ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 129, 2023-07-17 00:00

שמחה רוטמן: ערב טוב חברים, שבנו להתכנס

ולדימיר בליאק: יש הצהרות פתיחה?      

שמחה רוטמן: לא

גלעד קריב: אין מה להיות שמחים ומחויכים

שמחה רוטמן: ברור שאסור להיות מחויכים, אם אתם מחויכים – גלעד צועק עליכם

גלעד קריב: אני לא צועק עליהם

מירב בן ארי: מה טוב בערב הזה?     

שרון ניר: אולי אדוני רוצה לעשות פתיחה, לאור האִינְסֵרְט שקיבלנו מן השופט סולברג

שמחה רוטמן: אני חייב לומר שזה מדהים שהפייקים מגיעים אפילו מהר יותר מאשר ההכחשות

שרון ניר: אולי אתה רוצה למסור הצהרה

שמחה רוטמן: אני רוצה למסור הצהרה

שרון ניר: זה עניין טכני בלבד

שמחה רוטמן: אני רוצה למסור הצהרה

קריאות: - - - 

שמחה רוטמן: אני רוצה למסור הצהרה שאיננה הצהרת פתיחה

שמחה רוטמן:  חברים, נפרדנו בצוהריים לאחר שביקשתם מעט יותר זמן כדי לברר האם אתם מגיעים לאיזושהי התכנסות מבין האופציות שהוצגו על ידי היועצת המשפטית בדבריה, לאופציה א', אופציה ג'

שמחה רוטמן:  למעשה, האופציה היחידה שהצגתי שבהיעדר הסכמה אנחנו נלך אליה זו אופציה ב', היא מדברת על הנמקה מרוכזת – היועצת המשפטית הציעה את המספר: 18 שעות – ולאחר מכן הצבעות לפי המקבצים, גם הם נאמרו בדבריה של היועצת המשפטית, מקבצים של 20 הסתייגויות להצבעה

שמחה רוטמן:  מאחר ולא גובשה הסכמה זו האופציה בה נלך

שמחה רוטמן:        השעה עכשיו 21:00

שמחה רוטמן:  למעשה, מעכשיו עד פתיחת המליאה יש 19 שעות

מירב בן ארי: אתה מדבר על המליאה של יום שלישי?     

שמחה רוטמן: כן, של יום שלישי

קריאה: ב-16:00?     

שמחה רוטמן: סברתי שפרק הזמן הזה, 18 – למרות שזה קצת יותר מ-18 השעות – ואמרתי את זה גם בדבריי בדיון הקודם וגם לאור מה שקרה בעבר בנוהלי הסתייגויות בהיקפים דומים של חקיקה, זה יותר מדי

שמחה רוטמן:  אבל קיבלתי את עמדתה של היועצת המשפטית בנושא הזה

גלעד קריב: באמת נדיב, הנדיב הידוע

גלעד קריב:  נבנה לך גני הנדיב במאחז הלא חוקי

מירב בן ארי: "העץ הנדיב"

גלעד קריב: 	איך שאנחנו מכשירים את המאחז הלא חוקי שאתה גר בו – גני הנדיב

שמחה רוטמן: כבר הכשרנו, אתה לא מעודכן

גלעד קריב: אפשר לגשת ישר לגני הנדיב

שמחה רוטמן: תודה רבה

גלעד קריב: "והוא עלה למרכבה ו'דיו' לסוסים אמר"

שמחה רוטמן: תודה חברים

מירב בן ארי: יש גם סיפור על העץ הנדיב, אגב, זה סיפור יפה מאוד

מירב בן ארי:  גם מהעץ הנדיב לא נשאר בסוף כלום

גלעד קריב: מונטיפיורי דהר במרכבה ואתה ב-D9

גלעד קריב:  טוב, כל אחד ב - - -     

שמחה רוטמן: גלעד, תודה

שמחה רוטמן:  אני רק מציין ואשמח כמובן שיתייחסו היועצת המשפטית לכנסת והיועץ המשפטי לוועדה

שמחה רוטמן:  אני רק מזכיר, ויתקנו אותי אם אני טועה, אומנם בוועדות אחרות בכנסת נוהל הסתייגויות זה משהו שהוא חריג יותר אבל למעשה, עד לפרסום נוהל ההסתייגויות זה היה פחות או יותר הנוהל הרגיל בוועדת החוקה

שמחה רוטמן:  גם בחוקים קונטרוברסליים - -      

גלעד קריב: זה הדבר היחיד שנשאר רגיל

שמחה רוטמן: - - וגם בחוקים לא קונטרוברסליים

קארין אלהרר: מה הנוהל?     

שמחה רוטמן: ההנמקות היו תמיד במרוכז

גלעד קריב: לא

שמחה רוטמן: ההצבעות במרוכז

קארין אלהרר: חד-משמעית לא

גלעד קריב: לא

שמחה רוטמן: זה היה הנוהל הרגיל בוועדת החוקה

גלעד קריב: לא, רק בכמויות גדולות

קארין אלהרר: לא, ממש לא

מירב בן ארי: יושב כאן יושב-ראש הוועדה לשעבר, נראה לי שהוא מבין

קארין אלהרר: אפילו לא בימים של סלומינסקי

שמחה רוטמן: חברים, יושב פה היועץ המשפטי לוועדה

קארין אלהרר: אתה שומע? אפילו לא בימים של סלומינסקי

מירב בן ארי: והיינו כאן בימים האלה

גלעד קריב: ואלה היו ימים

גלעד קריב:  אלה היו ימים, לא כמו עכשיו

ולדימיר בליאק: איזה ימים הם היו

ולדימיר בליאק:  אומנם לא הייתי אבל - - -     

גלעד קריב: שם הייתה שמחה

מירב בן ארי: אני וקארין נספר לכם

ולדימיר בליאק: אני זוכר את הערוץ המשותף שלכן

גלעד קריב: זרמה אהבת חינם

מירב בן ארי: אתה לא  מאמין, גם הוא היה מהציונות הדתית

מירב בן ארי:  אפילו את החוק של איסור - - -     

גלעד קריב: הוא היה ציונות דתית אמיתית

גלעד קריב:  לפני שאתם, הקוזאקים, השתלטתם על המפד"ל

מירב בן ארי: אפילו את חוק איסור צריכת זנות העברנו בוועדת החוקה

ולדימיר בליאק: אני זוכר שהיה לכן ערוץ משותף, עם קארין, היה לכן ערוץ משותף

מירב בן ארי: בטח

מירב בן ארי:  היינו קואליציה ואופוזיציה, קארין ואני

מירב בן ארי:  סבתא שלי הייתה נוהגת לומר על זה: יַא חְ׳סַארַה על הימים, אבל אתה לא יכול להבין את זה כי אתה לא מהעדה הנכונה

שמחה רוטמן: מירב, תודה

שמחה רוטמן:  גור, אם תרצה להתייחס

יואב סגלוביץ': האם אפשר רק משפט אחד לפני?     

שמחה רוטמן: לפני, בבקשה

קריאות: - - -     

שמחה רוטמן: חברים, מירב, מה קורה?     

קריאות: - - -     

שמחה רוטמן: תודה רבה חברים

שמחה רוטמן:  יואב, רצית להגיד משהו?     

גלעד קריב: גם אני רוצה לומר

יואב סגלוביץ': כן, משפט קצר

יואב סגלוביץ':  בשם חברי האופוזיציה, אני רוצה להדגיש שהדבר הזה תחת מחאה, אנחנו לא מוכנים לקבל את ההחלטה הזאת

יואב סגלוביץ':  אנחנו נגד ההחלטה הזאת

יואב סגלוביץ':  אנחנו לא מקבלים את ההחלטה של היושב-ראש, וגם לא את החלטתה של היועצת המשפטית לכנסת

קארין אלהרר: מקבלים אבל לא תומכים

יואב סגלוביץ': אני חושב ששברו פה את כל הכללים אבל כמובן שאנחנו נמצאים בכנסת וזו ההחלטה

יואב סגלוביץ':  אבל שיהיה פה ברור – גם לפרוטוקול וגם בכלל, להמשך – האירוע הזה, מתחילתו ועד סופו, הוא פשוט אירוע שאני חושב שיהיה לדיראון עולם לכנסת

יואב סגלוביץ':  תודה רבה

קארין אלהרר: בעייתי מאוד

שמחה רוטמן: תודה

מירב בן ארי: צריך גם לזכור שאנחנו מכבדים את היועצים המשפטיים שמילה שלהם זו מילה, אנחנו לא רוצים ל - - -  אותם

שמחה רוטמן: חברים, תודה

שמחה רוטמן:  הדיון על הפרוצדורה כולל ההמרות היה אז, יצאנו להפסקה כדי שיואב יברר בשם חברי האופוזיציה, אנחנו לא נפתח עכשיו עוד סבב התייחסויות

שמחה רוטמן:  אני מבקש מהייעוץ המשפטי להתייחס לדברים שאמרתי, ככל שיש להם להוסיף לגבי מה נהג בעבר - - -     

קארין אלהרר: אני רוצה להבין, חברי קואליציה לא יגיעו לכאן לחדר?     

מירב בן ארי: לא, הם הלכו לישון

מירב בן ארי:  הם ישנים בשעות כאלה

גלעד קריב: הם לא היו בדיונים

קארין אלהרר: אני רק רוצה לשאול: האם אתה תעביר להם את ההנמקות? כי המטרה היא לנסות לשכנע אותם

קארין אלהרר:  אני סתם שואלת, בשביל חברה

רון כץ: יש איזה נוהל? אני באמת רוצה לדעת, למי אנחנו מנמקים?     

מירב בן ארי: לשמחה

גלעד קריב: ללמפה

רון כץ: כן

שמחה רוטמן: חברים, תודה רבה

שמחה רוטמן:  גברתי היועצת המשפטית ואדוני היועץ המשפטי לוועדה

גלעד קריב: מדהים שלמפלגת השלטון אפילו לא היה את האינטגריטי לעשות תורנות

רון כץ: לשלוח נציגים

גלעד קריב: שיישב פה בן אדם אחד, אחד, מתוך כבוד לכנסת

מירב בן ארי: איזה טלי גוטליב, משה סעדה כזה, איזה לוחם

רון כץ: מהצעירים, מהנורווגים

מירב בן ארי: שמחה, למה השאירו אותך לבד?     

שמחה רוטמן: חברים

גלעד קריב: הם כולם הלכו לעזור לנתניהו לארוז לביקור

מירב בן ארי: לנסיעה לקפריסין בערב תשעה באב

גלעד קריב: לא, ל - - - שהוא קיבל לפגוש את ביידן בשירותים של האו"ם

מירב בן ארי: לא, לא, לא ייתנו לו את זה

שמחה רוטמן: חברים, תודה

מירב בן ארי: אבל למה השאירו אותך לבד?         

שמחה רוטמן: מה זה: השאירו אותי לבד?      

מירב בן ארי: אתה לבד

שמחה רוטמן: אני זכיתי

קארין אלהרר: הוא התנדב

שמחה רוטמן: אני זכיתי

שמחה רוטמן:  אמרתי: אני חייב לשמוע את הדברים ואני רוצה לשמוע את הדברים

רון כץ: אתה תשב פה כל הזמן?     

מירב בן ארי: אגב, כשגלעד היה יושב-ראש הוא מעולם לא היה נשאר לבד

גלעד קריב: כשגלעד היה יושב-ראש הוא היה פה פעם אחת לבד עם איתמר בן גביר, כשהוא מנמק לארבע שעות, לא היה פשוט להתאושש מזה

מירב בן ארי: לי הייתה שנה עם איתמר בן גביר

גלעד קריב: שבע טבילות במקווה למוחרת היום ועדיין הרגשתי מזוהם מכף רגל ועד ראש

שמחה רוטמן: גלעד, יכול להיות שזה היה מקווה רפורמי ולכן זה לא תפס

גלעד קריב: יכול להיות

מירב בן ארי: המקווה זה אותו מקווה

מירב בן ארי:  אגב, גם הים זה מקווה, מה זה משנה?     

אלעזר שטרן: שמחה, השאלה: האם תקשיב גם ליועצת המשפטית?     

שמחה רוטמן: אני מנסה, רק שאתם לא נותנים לה לדבר

אלעזר שטרן: לא, לא עכשיו, לאורך זמן

רון כץ: שגית, עכשיו, כשאין הסכמות, כמה זמן הדיון?     

קריאות: - - -     

שמחה רוטמן: חברים

שמחה רוטמן:  גברתי היועצת המשפטית

שמחה רוטמן:  גלעד, אתה מפריע ליועצת המשפטית לדבר

אלעזר שטרן: מה איכפת לך? השעון התחיל לספור 18 שעות, לא?     

שמחה רוטמן: השעון התחיל לספור, זה באמת לא משנה

שמחה רוטמן:  אני סתם רוצה שנשמע

קארין אלהרר: לא, הוא לא

קארין אלהרר:  סליחה, הדיון עוד לא התחיל

ולדימיר בליאק: לא, הוא עדיין לא התחיל

קארין אלהרר: עוד לא התחלנו לנמק

שמחה רוטמן: די

שגית אפיק: לא, עוד לא התחלתם לנמק

שגית אפיק:  האופציה שנבחרה מבין שלוש האופציות שציינתי היא האופציה השנייה, שלמעשה מאפשרת לכם 18 שעות הנמקות

שגית אפיק:  את 18 השעות האלה תחלקו ביניכם כפי שאתם רואים לנכון, בכל אופן שהוא

שגית אפיק:  בזמן ההנמקות לא תתקיים מליאה וזה עוד הישג מסוים שיש כתוצאה מהמודל הזה

גלעד קריב: גברתי היועצת, לא הייתה אמורה להיות מליאה

גלעד קריב:  אני מסכים שזה הישג דרמטי חוץ מהכוכבית הקטנה, שלא הייתה אמורה להיות מליאה בשעות האלה

גלעד קריב:  אבל זה הישג, חבר'ה תרגישו תחושת הישג לאופוזיציה

שמחה רוטמן: גלעד, אתה לא צריך להגיב לכל מי שאומר, לכל דבר

ולדימיר בליאק: אגב, עוד הערה, זו אופציה שנבחרה על ידי היושב-ראש

שגית אפיק: בנשיאות שהייתה היום בשעה 12:00 הוצגו הצעות חוק שהיו אמורות להמשיך את המליאה – לפחות לפי מיטב הבנתי – עד השעה 04:00

שגית אפיק:  כך אני לפחות הבנתי בשעה 12:00 כשנכחתי בנשיאות לאחר שיצאתי מכאן

שגית אפיק:  ולכן: לא תתקיים מליאה בזמן ההנמקות

שגית אפיק:  אפשר לראות את זה כהישג או לא כהישג, אבל אלה הן העובדות

שגית אפיק:      להבנתי, האופציה הזאת נבחרה, בין היתר, בהתאם למה שאמר כאן יושב-ראש הוועדה

שגית אפיק:  משום שבעבר בחוקים, בהצעות חוק יחסית גדולות שהיו להן הרבה הסתייגויות, בוועדה הזאת הנוהג כן היה לעשות הנמקה כשהיא בנפרד מההצבעות

שגית אפיק:  ולכן זה הדבר שיחול גם כאן

שגית אפיק:  אחרי 18 שעות הנמקה שיהיו לכם, יתחילו הצבעות

שמחה רוטמן: בעזרת השם

שגית אפיק: ההצבעות יהיו אחת ל-20 הסתייגויות, וככל שתסיימו את ההנמקות ותהיינה - - -      

קארין אלהרר: שגית, איך זה יהיה? יקריאו את ההסתייגויות?     

שגית אפיק: אני לא יודעת

שגית אפיק:  איך נהגתם לעשות פה בעבר?     

קארין אלהרר: חייבים

שגית אפיק: אני חושבת שנהגתם להגיד את המספרים, נכון?      

קריאות: כן, כן

שגית אפיק: זה מה שהיה נהוג פה

קארין אלהרר: רק מספרים?     

