התעופה

צבי ידידיה סוכות:  צריך נציג של המשרד שיעזור כדי לחלק

צביקה פוגל: ברור

צביקה פוגל:  כולנו כדי לעזור למשרד

צביקה פוגל:  תודה רבה

צביקה פוגל:  אפי, בבקשה

אפרים גור: אשתדל לעשות זאת בקצרה

אפרים גור:  קודם כל אבהיר – יש כיתות כוננות ישוביות שהן ביטחוניות, סמוכי תפר, ויש כפי שאמר הסמפכ"ל כיתות שהן קו עימות שאינן באחריות משטרת ישראל

אפרים גור:  כל כיתות הכוננות שהן סמוכי תפר שהן ביטחוניות ישוביות היו קיימות ומלאות עם הציוד – אמנם לא חדש, לא מלא, אבל עם נשקים, עם ממונים, עם הכול, בלי שום קשר לאירועים האחרונים

אפרים גור:  הייתה להם מוכנות בכל הארץ לקראת החגים

משה סעדה: הנשקים אצלו או בנשקייה?     

אפרים גור: שאלת השאלות

אפרים גור:  בישובים שרצו לקבל את הנשקים וללכת איתם הביתה אישרנו להם כל החגים להיות עם הנשקים שלהם בבית

אפרים גור:  יתרה מזאת, גם רכבים למתנדבים בישובים הביטחוניים אישרנו ללכת איתם בתי כנסת ולהסתובב על התפר במהלך השבת לכיתות הכוננות רק בישובים הביטחוניים

מירב בן ארי: 0 עד 4 זה של הצבא?     

אפרים גור: המספרים האלה והטווחים נכונים אבל לא בכל מקום

אפרים גור:  בסוף מי שמגדיר את האיום לגבי ישובים זה פיקוד העורף

אפרים גור:  יש ישובים שהם אפילו 200 מטר מהגדר והם באחריות משטרת ישראל ויש ישובים שהם אפילו יותר מהעומק של 4 ק"מ ועדיין באחריות צה"ל

אפרים גור:  תלוי באיום ובאזור

אפרים גור:  יש ישובים למשל במועצה אזורית מטה יהודה שיש ישובים שיושבים על הגדר עצמה

אפרים גור:  והם עדיין באחריות משטרת ישראל

אפרים גור:  כל הישובים האלה מבחינת התקן שלהם זה 12 בצוות בכיתת כוננות

אפרים גור:  אומנו, קיימים

אפרים גור:  בישובים חזקים וטובים יש יותר מ-12 אנשים בכיתת כוננות

אפרים גור:  יש אלה שאנו מודעים להם שיוצאים למילואים באירועי החירום ויש יותר מבוגרים שכבר לא במילואים והם תופסים את הצוות כיתות הכוננות כמו בימים האלה עם הנשקים של המשטרה, רובים של כיתת כוננות

אפרים גור:       יפה אמרו פה, מעבירים בין נשק לנשק

אפרים גור:  בכיתת כוננות כזו יש חדר נשק ויש אחראי שם שנקרא מש"ק ביטחוני שנותן אם זה בהתנדבות - שהם הרבה בתוך כיתות הכוננות שהם מתנדבי מג"ב שמחליפים את הנשקים, יוצאים למשימות כאלה ואחרות ומשתמשים בנשקים האלה בתוך הישוב

אפרים גור:  מתנדב יח"מ – יש לנו בסיסי הפעלה בהרבה ישובים כאלה, שעוברים את כל תהליכי הגיוס למתנדבים

אפרים גור:  יש אפשרות מחדרי הנשק ומבסיסי ההפעלה להעביר נשקים בין מתנדב למתנדב

אריאל קלנר: מי שהוא רק רב"ש של הישוב לא יכול להיות אחראי על זה?     

אפרים גור: לא

אפרים גור:  אסביר

אפרים גור:  כיתת כוננות בישובים, לא חייב להיות מתנדב

אפרים גור:  הוא יכול לומר: אני רוצה להגן על הישוב רק כשיש אירוע חריג

אפרים גור:  בודק אותו בר"פ פלילי, בודק שהכול בסדר אצלו, היה לוחם בעבר בצבא, מאמן אותו, נותן לו את הרובה, דרך צלחה

אפרים גור:  אסור לו לצאת מהישוב, אין לו סמכויות של שוטר – רק להגן על הישוב באירוע חירום

אפרים גור:  זה הצוות של כיתת כוננות

אפרים גור:  אסור לו לצאת מחוץ לישוב עם הנשק

שמחה רוטמן: יש לזה סיבות טובות

אריאל קלנר: לפעמים עובד מחוץ לישוב

צביקה פוגל: אריאל, תעצרו

צביקה פוגל:  אני מבין שאתם לא מסכימים להיגיון וזה בסדר

צביקה פוגל:  הנשק צריך להישאר בישוב

משה סעדה: אבל אז הוא יפקיד אותו בנשקייה כי לא ישאיר אותו לבד בבית

צביקה פוגל: או שייתן את זה לאיש אחר בכיתת הכוננות

אריאל קלנר: זה מה שאני רוצה

אריאל קלנר:  שיוכל לתת את זה לאיש אחר בכיתת הכוננות

צביקה פוגל: חייבים להתקיים תנאים כדי שזה יקרה

אפרים גור: ההיגיון שהוא לא ייצא עם הנשק שלו החוצה, בסוף לא יישארו נשקים בישובים

אפרים גור:  כל הישובים, יוצאים ועובדים בחוץ, ברובם הגדול הרבה פעמים באמצע היום כשיש אירועים אלה ואחרים יש שניים שלושה מכיתת כוננות

אפרים גור:  העבת נשק בין אחד לשני בלי שיש פיקוח של משטרת ישראל זה בסוף לא נמצא את הרובה

שמחה רוטמן: זה לא הרבש"צ מחתים אותם על נשקים?     

אפרים גור: המש"ק הביטחוני מחתים אותם

אבשלום וילן: סליחה

אבשלום וילן:  כל העניין עם הנשק זה הערות סופר חשובות

אבשלום וילן:  אלה נהלים שקיימים כי המערך הישובי במג"ב קיים תקופה, מבוסס וזו פלטפורמה מאוד נוחה לנו משם ללכת גם לישובים העורפיים במגזר הכפרי

אבשלום וילן:  האתגר הגדול שלנו הוא המגזר העירוני, שם אנו מדברים לגמרי וזה השיח שלי יחד עם המנכ"ל לבל"מ אלעזר ששם נחתים נשק אישי שצמוד לאדם

אבשלום וילן:  בהמשך, וזה השיח שלנו עם האוצר הבוקר, נרכוש כספות מיוחדות לנשק שיוכלו להחזיק גם בבית

אריאל קלנר: איך פותרים את העניין לפחות לתקופה הקרובה שהרבש"צים יוכלו להיות חתומים על נשקים ולהעבירם מאחד לשני כדי למנוע את האפשרות?     

אפרים גור: בישובים הביטחוניים אפשר לעשות זאת, כי יש שם שוטר שיודע לנהל את זה

אפרים גור:  בישובים העורפיים שהקמנו כרגע כיתות כוננות, אנו מנסים למצוא דרך איך לעשות העברת נשק כזו בצורה נכונה וטובה בין חבר לבן זוגו

אפרים גור:  גם זה יהיה ואני מקווה שהשבוע נסיים את זה

צביקה פוגל: זה ייגמר השבוע

מירב בן ארי: תסביר מה זה ישוב ביטחוני

מירב בן ארי:  נגיד גבעת ישעיהו שהיא צמודה, במטה יהודה וצמודה לקו התפר

אפרים גור: יש לנו בנוסף כיתות כוננות מועצתיות שגם הקמנו אותן לפני שמונה שנים בעקבות שריפות, שלג ושיטפונות

אפרים גור:  הכיתות האלה גם הם מתנדבים לכל דבר ועניין

אפרים גור:  הם מנוהלים על ידי מפקד שעובד מול המועצה עצמה והם גם כוח במשחק הזה

אפרים גור:  כלל הישובים העורפיים בעקבות האירועים האחרונים, משלישי בלילה התחלנו להקים כיתות כוננות בכל הישובים העורפיים באחריות משטרת ישראל

אפרים גור:  התחלנו מהצפון במקביל לצפון והדרום עם המועצות שיותר נושקות לאיומים לקווי גבול גם בלבנון וגם בעזה

אפרים גור:  לאט-לאט נכנסנו למרכז כולל הישובים שנמצאים בתפר מול איו"ש כולל כיתות כוננות שנמצאות בעוטף – כיתות כוננות שנמצאו בעוטף ירושלים הן כיתות חזקות

אפרים גור:  כשמדברים על 12 כלי נשק, זה המינימום

אפרים גור:  הכיתות שבעוטף נמצאות עם יותר כלים בהתאם לאיום

אפרים גור:  יש עוד ישובים שמאוימים ויש להם יותר מ-12 כלים ויותר מ-12 אנשי צוות בכיתת כוננות

אפרים גור:  כל הישובים בעוטף ירושלים באחריות מג"ב

מירב בן ארי: זה גם חשוב, לקח הרבה זמן, מ-2006

אפרים גור: החלוקה מתבצעת גם היום לעוד ישובים

אפרים גור:  עדיין יש לנו חוסרים בנשקים כלי להשלים את כל הישובים

אפרים גור:  הסמפכ"ל על הסיפור הזה אבל כפער גם מבחינת ציוד ואמצעים – העליתם את זה – אפודים וקסדות שעדיין אין בכיתות כוננות

אפרים גור:  כרגע ציידנו אותם בנשק, 4 מחסניות, מפקד מוגדר לכיתת כוננות, מחפשים לכל כיתת כוננות כזו את המחליף שלה

מירב בן ארי: אנו רוצים לעזור בזה

מירב בן ארי:  תגידו מה אפשר לעשות

צבי ידידיה סוכות: צריכים נציג שלכם בנתב"ג

צביקה פוגל: נדבר על התרומות

צביקה פוגל:  זו הערה שהסמפכ"ל יטפל בה, תכף נראה איך

צביקה פוגל:  אני חייב לומר פה אישית לניצב משנה אפי פרץ שאני מטריד אותו כבר שבוע עם הערות מהערות שונות, תודה רבה על העבודה שאתה עושה

צביקה פוגל:  כל הכבוד

עמית הלוי: יש הגבלה על מספר כיתות כוננות? אמרת 12

עמית הלוי:  יש מקומות שאמרו לנו שאי אפשר כרגע, גם אם נביא נשקים כי התקינה היא ל-12

אפרים גור: התקינה בכיתות הכוננות הביטחוניות, תקינה קיימת

אפרים גור:  יש ישובים בלי שום קשר לתקינה, אנו שמים יותר מ-12 חברי צוות

עמית הלוי: ביו"ש זה תקן, זה לא אתם

עמית הלוי:  באוגדות זה תקן, הגדלנו ל-1

עמית הלוי: 3, לכן גם קיבלו נשקים – והשאלה אם במעלה החמישה ובמקומות שלכם ועל קו התפר יש הגבלה או אין

אפרים גור: בישובים המאוימים – יש יותר מ-12 אנשים

עמית הלוי: אין הגבלה מערכתית מבחינתכם

צביקה פוגל: זה לא עניין של אין הגבלה

צביקה פוגל:  הוא יקבע לו כמה מעל ה-12 מוכן

אבשלום וילן: אפי, תרשום בפניך

אבשלום וילן:  אני לא חושב שצריכה להיות בעיה עם זה ולו בתנאי שיש נשק, ציוד וכו'

עמית הלוי: כל פנייה של הרב"ש אין הגבלה

עמית הלוי:  חשוב

שמחה רוטמן: ומה שהיה פעם הומשג של ברי שמירה? אנשים שהם לא חלק מכיתת הכוננות אבל כן אפשר להעלות אותו לשמור? פעם זה היה בישובי המרחב הכפרי

שמחה רוטמן:  אני יודע שהופסק לפני כמה שנים

אפרים גור: כל הסיפור של חוק השמירה אנו מתבססים עם כל כיתות הכוננות כדי לעשות את קיצור ההליכים,  בגיוס שלהם, אנו בודקים ר"ש ומכניסים אותו

אפרים גור:  זה לכיתת הכוננות

שמחה רוטמן: אפשר שכולם יהיו כיתת כוננות אבל אדם אומר: יש לי רבש"צ, יש מקומות שעדיין קיים, יש לו חדר נשק או כספת שיכוו להחזיק ורוצה לשים בלילה שני שומרים בשער שהם לא מכיתת כוננות כי רוצה את כיתת הכוננות רעננה

שמחה רוטמן:  מה שהיה ברי שמירה שהוא לא חלק מכיתת כוננות, לא עובר אימונים של כיתת כוננות

שמחה רוטמן:  הוא יכול להחזיק נשק ולעלות לשמור

צביקה פוגל: בישוב שבו אני גר יש ברי שמירה אבל הם לא מקבלים נשק ארוך כי הם לא מוסמכים להפעלתו

צביקה פוגל:  באים עם הנשק האישי שלהם

צביקה פוגל:  אם אתה רוצה לתת למישהו נש ארוך, חייב לוודא שיודע להשתמש בו

שמחה רוטמן: פעם היה שהאדם היה עובר בר שמירה, והיו נותנים לו נשק ארוך

שמחה רוטמן:  זה היה באחריות המשטרה למיטב זיכרוני

אפרים גור: בעבר הרחוק

שמחה רוטמן: השאלה אם אתם יכולים להחיות את זה

מירב בן ארי: אולי זה גם לא אידיאלי לתת לכל אחד

שמחה רוטמן: זה לא כל אחד

שמחה רוטמן:  הוא בר שמירה

שמחה רוטמן:  עובר הכשרה, רק לא של כיתת כוננות

אפרים גור: אני חושב שככל שיעבור הזמן נכניס יותר אנשים לכיתות כוננות

אפרים גור:  יהיה מעגל יותר רחב

צביקה פוגל: יפה מאוד

צביקה פוגל:  זה בדיוק היעד

אפרים גור: זה הרצון שלנו

צביקה פוגל: ניצב משנה אבשלום, ראש מחלקת מתנדבים של משטרת ישראל, בבקשה

אברהם אלמליח: שלום, אני ראש מחלקת מתנדבים של המשטרה

אברהם אלמליח:  זה משמר אזרחי

אברהם אלמליח:  כל העבודה של המחלקה שלנו מתבססת על חוק המשמר האזרחי

צביקה פוגל: הייתי פקוד שלו עד לא מזמן

אברהם אלמליח: מייד אחרי שומרי החומות במסגרת הפקות הלקחים החלטנו להקים ארבע כיתות כוננות בארבעה ישובים בארץ

אברהם אלמליח:  ציידנו אותם בדיוק באותו מודל שאנו מתכוונים להקים עכשיו בכל הארץ, כיתות כוננות שכבר קומ בארבעה ישובים, חומשו ופועלות בימים אלה בכל ישוב

אברהם אלמליח:  מייד אחרי האירוע התכנסנו וחשבנו איך אנו מקצרים את כל ההליכים כדי להביא את הבשורה הזו לכל ישוב, בתווך העירוני – כלומר על מועצות מקומיות ולא אזוריות שבאחריות אפי ועל ערים

משה סעדה: גם ערים שיש בהן תחנות משטרה גדולות?     

אברהם אלמליח: כן

אברהם אלמליח:  עשינו מיפוי ביום-יומיים האחרונים בראשות הסמפכ"ל ומיפינו את כל הארץ ביחד עם המשרד לביטחון לאומי, חילקנו את הארץ לתאי שטח מסודרים והתחלנו בהליך מזורז יחד עם הזרועות של המשרד כמו הרשות למתנ"סים ורב"ק – הם מכירים את המקומות שיושבים בהם, מאתרים לנו את הפוטנציאל כדי לחסוך זמן אימון ומיונות, אנו מבקשים מהם לאתר אוכלוסייה ספציפית

אברהם אלמליח:  יש אוכלוסייה גדולה מאוד שלא מגויסת צה"ל, אנשים שמוגדרים כלוחמים שחצו את גיל 40

אברהם אלמליח:  הם מיומנים, חי"רניקים לשעבר, לוחמים לשעבר

אבשלום וילן: גם שריונרים

אברהם אלמליח: נכון

אברהם אלמליח:  זה קהל היעד שלנו

אברהם אלמליח:  אותם אנו מבקשים בהליך מזורז לגייס למשמר אזרחי

אברהם אלמליח:  זה אנשים שבסופו של דבר יהיו תוך הליך קצר מאוד של יום וחצי למקסימום יומיים, שהם יהיו עם סמכויות שוטר ועם נשק, כלומר במודל כיתות כוננות הנוכחי

אברהם אלמליח:  כל האנשים האלה יהיו עם או מתקן שהוא חבק לאבטח את הנשק בבית בטווח הזמן הרחוק יותר עם כספת, שיוכלו לשאת איתם את הנשק כל הזמן איתם

אברהם אלמליח:  הנשק הוא אישי ולא בר העברה

אברהם אלמליח:  זה לא במודל הכפרי, לא בר העברה מסיבות שונות

אברהם אלמליח:  המרכזית, שאני חייב לעשות בדיקה מקיפה למי שאני מפקיד בידיו נשק

אברהם אלמליח:  לא יודע מה היה לו אתמול, אם היה לו סכסוך עם אשתו ולא יכול לתת נשק לכל אחד לכן חייב לעבור אצלי סדרה קצרה מאוד אבל מקיפה ויסודית של בדיקות כדי שאוכל לסמוך על הנקודה שאני מפקיד בידיו כלי ירייה

אברהם אלמליח:  זה התחיל לעבוד, הבוקר אנו מנפקים לראשוני הכיתות

אברהם אלמליח:  צוואר הבקבוק כרגע זה הנשקים

אברהם אלמליח:  אנו לא מחכים לכל הציוד

אברהם אלמליח:  נתחיל לחמש את כיתות הכוננות גם עם ציוד חסר בתנאי שהציוד הבסיסי יהיה נשק, ניתן קודם כל את הנשק וכשיגיע שאר הציוד, נחמש את כולם

משה סעדה: כמה זמן אתה חושב שתחמשו את כל הארץ?     