שגית אפיק: זה מה שהיה נהוג

שמחה רוטמן: אני מציע שתנצלו את זמן ההנמקה לטובת הקראת ההסתייגויות

קארין אלהרר: לא, עכשיו ברצינות

שגית אפיק: זה ההבדל בין ב' ל-ג', כשב-ג' את באמת מקריאה ומסבירה

שגית אפיק:  זה בדיוק ההבדל

קארין אלהרר: אבל אני רוצה לומר שחברי הקואליציה לא נוכחים כאן בחדר, זה קצת לעשות צחוק מהתהליך

שגית אפיק: העניין הוא כזה: ההנחה היא שכשמגישים מספר רב כל כך של הסתייגויות – וגם חלק מההסתייגויות הוקראו כאן – הן לא הסתייגויות שעוסקות בעניין, הן הסתייגויות שרובן פיליבסטר

קארין אלהרר: לפחות את המהותיות צריך

שמחה רוטמן: אגיד בקשר למהותיות

שגית אפיק: ככל שיהיו הסתייגויות מהותיות, ואני עניתי על זה גם קודם – אתה רוצה להגיד? עניתי על זה קודם גם לחברת הכנסת שרן השכל

יואב סגלוביץ': ברשותך שגית, אגיד רק משפט אחד על הזמן של הסתייגויות ואני גם אמרתי את זה בפעם הקודמת

יואב סגלוביץ':  כל דקה שהייתה פה הייתה מנומקת על העניין עצמו, להגיד שבגלל שהתוכן של ההסתייגות הוא X– זה מה שנגיד בנימוק, הוא אותו דבר, את יודעת שזה לא נכון

שגית אפיק: אני לא אומרת את זה אבל אי-אפשר לבקש להקריא

יואב סגלוביץ': ולכן, אי-אפשר להחזיק את המקל בשני קצותיו

שגית אפיק: לא, הפוך

שגית אפיק:  אתם מנסים להחזיק אותו בשני קצותיו

שגית אפיק:  אני חושבת שתנמקו מהותית, אני מאמינה בזה

יואב סגלוביץ': כן, אבל הנימוק המהותי שדיברת עליו הוא בזמן שיושבים פה חברי כנסת, הרי כל הרעיון הוא  - - -     

שגית אפיק: מצוין, אבל לא צריך להקריא הסתייגות שאומרת - - - אבל בשביל זה הייתה אופציה ג' שלא רציתם

שמחה רוטמן: שלא רציתם אותה

יואב סגלוביץ': אבל עם כל הכבוד, את החלטת, לא אנחנו החלטנו

יואב סגלוביץ':  הרעיון המסדר שעומד סביב העניין הזה הוא שיושבים חברי קואליציה ומקשיבים לטיעון ואולי הם ישתכנעו

שמחה רוטמן: יואב, יואב

יואב סגלוביץ': עכשיו אי-אפשר לשחק את המשחק הפוך

יואב סגלוביץ':  אני התקשרתי לרוטמן ואמרתי: אנחנו לא מקבלים את ההצעות שלכם, זה לא חוקתי, זה לא נכון, זה לא ראוי בכנסת

יואב סגלוביץ':  אתם החלטתם, אל - - - על החלטה לא נכונה, אני אתווכח אתכם על זה פה, כאן ועכשיו

שמחה רוטמן: יואב, זה לא אתם, זה אני

גלעד קריב: לא מפתיע שזה מה שהחלטת

קארין אלהרר: רוטמן, תן לי - - -     

יואב סגלוביץ': זו לא הייתה הסכמה לדברים

שמחה רוטמן: לא, אף אחד לא אמר שהייתה הסכמה

איימן עודה: אם יואב מתעצבן זה אומר הרבה

שמחה רוטמן: לצערי, זה קורה יותר מדי

קארין אלהרר: מעניין למה

מירב בן ארי: כשאני הכרתי אותו הוא היה אדם רגוע, משהו קרה בחודשיים האחרונים

שמחה רוטמן: הייתה הפסקה כדי שאתם תודיעו האם יש משהו שמקובל עליכם מבין האופציות

שמחה רוטמן:  וגם אמרתי: אנחנו לא פותחים את הדיון הזה מחדש כי כבר נאמר בדיון הקודם שבהיעדר הסכמה נלך לאופציה ב'

קארין אלהרר: אבל שמחה, שום דבר פה לא בהסכמה

שמחה רוטמן: נכון, זה מה שנאמר

שמחה רוטמן:  אנחנו לא חלוקים על זה

קארין אלהרר: בסדר, אבל יש תהליך

שמחה רוטמן: קארין, זה הליך

קארין אלהרר: זה כנסת ישראל לא החצר של שמחה

שמחה רוטמן: קארין, אני מצטער, זה לא הדיון עכשיו

שמחה רוטמן:  הדיון הזה התנהל והוא אפילו התנהל בהרחבה לפני ההפסקה, אנחנו לא חוזרים אליו עכשיו

רון כץ: אין בעיה

רון כץ:  השאלה היא: האם לא נכון שיישמעו את זה חברי קואליציה? זו השאלה, זה לא קשור לדיון

שמחה רוטמן: עם כל הכבוד, זכותם של חברי קואליציה וחברי אופוזיציה להיות או לא להיות, אני לא בייביסיטר שלהם ולא שוטר שלהם

יואב סגלוביץ': אתה בייביסיטר שלהם, כי הם ישנים

שמחה רוטמן: מי שרוצה יכול לצפות מהחדר, מי שרוצה יכול להושיב פה עוזר שלו שיסכם, כל חבר כנסת הוא סוברני והוא יחידה חוקתית עצמאית

שמחה רוטמן:       אני כן אגיד, ואני אומר את זה גם על בסיס מה שהיא אמרה, ככל שאתם תהיו מעוניינים – וזה גם דורש את שיתוף הפעולה שלכם, אני לא יכול להכריח אתכם לשתף פעולה ואתם אומרים שאתם לא רוצים לשתף פעולה וכמובן שזו זכותכם

שמחה רוטמן:  אבל אני אמרתי שככל שתעבירו רשימה או מספר הסתייגויות שאתם רואים אותן כמהותיות שמצדיקות הנמקה בצמוד להצבעה, אני בשמחה אקדיש את השעה האחרונה בין 15:00 ל-16:00, השעה האחרונה של 18 השעות – למעשה, 19 שעות, לא משנה – לטובת הנמקה בצמוד להצבעה של מספר הסתייגויות שתציגו שאתם רוצים לנמק אותן

שמחה רוטמן:  שוב, לפי הסדר שתקבעו אתם לעצמכם

שמחה רוטמן:       אני חושב שזה משקף גם את האפשרות שתוכלו לנמק בצמוד להצבעה הסתייגויות שחשובות לכם, וגם את מספר שעות ההנמקה שהן בהתאם לנוהל ההסתייגויות

שמחה רוטמן:  כמובן, זה תלוי בכם, אם לא תעבירו אז זה לא יהיה

שמחה רוטמן:  אבל אתם צריכים להעביר לי ולהגיד לי מה אתם - - -     

אלעזר שטרן: שמחה, אבל גם אצלך היה דיון של קבוצות כאלה, כשמחלקים לעשרים

שמחה רוטמן: נכון

אלעזר שטרן: נתת בין קבוצה לקבוצה דקה

אלעזר שטרן:  בחלק מהזמן פינדרוס החליף אותך, בחלק מהזמן אתה היית כאן

שמחה רוטמן: נכון, כי לא היינו בנוהל הסתייגויות, זה קרה כשלא היינו בנוהל הסתייגויות

אלעזר שטרן: הייעוץ המשפטי הציג לנו שלוש אפשרויות

אלעזר שטרן:  אנחנו לא אמרנו: אולי יש ארבע, אולי יש חמש אפשרויות

שמחה רוטמן: אלעזר, תודה

אלעזר שטרן: רגע

שמחה רוטמן: לא

שמחה רוטמן:  אני לא מנהל את הדיון הזה שוב

אלעזר שטרן: אני לא רוצה לנהל את הדיון, אני רוצה להגיד לך רק דבר אחד

שמחה רוטמן: כן

אלעזר שטרן: בהתחשב בזה שגם לנו, על אחת כמה וכמה למי שלא ישב פה ולא מכיר את ההסתייגויות – לפחות את אותה דקה, אני לא אומר לך יותר

שמחה רוטמן: אלעזר, תודה רבה

אלעזר שטרן: זה לא היה בנוהל שהציגו

שמחה רוטמן: אלעזר, תודה רבה

שמחה רוטמן:  אדוני היועץ המשפטי לוועדה, יש לך משהו להוסיף לגבי מה נהג בעבר? הייתה פה טענה, סלומינסקי, לא סלומינסקי

שמחה רוטמן:  השמחה הגדולה שהייתה בימי סלומינסקי

ד"ר גור בליי: רק לחדד, להשלים את מה שהזכירה שגית

ד"ר גור בליי:  קודם כול, עד כמה שאני מבין אופציה ב' זה מה שנקרא: החריג בנוהל ההסתייגויות

ד"ר גור בליי:  לחדד את זה, נוהל ההסתייגויות הבסיסי אומר: הנמקה, הצבעה, הנמקה, הצבעה

ד"ר גור בליי:  יש שם החרגה לסיטואציות של הרבה מאוד הסתייגויות באופן חריג

ד"ר גור בליי:  וזה החריג, כשלהבנתי ההצבעה תהיה באמת ב- bulkשל 20

ד"ר גור בליי:  כשההבנה היא שאם מתקבל bulk מסוים, כלומר: יש רוב בעד - -      

שמחה רוטמן: בוודאי, אז מצביעים על כל ה-20

ד"ר גור בליי: - - אז פותחים ובעצם, מצביעים על כל אחד מה-20 בנפרד

ד"ר גור בליי:  זה דבר אחד

ד"ר גור בליי:  דבר שני, זה נכון גם לומר שבאמת לפני שיצאנו - - - על ההסתייגויות, החריג בהקשר הזה היה מה שנהג בוועדת החוקה בחוקים עם הרבה מאוד הסתייגויות

ד"ר גור בליי:  למשל, דוגמה בולטת זה חוק הלאום

ד"ר גור בליי:  בחוק הלאום – והחוק כמובן, קונטרוברסלי מאוד – בגלל ריבוי ההסתייגויות ביחס לחוק זה היה מה שמקובל

ד"ר גור בליי:  לפחות אז בוועדת החוקה בסיטואציה כזו של ריבוי גדול של הסתייגויות

ד"ר גור בליי:  גם אז הייתה הנמקה בנפרד מהצבעה, מה שכרגע הוא החריג לנוהל

שמחה רוטמן: בסדר גמור

שמחה רוטמן:  חברים, אתם כמובן יכולים להתחיל לנמק

שמחה רוטמן:  מבחינתי, באופן מיידי

שמחה רוטמן:  מי מצידכם יהיה הראשון וחלוקת הזמנים, לשיקול דעתכם

שמחה רוטמן:  בהתאם לנוהל השרביט עובר אליכם להחליט: מי מדבר, כמה מדבר, מתי יוצאים להפסקה

שמחה רוטמן:  זה בידיים שלכם, אני פה לשירותכם

יואב סגלוביץ': אני גם הבנתי שהמחליף בדרך

שמחה רוטמן: המחליף בדרך, גם לכם יכול להיות מחליף

יואב סגלוביץ': פגשתי אותו פה, את המחליף, הוא אמר לי שהוא בא ב-21:00

שמחה רוטמן: בתי הקברות מלאים באנשים שאין להם תחליף, מאחר ואני לא בבית קברות – יש לי תחליף

מירב בן ארי: אולי תגיד מתי עושים הפסקה

יואב סגלוביץ': אנחנו נקבע

שמחה רוטמן: זה בידיים שלכם, רק תעדכנו אותי כי כמובן שאני צריך - - -     

אלעזר שטרן: אותנו מעניין מי המחליפים וגם האם אפשר לדעת מי הם, ניתן לך את הרשימה שלנו אם אתה יכול לתת לנו את הרשימה שלכם

אלעזר שטרן:  מעניין מי יהיו יושבי-ראש הוועדה פה

יואב סגלוביץ': רבותיי, אנחנו כל חמש דקות, כל אחד מהח"כים שיושב פה – חמש דקות לרשותכם

יואב סגלוביץ':  כמובן, היושב-ראש ינהל את העניין הזה

שמחה רוטמן: בבקשה

יואב סגלוביץ': בבקשה, גלעד

יואב סגלוביץ':  אני רק המנחה

גלעד קריב: שעת הלילה המאוחרת מביאה אותנו גם קצת לבדיחות הדעת אבל אין כאן שום דבר משעשע, יש כאן המשך של אירוע פרלמנטרי מאוד מאוד מצער שבו המתודה והכלי מעידים על התוכן

גלעד קריב:  את הדברים הראשונים שלי אני מבקש להקדיש לאכזבה העמוקה שלנו, לכעס על הדרך שבה התנהל הדיון עד לרגע הזה וגם לכל מה שנוגע לפרוצדורת ההנמקות

גלעד קריב:  אין שום ספק ש-27,000 הסתייגויות זה דבר חריג מאוד, אבל זה מענה למהלך הבלתי מתקבל על הדעת, החריג, הלא ראוי, הכוחני, שהובילה כאן הקואליציה בהנהגתו של יושב-ראש הוועדה

גלעד קריב:      בשבוע וחצי האחרונים נרמסו כל הכללים, כל הכללים האפשריים לגבי דיון ראוי ודיון הגון

גלעד קריב:  והציבור צריך לדעת שהחקיקה הזו מגיעה לשלביה המכריעים לאחר דיון לא ממצה; לאחר סתימת פיות של חברי האופוזיציה; לאחר הסירוב הכוחני מצד היושב-ראש לאפשר לחברי האופוזיציה לקבל את המידע שהם דרשו מצד דרג מקצועי בממשלה; לאחר שהיושב-ראש סירב לאפשר דיון במסמך מחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת; ולאחר שלא התאפשר לנו לדון בסקירה שאנחנו ביקשנו לגבי דבר שקשור באופן ישיר לחקיקה

גלעד קריב:       התרבות הזו בה לא מתאפשר לחברי האופוזיציה למצות את הדיון; המציאות הזו בה יש הסתה בלתי נגמרת, שקרים של ממש, כנגד חברי האופוזיציה שבניגוד לחברי הקואליציה טרחו וישבו כאן בכל דיון, ישבו וניהלו כאן דיון ענייני, הציגו שאלות ודרשו מידע – ראינו עד כמה המידע הזה רלוונטי בזמן הדברים של היועץ המשפטי של משרד האוצר, עו"ד אסי מסינג, שגם הוא זכה להתנהגות בריונית ואלימה מצדו של היושב-ראש – זה המצב בו אנחנו מגיעים להצעת חוק לתיקון חקיקת יסוד, הצעת חוק מקדמית

גלעד קריב:  אחזור על דברים שאמרתי: בכל 75 שנותיה של מדינת ישראל לא היה מהלך לעיגון או לשלילה של עילות מנהליות שפותחו בפסיקה באמצעות חקיקת יסוד

גלעד קריב:         מדובר פה במהלך אגרסיבי מאוד של חקיקה מכוננת והציפיה הייתה שהדיון הזה יתקיים בצורה סדורה, שהדיון הזה יתקיים באופן שמאפשר לחברי האופוזיציה לקבל את שעתם להציג טענות ולדון בעניינים

גלעד קריב:  הסיבה המרכזית לכך שיושב-ראש הוועדה התנהל באופן כוחני ולכך שהוא זכה לגיבוי מהקואליציה ומהממשלה להתנהלות הכוחנית, היא הלקח שהם הפיקו מהכנס הקודם שבו התארכות תהליכי החקיקה גרמה לציבור הישראלי להבין באופן שהולך ומתעצם, מה הם נזקיה של החקיקה