אברהם אלמליח: תלוי נשק

משה סעדה: אתם יכולים לעשות הליך ביניים – נשקים אישיים שיש לאנשים

אברהם אלמליח: מי שבא להתנדב עם נשק אישי, אני מחייל אותו, זה לא הבעיה

אברהם אלמליח:  בסופו של דבר אני צריך לתת לו נשק

אבשלום וילן: חבר הכנסת סעדה, אתה צודק לגמרי

אבשלום וילן:  יש קבוצות שפונות אליי ואנו רוצים לאגד אותן, ואני חושב שאפשר להתחיל איתם גם עם נשק אישי

אבשלום וילן:  אנו נעשה כפי שאבשלום אמר, חיול מהיר מאוד

אבשלום וילן:  מה שהיה לוקח פעם חודשיים – 48 שעות

אבשלום וילן:  זה יחידה לביטחון שדה שצריכה לאשר אותם, לא רק ר"פ

אבשלום וילן:  אתה מכיר

צבי ידידיה סוכות: יש מוקד שאפשר לפנות אליו?     

מירב בן ארי: אפרופו מוקד, כדאי שיהיה מוקד למתנדבים של המשטרה

אברהם אלמליח: הקמנו מוקד, מספר הטלפון פורסם גם ברשתות החברתיות, גם באתר האינטרנט של משטרת ישראל, יש מוקד שקורא גם לאזרחים וגם לגמלאי משטרת ישראל להתנדב

אברהם אלמליח:  יש שם אנשים שמפנים ליחידות המשטרה הרלוונטיות

אברהם אלמליח:  בסך הכול אנחנו מתכוונים להקים, בשלב הראשון כדי להגיע ל-6,000 איש ראשונים, 286 כיתות כוננות שכל אחת תמנה 20 איש, במגזר העירוני

אברהם אלמליח:  בשלב הבא אנו מתכוונים לעבות אותן, להכפיל את המערך, להגיע ל-12,000, ובשלב הסופי להגיע ל-18,000 מתנדבים במגזר העירוני עם נשקים בבית, ויהיו מאוגדים בכיתות כוננות במסגרת המשמר האזרחי של משטרת ישראל

מירב בן ארי: נשקים זה גם נשקים אישיים שלהם?     

אברהם אלמליח: אני לא יכול לאלץ מישהו, אבל אני נותן לו M16, מקוצר M5

צביקה פוגל: תודה רבה

עמית הלוי: אם למתנדבים גם לא בעלי ותק, לאפשר למתנדבי משטרה באקדחים יור ממה שמופיע עכשיו – גם מתנדבים ותיקים, לאפשר להם את זה

צביקה פוגל: נכון

אברהם אלמליח: רק לכיתות הכוננות

צביקה פוגל: נכון

צביקה פוגל:  אני רוצה להשלים את תמונת הכוננים

צביקה פוגל:  מבקש מנציג פיקוד העורף אל"מ איתי לוי, בבקשה

צביקה פוגל:  תודה שאתה אתנו

איתי לוי: תודה

איתי לוי:  צהריים טובים

איתי לוי:  ראשית, למען המטרה שהגדרתם אותה פה המשותפת של כולנו שזה תחושת הביטחון האישי של כלל אזרחי מדינת ישראל, הגדיר שר הביטחון לצה"ל ובמקרה הזה בתוך צה"ל לפיקוד העורף לגייס כוחות ולפרוס אותם לאורך מדינת ישראל – תכף אעשה את החלוקה

איתי לוי:  הכול כמובן מבוצע בתיאום עם הסמפכ"ל ואבשלום בא כוחו שיושבים שם

איתי לוי:  אסביר איך זה בא לידי ביטוי

איתי לוי:  הוקמה מינהלת שאני המפקד שלה שנקראת בני המקום שאנו מחיילים אזרחים בצו 8 במספר קריטריונים בשיתוף פעולה מתוך הרשויות והשלטון המקומי, שמעבירים אותם מתנדבים

איתי לוי:  אנו עושים להם בדיקת קריטריונים ואנו מחיילים ומגייסים אותם

איתי לוי:      דיברו פה על 3 שכבות

איתי לוי:  הראשונה היא צה"ל, פק"מרים, שם חילקו 9,139 נשקים

איתי לוי:  זה אני שם בצד

איתי לוי:  דיברו פה על המרחב הכפרי ומג"ב

איתי לוי:  זה באחריות מג"ב לחלוטין

איתי לוי:  גם מרחב העורף, שהוא אותן 6 תחנות משטרה במרחב העורפי, גם הוא באחריות המשטרה, אבל פה אנו נכנסים, אנו פיקוד העורף כדי לגייס ולהשלים כיתות כוננות שיהיו תחת פיקוד המשטרה

צביקה פוגל: יפה מאוד

צביקה פוגל:  יופי של רעיון

איתי לוי: יש פה בשורה גדולה

איתי לוי:  ב-48 השעות האחרונות אנחנו עם 198 ישובים שבהם עלו דרישות, אנו עם 110 ישובים שבהם יש מעל 500 תהליך שעברו את כל התהליך וברגעים אלה חותמים על נשקים

איתי לוי:  זה בכל הארץ, בכל המקום העורפי והעירוני

איתי לוי:  בהמשך היום כפי שאמר הסמפכ"ל הוא ייפגש עם רוני נומה ועם האלוף שלי והם יסגרו זאת סופית אבל נכתב נוהל משותף עם אבשלום ואנשיו במינהלת, וכולנו פה ביחד

איתי לוי:  אין פה הפרדה, יש פה איחוד כוחות וכמה שיותר מהר שבכל עם ישראל ובכל ישוב יהיו כוחות כוננות תחושת הביטחון של האזרח תגדל

צבי ידידיה סוכות: יש דרך להצטרף לזה?     

איתי לוי: בהחלט

איתי לוי:  אני אומר לכל הרשויות, הקב"טים מכירים את זה

איתי לוי:  כל אחד מעלה את השמות

איתי לוי:  אנו עושים להם בדיקה מהירה

איתי לוי:  תוך כמה שעות מקבלים אישור ומחיילים את האדם

צבי ידידיה סוכות: אזרח שרוצה להצטרף צריך לפנות לקב"ט של הרשות המקומית?     

איתי לוי: אמת

איתי לוי:  כבר ברגעים אלה מאות נשקים הוחתמו ויוחתמו והכול בשיתוף פעולה יחד עם משטרת ישראל

משה סעדה: אתם מחמשים אותם?     

איתי לוי: נשקים ארוכים, הופכים להיות חיילים בצו 8

שמחה רוטמן: אתה מדבר גם על אלו בצפון ובדרום וגם על יו"ש?     

איתי לוי: לא

איתי לוי:  זה שלושה מעגלים

איתי לוי:  המעגל של יו"ש צפון דרום זה פקמ"רים, שם כבר יש מעל 9,139 – זה המספר כרגע ועוד יגיעו פעימה נוספת של נשקים, לפי מה שאני מכיר

איתי לוי:  אני מדבר, על המקום שבו יש הפער כרגע הכי גדול, לצייד כמה שיותר וזה המרחב העירוני, המרחב העורפי, העורפי, הערים, המועצות המקומיות שאין להם כרגע מענה ואנו יודעים לעשות זאת מהר ובצורה רחבה

משה סעדה: כמה אנשים בכל עיר?     

איתי לוי: קבענו שבדומה למג"ב, אותם מספרים כדי לייצר אותו דבר

איציק אשכנזי: בעצם מתגברים בערים הנוספות גם במועצות, גם במרחב הכפרי ועוד כיתת כוננות מטעם פיקוד העורף

איציק אשכנזי:  זה בנוסף לסד"כ הקיים של מג"ב

אבשלום וילן: אנחנו בעד כל יוזמה, יש רק תנאי אחד פה

אבשלום וילן:  כיון שמשטרת ישראל אחראית על הבט"פ, זה חייב להיות דרך המשטרה

אבשלום וילן:  אנחנו לא רוצים דו"צים

אבשלום וילן:  זה החשש הגדול

אבשלום וילן:  דרך המודלים המשטרתיים

אבשלום וילן:  הערב אגב אני נפגש עם רוני נומה הפרויקטור כדי לדון איתו בזה

אפרים גור: יש בעיה עם הסיפור הזה, מכניסים כיתות כוננות של מילואים בתוך הישובים, ייצור פער בין מילואימניקים- -      

אבשלום וילן: בוא נשאיר את זה לפגישה עם רוני נומה

איציק אשכנזי: הצבא יתקשה לתת נשק למי שלא מגויס

איציק אשכנזי:  תצטרכו להיות מאוד יצירתיים כדי לפתור את הבעיה הזו כי אני בעד שלא יהיו דו"צים

צביקה פוגל: אתם תהיו יצירתיים

צביקה פוגל:  אין לי ספק בכלל

צביקה פוגל:      איתי, עוד משהו?     

איתי לוי: לא

איתי לוי:  תודה

צביקה פוגל: תודה רבה לך

צביקה פוגל:  יוזמת שיתוף הפעולה הזו ומעורבות פיקוד העורף בעניין הזה ראויה להערכה רבה

משה סעדה: תוך כמה זמן בכל הערים בארץ יהיה לאנשים תחושת הביטחון?     

איתי לוי: מניח שזה עניין של 48 שעות

איתי לוי:  אנו בקצב נורא מהיר

איתי לוי:  אני מניח שכל רשות שכרגע מעלה מתנדבים והם עוברים את התהליך, כרגע יש לנו 110 ישובים שמהם יש אנשים מאושרים, ויש כבר מעל 1,000 אנשים שיכולים לחתום

משה סעדה: אבל זו צרכה להיות דרישה של הרשות

משה סעדה:  אם ראש העיר לא ירצה, זה לא יקרה

משה סעדה:  תושבים צריכים לפנות ולומר: רוצים חיילים

צביקה פוגל: הרצון שלך ל-48 שעות

צביקה פוגל:  אם תעמדו ב-96, אעמוד בכל צומת שאפשר ואמחא לכם כפיים

עמית הלוי: המודל שאתם יושבים הערב זה קריטי

עמית הלוי:  לא דו"צים

עמית הלוי:  בישובים זה מאוד קל

עמית הלוי:  פועלים בכיתת כוננות - שלא יבוא מישהו מעכו, צפון

עמית הלוי:  מודל הפעלה לא פשוט בכלל

עמית הלוי:  דורש מחשבה

צביקה פוגל: בואו נאיר כותרת וניתן להם לעשות את העבודה

צביקה פוגל:  בואו לא נעשה את העבודה במקומם כי זה לא יעזור

צביקה פוגל:  נתקדם

שמחה רוטמן: בעניין המודל – לקחת בחשבון שבסופו של דבר יש הכוח שתחת הפיקוד המשטרתי, פיקוד העורף וכו'

שמחה רוטמן:  חייבים לייצר את הממשק עם ההתארגנות האזרחית על בסיס נשק אישי כי בשעת חירום אתה לא רוצה איתם דו"צים

צביקה פוגל: בעיקר איתם אני לא רוצה דו"צים, נכון מאוד

שמחה רוטמן: אדם שמחזיק נשק ברשיון, אישי, ויוצא להגן על משפחתו – מישהו יזהה אותו כמחבל

שמחה רוטמן:  הוא לא יהיה תחת הפיקוד שלך, אתה לא רוצה לתת לו נשק ארוך כי אין לו זמן לא ולא יכול להתעסק בזה אבל הוא קיים בשטח

שמחה רוטמן:  יש לו מידע ממודיעיני גם במישור המודיעני – יש לו מידע מודיעיני מאוד חשוב שלך אין, ואתה צריך לייצר בזמן אמת את זרימת המידע, ומעבר לעין על הרחוב יש לו גם נשק על הרחוב לפעמים

שמחה רוטמן:  לכן הממשק מולם הוא מאוד חשוב

שמחה רוטמן:  לא לומר: אנחנו בשליטה – אל תעזרו לנו

שמחה רוטמן:  נכון, אתם בשליטה, עדיף שלא יעזרו לכם, אבל כשצריך לעזור לכם, תהיו עם אוזן

צביקה פוגל: תודה רבה

צביקה פוגל:  כמעט כרגיל – הערה חכמה

צביקה פוגל:  בבקשה איתי הופמן, יושב-ראש הרבש"צים הארצי

איתי הופמן: תודה על הזימון לישיבה

איתי הופמן:  כפי שאתם יודעים, הרבש"צים עוברים ועברנו ימים מאוד קשים, יחד עם כיתות הכוננות

איתי הופמן:  אני רוצה להודות לחברי הכנסת שיושבים סביב השולחן, ליושב-ראש הוועדה פוגל, לכל מילות התמיכה לרבש"צים ולטלפונים ולכל מה שנעשה סביבנו

איתי הופמן:  כמובן למשטרת ישראל

איתי הופמן:  אני רואה בשטח מה קורה, רואה איך משטרת ישראל פועלת ואת ההתקדמות, ומדהים לראות את זה

איתי הופמן:  יש מה ללמוד ממשטרת ישראל

איתי הופמן:  אני קורא פה לוועדה ולחברי הכנסת לקדם את חוק רכזי ביטחון שוטף לאומי, את הרשות

איתי הופמן:  להסדיר אחת ולתמיד את הנושא של כיתות הכוננות ורכזי ביטחון, ושיהיה ראש ארצי אחד

איתי הופמן:  זה היה מונע מאתנו עכשיו המון סיבוכים והמון חלוקה שבין הגזרות והגורמים

צביקה פוגל: יש היום רב"שים שלא יודעים למי הם כפופים? כי כתבתם לי, אולי אפילו אתה, שיש רב"שים שכפופים לרשות בכלל

איתי הופמן: נכון, יש רכזי ביטחון שהם תחת הישובים, יש כאלה שהם תחת המועצות האזוריות, יש רכזי ביטחון שהם תחת המועצה המקומית, ויש כאלה שהם תחת משרד הביטחון – בודדים אך קיימים

איתי הופמן:  זה לא נתפס, וחייבים שהמערכת הזו תהיה תחת גוף ביטחוני אחיד לכל המדינה

איתי הופמן:  אני מצפה מחברי הכנסת שיושבים פה – שוב, תודה על כל התמיכה, מחברי כנסת ומראש הוועדה עצמו על התמיכה אבל פה יש לעשות מעשה ולהקים את הרשות רכזי הביטחון, רכזי הביטחון, ושיהיה ראש אחד, למען ביטחון התושבים שלנו

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  דברים חשובים

צביקה פוגל:  בבקשה

עקיבא הכהן: אנו נמצאים בקשר, מאוד מעורבים

עקיבא הכהן:  מפרוץ המלחמה שיתפנו מאות חמושים ברחבי הארץ למקומות מאוימים

עקיבא הכהן:  היתרון שלנו היחסי - אנשים נושאי נשק ברשיון שהתנדבו, פרסמנו ושיתפנו למקומות בתיאום עם המשטרה, כלומר התיאום לא נקודתי אלא בזה שיודעים שאנו שולחים אנשים, עם אקדחים

עקיבא הכהן:  המהלך שלנו הוא מלמטה, דרך הקהילה

עקיבא הכהן:  לחשוב שקודם כל, נזכור - לא חשבו על זה שאפשר לשלב את נושאי הנשק האזרחיים שנשארו בעורף, העורף המבצעי

עקיבא הכהן:  מי שנשאר בעורף די בפשטות עם טכנולוגיה של היום אפשר לקחת, למפות מקום מגורים של אדם, האם גויס או לא, האם נשאר בעורף, ולנסות לגייס אותו, במקום רק לפרסם בפייסבוק וכאלה

עקיבא הכהן:  זו הצהרה מאוד פשוטה טכנולוגית אצל אגף כלי ירייה, לפרסם אותם אנשים ולקרוא להם להצטרף למערך

עקיבא הכהן:  זה גם ימנע דו"צים וגם יכול להיות מכפיל כוח

עקיבא הכהן:      כפי ששמחה אמר, כיתת כוננות זה לא הכול

עקיבא הכהן:  יש קהילה, יש צורך בהקמת חמ"לים אזרחיים ומקומיים שיטפלו גם בנושא החוסן, אבל גם להיעזר בכוחות המקומיים, אם זה בתצפיות, אם זה במודיעין, עם תצפיות שאנשים מכירים, אם זה בכוחות הרפואה ואם זה סתם אנשים שמסתובבים ויכולים למסור מידע לשכנים שלהם

עקיבא הכהן:  זה משהו שלא קיים

עקיבא הכהן:  כיתות כוננות ונשקים זה דבר שהמדינה רצה עליו ואני מאוד שמח בשבוע האחרון

עקיבא הכהן:  זה לא הכול

עקיבא הכהן:  יש צורך לקחת את זה ליותר מזה – אנו בקשר עם המון מקומות

עקיבא הכהן:  להשתמש באזרחים, לייצר חמ"ל אזרחי

עקיבא הכהן:  זה קורה בלוד ובעוד כמה מקומות בארץ

עקיבא הכהן:  הממשק עם משטרת לוד למשל הוא מדהים והאזרחים מהווים ערך מוסף מאוד גדול גם מבחינת הנשקים וגם מבחינת השליטה- -     

משה סעדה: לא שייכים למש"ז?     