גלעד קריב:  והחבורה הזו לא רצתה שהציבור הישראלי ייחשף לנזקים האדירים של החקיקה הזאת ולעובדה שלמרות השקרים ששמענו מצד הקואליציה, למרות שעלו כאן על ידי מומחי אקדמיה ועל ידי חברים מהאופוזיציה אין-ספור כיווני מחשבה על חקיקה מאוזנת וסבירה, הקואליציה בחרה במהדורה הקיצונית ביותר של החקיקה כדי לעוור את עיני הציבור ומתוך ידיעה ברורה שככל שיחלפו הימים המחאה תלך ותגדל

גלעד קריב:  יש כאן ניסיון של סתימת פיות ושל דריסת האופוזיציה בוועדת החוקה, הסיפור הזה מטיל כתם מאוד מאוד רציני בהליך החקיקה

גלעד קריב:  אנחנו כבר הודענו שנעתור לבג"ץ, בין השאר על הליך החקיקה הלא ראוי והכוחני שנעשה כאן

גלעד קריב:       הדבר השני, לפני שאני אעביר לחבריי, אי-אפשר שלא להתייחס למה שקרה הערב עם ההודעה של דוברות בתי המשפט

גלעד קריב:  בהתאם למנהגם כמובן, יושב-ראש הוועדה, השר לוין וחבריהם, צהלו כמוצאי שלל רב על הודעת ההבהרה שיצאה מפי השופט סולברג, חצי שעה אחרי ההודעה הראשונה

גלעד קריב:  אבל גם ההודעה הזו לא מטשטשת את העובדה שבמשך שבועות, שבועות, ראש הממשלה נתניהו, השר לוין ויושב-ראש הוועדה רוטמן, נשאו לשווא את שמו של השופט סולברג והציגו את המהלך הדורסני שלהם כמבטא את עמדתו של השופט סולברג

גלעד קריב:  השופט סולברג הבהיר בצדק שהוא לא מתייחס למהלכי חקיקה ספציפיים שמתנהלים בבית הזה, וכך ראוי שיקרה או כך ראוי שיובהר

גלעד קריב:  אבל השופט סולברג אמר בצורה ברורה, וכל הקריצות וכל החיוכים וכל המריחות וכל השקרים וכל הפייק ניוז של יושב-ראש הוועדה ושל שותפו להרס העצמאות של מערכת המשפט השר לוין, הכול לא יעזור

גלעד קריב:  פעם אחר פעם, פעם אחר פעם, עשרות פעמים בחצי השנה האחרונה, יושב-ראש הוועדה, שר המשפטים, יתר חבריי הקואליציה - - -     

אלעזר שטרן: ראש הממשלה

גלעד קריב: ראש הממשלה שלא התבייש לשקר - -      

אלעזר שטרן: גם היום

גלעד קריב: - - לגבי דבריה של השופטת פורקצ'יה, ממש לשקר

גלעד קריב:  אבל מה יש להתפלא? בראש ממשלת ישראל עומד אדם שאשתו לא חושבת שהוא אמין ואנחנו צריכים להתרגש מזה שהוא שקרן בלתי נלאה? ואנחנו מאחלים לו רפואה שלמה

גלעד קריב:  זה לא קשור, גם לשקרנים מגיע להרגיש טוב

רון כץ: גלעד, היה שם משהו לא פשוט, מהתייבשות הגענו לקוצב לב

גלעד קריב: אני מאחל לראש הממשלה – עשיתי את זה גם בערב בהפגנה בפתח תקווה – אני מאחל לו בריאות, בריאות איתנה

גלעד קריב:  עכשיו שמעתי שהוא גם נוסע לפגוש את הנשיא ביידן במוסך של האו"ם, בכל זאת צריך שהוא יהיה בריא

גלעד קריב:        אבל אחזור עכשיו לדבר ברצינות

גלעד קריב:  נתניהו שיקר לגבי דבריה של פררקצ'יה, ויושב-ראש הוועדה, שר המשפטים וכל חברי הקואליציה, התייחסו עשרות פעמים למאמר של השופט סולברג ב"שילוח"

גלעד קריב:  עכשיו, מכיוון שהם נחשפו וערוות השקרים שלהם נחשפה בהודעתו של סולברג, הם נאחזים בקרנות המזבח של הודעתו השנייה

גלעד קריב:  אבל היא לא מטשטשת את העובדה שהשופט סולברג הבהיר שהחזרה אל המאמר שלו ב"שילוח" כל הזמן היא חזרה לא ראויה

גלעד קריב:  כי הוא לא התכוון לצד הכוחני, הדורסני, של חקיקה שבעצם יוצאת כנגד התהליך הטבעי של האיזונים הפנימיים בתוך התפתחות הפסיקה

גלעד קריב:        וזו בדיוק תמצית העניין

גלעד קריב:  חבורה דורסנית שנכנסת ברגל גסה לטריטוריות הרגישות מאוד של האיזונים שנעשים בתוך התהליך של התפתחות הפסיקה

גלעד קריב:  כל הדין המנהלי במדינת ישראל הוא יציר כפיה של הפסיקה, כל הדין המנהלי

גלעד קריב:  וכאן, הרבה יותר מהמרכיבים האחרים במהפכה המשטרית, ברפורמת ההרס, יש דריסה ברגל גסה בטריטוריה ש-75 שנים מתפתחת בדרך אחת

גלעד קריב:  כאילו איזה גנן אגרסיבי דורך על הערוגות ועוד טוען שבכך הוא משפר את הגינה

גלעד קריב:        אתם חבורה כוחנית

גלעד קריב:  אתם חבורה שבמקרה הטוב אפשר לומר שחיה מפייק ניוז, במקרה הרע, מדובר בחבורה של שקרנים שמאחזים את עיני הציבור

גלעד קריב:  מה שעשיתם עם נשיאת שמו של השופט סולברג זו רק דוגמה אחת שמעידה על תת-התרבות השלטונית שהגעתם אליה

גלעד קריב:  אנחנו יודעים שאתם נחושים להמשיך במגמת ההרס שלכם וזה מביא אותי לומר – ואדבר על זה אחר כך כדי לאפשר לחבריי, זה יהיה בסיבוב השני – מסע ההסתה שלכם נגד המחאה הדמוקרטית המפוארת, הוצאת הדיבה של המוחים ברחובות ממש כשם שניצלתם לרעה את שמו של השופט סולברג

גלעד קריב:  לא תעזור לכם

גלעד קריב:  המחאה הזאת תלך ותגדל בימים הקרובים מכיוון שלמול הדורסנות, הבריונות, האלימות הפרלמנטרית שלך באופן אישי וספציפי חבר הכנסת רוטמן, ושל כל החבורה של השותפים שלך – המחאה ברחובות זו התשובה הראויה היחידה

איימן עודה: יַעְטִיכּ אלְעַאפְיֶה

קארין אלהרר: מסולברג לסולברג

קארין אלהרר:  קודם כול, כבר נאמר בדיון בוועדה שסולברג כתב עוד מאמר, בינואר 2022, ושם הוא אמר מפורשות שלא בשלה העת לביטול עילת הסבירות לחלוטין

קארין אלהרר:  הוא כן דיבר על צמצומה, ביאר היום מישהו בהודעה שיצאה מטעם הנהלת בתי המשפט

קארין אלהרר:  גם פרופסור יואב דותן – שאדוני היושב-ראש נתלה בו – שאכן נחשב שמרן ומתנגד עקבי לאקטיביזם השיפוטי, קבע בדיון כאן בזום שמדובר בהצעת חוק חסרת כל תימוכין במשפט המשווה, באופן המהווה חיסול טוטאלי של עילת הסבירות

קארין אלהרר:  איך הוא אמר את זה? זה לשפוך את התינוק עם מי האמבט

קארין אלהרר:  ואני אומרת לכם: גם פרופסור יובל אלבשן – אותו יובל אלבשן שהציע מתווה, זה שתומך בצמצום כוחו של בג"ץ – אמר שמדובר בהצעה כוחנית וקיצונית, הואיל ואין שום איזונים בהצעה הזאת

קארין אלהרר:       אגיד עוד דבר שבעיניי הוא פרקטיקה לא טובה, וזה הנושא של: הצעה מטעם הוועדה

קארין אלהרר:  אין ספק שלוועדת החוקה יש יכולת להציע הצעת חוק, בהחלט

קארין אלהרר:  השאלה היא: האם הצעת חוק בנושא כל כך שנוי במחלוקת, כל כך בעייתי לגישתה של כל האופוזיציה, יכולה לעבור בצורה הזאת? ואגיד מהי בעיניי, בעינינו, הבעייתיות הגדולה

קארין אלהרר:  אמרנו את זה אין-ספור פעמים, לצערי, לא נפלנו על אוזניים קשובות

קארין אלהרר:  אני אומרת לכם: אין התנהלות סדורה

קארין אלהרר:  לגישתנו, הצעת החוק הזאת – וחלילה, אם היא תעבור – יש בה כדי לפגוע פגיעה קשה בטוהר המידות, בשלטון החוק ובאמת באפשרות להיות דמוקרטיה תקינה

קארין אלהרר:  לא דמוקרטיה שמסתפקת בשלטון הרוב אלא דמוקרטיה שיש בה איזונים ובלמים

קארין אלהרר:       ההצעה הזאת לא עברה את המשרדים הממשלתיים, כפי שראוי שיקרה, בטח ובטח בהצעה כל כך שנויה במחלוקת

קארין אלהרר:  ומשכך חברי הוועדה, לפחות מי שהיו בדיונים כי לצערי, מהקואליציה לא זכינו לראות את זיו פניהם של כל חברי הוועדה ואפילו אתה היושב-ראש יכול להעיד על כך – איך הם יקבלו את המסכת העובדתית שהם צריכים לדעת לפני שהם מרימים את האצבע? שמענו את ד"ר גיל לימון שדיבר כנציגה של היועצת המשפטית לממשלה אבל לא שמענו את היועץ המשפטי של משרד הביטחון; ולא שמענו את עמדת הפצ"רית; ולא שמענו את עמדת היועץ המשפטי של המשרד להגנת הסביבה; ולא את זו של משרד האנרגיה

קארין אלהרר:  ואני אומרת לכם: יש טעם לפגם בדבר הזה

קארין אלהרר:  חברי כנסת צריכים לקבל החלטות מושכלות, לצערי, זה לא המצב

קארין אלהרר:  אין ספק שחברי הקואליציה יבואו להצביע ויצביעו כמקשה אחת

קארין אלהרר:  וזה נכון שהכנסת נשלטת על ידי הקואליציה - - -     

אלעזר שטרן: התכוונת על ידי הממשלה

קארין אלהרר: על ידי הממשלה –  סליחה, בכל זאת השעה 21:30

שמחה רוטמן: היא רצתה להגיד הממשלה אבל היא התכוונה לקואליציה

קארין אלהרר: אני אומרת לך אדוני היושב-ראש: נכון שיש לכם את הסמכות אבל יש לכם גם אחריות

קארין אלהרר:  לצערי, בנושא האחריות אתם לא מצליחים

קארין אלהרר:       עכשיו נדבר על ההשלכות של הצעת החוק הזאת על כל מה שקשור בכלכלה, בביטחון ואתם יודעים מה? בעיקר בקטע החברתי

קארין אלהרר:  תראו לאן הגענו, לא הייתי מדמיינת בדמיון הפרוע ביותר שלי שנגיע למצב הזה

קארין אלהרר:  לפני שאנחנו חברי כנסת אנחנו אזרחים במדינה, נשרף לי הלב לראות מה קורה ברחובות

קארין אלהרר:  באמת, זה כואב

קארין אלהרר:  אני תמיד מדמיינת מה סבא שלי היה חושב

קארין אלהרר:  כשהוא הגיע לארץ בשנות ה-60, הוא הגיע כציוני שרוצה לחיות במדינת היהודים, במדינה שיש בה זכויות, מדינה דמוקרטית

קארין אלהרר:  מה הוא היה אומר לעצמו אם הוא היה שומע שהנכדים האחרים שלו אומרים: אולי לא יהיה לנו פה מקום יותר? כי אנחנו לא נחיה באותה מדינה שהוא התכוון אליה

קארין אלהרר:  ואני אומרת לכם שזה צריך להטריד גם אתכם, אתם קואליציה שאמורה לשרת את כל אזרחי מדינת ישראל

קארין אלהרר:  אני חייבת להודות בצער, שלא מרגיש שככה אתם חושבים

קארין אלהרר:  אני מקווה מאוד שלמרות שחברי הקואליציה לא נמצאים כאן, למעט היושב-ראש, כן תהיה הזדמנות לשכנע אותם, הם כן יבינו שיש כאן משגה

קארין אלהרר:  זאת טעות היסטורית שכולנו נצטער עליה

יואב סגלוביץ': תעצרו אותי ב-21:43

גלעד קריב: אתה רומז שקארין לא הקפידה על הזמנים ולא הייתה - - -     

שמחה רוטמן: הוא רמז את זה עליך

גלעד קריב: יש לה נטייה - - -     

יואב סגלוביץ': לא, אני בעד שכל החברים פה יוכלו לדבר, אין לנו עוד הרבה זמן

יואב סגלוביץ':       אני אלך צעד אחד אחורה

יואב סגלוביץ':  כבר שכחנו, הסיפור והסיבה לכל מה שקורה פה וכל טירוף המערכות הזה, מתחיל בהסכם קואליציוני

יואב סגלוביץ':  בהסכם קואליציוני שמי שהוביל אותו זה יריב לוין, וכנראה בטעות בשיקול דעת – בחוסר הבנת המציאות – נתניהו שיחרר את החבל ולוין גם עשה את ההסכמים הקואליציוניים וגם שם את התוכנית הזאת, והם קשורים

יואב סגלוביץ':  לא ניתן לממש את ההסכם הקואליציוני שנחתם בלי שמפרקים את המערכת המשפטית, לא ניתן לממש את הפנטזיות

יואב סגלוביץ':       נראה מה היה שם, ניזכר, זה לא היה מזמן

יואב סגלוביץ':  סמוטריץ – שר במשרד הביטחון, זוכרים שהיה דבר כזה? תיקנו פה חוק בשביל זה ומאז שקט

יואב סגלוביץ':  ואני אומר לכם: מה שקורה ביהודה ושומרון נורא ואיום והיכולת של בית המשפט להתערב מופחתת

יואב סגלוביץ':  החלום הרטוב של סמוטריץ – זה הסיוט, שלי לפחות – זה להפוך את יהודה ושומרון למדינת אפרטהייד, לא פחות מזה

יואב סגלוביץ':  רוצים לשמוע איך? לכו תקראו את תוכנית ההכרעה אותה הוא כתב, בהוד והדר, ב-2017

יואב סגלוביץ':  הוא לא נסוג מדבר בה, טשטש את כולם

יואב סגלוביץ':  זה האירוע, מדינה דו-לאומית, הוא מוביל לשם

יואב סגלוביץ':  אי-אפשר לעשות את זה בלי פירוק של המערכת המשפטית

יואב סגלוביץ':       אדון בן גביר – טרם הקמת הממשלה: תיקון ושינוי של פקודת המשטרה, זה היה בוועדה אחרת

יואב סגלוביץ':  ישבתי בוועדה הזאת, אני וחבריי, והזהרנו: מה הולך להיות, מה המשמעות כשכאילו רוצים מדיניות

יואב סגלוביץ':  מה קרה בהמשך? יש צו על תנאי של בית המשפט העליון כנגד תיקון הפקודה הזאת

יואב סגלוביץ':  ופה הייעוץ המשפטי של הכנסת לא עצר את האירוע הזה, ואמרנו לאיפה זה הולך

יואב סגלוביץ':  מה קרה? מה שקרה הוא שהמשטרה נצבעת יותר ויותר בצבע פוליטי, ולא משנה מאיזה צד

יואב סגלוביץ':  מי עשה את זה? הקואליציה

יואב סגלוביץ':  למה היא עשתה את זה? לממש אג'נדה גזענית והומופובית שמוביל אותה שר לביטחון לאומי – כך קוראים לו היום – שבין לאום לבין מה שהוא עושה אין שום דבר

יואב סגלוביץ':  משתמט, עבריין

יואב סגלוביץ':       הדבר השלישי

יואב סגלוביץ':  יש בעיות מסוימות לחברים בקואליציה? נחוקק את "חוק טבריה"; נעשה את "חוק דרעי 2"; נעשה את כל הדברים האלה, נדחה את הרבנים הראשיים

יואב סגלוביץ':  אבל את כל הדברים האלה אפשר לעשות, אפשר, עם מערכת משפטית מוחלשת, עם יועצים משפטיים מבוהלים

יואב סגלוביץ':  וחלק מהעניין זה להסלים את התבהלה כבר מעכשיו, כאן בוועדה

יואב סגלוביץ':       כל זה עטיפת צלופן אחת גדולה

יואב סגלוביץ':  כשבודקים אחורה בזמן, מתי נתניהו דיבר על מהפכה משטרית או רפורמה לדבריו? מעולם לא, הוא עשה את זה מרגע שהוא נהיה שבוי

יואב סגלוביץ':  וכרגע הוא שבוי בגחמותיו, בכתבי האישום שלו ובידי כנופיית אנשים, ואני אומר כנופיה כי לחלקם יש עבר פלילי עשיר

יואב סגלוביץ':  ואתה מוצא את חנמאל מטיל השתן, עומד כדובר או כראש מטה כשהוא אפילו לא עובר כעובד מדינה היום, אבל הוא מעז לדבר עם אנשים

יואב סגלוביץ':  לא אני עשיתי צרכיי שם

גלעד קריב: סליחה, יש לך אפשרויות: חנמאל מניף הסכינים או חנמאל מטיל השתן, מה עדיף? מה טוב יותר לעם ישראל?     