עקיבא הכהן: חלקם כן

עקיבא הכהן:  רב"ט כיתות כוננות- - -

עקיבא הכהן:  מאוד מצליח הממשק

עקיבא הכהן:  אבל חלק מהממשק הזה של כיתת כוננות של מתנדבים זה גם חמ"ל אזרחי שמפקד התחנה מבקר בו מדי יום

עקיבא הכהן:  עושים תרגולות, שיתוף פעולה בין הרשות לאזרחים ולעירייה

משה סעדה: למה שלא יתנדבו ויהיו חלק מהמשטרה? מהחשש לדו"צים

עקיבא הכהן: החמ"ל האזרחי זה החיבור בין האזרחים

עקיבא הכהן:  זה לא אנשים שקופצים לאירוע אלא אנשים שמנהלים את האירוע מאחור בתיאום עם המשטרה

עקיבא הכהן:  לכן מוקד 100 וגם היום קשה לו לתת מענה בשעות השיא

עקיבא הכהן:  האזרחים נמצאים בקבוצות הווטסאפ, מכירים את התושבים, יודעים שאם תושב אומר: הבית שלי -  לא שואלים איזה דירה אתה, כולם מבינים ומה שפתרת בעיה היה שדכן מטעם המשטרה, שנכנס לחמ"ל האזרחי בלוד

משה סעדה: כיום מקבלים פניות לחמ"ל שלכם?     

עקיבא הכהן: המון

עקיבא הכהן:  מוצפים

עקיבא הכהן:  אני יכול לקרוא פנייה מזעזעת מהגבעה הצרפתית שקיבלתי עכשיו

משה סעדה: כי התחושה שהגזרה הזו שקטה

עקיבא הכהן: לא

עקיבא הכהן:  יש לנו גם חמ"ל מודיעין שנותן אינדיקציה

עקיבא הכהן:  יש צורך – הזכירו את זה - ממשק אחוד

עקיבא הכהן:  אני מכיר את הפגישה שאמורה להיות עם רוני נומה

עקיבא הכהן:  אין מישהו שמתכלל במדינה למיטב ידיעתי בין המשטרה לרשויות לפיקוד העורף ולארגונים האזרחים

עקיבא הכהן:  זה גם דו"צים, גם כפילות עבודה וגם מקומות שלא מקבלים את היחס

עקיבא הכהן:  מישהו במדינה צריך לתכלל את זה

צביקה פוגל: נבנה אתת זה

עקיבא הכהן: אנו מקבלים הרבה פניות של אנשים מלמטה שרוצים להקים כיתת כוננות

עקיבא הכהן:  הבנתי שיש מוקד שפורסם

עקיבא הכהן:  גם נשמח לקבל את המוקד, וגם כדאי שאנשים יידעו – אם רוצים להקים כיתת כוננות – זו הדרך

עקיבא הכהן:  הפורמט יתבשל בימים הקרובים והייתי שותף לפגישות בעניין הזה

עקיבא הכהן:  צריך שאנשים יידעו איך יכולים להקים

עקיבא הכהן:  יושב פה לידי מישהו מרמלה שאנו מלווים

עקיבא הכהן:  הם לא יודעים איך להקים את כיתת הכוננות הזו

עקיבא הכהן:  צריך להנגיש את זה לציבור ולהסביר איך זה עובד

עקיבא הכהן:      ממשק – יש מעט מאוד ארגונים שפועלים בעורף המבצעי

עקיבא הכהן:  העורף הלוגיסטי האזרחי יש מאות ארגונים

עקיבא הכהן:  אני גם נמצא בקבוצה של ציוד כיתות כוננות

עקיבא הכהן:  אין הרבה ארגונים

עקיבא הכהן:  אנחנו, השומר החדש, ארגונים בודדים

עקיבא הכהן:  הממשק עם המערכות יכול להיות מכפיל כוח מאוד גדול, וכדאי שזה ייעשה בשיתוף פעולה

צביקה פוגל: תודה רבה על הדברים החשובים

צביקה פוגל:  איציק אשכנזי

איציק אשכנזי: ניתן לשי יושב-ראש השךטון האזורי

שי חג'ג': אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כל תודה לצבא, למשטרה ולמשמר הגבול

שי חג'ג':  לצד זה, אמרו – איום הייחוס שהיה ידוע, אבל נכשלנו בו

אבשלום וילן: סליחה, לא אמרתי את זה

צביקה פוגל: אמר שהתכוננו לייחוס מסוים

שי חג'ג': מכירים את הייחוס הזה

שי חג'ג':  לא חדש

אבשלום וילן: סליחה, אל תשים דברים בפי

שי חג'ג': אומר בכל זאת, מועצה אזורית מרחבים היא על ציר 241, 293

שי חג'ג':  המחבלים הגיעו אלינו וטבחו באזרחינו שהלכו על שבילי הליכה

שי חג'ג':  נכנסו לאופקים

שי חג'ג':  לא רוצה להיכנס למספרים – אתם מכירים את זה טוב מאתנו

שי חג'ג':  שלושה ימים אני מתחנן לצבא להביא לנו נשים ארוכים

שי חג'ג':  אחרי שלושה ימים קיבלנו שלושה לכל ישוב

שי חג'ג':  M16 ארוך

שי חג'ג':  אחרי שלושה ימים הביאו לנו עוד 3 M16 ארוך

שי חג'ג':  אני מודה על זה

שי חג'ג':  אתמול המשטרה חילקה עוד נשקים למועצה שלי, הגיעו 10 בכל ישוב שזה טוב אבל בואו נלמד מזה קדימה

שי חג'ג':  צריך בכל ישוב שיהיו כיתות כוננות מאובזרות כמו שצריך, עם נשקים כמו שצריך, עם אפודים, עם כל מה שצריך כי אנו מבינים לצערנו שאין מי שיגן עלינו

שי חג'ג':  אנשים חיכו שעות עד שהגיע הצבא, ולא נפקיר את התושבים שלנו, גם אם הרשות תצטרך לקנות את הנשקים האלה, נקנה אותם, ועדיף שנעשה את זה דרך המשטרה ודרך הצבא

שי חג'ג':  לכן יש הוועדה פה

שי חג'ג':  אנו מצפים שיהיו כיתות כוננות מסודרות, מאומנות, מתורגלות בכל הישובים הכפריים

משה סעדה: בתוך ה-48 שעות שלך יהיה לך גם תגבור של פיקוד העורף, זו ההבטחה

שמחה רוטמן: הוא מדבר על הערים

שי חג'ג': אני לא רוצה לדבר על הערים כי דיברתם הרבה על הערים

שי חג'ג':  הישובים הכפריים בסופו של דבר הם חצופים, אין בהם מרכיבי ביטחון וגדר

שי חג'ג':  היה אצלי אחד השרים בביקור תנחומים בבית של אחי

שי חג'ג':  האחיינית שלי נהרגה בנחל עוז

שי חג'ג':  כשיצאנו הוצה הסתכל ואמר: יכולים להגיע מפה מחבלים

שי חג'ג':  הכול חשוך פה

שי חג'ג':  אמרתי לו: פה אנחנו חיים ולא נזוז מפה

שי חג'ג':  גם ננצח את המערכה

שי חג'ג':  שלא תהיה תחושה שחלילה אנו מתבכיינים

שי חג'ג':  אנו רק רוצים להיות מוכנים לפעם הבאה

שי חג'ג':  וגם עכשיו אנו צריכים לתת תחושת ביטוון לאזרחים שלנו – זה כיתות כוננות כמו שצריך, מאובזרות כמו שצריך, בכל הישובים הכפריים, מהצפון עד הדרום ואם זה לא יקרה נצטרך לעשות זאת לבד, ואז זה יהיה פחות טוב

שי חג'ג':  לכן אני מצפה מהוועדה שתצא הנחיה ברורה למשטרה, שכל הישובים הכפריים יהיו עם כיתות כוננות מסודרות ומאובזרות, ואני מקווה שבזה ניתן תחושת ביטחון לתושבים שלנו

שי חג'ג':       עוד מילה - ישוב זכאי, צריך להכניס את הישובים שלנו להיות ישוב זכאי

צביקה פוגל: בדיון הבא על תבחיני הנשק

צביקה פוגל:  תהיה פה בדיון הבא?     

שי חג'ג': לא

שי חג'ג':  מתנצל

צביקה פוגל: ארשום לעצמי

צביקה פוגל:  בבקשה

שמחה רוטמן: קודם דובר על ישובים ומרחב כפרי וטווחים והגדרת ישוב מאוים

שמחה רוטמן:  אני חושב שצריך לצאת מנקודת הנחה, שכל ישוב כפרי הוא בהגדרה ישוב מאוים

שמחה רוטמן:  אולי גם לעניין התבחינים נדבר על זה בישיבה הבאה אבל כל ישוב כפרי, בגלל הפריסה

שמחה רוטמן:  לכן אם ישוב אומר: אני לא רוצה להתעסק בזה – זה בחירה של הישוב אבל ישוב שאומר: אני רוצה ויש לי האנשים להקים את כיתת הכוננות, גם אם זה ישוב כפרי שיושב 3 מטר מתל אביב כי הוא ישוב כפרי, כי אין לו תחנת משטרה פעילה

שמחה רוטמן:  ההבחנה בין הישובים זה עניין יותר לפיקוד העורף, יש לדבר אבל כל ישוב כפרי שרוצה להקים צריך לקבל את הכלים לעשות זאת

שמחה רוטמן:  כיתת כוננות זה דבר אחד

שמחה רוטמן:  מה שהיה פעם חדר נשק, זה נדבר טיפה יותר ברוגע עוד שבוע

שמחה רוטמן:       הממשק בין הארגונים – חשוב

שמחה רוטמן:  עוד לא שמענו התייחסות לנושא החרדים

שמחה רוטמן:  מהמשטרה או מפיקוד העורף

צביקה פוגל: תכף יגיד על זה

שמחה רוטמן: קבוצות ההתגוננות האזרחית, שהם דרגה אחת מתחת, לא יכולים להיכנס בגלל מקום העבודה שלהם, בגלל הזמנים שלהם, כי הרבה פעמים כשאתה רוצה ביער להצטרף למשמר האזרחי או לכיתת הכוננות, אומרים לך: בסדר בל אתה צריך לתת X משמרות בחודש

שמחה רוטמן:  לא יודע

שמחה רוטמן:  צריך לאפשר לאנשים את הממשק הזה

שמחה רוטמן:  הוא קריטי וחשוב ומציל חיים ועדיין לא שמענו לנושא המודיעיני, כלומר גם להזרמת המידע בזמן אמת

שמחה רוטמן:  לייצר ממשק ברור

צביקה פוגל: אדבר על זה

צביקה פוגל:  תודה

צביקה פוגל:  שי גליק

שי שמאי גליק: לנושא החרדים, יש כמה ערים חרדיות מאוד שאין בהן לצערי כיתות כוננות ונושאי נשק

שי שמאי גליק:  גם החרדים ששירתו בצבא – לא שירתו ברובאי 03, 02

שי שמאי גליק:  הייתי במודיעין 02

שי שמאי גליק:  אין להם נשקים

שי שמאי גליק:  יש ערים כמו מודיעין עלית ביהודה ושומרון, ואין שם – 30 חרדים באו למשרד לביטחון לאומי, אמרו: אנחנו מוכנים להתנדב – לא עשינו צבא אבל עשינו שירות לאומי

שי שמאי גליק:  לא ענו להם

שי שמאי גליק:  יש למצוא לזה פתרון

משה סעדה: יכולים להתנדב במשא"ז ואז יקבלו נשקים

שי שמאי גליק: אין הרבה כאלה במקומות כאלה

שי שמאי גליק:  אני מעלה זאת כנקודה

שי שמאי גליק:  בנוסף, קיבלתי גם פניות מישובים בצפון, ישוב קשת למשל, שהוא באזור הרבה מאוד כפרים ערבים, כיתת הכוננות שם מאוד חלשה, יש 4 נשקים, קיבלו עכשיו תגבור של עוד כמה

שי שמאי גליק:  מדברים על הדרום עכשיו אבל זה לא סוד שיש איום מאוד גדול בצפון

שי שמאי גליק:  בסוף יש אופציה שייכנסו מחבלים גם מהצפון, ויש שם עשרות קיבוצים וישובים שבהם פחות מטפלים וחייבים לשים על זה עכשיו דגש ולא נתכנס שבוע אחרי

צביקה פוגל: הערה חשובה, לוקחים לתשומת ליבנו, מה גם שחלקנו גר שם ויש משפחה

עקיבא הכהן: לגבי החרדים, יש לי הצעה מאוד אופרטיבית, מי שזה שייך – מעדיך לא להעלות פה, שאפשר לפתור את בעיית החרדים

אבשלום וילן: דבר אתנו

צביקה פוגל: משרדי הממשלה

אביה פרון: אני ממשרד האוצר

אביה פרון:  הגענו כעשיו מהמשרד

אביה פרון:  אין לנו מה להרחיב

צביקה פוגל: אתם מכירים את הדרישות, מכירים את הצרכים?     

אביה פרון: הגענו ישירות לפה מדיון עם המשרד, עם המשטרה

אביה פרון:  אנו יושבים ביחד על צרכים לראות איך עושים את הדברים לפי התעדוף, מה שצריך ולאיפה שצריך להביא אותם במטרה לא לייצר פקקים וחסמים

אביה פרון:  צריך פה אמירה ממשלתית

אביה פרון:  אנו חלק מכל המאמץ הזה

צביקה פוגל: יפה מאוד

צביקה פוגל:  עוד משרדי ממשלה?     

מיכאל ביטון: שלום, אני סגן אלוף במילואים, בצו 8 אגב

מיכאל ביטון:  אני מנהל אגף תיאום הביטחון של השלטון האזורי

מיכאל ביטון:  כל המועצות האזוריות

מיכאל ביטון:  קיבלתי- - - בשבת שעברה ב-08:00, הייתי בירושלים והספקתי להגיע מהר והגדוד שלנו הוא אחד הראשונים שהגיעו דרומה

מיכאל ביטון:  בסופו של דבר- - - בכפר עזה

מיכאל ביטון:  אני עכשיו באוגדה

מיכאל ביטון:  אני בקשר הדוק ויום-יומי עם ארבעת הקב"טים של העוטף שהם אלה שאם אנו מדברים כמדינה, צבא, משטרה, מבנה וארגון, תפישות, עקרונות – הם לבנת היסוד

מיכאל ביטון:  הם אלה שכיתת הכוננות המועצתיות יחד עם המחב"ל של מג"ב או עם הקצין האחראי מהמשטרה והם אלה שבסוף בונים את היכולות בישובים

מיכאל ביטון:  כשבא פיקוד העורף או משטרת ישראל היא לא מדברת ברמת ישוב כי אין מסוגלות כזו

מיכאל ביטון:  אין למשטרה או לצבא בזמן אמת לדבר ברמת ישוב

מיכאל ביטון:  לכן יש מערכת

מיכאל ביטון:  לבנת היסוד היא המועצה האזורית

מיכאל ביטון:  הסיסמה הזו צריכה גם לקבל תוכן במבנה וארגון, מבצעים וארגונים, והקב"טים של המועצות הם שהכשירו את כיתת הכוננות ברמה שבגלל כל מיני ענייני קשר למשל היינו צריכים לקנות אמצעי קשר ולצייד אותם

מיכאל ביטון:  חמ"ל עזה, הקצינים בחטיבה הצפונית והדרומית מקבלים מכשירי קשר אזרחיים שהקב"טים של המועצות ייצרו אותם

מיכאל ביטון:  אחרי אסון הכרמל, היו ועדות החקירה שאמרו שיהיה רשת קשר לעורף, עד היום אנו מודרים מזה

מיכאל ביטון:  גם אנחנו , גם הרבש"צים, גם הקב"טים, בטח כיתות הכוננות

מיכאל ביטון:  עכשיו כשאנו נותנים נשקים לכיתות הכוננות – בין הדברים, מי שהאוזן שלו חדה, יכול לשמוע – המספרים שאני מכיר ואני מכיר היטב במיפוי עם הקב"טים און ליין

מיכאל ביטון:  בין 5 ל-8 נשקים בישובים במרכז הארץ

מיכאל ביטון:  לא 12 ולא מספרים כאלה

מיכאל ביטון:  זה בגלל סד"כ ואין נשקים

מיכאל ביטון:  האנשים האלה עשו ועושים עבודת קודש, ואם היה להם 20,000, היו מחלקים אותם

מיכאל ביטון:  אין להם

צביקה פוגל: אמרתי בפתיחת הדיון שאני יודע שזה בין 5 ל-12

מיכאל ביטון: בין 5 ל-8

מיכאל ביטון:  יותר מזה, הצבא – פיקוד העורף אני מדבר, עזוב את הפמ"רים שברור שהם מגויסים, וחיילי מילואים, הצבא פתר את הבעיה של נשק לא יורה לבד

מיכאל ביטון:  במרכז הארץ עוד יומיים, עוד שבוע, עוד שבועיים אנשים ילכו לעבודה

מיכאל ביטון:  אותם נשקים יישארו בבית

מיכאל ביטון:  אנחנו לא קובעים מתי תהיה מלחמה

מיכאל ביטון:  הצבא פתר את זה חלקית בזה שגייס את האנשים שלו למילואים

מיכאל ביטון:  אני מציע וממליץ ומתחנן שזה יהיה גם במרכז הארץ

מיכאל ביטון:  מועצה אזורית, קיבוץ, מושב זה לא עיר, עם כל הכבוד

מיכאל ביטון:  בשגרה אנו בקצה תחום ההתעניינות של המשטרה כי הם צועקים כבר 20 שנה בערך שהיא- - על מה שצריכה לעשות

מיכאל ביטון:  אנחנו תמיד בין הכיסאות, אז חדש ימינו כקדם – אבי היה מסתובב במושב עם חצי ג'ינס כזה ומחלק נשקים

מיכאל ביטון:  המערכת הזאת לא הייטקיסטית אומנם ולא פלזמות אבל הצילה ומצילה חיים

מיכאל ביטון:  אמר חבר הכנסת רוטמן: קדוש, קדוש, קדוש - כל מושב, כל קיבוץ, אם מתפעל מג"ב, אם הוא מתפ]על פקמ"ר בצפון או בדרום, אם סתם ישוב ספר במרכז הארץ, השאיפה הכי גדולה שמשמר הגבול - שבכל ישוב כזה יהיה מש"ק ביטחוני ולא מועצתיים כאלה שאחראיים אחד על 5, 6, 7 ישובים בפריסה גיאוגרפית לא אפשרית