יואב סגלוביץ': כשאתה רואה את אדון בנצי גופשטיין, איש רע לב, מסוכן, איש מסוכן - -      

ולדימיר בליאק: גזען

יואב סגלוביץ': - - גזען, בן בית במשרד לביטחון פנים, קוראים לו לאומי היום

יואב סגלוביץ':  הוא לא לאומי, הוא לאומני

יואב סגלוביץ':  אי-אפשר לעשות את הדבר הזה בלי כל העטיפה הזאת שעטפו אותה

יואב סגלוביץ':  אגיד רק משפט אחד לסיכום הקטע הראשון שלי

אלעזר שטרן: מה זה: "שעטפו אותה"? עכשיו עוטפים אותה

אלעזר שטרן:  אנחנו עוטפים אותה פה, זה מה שהוועדה הזאת עושה

יואב סגלוביץ': סעיף אחד אני אקריא: "רשות מנהלית תקבל החלטה מנהלית לאחר שנתנה משקל ראוי לכל אחד  מהשיקולים הנוגעים לעניין הכפוף לאמור בסעיף זה"

יואב סגלוביץ':  הדבר הזה נזרק מכל המדרגות בוועדה הזאת

יואב סגלוביץ':  יעלה על הדעת שרשות מנהלית או חברי כנסת יגידו: אנחנו לא רוצים את הדבר הזה? כן, יעלה על הדעת בדיוק מהסיבה הזאת, שהמדינה הזאת חטופה

יואב סגלוביץ':  היא נחטפה בידי אנשים קיצוניים, גזעניים, לאומניים-מסוכנים

יואב סגלוביץ':  ליכוד שלם, מפלגת שלטון, יושב פה – או לא יושב פה, כפי שאתם רואים אין פה אף אחד משם – וחברי המפלגה יבואו לפה ויצביעו כמו חבורת כבשים מבוהלת

יואב סגלוביץ':  לא ביטחון המדינה מטריד אותם; לא השיטור מטריד אותם; לא מטריד אותם דבר; מטריד אותם רק דבר אחד: איך להמשיך ולהיות

יואב סגלוביץ':  אולי פעם כשנתניהו יסיים את תפקידו כראש ממשלה או את תפקידו הפוליטי, הם ייטיבו את סיכוייהם

יואב סגלוביץ':  האנשים העלובים האלה לעולם לא יהיה מנהיגים

יואב סגלוביץ':       אורנה

אורנה ברביבאי: אני רוצה לספר לך משהו סגלוביץ'

אורנה ברביבאי:  אתה בטח מכיר את הפרקליטות לנוכח התפקידים הקודמים שלך

אורנה ברביבאי:  אתמול פגשתי מישהי מהפרקליטות שאמרה לי שהיא מחפשת בנרות יועצים משפטיים ושאלה אותי אם אני מכירה אנשים טובים שאני יכולה להמליץ עליהם

אורנה ברביבאי:  אמרתי לה: איך יכול להיות שאין לך מועמדים? אז היא אמרה: הפרקליטות, שתמיד הייתה המקום ששאפו להגיע אליו צעירים טובים ומוכשרים שגם ראו את עתידם בפרקליטות – היא אומרת לי – לא תאמיני, זה נגמר

אורנה ברביבאי:  מלכתחילה, יש פגיעה משמעותית מאוד גם בכמות וגם באיכות של האנשים שמגיעים לפה

אורנה ברביבאי:  והיה לי צער גדול על זה, באמת, כי אמרתי: אם השירות הציבורי הופך להיות כל כך לא רלוונטי, מי נפגע מזה אם לא הציבור עצמו? 

אלעזר שטרן: אורנה, עוד מעט זה יהיה גם עם הטייסים, גם טייסים לא ירצו להיות

אורנה ברביבאי: שטרן, זה מביא אותי לשם בדיוק כי אתה מסתכל על הפרקליטות שהייתה פעם – לצורך העניין – מקור גאווה לאנשים שהגיעו, מסתכל על כל הסקטור הציבורי ורואה מה עשתה הממשלה הזאת, איך היא חרבה את המוטיבציה של אנשים להיות חלק ממה שנקרא שירות ציבורי

אורנה ברביבאי:  וההשפעות וההשלכות המיידיות שיש לזה על כל מערכות החיים הן טרגיות באמת

אורנה ברביבאי:  אני אומרת את זה כאשת משאבי האנוש, כל החיים עסקתי בזה, עובדתית: יחס מיון הוא תנאי כדי להבטיח איכות

אורנה ברביבאי:        ועל מה עשתה את זה הממשלה? על מה עושה את זה הכנסת? על מה עושה את זה יושב-ראש ועדת החוקה, אדון רוטמן? על מה? על צורך בכוח, בכוחנות בלתי מוגבלת

אורנה ברביבאי:  ומה התכלית שלה? ניחא, אם הכוח הזה היה לצורכי הציבור

אורנה ברביבאי:  ניחא, אם הכוח הזה היה כדי לשפר תהליכים, כדי לשפר את השירות שרוצים לתת – אנחנו יודעים שיש מעל 90 שופטים שחסרים, אנחנו יודעים שהמערכת מכווצת כולה

אורנה ברביבאי:  ואני תוהה מה התכלית של הכוח הזה שאתם כל כך רוצים לצבור אם לא להשתמש בו כנגד הציבור?        הינה, יש פה תוכנית, יש פה אסטרטגיה: נבטל את עילת הסבירות ולא נצטרך להצדיק את העילה של פיטורים כאלה או אחרים, או החלטות כאלה ואחרות

אורנה ברביבאי:  ואם מישהו חלילה יעתור כנגד השרים, כנגד הממשלה, לבית המשפט? לא נורא: נוודא שהיועצת המשפטית לממשלה תפוטר – כי היא מפריעה, היא נותנת חוות דעת שלא מקובלת עליכם – ועד אז נשפיל את כל מי שמגיע לכאן לוועדה מטעמה; נמציא המצאות; נשתמש בתימוכין לא מדויקים לחלוטין כמו סולברג שאמר ככה וככה, עד שהוא צריך להגיד שוב ושוב: לא לזה התכוונתי, כשאתם מייחסים לו את ביטול עילת הסבירות

אורנה ברביבאי:  ואם בסוף תגיע לבית המשפט איזו תביעה, איזו תלונה? בבג"ץ יהיו אנשים שלא יוכלו לפסול את החוקים

אורנה ברביבאי:       זאת אומרת, יש פה אסטרטגיה שלמה להחלשת מערכת המשפט, להחלשת היועצת המשפטית לממשלה, להחלשת השופטים

אורנה ברביבאי:  זאת אסטרטגיה של פחדנים שפוחדים לתת דין וחשבון על החלטות, על נימוק, על הבהרה מה המהות שלהם כשרים, על הבהרה מה המהות שלהם כממשלה, ועל הבהרה מה בכלל המהות של עובדי ציבור עבור הציבור

אורנה ברביבאי:       אני אומרת את זה בכאב גדול גם בהפגנות, ואני לא הפסדתי אף הפגנה בחצי השנה האחרונה

אורנה ברביבאי:  אם בהפגנות הייתה עד לא מזמן תחושת זעם על זה שהפוליטיקאים לקחו לעצמם חירות לפגוע בחירויות של האזרחים, אני רואה לאחרונה – בוודאי ראיתי בשבוע האחרון – את המפגינים אומרים: תגידו, זה לא מעניין את הממשלה שאנחנו יוצאים בסדר גודל של מאות אלפים? אף אחד לא חושב שאולי כדאי לתת דין וחשבון לציבור? ממש לא רלוונטי לאיזו מפלגה הוא הצביע

אורנה ברביבאי:  איך יכול להיות שהפוליטיקאים מתעלמים מקול אותנטי שאומר: לא לזה התכוונו כשרצינו מדינה יהודית-דמוקרטית

אורנה ברביבאי:  אף אחד לא נתן לכם את הזכות לשבש את המצפן הזה של מדינת ישראל ואתם לוקחים ועושים בזה שימוש

אורנה ברביבאי:  והדבר הנורא זה שבכירי הציבור יוצאים נגד הציבור, כל התכלית של צבירת הכוח הזאת היא כדי לצאת נגד הציבור

אורנה ברביבאי:       זה באמת ערב קשה מבחינתי כי אני מבינה שאנחנו נוסעים לכיוון החקיקה וההצבעות

אורנה ברביבאי:  כל השקרים שלך רוטמן, לאורך כל הוועדה, על ריכוך ושטויות מסביב – נעשה ככה ונעשה אחרת – היו  אמירות רק מן השפה ולחוץ, לא התכוונת לזה אף לו לרגע

אורנה ברביבאי:  חברת ללוין שבעיניי לוקח את כל המדינה למצב כאוטי שמשפיע גם על המשרתים בצבא, אנשים יקרים מפז שנתנו את חייהם למען ביטחון המדינה

אורנה ברביבאי:  גרמתם לאיש להילחם ברעהו; גרמתם לאנשים שמתנדבים לאורך עשרות שנים להיקרא סרבנים; גרמתם לחציית קווים בכל ההיבטים, גם הכלכליים, גם הביטחוניים, גם ביחסי החוץ של המדינה

אורנה ברביבאי:  זה ערב עצוב כי אני רואה אותנו צועדים לכיוון הפיכה משטרית שאני לא יודעת להגיד – גם אם היא תיעצר באיזשהו שלב, אני לא יודעת לאן אתם רוצים לקחת את הדבר הזה, ההשלכות וההשפעות על החברה בישראל הן כל כך דרמטיות שזה בפירוש מדאיג מאוד

אורנה ברביבאי:        ובתוך כל זה יש לי תקווה, יש לי תקווה גדולה ואמונה שהציבור שלא מוכן לוותר על המדינה הזאת זה ציבור שבסופו של דבר ינצח

אורנה ברביבאי:  זה ציבור שיוצא לרחובות, שמפגין, שמחנך את הילדים, שמביא את ההורים, את הסבתות והסבים, ואומר בקול רם כל יום, כל היום: אנחנו לא הקמנו את המדינה הזאת כדי לתת לקומץ פוליטיקאים, כאלה ואחרים, להרוס אותה

אורנה ברביבאי:  אנחנו נמשיך לעשות את מה שצריך, נהיה ברחובות, נצא החוצה – הם לא בפרלמנט, במקומות אחרים – כדי שהתוכנית להרוס את המדינה לא תתממש

יואב סגלוביץ': שרון

שרון ניר: אני מבקשת להתחיל ולומר שיש כאן קודם כול, הליך חקיקה שהוא כוחני, שהוא שרירותי, שגם מחוקק חוק שהוא כוחני

שרון ניר:  זאת אומרת, גם הליך החקיקה וגם החוק עצמו

שרון ניר:  חוק שצובר כוח בלתי מוגבל בידי הממשלה ופוטר את הדרג הנבחר מביקורת

שרון ניר:  משהו שהוא מעוות לחלוטין, הוא בלתי נתפס

שרון ניר:  אגב, את זה לא אני אומרת, כל המומחים שנכחו פה בוועדה בכל הפעמים – כולל מומחים מטעם – אמרו את אותו דבר: אם זה יובל אלבשן שאמר שזה חוק לא ראוי; ואם זה יואב דותן; ואם זה גיל לימון שאמר בצורה נחרצת מאוד שזו חקיקה קיצונית ביותר; והיום קיבלנו גם אִינְסֶרְט מהשופט סולברג, מבלי להתייחס לחקיקה

שרון ניר:  אבל הוא אמר בצורה הכי פשוטה שהוא התייחס לפסיקה בהרצאתו ולא לסוג של הליך חקיקה, ונתן ביאור מאוד מאוד מפורש לזה שמה שאנחנו רואים כאן זה הכי רחוק ממתווה סולברג

שרון ניר:  כנראה זה באמת מתווה קהלת, מה שקיבלנו פה זה לא אחר ממתווה קהלת

שרון ניר:       ואני שומעת את השרים ושואלת את עצמי: מתי תתעוררו? מתי תתעוררו? היום התראיינתי בערוץ הכנסת

שרון ניר:  לפני שהתראיינתי הכניסו את השר סמוטריץ' שהסביר שהם קשובים לכל חלקי העם והדבר שבאמת מצופה מהם להביא זה את החוק הזה, שזה ביטול עילת הסבירות

שרון ניר:  דקה אחרי זה, וזה ממש מרגעים אלה, מקבלים איזשהו פוש לגבי השר איתמר בן גביר שאומר בראיון לכיכר השבת שצמצום עילת הסבירות זה רק סִיפְתָּח, זה סלטים שנותנים תיאבון

שרון ניר:  זו לא רפורמת המשפט, הרפורמה זו הוועדה למינוי שופטים; חוק היועמ"שים; פסקת ההתגברות

שרון ניר:  זה רק הסִיפְתָּח

שרון ניר:        זאת אומרת, מה שאנחנו מבינים כאן הוא שאתם באיזשהו תהליך ברור מאוד עם D9

שרון ניר:  אוחזים ב-D9 ומנותקים לגמרי ממה שקורה בעם, ממה שאומרים לכם ההמונים ברחובות, ההמונים ששוטפים את הרחובות מזה 29 שבועות, ממה שהסקרים אומרים לכם

שרון ניר:  ניתוק כזה שמביא לידי ביטוי אפס במנהיגות

שרון ניר:  אין פה שום מנהיגות, אף אחד לא אוחז בהגה באחריות

שרון ניר:  פחדנות

שרון ניר:  המוני ישראלים – אגב, באמת הישראלים הטובים ביותר – מניפים מדי שבוע שני דגלים: דגל אחד זה דגל ישראל, משום אהבה כנה לארץ ישראל ופטריוטיות; ודגל אדום מטאפורי שאומר לכם: תעצרו, תפסיקו עם החקיקה, תפסיקו עם הקרע בעם

שרון ניר:  והממשלה הזו לא רק שהיא לא עוצרת אלא שהיא ממשיכה, היא פשוט לוחצת על הגז וממשיכה במלוא הכוח

שרון ניר:       ואתה יודע מה הכי נורא? שאתם הופכים את הכול, את הקערה על פיה

שרון ניר:  כי אתם מגדפים את מלח הארץ; אתם קוראים למפגינים ולטייסים: נמושות, מוגלה, צפונבונים; שולחים טייסים לעזאזל; אתם נותנים לגיטימציה לתקיפות ולהסתה