מיכאל ביטון:  ולמחר בבוקר אני מאוד מקווה שיימצא מנגנון כי לתת נשק זה יופי, מנקה את המצפון של כולנו, אבל נשק, תחמושת, אימונים, אמצעים, קשר, תפיסת הפעלה

מיכאל ביטון:  בערים אני מסכים שהדיון הוא אחר, ברמת מורכבות אחרת אבל יש שם סד"כים אחרים של שוטרים

מיכאל ביטון:  של יחידות

מיכאל ביטון:  לא סתם

מיכאל ביטון:  לא נספור עכשיו גופות אבל מה שקרה בעוטף קרה בארבע מועצות אזוריות

מיכאל ביטון:  השחיטה של אנשים בכפר עזה ובנחל עוז ובכל הגזרה הייתה במועצות אזוריות, בישובים מנותקי קשר

צביקה פוגל: תודה רבה על הדברים החשובים האלה ועל מה שאתה עושה

צביקה פוגל:  בבקשה, איציק

איציק אשכנזי:  אני מודה לכל הצוות שיושב פה, השוטרים בראשות אפי פרץ, רמ"ח ישובים, האיש הזה זמין 24/7, אפשר להתקשר אליו מתי שרוצים

איציק אשכנזי:  אני כמנכ"ל השלטון האזורי והוא עובדים יחד, מקבל עדכונים כל הזמן, איפה חולק, מה חולק

איציק אשכנזי:  מנסים לחלץ לא מעט בעיות

איציק אשכנזי:  תודה רבה, אפי

איציק אשכנזי:  לא מובן מאליו

איציק אשכנזי:      דובר פה רבות על הסד"כ

איציק אשכנזי:  דגש על שאר הצוותים, נשקים

איציק אשכנזי:  לדעתי בימים הקרובים האירוע הזה ייפתר מה עוד שהצבא מצטרף

איציק אשכנזי:  אני אופטימי, נראה לי שנושא הנשקים יהיה מאחורינו עד סוף השבוע, גם המשטרה, גם הצבא

איציק אשכנזי:  נשים כמטרה את הציוד, הציוד הנדרש – זה היעד לדעתי, הדבר העיקרי

איציק אשכנזי:  זה מה שאנו צריכים

איציק אשכנזי:  על השאר דובר ונהיה מסודרים

צביקה פוגל: תודה רבה על הדברים החשובים האלה

צביקה פוגל:  עוד מישהו רוצה לומר משהו? אדוני הסמפכ"ל, בבקשה

אבשלום וילן: תודה לכם

אבשלום וילן:  יושבים פה לומדים ומקבלים רעיונות, וזה חשוב

אבשלום וילן:  בסוף כולנו ביחד

אבשלום וילן:  אני לא מדבר על איום הייחוס כי זה בדיוק לא איום הייחוס שאליו המשטרה מתכוונת, מה שקרה

אבשלום וילן:  איומי הייחוס שלנו הם שונים, אבל חבר הכנסת סעדה אמר, שיש פה אירוע שהוא משנה מציאות, שלחלוטין סדק את תחושת הביטחון של האזרחים

אבשלום וילן:  זה הדבר שאנו אמונים עליו במשטרה, לתת ביטחון ולתת תחושת ביטחון לאזרחים

אבשלום וילן:      מייד כשזה קרה בשעות הראשונות זימן אותנו בבהילות השר שלנו, דפק על השולחן ואמר: הכי חשוב זה כיתות הכוננות

אבשלום וילן:  מאז אנו בריצה מטורפת בעניין הזה יחד עם המשרד לביטחון לאומי בשני מישורים: אחד זה המישור של מג"ב, כל האזור שמוגדר כפרי, שזה יותר קל לנו

אבשלום וילן:  יש לנו מג"ב, יש לו מומחיות, יש לנו תשתית שם ולכן היה לנו יחסית יותר קל לפתוח עוד 368 כיתות רק השבוע

אבשלום וילן:  האתגר שלנו זה התווך העירוני

אבשלום וילן:  הוא חשוב בצורה בלתי רגילה בעינינו

אבשלום וילן:  גם יש משטרה שם, ונאמר על ידי אלון שהיא קטנה על המשימות שלה ויש ריבוי משימות אדיר

אבשלום וילן:  נוסיף לזה גם את המצב של ההתפטרות העולמית, של עובדים ובכלל זה שוטרים

אבשלום וילן:  אנו רוצים מכפילי כוח בדמות של כיתות כוננות ובתווך העירוני

אבשלום וילן:  אנו כרגע במאמצים אדירים וזה אתגר שאנו צריכים לעבוד מאוד קשה כדי לעמוד בו בטווח שנתנו לעצמנו של שישה שבועות לעמוד בכך

אבשלום וילן:  זה כמעט נראה בלתי אפשרי, אבל אנו על זה בנינו מינהל לטובת העניין, עשינו איגוד מאמצים עם עוד גופים שיחד איתם נעשה זאת

אבשלום וילן:  אנו מקצרים תהליכים למשל בצורה דרמטית באישור – בכלי המתנדב ובהכשרתו

אבשלום וילן:  אנו מדברים על 48 שעות במקום חודשיים-שלושה בעבר

אבשלום וילן:  וזה האתגר הגדול שלנו

אבשלום וילן:  עם יד על הלב, זה אתגר משמעותי מאוד שאנו חושבים עליו 24/7

אבשלום וילן:  כל היוזמות של ראשי הרשויות, של הצבא – הכול מבורך לחלוטין

אבשלום וילן:  חייב להיכנס דרך מסגרות המשטרה

אבשלום וילן:  בסוף צריך אחדות הפיקוד ואחידות הפיקוד בזה ואנו בקשר – בערב אני נפגש עם המפכ"ל, עם מנכ"ל הבל"מ, נפגשים עם רוני נומה

אבשלום וילן:      חבר הכנסת רוטמן דיבר על קהילות מקומיות

אבשלום וילן:  לגמרי נכון

אבשלום וילן:  חלק מהפריסה שלנו בערים ובשכונות היא על בסיס קהילות מקומיות

אבשלום וילן:  זה הכיוון

אבשלום וילן:  אנו כרגע עובדים על זה

אבשלום וילן:  המגזר החרדי זה אחד היעדים המרכזיים שלנו

אבשלום וילן:  מגזר שהוא יותר פגיע כי פחות אנשים נושאים נשק אישי וגם שם נשמח לשמוע רעיונות

אבשלום וילן:       מוקד תרומות – אחר כך אני יכול להעביר

אבשלום וילן:  יש לנו הפרטים

אבשלום וילן:  עובדים על זה

אבשלום וילן:  יש תרומות שמציעים

צבי ידידיה סוכות: לגבי המגזר החרדי מה עושים?     

אבשלום וילן: זה ברמה כזו שהלילה הצלחנו למפות את הישובים, שאנו רוצים, העירוניים, ישובים עירונים הצלחנו למפות

אבשלום וילן:  במקביל יש לנו 4 ישובים שכבר קמו, עוד 2 ישובים שגמרנו לבנות אותם

אבשלום וילן:  לא רוצה לציין שמות ישובים

אבשלום וילן:  לגבי מי שלא עשה צבא - קשה לי לתת לך תשובות בשלוף

משה סעדה: חבר'ה בני 17 מתגייסים למשמר האזרחי

אבשלום וילן: כל הקלה שנצליח לעשות, נעשה

אבשלום וילן:  לסיום, מי שבלם את כניסת המחבלים או החזית שהייתה שם זה קודם כל כיתות הכוננות בעוטף

איציק אשכנזי: הרבש"צים

אבשלום וילן: כן, לזה אני מתכוון, ובהמשך, כשחדרו פנימה לארץ ישראל – שוטרים שנלחמו

אבשלום וילן:  הסמל מבחינתי למרות שאינו היחיד - זה הקרב על תחנת שדרות

אבשלום וילן:  25 מחבלים הרוגים ספרנו שם בסוף, ולצערי גם שוטרים הרוגים, לצערי 52 עד עכשיו, כי עוד לא הושלם תהליך הזיהוי

אבשלום וילן:  ככה בכל הגזרות

אבשלום וילן:  אומר את זה לא כדי לסיים את זה מזווית רגשית אלא רק כדי לומר כמה חשוב כיתות הכוננות

אבשלום וילן:  בסוף זה האנשים החמושים שיודעים להגיב מהר, להיכנס עם לחימה, לעבוד עם כוח

אבשלום וילן:  אנו מבינים את החשיבות, ניגשים לזה בחרדת כוח ונעשה הכול שזה יצליח

אבשלום וילן:  לא פשוט

צביקה פוגל: לא אזלזל ם בנושא הרגשי כי זה מה שמוביל את העם היהודי לאורך שנים

צביקה פוגל:  בסוף מלחמת יום כיפור, כשהתיישבה ועדת החקירה, הם קראו לאלי זהירה לוועדה ושאלו אותו: האם התכוננתם לקטסטרופה? התשובה שלו: לא הייתה לנו תוכנית שנקראת קטסטרופה