שרון ניר:  הניתוק שלכם הוא בלתי נתפס ואני אומרת: מתי יגיע איזשהו צדיק אחד בקואליציה? אולי אם היינו רואים אותו מגיב פה למה שאנחנו אומרים, קצת מקשיב, אז היינו מתפכחים

שרון ניר:  אבל באמת שיא השיאים זה כעת, כשאתם מכנים אנשים שתרמו עשרות ומאות שנים במצטבר למדינה, לביטחון המדינה, אותם אתם מכנים סרבנים

שרון ניר:       אני אומרת: עד לאן נוליך את הבושה? את החרפה? "לאן נוליך את החרפה", השיר של נתן אלתרמן, כנראה נכתב עליכם

שרון ניר:  הסרבנים האמיתיים באמת זה אלה שברחובות או אלה שעכשיו שוקדים על חוק ההשתמטות ומעגנים אותו באופן מסודר? אני שואלת את עצמי: איפה באמת נמצאים הסרבנים? אתם ממשלה שבאמת מפרה באופן בוטה וגס את חוקי המשחק הדמוקרטי, את החוזים האזרחיים עם אזרחי המדינה

שרון ניר:  אתם לוקחים את טובי בנינו ומכנים אותם סרבנים

שרון ניר:      אולי אפשר לפנות מכאן לעם כי אתם בכלל לא מקשיבים – לא לנו, לא בוועדות – אולי העם מקשיב לנו

שרון ניר:  נגיד לעם שאנחנו מוקירים את גיבורי ישראל: את אלה שתרמו עשרות שנים, את נושאי הצל"שים, את הקצינים, את הטייסים, את השייטים, את כל הפטריוטים האמיתיים, הציוניים, מהאנשים הטובים ביותר שיש במדינת ישראל במשך שנים

שרון ניר:  אלה שביטחון המדינה בראש סדר העדיפויות שלהם; אלה שהקריבו כל כך הרבה למען המדינה וביטחונה; אלה שעצרו את הקריירה שלהם ועצרו את הכול ותמיד התייצבו

שרון ניר:  למה? כי היו צריכים אותם

שרון ניר:  אלה שאומרים לכם עכשיו תעצרו, עם הדגל האדום

שרון ניר:  ואתם בחוסר הקשבה מוחלט, לא מקשיבים להם

שרון ניר:  אנחנו נגיד להם שאנחנו ביחד, נמשיך ביחד עד שיתעורר איזה צדיק בסדום הזאת

שרון ניר:  ואולי נקרא מכאן לשר גלנט – שבאמת נושא באחריות לביטחון המדינה, באחריות למשימה כל כך חשובה – להתעשת ולעצור אתכם דקה לפני

שרון ניר:  תודה

יואב סגלוביץ': איימן

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הוועדה, אני רוצה להגיד דברים שהם ייחודיים בנוף של היום ובכלל, גם בגלל העמדה הייחודית שאני נמצא בה בהיותי אזרח ערבי במדינת ישראל

איימן עודה:  לכן, אני רוצה לבקש מחבריי באופוזיציה, גם בשם הדמוקרטיה וחופש הביטוי והסבלנות, להקשיב אפילו אם הם לא מסכימים איתי

איימן עודה:        אני לא שותף לישראל היפה שאתם מדברים עליה, אבא שלי לא היה שם, סבא שלי לא היה שם

איימן עודה:  לא בתקופת הממשל הצבאי, לא בהפקעות האדמות, לא בהתנשאות

איימן עודה:  אני לא שותף למה שאתם מדברים עליו

איימן עודה:  יחד עם זאת, כשהמאבק הוא מול הפשיזם צריך לאחד כוחות ולהיאבק נגד הפשיזם

איימן עודה:  זהו צו השעה, זה הדבר החשוב ביותר ברגע הזה

איימן עודה:  לכן, אני רוצה להביע הערכה עמוקה למאות אלפי המפגינים ברחובות מזה שישה חודשים, הרבה מאוד הערכה

איימן עודה:  אני בעצמי השתתפתי בהרבה מאוד הפגנות

איימן עודה:  ביום שבת האחרון הייתי בקפלן למרות שהרבה דברים לא לרוחי אבל בכל זאת, תמיד צריך להסתכל על העיקר והוא שצריך להיאבק נגד הממשלה הזו ונגד ההפיכה המשטרית

איימן עודה:        אני רוצה לשאול: מה הימין רוצה? מתי בית המשפט יוצא נגד הממשלה? מתי הוא הופך חוקים?  יש מצב שבית המשפט מתערב בו תמיד והופך את ההחלטה של מפלגות הימין, וזה הפסילה שלנו

איימן עודה:  הוא מתערב גם בנושא כמו הפקעת אדמה פרטית של פלסטינים

איימן עודה:  אני חושב שמאחורי ההפיכה המשטרית יש תפיסה פוליטית אחת

איימן עודה:  חלק מהתפיסה הוא שהימין יישאר בשלטון לאורך עשרות שנים, גם דרך הוצאתנו מחוץ ללגיטימציה או מהמשחק הפוליטי וגם דרך סיפוח אזור, וכך ישתלט על המרחב הפוליטי כולו

איימן עודה:  מפה אני רוצה לקרוא גם למפגינים וגם לחבריי באופוזיציה, כן לקשור בין הדברים

יעקב אשר: כשאומרים שעכשיו זו לא האוכלוסייה הערבית – לא, עכשיו זו האוכלוסיה הערבית; להגיד שעכשיו זה לא שאלת הכיבוש? – לא, לא, להגיד שכן, גם שאלת הכיבוש

יעקב אשר:  לטעמי זו השאלה המרכזית, למה? כי למדתי שהפשיזם מגיע מהקפיטל הגדול או מחונטה צבאית

יעקב אשר:  כך זה היה אצל יימח שמו וזכרו בגרמניה, כך זה היה אצל ה-dude שבאיטליה, כך אצל פרנקו בספרד, כך גם באמריקה הלטינית

יעקב אשר:  הקשר בין חונטה צבאית לבין קפיטל גדול זה מה שהביא את הפשיזם במאה ה-20

יעקב אשר:  אבל פה במדינת ישראל אני רואה, יואב, שהגנרלים נגד ההפיכה המשטרית

יעקב אשר:  פה בישראל גם בעלי ההון נגד ההפיכה המשטרית

אלעזר שטרן: צריך הפסקה, איימן

אלעזר שטרן:  היושב-ראש מבקש שיואב יעשה לו חפיפה

קריאות: - - -     

יואב סגלוביץ': אנחנו לא נפריע לאיימן, הוא היה בדיוק בקטע - - -     

יעקב אשר: אני מבקש לא להפריע לאיימן, בטח לא במשמרת שלי

איימן עודה: רציתי להגיד שלהבדיל מעליית הפשיזם במאה ה-20, בו היו שותפים חונטה צבאית וקפיטל גדול, דווקא בישראל בעלי ההון והגנרלים נגד ההפיכה המשטרתית

איימן עודה:  מאיפה ההפיכה המשטרית הגיעה למדינת ישראל? חברים, אם זה רוטמן המתנחל ובן גביר המתנחל וסמוטריץ' המתנחל, ואלו הציונות הדתית וקהלת – זה מגיע בדיוק משם, מהכיבוש וההתנחלויות

איימן עודה:  מי שמביא את האירוע הזה כבר עשרות שנים, אבל ביתר שאת בתקופה האחרונה, זה מפעל ההתנחלות, זו הציונות הדתית

איימן עודה:  כן צריך לקשור בין הדברים ולהגיד שאנחנו נאבקים נגד הכיבוש, שהוא מזין את הרוע לתוך מדינת ישראל

איימן עודה:  זה חלק מתפיסה שאומרת שדמוקרטיה זו דמוקרטיה לכל האזרחים ולא דמוקרטיה יהודית

איימן עודה:  דמוקרטיה זה לשני העמים ולא דמוקרטיה יהודית

איימן עודה:  לכן אנחנו קושרים בין הדברים ורואים שדמוקרטיה אמיתית היא חתירה לשלום; דמוקרטיה אמיתית היא חתירה לשוויון בין יהודים וערבים; דמוקרטיה אמיתית היא גם צדק חברתי

איימן עודה:  אני חושב שאנחנו כפוליטיקאים תמיד מחפשים ערנות ציבורית

איימן עודה:  בדרך כלל הציבור ער לפוליטיקה בתקופת הבחירות, אבל פה כבר שישה חודשים זו הזדמנות היסטורית לפוליטיקאים לעצב את התודעה הפוליטית בתוך מדינת ישראל

איימן עודה:  מתי יש לנו מאות אלפי אנשים שיוצאים לרחובות והפוליטיקה מעניינות אותם? מה? שכחנו שזה לא היה לפני שנה ולא לפני עשר שנים ולא 20 שנה? לכן, אנחנו ניצבים בפני הזדמנות היסטורית שיש בה גיבוש של התודעה הציבורית של האזרחים

איימן עודה:  לכן, אני קורא לציבור הערבי להשתתף ולהביע את העמדות הדמוקרטיות שלנו

איימן עודה:  אני קורא להם להשתתף בהפגנות בשבוע הזה

איימן עודה:  מחר יהיו הפגנות – כן להשתתף, בכל אירוע בשבועות הבאים, בחודשים הבאים – כן להשתתף

איימן עודה:       אני קורא ליהודים הדמוקרטים בכל מקום בעולם: אם יש הזדמנות לנצח את הימין בכל מקום בעולם – היא דרך שיתוף בין הדמוקרטיים לבין המיעוט

איימן עודה:  כך זה בכל מקום בעולם

איימן עודה:  למשל: אי-אפשר לנצח את הרפובליקאים בארצות הברית ללא שותפות עם השחורים

איימן עודה:  כך זה נכון בכל מקום בעולם

איימן עודה:  זה מצריך אומץ, זה מצריך גם את האוכלוסייה הערבית שיש בה כעס אדיר שאני בוודאי מבין

איימן עודה:  אני פונה ליהודים הדמוקרטים שיש להם אלף הערות וחושבים שצריך פה טקטיקה אחת, טקטיקה אחרת, לפנות למרכז, לימין המתון

איימן עודה:  זה לא עכשיו חברים

איימן עודה:  אנחנו למודי ניסיון משנות ה-90

איימן עודה:  אני זוכר את הבחירות בשנת 1996, בשנת 1999: למי צריך לפנות? האם האוכלוסייה הערבית בכיס? בכל מקרה היא תצביע בעד ברק

איימן עודה:  מה קרה לנו אחר כך עם אוקטובר 2000 והלאה? אני חושב שכולנו צריכים ללמוד מההיסטוריה ולהבין שצריך לבנות

איימן עודה:  יש כעס על הסיפור הזה, על סיפור אחר; זה טעה פה, טעה שם; אני אישית, איימן, טעיתי פה, טעיתי שם; אנשים אחרים טעו

איימן עודה:  מכל זה צריך ללמוד, מניסיונות העבר של כולנו, וצריך למצוא את המשותף בשביל לעמוד מול הפשיסטים ולנצח את הפשיסטים

איימן עודה:  תודה

יואב סגלוביץ': מירב

מירב בן ארי: תודה יואב

יעקב אשר: לפחות שאני - - -     

קריאות: - - -     

יואב סגלוביץ': מאחר שהשתנה משהו בסדר ונתנו לנו – לפנים משורת הדין – לנהל לפחות את עצמנו, באופוזיציה, תרשי לי לברך את היושב-ראש שמכבד אותנו כאן

יעקב אשר: תודה רבה

יואב סגלוביץ': יושב-ראש לשעבר, אני זוכר מה אמרת בפתח הדיונים

קארין אלהרר: התגעגענו

יואב סגלוביץ': התגעגענו

יואב סגלוביץ':  גם לא צריך להגזים בגעגועים, היו לנו גם קטעים

קארין אלהרר: 	הכול עניין של אלטרנטיבה

יואב סגלוביץ': אנחנו שמחים מאוד לפגוש אותך בערב הזה, ואני מקווה שגם לך ינעם

קריאות: - - -     

יעקב אשר: עכשיו רשות הדיבור לקארין, לא להפריע לקארין

יעקב אשר:  היא הייתה עושה לי את זה גם בזום, בקורונה

מירב בן ארי: היא הייתה אומרת: סליחה, סליחה

מירב בן ארי:  תאמין לי שאני מכירה אותה, יש לי איתה ארבע שנות אופוזיציה

קארין אלהרר: נכון

קארין אלהרר:  יעקב, היועצת שלי כשהייתי שרה, עבדה קודם לכן במשרד ראש הממשלה

קארין אלהרר:  והיא אמרה לי: את יודעת, אני מכירה אותך

קארין אלהרר:  שאלתי אותה: מאיפה את מכירה אותי? והיא אמרה לי: אני עבדתי במשרד רוה"מ ואת כל הזמן היית בזום, בארבע בבוקר: אבל יעקב, אבל יעקב

אלעזר שטרן: יעקב, עכשיו זו מגיפה אחרת פה

אלעזר שטרן:  זו לא הקורונה, זו מגיפה מסוג מסוכן יותר

קארין אלהרר: אני רוצה לאחל שהיושב-ראש הקבוע ילמד ממך: גם אם לא הסכמנו על שום דבר זה עדיין היה במאור פנים

מירב בן ארי: נכון

מירב בן ארי:  חבל שהוא לא שומע, הוא הלך לישון

קארין אלהרר: נכון, אולי הוא באמת התעייף

גלעד קריב: מי? רוטמן?     

מירב בן ארי: שרף את המדינה וזרק את ה - - - זה הזמן שלי

מירב בן ארי:  תודה

אלעזר שטרן: אולי אפשר להכניס אותם גם לבידוד

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, יואב – סגן היושב-ראש, מרכז האופוזיציה בוועדת החוקה, יש תפקיד כזה

קארין אלהרר: תירגעי

מירב בן ארי: מה קרה? לקחו לך את התפקיד? אני רואה שגם גלעד בלחץ

גלעד קריב: אני לא

יעקב אשר: אני מבקש לשמור על אחידות האופוזיציה שלא תהיה כאן התפרקות במשמרת שלי

אלעזר שטרן: מירב, מרגע שחבר כנסת מיהדות התורה הוא יושב-ראש בפועל של הוועדה, גלעד הוא כבר לא גלעד, הוא הרב גלעד

מירב בן ארי: הרב גלעד קריב, בשבילך

גלעד קריב: דרך אגב, יעקב מכיר ברבנות שלי

יעקב אשר: בשעות האלה אנשים מדמיינים, חבל על הזמן

מירב בן ארי: הבעיה שיש לנו איתך היא שאתה בן אדם נחמד

קארין אלהרר: די, זה יהרוס לו את הפריימריז

מירב בן ארי: בניגוד ליושב-ראש שיש לי ארגזים עליו

אלעזר שטרן: את פוגעת לו בפריימריז ביהדות התורה

יעקב אשר: אני בטוח שעוד כמה שבועות תהיו החברים הכי טובים

מירב בן ארי: מי? אני? אני אסביר לך משהו על - - - כשאני סימנתי מטרה בעבר – עזוב

קריאות: - - -     

מירב בן ארי: הוא הבין אותי

מירב בן ארי:  רבים לפניהם - - - אני באתי מנתניה, זה הרבה יותר קיצוני

יעקב אשר: אבל בנתניה החבר'ה תמיד אומרים: הכול בדרכי נועם

יבגני סובה: יעקב, לא ראית את התוכנית "אנשים" איתה, אם היית רואה את התוכנית "אנשים" איתה אז היית מדבר אחרת

מירב בן ארי: הוא לא רואה את ערוץ 12

יעקב אשר: אני לא רואה יותר את התוכנית "אנשים", מאז שצפיתי בה פעם אחת

מירב בן ארי: נכון, שמעתי שפינדרוס הרג אתכם בתוכנית

מירב בן ארי:  אני רק אומרת: כולנו צפינו

יעקב אשר: מה רצית לומר?     

מירב בן ארי: יש לי הרבה מה לומר

גלעד קריב: איך הגענו לפינדרוס?     

מירב בן ארי: כי הוא לא צופה ב"אנשים" ופינדרוס הופיע ב"אנשים" ומאז הרס לו את היחסים

מירב בן ארי:  רצו לעשות דוקו על יעקב אשר וירדו מזה

מירב בן ארי:  דווקא לי אתה לא נותן את שמחה? ממש תכננתי עליו

יעקב אשר: בנתה נאום שלם והגיע מישהו אחר

יעקב אשר:  עכשיו יש לך יוצמח מול העיניים, מה לעשות?     

מירב בן ארי: בניתי נאום, אנסה להתעלות

יבגני סובה: מירב, דברי ל"טוויטר", הוא יקרא את זה ב"טוויטר" מחר בבוקר

מירב בן ארי: אני היום כבר אמרתי ל"טוויטר" את עמדתי על דודי אמסלם

יבגני סובה: "טוויטר" ענה לך?     

מירב בן ארי: נתתי נאום לדודי אמסלם על זה שהוא מזרחי מחמד

מירב בן ארי:  למה אמרתי עליו שהוא מזרחי מחמד? אנחנו היינו קוראים לאנשים שהם קצת משתכנזים – מזרחי מחמד

מירב בן ארי:  למה? כי הוא מנסה להתנחמד

מירב בן ארי:  מה הדיסוננס עם אמסלם?     

גלעד קריב: מי מנסה להתנחמד?         

קארין אלהרר: אמסלם

גלעד קריב: זו המהדורה שלו אחרי שהוא מנסה להתנחמד? פחד אימים

מירב בן ארי: אומר לך למה חשפתי את האמת שלו

מירב בן ארי:  כי הוא עולה למליאה – מתפוצץ עליך ב-100 קמ"ש, אבל כשהוא יורד מהמליאה – הוא נהיה כזה נחמד וחמוד ולוחץ לך ידיים, מנשק לך אותן כאילו איזה רבי

מירב בן ארי:  אני עליתי על הפייק הזה

מירב בן ארי:  כל היום שמחה רוטמן מפזר פייקים

קארין אלהרר: זו בעיה כשרבי מנשק, לא?     

מירב בן ארי: למה אני אומרת לך שזה פייק?     

אלעזר שטרן: יש שמאלנים, יש סגלוביץ'

מירב בן ארי: יש שמאלנים שיש להם שעון קרטייה ויש להם מרצדס

קארין אלהרר: שעון רולקס, לא שעון קרטייה

מירב בן ארי: אבל לאמסלם יש שעון קרטייה

מירב בן ארי:  גם פה עליתי עליו

מירב בן ארי:  הוא בא ועשה עלינו סיבוב, על השעון

מירב בן ארי:  איזה שעון יש לי?     

קארין אלהרר: שעון סווטש

איימן עודה: לי יש שעון ב-850 שקלים

אלעזר שטרן: אני הייתי בטוח שהיום הוא ידבר על ראש הממשלה שלו, הוא דיבר על סיגרים

אלעזר שטרן:  את שמעת?     

מירב בן ארי: אתה מבין את הפייק פה? זה בדיוק המזרחי מחמד, כשהוא בא ונותן לך תחושה שהוא לוחם בשביל הביטנים והאמסלמים

מירב בן ארי:  נתנו לו: שר מקשר; שר גרעיו; שר גרעינים שחורים, גרעינים לבנים

מירב בן ארי:  קנו את דודי אמסלם

קארין אלהרר: שר משפטים

איימן עודה: גרעיני אבטיח

מירב בן ארי: אם היית באמת לוחם על המזרחים, מה היית? אני אתן לך דוגמה למנהיג מזרחי אמיתי מהקואליציה: משה ארבל

מירב בן ארי:  למה הוא דוגמה?     

קארין אלהרר: האמת? דוגמה ומופת

מירב בן ארי: כי הוא לא מתכחש

יעקב אשר: אתם שורפים אותו, לאט-לאט אבל בטוח

מירב בן ארי: אין לו פריימריז

יבגני סובה: הוא אמור לסיים קריירה פוליטית - - - קדנציה הזאת

מירב בן ארי: אני עדיין בשסע העדתי, למה? משה ארבל מדבר איתי לפעמים בטריפולטאית

קארין אלהרר: קלאס

מירב בן ארי: "באפס מאמץ", כמו שאומר השיר

אלעזר שטרן: סליחה, אבל משה ארבל גם מעורב

מירב בן ארי: משה הוא מרוקאי? טריפוליטאי?      

יבגני סובה: הוא מפתח תקווה

גלעד קריב: סליחה, זה במסכת גיטין בירושלמי

קארין אלהרר: יעקב, אתה לא מכיר את השיר? אפס קלאס

יעקב אשר: אני קראתי את הספר, לא את השיר

יעקב אשר:  אני חושב שהוא רב

מירב בן ארי: הוא טריפולטאי

מירב בן ארי:  אגב, אתה מרגיש את הנוכחות המזרחית שלו

מירב בן ארי:  בעיניי זה מנהיג, הוא לא מנצל את המזרחיות שלו כדי לשחק אותה משהו אחר

מירב בן ארי:  אתה איתי עד פה?     

יעקב אשר: כל הזמן

מירב בן ארי: למה אני מחדדת לך את הנקודה הזאת? כי הנקודה הזאת היא בעצם הנקודה בה אתה מבין שמה שקורה כאן לא אמיתי

מירב בן ארי:  בעיניי

מירב בן ארי:  אסביר לכם למה

מירב בן ארי:  כי התפיסה שלי אומרת דבר כזה: אם אתה באמת רוצה לעשות גיוון בבית המשפט העליון

מירב בן ארי:  (מתעטשת) אגב, אמא שלי אומרת שכשמתעטשים זה נכון

יעקב אשר: שזה נכון

יעקב אשר:  ואיפה זה קרה לך? בגיוון בבית המשפט העליון

יעקב אשר:  נו, באמת, זו פדיחה

מירב בן ארי: אסביר לך למה

יעקב אשר: הפסקה חמש דקות כי זה הולך למקום לא טוב

אלעזר שטרן: אנחנו אפילו בעד הפסקה יותר ארוכה, תדחה את השעות כל הזמן

מירב בן ארי: נתתי לך דוגמה מהקואליציה של אחד שזה לא אמיתי אצלו ואחד שכן

מירב בן ארי:  למה אני אומרת לך את זה? כי אם אתה רוצה לעשות גיוון בבית המשפט העליון אתה לא מביא את לוין, רוטמן, סמוטריץ' ונתניהו

מירב בן ארי:  לא, אתה מביא את משה ארבל; אתה מביא, לצורך העניין, את רון כץ – למרות שיש לך קצת משהו אשכנזי, לא?       

רון כץ: הונגרים זה כאילו השחורים של ה - - -     

קארין אלהרר: תגיד לי, ירדתם מהפסים?     

מירב בן ארי: תהיי איתי רגע

מירב בן ארי:  אם אתה רוצה לגוון את בית המשפט העליון אתה לא יכול לתת לארבעה אשכנזים, מתנשאים, עילאיים, לעשות את הגיוון

אלעזר שטרן: יעקב אשר מתלונן שהולכת פה גזענות בגלל שעוד מעט תשכנעי אותם שייקחו גם, חס וחלילה, מישהו מזרחי 

רון כץ: שטרן, אל תגזים, אל תגיד דברים כאלה

מירב בן ארי: תראה מה עשו לאמסלם

יעקב אשר: לא שווה תגובה

יעקב אשר:  אני יכול להפסיק אותך לרגע? הייתי ראש עיר בבני ברק

אלעזר שטרן: נשמע

יעקב אשר: חלק גדול מהאוכלוסייה היה בטוח - - -     

קארין אלהרר: רגע, עצרו את השעון

אלעזר שטרן: זאת לא השאלה שלי

אלעזר שטרן:  לא, שאלתי על הרשימה הכנסת אל תלך איתי לבני ברק

יעקב אשר: את יודעת מה הבעיה שלו? הוא רוצה להיות רב-אלוף

יעקב אשר:  בצבא הוא נתקע על אלוף ואמר שבכנסת הוא יהיה רב ויהיה לו ביחד רב-אלוף

יעקב אשר:  לא הלך

יבגני סובה: תשלים את מה שאמרת, התחלת להגיד משהו

יעקב אשר: אני אומר לך שאחד הדברים שתמיד התגאיתי בהם בבני ברק הוא שחלק גדול מהאנשים בעיר היו בטוחים – יש לי שם: אשר

יעקב אשר:  עבדתי בתחילת דרכי עם יהודי בשם הרב סויסה שהיה סגן ראש עיר, שהיה שכן שלי וידיד שלי

יעקב אשר:  עבדנו ביחד כי הייתה לנו רשימה משותפת של דגל וש"ס

יעקב אשר:  היו אנשים שהיו בטוחים - - -      

מירב בן ארי: במה?     

יעקב אשר: שאני ספרדי

יעקב אשר:  למרות שמה לעשות – העובדת שהייתה מכינה תה בעירייה, לפני 20 שנה - - -     

מירב בן ארי: מגישת התה

יעקב אשר: מגישת התה הייתה באה אלי כל הזמן – הייתי מעודד אותה – ואומרת: רק לך יש לב ואתה מבין אותי, לא כמו אלה, הקרים האלה

מירב בן ארי: כי אתה משדר חום

יעקב אשר: אני אומר לך – אני מקווה שזה לא משודר – הייתה פעם שביתה בעירייה, היו תקופות לפני הוועדה הקרואה בעירייה, אז הייתי פקיד

יעקב אשר:  אותה עובדת, לא אגיד את שמה אבל היא באמת אישה צדיקה, הלכה בשביתה בצוהריים לצרכנייה של בר כל

יעקב אשר:  פעם הייתה צרכנייה, של מנחם כרמל, אתה זוכר?     

אלעזר שטרן: כן

יעקב אשר: באתי בערב לקניות עם אשתי

יעקב אשר:  היא מסתכלת עלי, מסתכלת על אשתי ועלי – מה אני יכול לעשות? אשתי לא נראית ממרוקו – והיא קוראת לי ואומרת: אה, אשכנזייה לקחת

יעקב אשר:  אמרתי: מה לעשות, זה מה שהיה

יעקב אשר:  המחמאה הכי גדולה בחיים שלי הייתה שחלק גדול מהעיר, אלה שלא הכירו אותי אישית – חלק אמרו: זה אשכנזי, חלק אמרו: זה ספרדי

יעקב אשר:  זו הייתה המחמאה הכי גדולה בחיים

קארין אלהרר: סליחה, מה זה משנה?     

יעקב אשר: אני אומר הפוך

אלעזר שטרן: אתה זוכר מה אמרתי?     

יעקב אשר: אני זוכר את מה שאתה אמרת

אלעזר שטרן: אבל אתה לא רוצה לחזור לזה

יעקב אשר: אמרתי: אני מגיע לוועדת החוקה, פה יתחילו לדבר על - - -     

אלעזר שטרן: הבנתי אותך, לא התכוננת לזה שיישאלו: למה אין אצלכם מעדות המזרח?     

יעקב אשר: תעשה לי טובה

אלעזר שטרן: אני עושה לך טובה

יעקב אשר: בחיים שלך אתה עדיין לא עזרת ל-10% מבני עדות המזרח שאני עזרתי להם

אלעזר שטרן: אל תתחיל, לא כדאי לך להתחיל

מירב בן ארי: הייתי בפואנטה של האירוע, מה הפואנטה? כשאתה רוצה לגוון את בית המשפט העליון - - -     

יעקב אשר: אבל דודי אמסלם הוא נשמה, אי-אפשר לקחת ממנו את זה

מירב בן ארי: אין קשר

יעקב אשר: לפחות פיו וליבו שווים

יעקב אשר:  את יכולה לא להסכים איתו אבל - - -     

מירב בן ארי: לא

מירב בן ארי:  לא פיו ולא ליבו

מירב בן ארי:  לצורך העניין, אתה לא יכול לבוא ולהשתלח בנו על בסיס יום-יומי, שעתי ולהגיד לי: פיו וליבו שווים, לא

מירב בן ארי:  יעקב מרגי – פיו וליבו שווים, לא דודי אמסלם

מירב בן ארי:  עם כל הכבוד ואתה יודע שיש לי הרבה כבוד, בסוף להשתלחות הזאת יש מחיר

מירב בן ארי:  בנימה רצינית, בסוף כשאתה עומד בכל שבוע על הדוכן, המסרים מחלחלים

מירב בן ארי:       הייתי בגיוון, אני רוצה לתת נקודה על הגיוון בבית המשפט העליון

מירב בן ארי:  אם אתה באמת רוצה גיוון בבית המשפט העליון אתה חייב לעשות את זה ביחד

מירב בן ארי:  אתה לא יכול לעשות גיוון בבית המשפט העליון רק בגלל שנבחרת לכנסת ויש לך רוב

מירב בן ארי:  אם אתה רוצה להכניס עכשיו חרדי וערבי וחילוני ויוצא אתיופיה ומסורתי, את כולם, אתה חייב לעשות את זה ביחד

מירב בן ארי:  מה שקורה היום זה שבסוף הולכים לנו על הראש

מירב בן ארי:  אתה יודע כי היית באופוזיציה - -     

קארין אלהרר: פעמיים

מירב בן ארי: - - אומנם זמן קצר אבל אני יודעת שזו לא הייתה תקופת הזוהר שלך

מירב בן ארי:  לא, אתה בן אדם של עשייה

יעקב אשר: אני באת לכנסת בתקופת האופוזיציה וזה היה בית הספר הכי טוב בעולם

מירב בן ארי: יעקב, אתה לא צריך לשכנע אותי

יעקב אשר: מי כמוך יודעת את זה

קארין אלהרר: יעקב, במיוחד בוועדת הכספים

מירב בן ארי: אני גאה בכל יום באופוזיציה

מירב בן ארי:  ועם זאת, אני אומרת לך שאתה יודע גם בתור מיעוט שאסור לדרוס את המיעוט

מירב בן ארי:  צריך לתת לו את המקום שלו, את הגיוון שלו ואת המשמעות שלו

מירב בן ארי:  אני מרגישה שמה שעושים בחוק הזה זה לתקוע לנו אצבע בעין, גדולה מאוד, שמנמנה – אם אנחנו מדברים על אצבעות

מירב בן ארי:  תחשבו על זהף לא באמת עושים שיח אמיתי ומכבד

מירב בן ארי:       אתה יודע שהיום, וזו המילה האחרונה, גם בני גנץ וגם לפיד קראו לעצור את זה

מירב בן ארי:  לחזור לבית הנשיא, לפעול להידברות ולהפסיק את הקרע הזה בעם

מירב בן ארי:  אני יודעת שאתה אדם ישר וכל עוד אתה יושב פה אתה תשמע דברים מאוד מאוד חכמים ותבין – ואתה גם מכיר אותנו – שהמטרה שלנו היא באמת לפעול לאיחוי ולא לשיסוי

מירב בן ארי:  ולכן, כשאתה אומר על דודי אמסלם - - - מתוך חברי הקואליציה יש הרבה יותר אנשים שפועלים מאחורי הקלעים לאחד מאשר – ובזה אני אסיים כי ככה גם התחלתי, עם דודי –  לעלות במליאה, לדבר, להוציא רפש ואז לבוא ולהסתחבק בפרסה

מירב בן ארי:  לא, או שאתה נחמד כל הזמן כמוך, מחמאה - -     

גלעד קריב:  אל תגזימי

קארין אלהרר: לא כל הזמן

מירב בן ארי: - - או שאתה משתלח במליאה ויוצא על אנשים בצורה אישית, זה לא דבר שעובר

מירב בן ארי:  ואני בטוחה ששכנעתי אותך, אני לא בטוחה ששוב פעם תגיד על דודי אמסלם שפיו וליבי שווים

יעקב אשר: גם קורה שמרגיזים

יעקב אשר:  כשמישהו מנפנף לך במשהו שהוא מאוד מרגיז, מאוד מקומם

קארין אלהרר: במה נפנפנו?     