צביקה פוגל:  חשוב שנזכור את זה

צביקה פוגל:  לא התכוננו לתרחיש הייחוס הזה

צביקה פוגל:  לכן המשימה העיקרית של כולנו היא לראות איך אנו נותנים מענה ששום תרחיש דמיוני לא יתפוס אותנו לא מוכנים

צביקה פוגל:  זה התפקיד שכם

צביקה פוגל:  אני מוריד בפניכם את הכובע, אנשי המשטרה, המשרד לביטחון לאומי, כל האנשים שעוסקים בזה, משרד האוצר

צביקה פוגל:  אנו לא יכולים להגיע למצב שנתכנס פה שוב ונדבר על הקטסטרופה הנוספת שלא הכנו עצמנו אליה

צביקה פוגל:  זה דבר שאנו לא יכולים להרשות לעצמנו

צביקה פוגל:      בנוסף, אנו במלחמה

צביקה פוגל:  אין לנו מועד ב'

צביקה פוגל:  עכשיו צריך לעבוד ולתקן

צביקה פוגל:      כמה המלצות שאני מבקש לקחתן בחשבון, ואני כבר אומר – או ביום חמישי הקרוב או ביום ראשון הבא נקיים דיון נוסף, דיון סטטוס, כדי לראות לאן הגענו, מה התקדמנו, מה עוד צריך להשלים, איפה אנו יכולים לעזור

צביקה פוגל:  ראשית, המענה למגזר העירוני

צביקה פוגל:  אני מקבל את גישתכם של להתחיל בחיול ולהמשיך אחרי זה בדברים האחרים

צביקה פוגל:  בואו קודם נראה שיש אנשים, אחרי זה ניתן למי שאפשר נשק ואחרי זה נוסיף נשקים וציוד אבל שיהיה משהו שאיתו מתחילים

צביקה פוגל:  אבשלם עושה את זה במגזר העירוני עם המתנדבים, זה מצוין

צביקה פוגל:  צריך לראות איך עושים זאת בכל המקומות , זו הדרך הנכונה

צביקה פוגל:  אנו חייבים לתת מענה לשני סוגי ישובים – לישובים החרדים ששם אין לנו מספיק אוחזים ולישובים הכפריים שדיבר עליהם אלון בנשק לפני רגע שהם מרוחקי תחנה כלומר אלה שהמענה שיוכלו לקבל יהיה מענה משל עצמם, בתוכם

צביקה פוגל:  צריך ללכת לישובים האלה, ולתת להם מענה

צביקה פוגל:  אנשים – תתחילו ב-5, תעלו ל-12

צביקה פוגל:  מה שתחליטו

צביקה פוגל:  אתם המחליטים – לא אני אבל תנו מענה כי זה מרכיב ענק בביטחון האישי והישובי ואנו לא יכולים להרשות לעצמנו עכשיו להיות מדינה באבל או מדינה בחוסר ביטחון

צביקה פוגל:  לא

צביקה פוגל:  הילדים והנכדים שלנו נלחמים

צביקה פוגל:  הם צריכים להרגיש שאנו עם ביטחון, ומה שאנו עושים פה עכשיו זה תרומה לאותו ביטחון, לא לוותר על זה

צביקה פוגל:      תרומות

צביקה פוגל:  העם היהודי ברחבי העולם שמנותק מפה קצת אוהב להרגיש את תרומתו למערכה בזה שהוא עושה תרומות

צביקה פוגל:  תקימי גוף, צוות, מספרי טלפון, תנצלו את זה

צביקה פוגל:  זה משהו שאנו יודעים לעשו אותו הרבה יותר קצר, לפרסם את מספרי המוקד

צביקה פוגל:  כל מי שרוצה לתרום – בבקשה

צביקה פוגל:      העברת נשקים בישוב – אפי, אבשלום, תראו איך עושים את זה הכי נכון, הכי מהר

צביקה פוגל:  הגישה של הנשק נשאר בישוב היא נכונה רק צריך לראות למי להעביר אותו, למישהו מוסמך וקצרו את התהליכים לעניין הזה

צביקה פוגל:  חייב לקרות

צביקה פוגל:      גודל כיתת הכוננות

צביקה פוגל:  חלק מהאנשים שרשומים היום בכיתת הכוננות ויוצאים להתאוורר – לא כל הזמן נמצאים בתוך הישוב, וזה חשוב לאפשר את הוונטילציה הזו ולכן כשהכיתה תהיה יותר גדולה, גם אם כמות הנשקים נשארה 8 והכיתה 16 – אין בעיה, נהדר, ובלבד שנוכל לקיים את זה

צביקה פוגל:      השקענו מאמץ אדיר בשנים האחרונות בבניית שיטור עירוני

צביקה פוגל:  יש שם שוטרים ופקחים

צביקה פוגל:  לפקחים רובם אין נשק

צביקה פוגל:  בואו נעשה את השיטור העירוני לכיתות כוננות

צביקה פוגל:  זה יהיה לנו הכי קל וזמין, זה אנשים שמכירים את הישוב ויודעים לאן לרוץ

צביקה פוגל:  בואו ננצל את זה

צביקה פוגל:      אחד הדברים שדיברו פה עליו ולדעתי לא זכה למספיק תשומת לב - ומוצא לנכון לעשות את זה

צביקה פוגל:  דיברו על מודל ועל פיקוד ושליטה ועל חמ"לים

צביקה פוגל:  אחד הדברים שהכי מפחידים אותי זה שאם חלילה יקרה משהו או יהיה נדמה למישהו שקורה משהו יתחילו פה דו"צים מטורפים

צביקה פוגל:  אתם יודעים כמוני שכבר היו כאלה

צביקה פוגל:  כל מיני אנשים זיהו משהו והכניסו לכוננות חצי מדינה

צביקה פוגל:  אנו חייבים להיות ערניים לזה, לוודא שבכל אחד מהישובים האלה מתקיימת השפה המשותפת בין כלל הגורמים כי אדם יחשוב שזיהה משהו, ייצא מהבית עם הנשק האישי שלו, יירה, מישהו יזהה אותו עם הנשק, אין עליו אפוד ואמצעי זיהוי והנה יש לנו חלל שהוא בכלל לא היה אמור להיות שם

צביקה פוגל:  אחד המודלים שצריך לבנות בכל ישוב הוא השפה המשותפת, קשר, תקשורת, מספרי טלפון

צביקה פוגל:  תמצאו את הדרך לעשות זאת

צביקה פוגל:  השלטון המקומי צריך להיות שותף שלנו לזה

צביקה פוגל:  נא לראות שאנו נותנים לזה יחד מענה

צביקה פוגל:  שלא נלך ללוויות שאנו גרמנו לעצמנו

צביקה פוגל:      לסיכום, סדר העדיפויות שאתם מגדירים צריך להיות ברור, גם אם הוא לא מוסכם, אבל קבעתם סדר עדיפויות – שיהיה ברור ואולי לפעמים צריך לפרסמו כדי שבאמת ניתן מענה לפי סדר העדיפויות ונבנה את הביטחון ואת האמון המחודש של התושבים בכוחות הביטחון

צביקה פוגל:  אנו חייבים לעשות זאת

צביקה פוגל:      המיסוד שאנו עושים עכשיו הוא חלק מהמיסוד לעתיד

צביקה פוגל:  הוא לא רק לשבועיים הקרובים או לחודש הקרוב או לזמן הלחימה

צביקה פוגל:  זה מיסוד שאנו חייבים שאנו חייבים להסתכל עליו, איך בונים אותו לנכון לעתיד

צביקה פוגל:  לכן זה לא רק הנשקים והאנשים אלא גם הציוד הנלווה שיש לראות שצריך לראות שאנו ממסדים אותו, מביאים אותו ומקיימים אותו כי במזרח התיכון אנו מוקפים לא על ידי שווייצריים למיניהם ויש להיות מוכן

צביקה פוגל:      אני יוצא מהדיון הזה קצת יותר מעודד, בתחושה שיש על מי לסמוך כי יש פה לא מעט אנשים שלקחו אחריות וטוב שכך, וכשיש אנשים שמוכנים לקחת אחריות, אני בתחושה שיש על מי לסמוך

צביקה פוגל:  אני מבקש מכל הגורמים – אל תאכזבו אותנו

צביקה פוגל:  אנו נותנים בכם אמון ונתמוך בכם בכל מקום

צביקה פוגל:  תראו שבאמת העסק הזה עובד כמו שצריך

צביקה פוגל:       אני לא יכול שלא לסיים את דבריי בשוב תודה רבה לכל אלה שהיו שם בשבילנו, אזרחים נושאי נשק, כיתות כוננות, רבש"צים, שוטרים, כחולים, מג"ב, חיילים

צביקה פוגל:  אין לכם מושג

צביקה פוגל:  אני נחשף לזה במהלך השבוע הזה,  כמה הם מנעו מהטבח הזה להיות הרבה יותר גדול

צביקה פוגל:  שוב תודה ונקווה שלא נזדקק לכל מה שאנו בונים עכשיו

צביקה פוגל:      תודה רבה, הישיבה נעולה