יעקב אשר: לא אתם

מירב בן ארי: בוא נגיד שדודי אמסלם – אני רואה פה שמרכז האופוזיציה בוועדת החוקה עושה לי סימנים

מירב בן ארי:  אני מרגישה שאם היית יושב איתנו כאן בכל הדיונים היית משתכנע ועוצר את הרפורמה

מירב בן ארי:  תודה

יעקב אשר: תרשי לחלוק עליך, לפחות בחלק האחרון

יואב סגלוביץ': רון ואחרי זה ולדי ואחריו יבגני

רון כץ: תדעו שמירב גם פותחת טיימר, כמו יו"ר ועדה

יעקב אשר: אתה זוכר את השעון של סלומינסקי?     

קארין אלהרר: אל תזכיר לי, יש דברים שאני מעדיפה לשכוח

רון כץ: תודה רבה

רון כץ:  אדוני היו"ר, אדוני מרכז האופוזיציה בוועדת החוקה

מירב בן ארי: איך המינוי שנתתי לו היום? תגיד שאתה מוסיף את זה ל-CV שלך, למרות שיש לידך שניים שקוראים עליך תיגר

רון כץ: אנחנו דנים בחוק הזה הרבה ומכל זווית שאנחנו מביטים בו אנחנו מבינים את הנזק האדיר שהוא הולך לעשות למדינת ישראל

רון כץ:  אנחנו מבינים ורואים את הנזק לכלכלת ישראל, אנחנו רואים את הנזק ליחסי החוץ של מדינת ישראל

רון כץ:  מה שלא דנו עליו בוועדה הזו הוא הנזק שהחוק הזה יביא לחיילי צה"ל, ללוחמים שלנו בצה"ל, מסיבה פשוטה: כי יושב-ראש הוועדה שמחה רוטמן לא הסכים לקרוא לפצ"רית לפה – לפרקליטה הצבאית הראשית – ולשמוע ממנה מה יקרה לצבא ברגע שאתם תעבירו את החוק הנוראי הזה

רון כץ:       אני רוצה לומר לך מה יכול לקרות לצבא

רון כץ:  היום דיני הלחימה מבוססים על כך שכשהם רואים מדינה עם מערכת משפט עצמאית וחזקה – הם מכבדים אותה

רון כץ:  במדינה עם מערכת משפט לא חזקה, אותו נאשם, מי שהם חושבים שעשה פשעי מלחמה – יישפט בטריבונלים בין-לאומיים בעולם

רון כץ:  עד היום זה לא קרה במדינת ישראל כי המערכת שלנו הייתה מספיק חזקה

רון כץ:  מה יקרה אחרי שאנחנו נוריד בלם מרכזי במערכת המשפט שלנו ואולי בעולם יחשבו שמערכת המשפט של מדינת ישראל היא כבר לא עצמאית? כי עילת הסבירות תרד ויהיה אפשר לקבל החלטות שהן לא סבירות

רון כץ:  מה יגידו בעולם? אני חושב שבעולם יתחילו להיות קולות שיגידו שמדינת ישראל כבר לא יכולה לדון באותם פשעי מלחמה ואולי כדאי לשלוח את החיילים שלנו, את הטייסים שלנו, את כל מי שעושה את הפעולות הכי משמעותיות על מנת להגן על ביטחון מדינת ישראל, להישפט בכל מיני בתי דין פליליים בעולם

רון כץ:  ומה יגידו אותם מובילי הרס הדמוקרטיה שלנו והחקיקה הנוראית הזו, אחרי שהם יראו שהקצינים שלנו כבר לא יכולים להישפט במדינת ישראל – אפילו לא להישפט, החקירה במדינת ישראל כבר לא תהיה שווה כלום

רון כץ:       אני שואל גם אותך, כי אתה אדם שאני מאמין שהחשיבה שלו היא עצמאית למרות המשמעת הקואליציונית ואני באמת רוצה לדעת: מה תעשו? אתם קוראים לאותם טייסים, לוחמים, לאנשים הכי טובים שיש לנו, משתמטים, סרבנים או בכל שם נוראי אחר שאתם מכנים אותם

רון כץ:  מה תעשו כשאתם לא יכולים אפילו לשמור עליהם? אתם תשלחו אותם לפעולות, האויבים שלנו יטילו עליהם כל מיני האשמות בעולם ומערכת המשפט במדינת ישראל כבר לא תוכל להגן עליהם כמו שהגנה עליהם עד היום, בגלל החקיקה ההזויה הזו שאף אחד גם לא מבין למה צריך אותה

רון כץ:       אני רוצה לשאול גם: איפה בנימין נתניהו? איפה ראש ממשלת ישראל שאני בטוח שכן קיבל את הסקירות האלה וכן מבין את הנזק שיכול לקרות לחיילי ולוחמי צה"ל? אני רוצה לשאול גם: איפה שר הביטחון? איפה שר הביטחון של מדינת ישראל שנותן יד לחקיקה שוודאי תרע לחיילי צה"ל? יום אחרי שאתם תעבירו את החקיקה הזו, הפרקליטות הצבאית תתקשה מאוד להגן על חיילי צה"ל כי היא לא תדע איך להסביר בעולם מדוע לקחתם לבית המשפט את היכולת לשפוט בנושא הזה

רון כץ:  ואני אומר לך: אני לא יודע איך אתם תסבירו את זה לאף אחד בעולם, בטח לא למי שמבקש להרע לאותם לוחמים

רון כץ:  לפני שאתם קוראים להם סרבנים או בכל שם אחר, תדאגו להגן עליהם כי מה שאתם עושים פה היום הוא לדיראון עולם

רון כץ:       לא נוכל לתקן את הנזק שאתם עושים ליחסי החוץ של מדינת ישראל, אי-אפשר יהיה לתקן את הנזק שאתם גורמים לכלכלת ישראל

רון כץ:  אני לא יודע כמה שנים ייקח לתקן וכל אזרח במדינת ישראל משלם על זה בכיסו, כל אזרח במדינת ישראל שמגיע לסופר

רון כץ:  אדוני היושב-ראש, גם הציבור שלך שמגיע לסופר מבין את המשמעות של הכניעה לקיצוניים

רון כץ:  לא מעניין אתכם שיש פה נציגים של פורום קהלת שממש לא מעניינת אותם רשימת הסופר של אף אחד במדינת ישראל

רון כץ:        ולצערי הרב, וזה באמת לצערי הרב כי אחותי שהולכת להפגין בכל הפגנה ובכל מוצ"ש, והחברים שלי שיוצאים לכל הפגנה ומפסידים הכול בשביל להילחם על הבית הזה – עומדים מול קיר אטום, מול אנשים אטומים שלא איכפת להם מכלום: לא מלוחמי צה"ל, לא מהחיילים שלנו, לא מהכלכלה שלנו, לא מיחסי החוץ של מדינת ישראל

רון כץ:  אתם מובילים אותנו לחורבן בית שלישי ולהרס אמיתי של הבית הזה שכולנו אוהבים, ובשביל מה? אף אחד לא מבין בשביל מה

רון כץ:       תאמין לי, אתה יודע שאני מדבר עם הרבה מאוד חברים בקואליציה, אילו הייתה הצבעה חשאית – החוק הזה לא היה עובר

רון כץ:  אני מאוד מאוד מקווה שאותם אנשים יגדלו כבר עמוד שידרה, ושמישהו יפתח את הפה במחלקת הדגים הקפואים ונעצור את הטירוף הזה במדינה שלנו

רון כץ:  כי אני מבין שאתם מנסים לחסוך עוד יום צום ולעשות את זה לפני חורבן הבית, אבל לא ניתן לכם לעשות את זה

רון כץ:  תודה רבה

יעקב אשר: תודה

יואב סגלוביץ': ולדי

ולדימיר בליאק: תודה רבה

ולדימיר בליאק:  לילה טוב, לפני שאתייחס להצעת החוק אספר לכם סיפור

ולדימיר בליאק:  אם כבר התחלף היושב-ראש ויש לנו ממלא מקום, אז אני אספר שכשנכנסתי לכנסת – זה לפני שנתיים וחצי, הכנסת העשרים-ושלוש – כשאבי ניסנקורן התפטר והחלפתי אותו ברשימה הגדולה של כחול לבן, הכנסת כבר הייתה בפגרה, פגרת בחירות

ולדימיר בליאק:  מה עושה ח"כ חדש בכנסת שבפגרה? מחפש ועדה

ולדימיר בליאק:  חיפשתי ועדה והוועדה הראשונה שמצאתי הייתה ועדת החוקה עם היושב-ראש יעקב אשר

קארין אלהרר: בתקופת הקורונה

ולדימיר בליאק: כן

ולדימיר בליאק:  נכנסתי לדיון, זה היה בעצם הדיון הראשון שלי בוועדה בכנסת, והדיון היה על הגדלת הקנסות

ולדימיר בליאק:  אני חושב שאז הייתה הצעה להגדיל את הקנסות מ-5,000 שקלים ל-10,000 שקלים

קארין אלהרר: נכון

ולדימיר בליאק: היה דיון של כמה שעות ולא היו הסכמות, ובשעה 17:00 היושב-ראש יצא

ולדימיר בליאק:  הייתי ח"כ חדש בכנסת ולא ידעתי איך זה עובד, הוא הכריז: הפסקה, ויצא

ולדימיר בליאק:  אני חשבתי שהוא חוזר, חמש דקות, עשר דקות, רבע שעה, חצי שעה

ולדימיר בליאק:  הוא אכן חזר, אחרי חמש שעות, בשעה 22:00

ולדימיר בליאק:  זאת הייתה טבילת האש הראשונה שלי בכנסת, אני אזכור לך את זה

יעקב אשר: אבל בסוף היו הסכמות

קארין אלהרר: נכון

ולדימיר בליאק: בסוף היו הסכמות

יעקב אשר: אלה חמש שעות שעבדתי, אני זוכר באיזה מסדרון הסתובבתי

ולדימיר בליאק: כן, ולדעתי גם יואב פה היה באותו דיון

ולדימיר בליאק:       בתחילת הדיון היום היו כאן עשרה חברי כנסת מהאופוזיציה, וגם עכשיו זה נע בין שישה לעשרה ויושב-ראש הישיבה מהקואליציה

ולדימיר בליאק:  אפרופו חברי הכנסת החדשים, יש 32 חברי כנסת מהליכוד – מפלגת השלטון – ואין פה אף נציג של הליכוד בדיון בחוק שבגללו הקואליציה זרקה לפח את כל החקיקה הממשלתית השבוע, כשזה בעצם נושא הדגל של הקואליציה

ולדימיר בליאק:  מפלגת השלטון לא מצאה לנכון, אפילו למראית עין, לשלוח נציג לדיון הזה

ולדימיר בליאק:  זה באמת מעיד על מפלגה לאומית-ליברלית שלגמרי איבדה את דרכה

ולדימיר בליאק:       אני לא חבר הוועדה – לא חבר ועדת החוקה –  וגם לא משפטן במקצוע שלי, אבל לקראת הדיונים ובמהלך הדיונים למדתי

ולדימיר בליאק:  קראתי את המאמר של סולברג ולמדתי על העמדות של פרופסור רייכמן ופרופסור דותן ופרופסור אלבשן ועוד

ולדימיר בליאק:  כל מומחה שהקואליציה ניסתה לגייס מבין כל השמות האלה, כל הפרופסורים האלה הסתייגו בצורה די חריפה מהצעת החוק

ולדימיר בליאק:  אתמול ישבתי כאן בדיון ודיברתי על סולברג, ממש הקראתי כמעט במדויק את ההודעה שלו מהיום, רק שזה קרה אתמול

ולדימיר בליאק:  למה? פשוט קראתי את המאמר

ולדימיר בליאק:  בשום שלב הוא לא התכוון לחקיקה, הוא התכוון להתפתחות הטבעית של עילת הסבירות בפסיקה

ולדימיר בליאק:  זה היה ברור לכולם למעט חברי הקואליציה שפשוט שיקרו

גלעד קריב: לא, גם להם זה היה ברור

גלעד קריב:  חבורת שקרנים ומאחזי עיניים, לא היה להם ברור?     

ולדימיר בליאק: גלעד, למזלם מדובר בשופט בית משפט עליון מכהן, אחרת הוא פשוט היה מכנה אותם: חבורת השקרנים

גלעד קריב: זה מה שפורקצ'יה אמרה להם, וזה בעצם מה שיואב דותן – במילותיו המנומסות – אמר

גלעד קריב:  הם עשו abuse לתקנון - - - את השופט סולברג - - - חסרת גבולות     

ולדימיר בליאק: וגם פרופסור דותן הסתייג ופרופסור רייכמן

ולדימיר בליאק:  ופרופסור אלבשן אמר אתמול שמדובר בחוק לא ראוי

ולדימיר בליאק:       להבדיל מיושב-ראש הוועדה הקודם מהקואליציה של נתניהו, כל הדיונים הפעם היו דיונים מבזים עם סתימת פיות, עם זריקת חברי אופוזיציה מאולם הוועדה, עם מתקפות באמת גסות על האורחים במידה ולא מדובר בנציגים של פורום קהלת שקיבלו פה כבוד של מלכים

ולדימיר בליאק:  חבל, כי לא כך אמור להתנהל דיון בחקיקה כל כך משמעותית, בחקיקה של חוק-יסוד

ולדימיר בליאק:  לא כך אמור להתנהל דיון בוועדה בכנסת בנושא שמפרק, מפלג לגמרי את החברה הישראלית היום

ולדימיר בליאק:  לא כך

ולדימיר בליאק:       אני כבר לא מדבר על זה שכל מה שהקואליציה עשתה פה בששת החודשים האחרונים הוא להכניס את המדינה לכאוס

ולדימיר בליאק:  לכאוס משפטי, לכאוס חברתי, לכאוס כלכלי – עם 70% ירידה בהשקעות בהייטק ובין 6% ל-9% ירידה בהכנסות המדינה

ולדימיר בליאק:  שאף אחד לא יסתנוור מהנתונים האחרונים על כביכול עצירה באינפלציה, הזמנים הרעים עוד לפנינו כי מבחינה כלכלית הקואליציה הזאת היא כישלון מוחלט, כישלון מחפיר

ולדימיר בליאק:  אגב, כבר היום האזרחים מרגישים ירידה ברמת החיים ולצערי הרב זה רק ילך ויחריף בהמשך השנה, גם אחרי החוק הזה, בטח אם ההפיכה המשפטית תימשך

ולדימיר בליאק:       אנחנו שומעים את ההתבטאויות, גם של סמוטריץ' וגם של בן גביר

ולדימיר בליאק:  הם לא מסתירים את זה אפילו לרגע, שזו רק ההתחלה ואחרי זה יבוא שינוי

ולדימיר בליאק:  גם שר המשפטים, כמובן, לא מסתיר את זה

ולדימיר בליאק:  יבוא שינוי גם בוועדה לבחירת שופטים, ויועמ"שים, ויפטרו את היועצת המשפטית לממשלה ויחליפו את פרקליט המדינה

ולדימיר בליאק:  וכמובן, ינסו לרדוף את ראשי המחאה

ולדימיר בליאק:  בסופו של דבר, זה מה שהמשטרים האלה יודעים לעשות

ולדימיר בליאק:  אגב, אני לא פוסל את האפשרות שאם זה יימשך הם ינסו להכניס שינויים גם בחוק החסינות של חברי הכנסת כדי להחליש את מעמד האופוזיציה כאן

ולדימיר בליאק:  איך אני יודע? כי בסוף זה מה שמשטרים כאלו יודעים לעשות

גלעד קריב: התוכנית ההונגרית

ולדימיר בליאק: הם רודפים את האופוזיציה הפרלמנטרית, הם רודפים את האופוזיציה החוץ-פרלמנטרית

ולדימיר בליאק:  ואל תחייך, זה כבר קרה במדינות אחרות, כמעט באותו סצנריו

גלעד קריב: עמד היום השר המקשר בין הממשלה לכנסת, שר במשרד המשפטים, ואמר שאת הנשיא בדימוס אהרן ברק, צריך להשליך לכלא

ולדימיר בליאק: נכון, הם אומרים את זה

רון כץ: מי אמר את זה?     

גלעד קריב: מי? הדובי החמוד

גלעד קריב:  החמוד, החבר כנסת המתוק הזה, העממי

רון כץ: מי זה?     

גלעד קריב: הנחמד הזה

ולדימיר בליאק: איך קוראים לו?     

גלעד קריב: זה שפיו וליבו שווים

ולדימיר בליאק: אגב, צביקה פוגל אמר שצריך להשליך את לפיד לכלא כבר לפני שלושה חודשים, הם לא מסתירים את זה

גלעד קריב: חבל שהם לא אמרו שצריך למחוק את חווארה

ולדימיר בליאק: וברגע שעילת הסבירות תיעלם מהעולם יהיה להם הרבה יותר קל

רון כץ: וסביר

ולדימיר בליאק: וסביר לגמרי

ולדימיר בליאק:  אנחנו יושבים כאן כי אנחנו מייצגים את הציבור שלנו ועושים את תפקידנו כאופוזיציה

ולדימיר בליאק:  בנסיבות העניין, אני לא בטוח שאנחנו נצליח למנוע כאן בכנסת את אישור החוק האנטי-דמוקרטי והבזוי הזה

ולדימיר בליאק:  אבל אנחנו נעשה את שלנו עד השנייה האחרונה, גם בוועדה וגם במליאה, ואני קורא לכל אזרחי ישראל שמדינת ישראל יהודית, דמוקרטית וליברלית חשובה להם, לצאת מחר ולמחות בכל דרך חוקית ולגיטימית

ולדימיר בליאק:  כי אם אנחנו לא נעצור אותם עכשיו, אחר כך יהיה הרבה יותר קשה וספק אם אפשרי

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אני רואה שאתה יושב בכיסאך, זה בסדר גמור זה תפקידך

קארין אלהרר:  אתה יושב בכיסא ואתה מעט מגחך נוכח ה - - -      

גלעד קריב: ממבוכה

קארין אלהרר: בסדר, אני לא באה בטענות

קארין אלהרר:  אתה שומע תחזיות שנשמעות לך אפולוגטיות

קארין אלהרר:  אני רוצה לשקף לך עכשיו, אדוני היושב-ראש, איך הדברים נראים מהצד שלנו

קארין אלהרר:  במהלך קמפיין הבחירות, היחיד שדיבר מטעם הליכוד על איזה משהו קטן בנושא משפטי היה דודי אמסלם

גלעד קריב: זה שהסתירו אותו בקמפיין

קארין אלהרר: ברגע שזה קרה הכניסו אותו למקפיא והוא לא יצא

קארין אלהרר:  ואז היו בחירות - -      

יעקב אשר: יבגני, אתה מכיר את הסיפור על התוכי במקרר? תזכיר לי אחר כך, במקפיא

קארין אלהרר: - - ראש הממשלה עלה על הפודיום ודיבר על ארבעה נושאים שאותם הוא רוצה לקדם בממשלתו

קארין אלהרר:  אף אחד מהנושאים לא היה המהפכה המשפטית

קארין אלהרר:  ואז – אם זכרוני אינו בוגד בי זה היה או ב-4 או ב-6 בינואר – שר המשפטים - - -     

ולדימיר בליאק: 4

קארין אלהרר: ב-4 בינואר – תודה רבה חברי – שר המשפטים כינס מסיבת עיתונאים וסיפר לאזרחי מדינת ישראל מהי התוכנית שאותה הוא מתעתד לקדם

קארין אלהרר:  והוא אמר: מדובר רק בשלב הראשון

קארין אלהרר:  אדוני, כל מי שלמד משפטים – שנה א', לא צריך להגיע לד' – הבין שלא מדובר ברפורמה משפטית, מדובר במהפכה של ממש

קארין אלהרר:  עשיתם טעות, טעות חמורה, כי הבהרתם לנו לאן הדברים הולכים

קארין אלהרר:  לא עשיתם את זה לאט, בהסתר, צעד-צעד, זה היה הולך לכם

קארין אלהרר:  וזה המזל שלנו, שגיליתם מההתחלה מה התוכנית

קארין אלהרר:  אדוני, עילת הסבירות, רבות דובר בה ועוד ידובר בה

קארין אלהרר:  אבל עילת הסבירות היא לא סוף פסוק, כי מה מלמדים אותנו ראשי הקואליציה? שזוהי רק ההתחלה

קארין אלהרר:  השלב הבא יהיה, מה שנקרא, הגביע הקדוש: הוועדה לבחירת שופטים

קארין אלהרר:       מדינת ישראל התברכה במערכת עצמאית חזקה

קארין אלהרר:  אני רוצה לספר לך שאם תשאל את ראש הממשלה כשהוא נוסע בעולם, במסעות שלו - - -     

רון כץ: לאן הוא נוסע?         

קארין אלהרר: הוא כבר לא נוסע, כשהוא נסע הוא התפאר במסעות שלו במערכת המשפט החזקה והעצמאית

רון כץ: בכנרת

ולדימיר בליאק: בלי כובע

קארין אלהרר: אני לא משתתפת בבדיחות על בריאות

קארין אלהרר:       אני אומרת לך שאם חלילה תרצו ותעבירו את התיקון הזה בוועדה לבחירת שופטים, לא תוכלו להתפאר יותר במערכת משפט חזקה ועצמאית

קארין אלהרר:  וגם זה לא סוף פסוק, אתם רוצים פיסקת ההתגברות, אתם רוצים עוד הרבה דברים

קארין אלהרר:  כל הדברים האלה, כולם ביחד, הופכים את ישראל למדינה – נתחיל בדמוקרטית מינוס ונעבור למדינה לא דמוקרטית

קארין אלהרר:       לא יהיה יום אחד שנקום בבוקר ונגיד: מדינת ישראל היא דיקטטורה, זה יקרה לאט-לאט

קארין אלהרר:  אני יכולה להגיד לך שכבר עכשיו, בלי שהעברתם את חוק היועצים המשפטיים והכפפתם אותם לשרים, היועצים המשפטיים מורתעים מאוד

קארין אלהרר:  רואים את זה, הם לא רצו להגיע לדיון בוועדה למרות שהם הוזמנו

קארין אלהרר:  מורתעים מאוד

קארין אלהרר:  אתם לא צריכים לעשות הכול, רק לומר את הדברים

קארין אלהרר:        אני מסתכלת גם על עצמי וגם על עוד אוכלוסיות שהן מוחלשות, אם זה אנשים עם מוגבלויות, אם זה הלהט"בים, אם זה נשים - -     

ולדימיר בליאק: עולים

קארין אלהרר: - - עולים

קארין אלהרר:  אתה יודע מי שמר לאורך כל השנים על הזכויות שלהם וקידם אותם? לצערי, לא כנסת ישראל

קארין אלהרר:  אני אומרת את זה בצער הגדול, לא הצלחנו

קארין אלהרר:  מי כן עושה את זה? מערכת בתי המשפט

קארין אלהרר:  ואתה יודע אדוני, מערכת בתי המשפט, אני זוכרת, שמרה על זכויות החרדים גם בשנה שעברה

קארין אלהרר:  אני יודעת שאתה לא אוהב את הדוגמה הזאת ויחד עם זאת, האמת צריכה להיאמר

קארין אלהרר:       אני מכירה את התזה שלכם שהמערכת היא חד-צדדית, שהיא לא רואה את כל האוכלוסייה, אבל זו סיסמה

קארין אלהרר:  כשנעבור ביחד פסק דין אחרי פסק דין, החלטה אחרי החלטה, אתה תלמד בעצמך – לא מהפייק-ניוז שמספרים לך – מההחלטות עצמן, שהמערכת ידעה לשמור והמערכת ידעה לקדם

קארין אלהרר:  צר לי, באמת צר לי, שגם ראש הממשלה שהיה לאורך כל השנים השומר מספר אחת על המערכת – ככה הוא העיד על עצמו, אני מספיק זקנה בבניין הזה כדי לזכור שב-2013 הוא סילק הצעות שרצו לפגוע במערכת המשפט, הוריד אותן מעל סדר-היום

קארין אלהרר:  איפה הוא היום?      

רון כץ: קארין, אז הוא היה חזק

קארין אלהרר:  מה קרה?      

רון כץ: נסחט

קארין אלהרר: מה נשתנה? אני אומרת לך: הפגיעה אולי תתחיל במשהו שאתה מזהה כדבר טוב – היא תגיע גם אליכם, היא תגיע לכולכם

קארין אלהרר:  הפגיעה לא תהיה רק בנו

קארין אלהרר:       וצר לי, ואני באמת עדיין תקווה – כי יש עוד זמן – שתעשו חושבין מחדש ותבינו שאין מערכת שחסינה מביקורת

קארין אלהרר:  ואפשר וצריך לייצר תיקונים, אבל המערכות הן היחידות שיש לנו, אין לנו עוד מערכת משפט

קארין אלהרר:  לכן, אם צריך לתקן – נתקן ביחד, לא נתקן זה מעל ראשו של זה

קארין אלהרר:  ההכנעה לא תהיה טובה לאף אחד מהצדדים

קארין אלהרר:  תודה

רון כץ: אדני, אני באמת רוצה לשאול אותך – אתה רואה את המצב במדינה, אתה חי פה – מה אתה חושב על האירוע הזה? זה נראה לך כמו משהו שאתם תחוקקו?     

גלעד קריב: זה הדיון הראשון שלו בעילת הסבירות, תעזוב אותו

רון כץ: לא, הוא חי במדינה

גלעד קריב: הוא פשוט לא היה יכול ללכת לבר-המצווה של הנכד של גפני, איפה שכל הקואליציה עושה חינגה

יעקב אשר: בגלל אבלות, בגלל אבלות שלא יגידו משהו אחר

גלעד קריב: נכון

גלעד קריב:  זה לא שמשה לא רצה להזמין אותך, זה בגלל שאתה בשנת אבל

יעקב אשר: איש נהדר, רודף שלום

גלעד קריב: זו הפעם הראשונה, הוא בכלל לא ידע שמדברים על עילת הסבירות

ולדימיר בליאק: אפרופו הנזק, שימו לב: היום בערב, בערוץ 12, ירון אברהם פרסם - -     

יעקב אשר: דברי אלוקים חיים

ולדימיר בליאק: - - שגורמים רשמיים בירושלים מודיעים שכניסתה של ישראל לתוכנית הפטור מוויזה, שהייתה בטוחה עד לפני מספר שבועות, איננה בטוחה בשלב זה

רון כץ: ספוילר: לא תהיה לישראלים ויזה בגללכם

יבגני סובה: מתה כמו הרפורמה

רון כץ: אבל אני באמת שואל אותך: זה נראה לך נורמלי לחוקק חד-צדדית, בלי הסכמות, בלי לדבר? כשמיליוני ישראלים יוצאים ואומרים לכם: זה גם הבית שלנו, אנחנו לא מוכנים לקבל את זה

רון כץ:  אתה לא חושב שצריך לדבר?     

יעקב אשר: אענה לך בדבר אחד: יותר קשה לי לא לדבר מאשר לדבר, תאמין לי

רון כץ: אני באמת רוצה לדעת

קארין אלהרר: הינה, נותנים לך מהזמן שלנו

יעקב אשר: תודה רבה

יואב סגלוביץ': עכשיו אתה לא פונים למרכז, אתם נותנים לו באופן חופשי

יעקב אשר: עקפו אותך

יבגני סובה: ביקשת להזכיר לך משהו על תוכי

יעקב אשר: תכף

יבגני סובה: אתה תספר על תוכי, אני אספר על תוכי במדינה לא דמוקרטית

יעקב אשר: על זה אני רוצה לספר, אם אתה מכיר את זה

רון כץ: יעקב, אני באמת שואל אותך: זה נראה לך נורמלי?     

יעקב אשר: אני עונה לך, יש לי הרבה מה לומר

רון כץ: בלי פוליטיקה, באמת

יעקב אשר: תן לי לדבר

יעקב אשר:  הוא שואל אותי ולא נותן לי לדבר

קארין אלהרר: רון, אתה עושה לו רוטמן, די לעשות לו רוטמן

רון כץ: בבקשה

ולדימיר בליאק: אנחנו באמת שואלים אותך

יעקב אשר: אני לא הולך לדבר עכשיו, אני לא הולך לנצל עכשיו את השעה-שעתיים של מילוי המקום שלי

יעקב אשר:  יש לי מנהלת, קוראים לה טייבי, מה שהיא אומרת לי – אני עושה: תלך, תקום, תבוא

יעקב אשר:  זה הכול

קארין אלהרר: מה טייבי אומרת? עד מתי? מתי היו"ר חוזר?     

יעקב אשר: לא יודע, בסביבות 00:00-23:30

יעקב אשר:  האם הוא יחזור? אני לא יודע

קארין אלהרר: הוא לא יחזור?     

יעקב אשר: הוא יחזור, הוא ישוב, השאלה האם ב-23:30 או ב-00:00

קארין אלהרר: מי מחליף אותך?     

רון כץ: למה זה חשוב?     

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת

יעקב אשר: קארין, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה

רון כץ: אני שואל משהו אחר

יעקב אשר: אבל תן לי לענות לך, אתה שואל עוד משהו

רון כץ: אני שואל את אותו הדבר

יעקב אשר: אני אומר עוד פעם: יש לי הרבה דברים להגיד, הרבה דברים, ולהגיד אותם בנחת וגם בתקיפות

קארין אלהרר: בנחת

יעקב אשר: לא את כל הדברים אתה ואחרים תאהבו לשמוע

יעקב אשר:  אבל בחרתי במודע לא להגיד, ואני בוודאי לא אעשה את זה כאן בוועדה כרגע, אין לזה שום תכלית

יעקב אשר:  יש פה כמה אנשים מיושבי השולחן הזה שיודעים שאנחנו גם יודעים לדבר לא רק בשידור

יעקב אשר:  אני לא מתכוון לעשות את זה עכשיו, אני רק אומר שלא כל הדברים ינעמו

יעקב אשר:       כשחייכתי קודם, זה לא שחייכתי מזלזול או משהו כזה

יעקב אשר:  יש דברים שאתה עובר וזו כבר נבואה שמגשימה את עצמה, ואתה עולה עוד קומה ועוד קומה ועד קומה וזה נשמע קצת מוגזם

יעקב אשר:  אבל כדי להחזיר את החיוך, כשהיא דיברה על מישהו שהוציאו מהמקפיא - - -     

יבגני סובה: תספר על התוכי

יעקב אשר: תוכי במוסקבה היה מדבר כל הזמן נגד המשטר שם

יעקב אשר:  יום אחד הקג"ב דופקים בדלת, בעל התוכי פחד שהתוכי יעשה לו - - - זרק אותו לפריזר וסגר את הדלת

יעקב אשר:  חיפשו וחיפשו ולא מצאו

יעקב אשר:  אחרי שעתיים הוא מוציא את התוכי מהפריזר

יעקב אשר:  לוקח לתוכי שעה להפשיר ואז הוא מתחיל: ויוה ברז׳נייב, ויוה מוסקבה

יעקב אשר:  הוא אומר לתוכי: מה קרה לך? אומר לו התוכי: תהיה אתה שעתיים בסיביר, נראה איך אתה תדבר

ולדימיר בליאק: אני הייתי 25 שנה בסיביר

יעקב אשר: אבא שלי ברח מפולניה עם המשפחה שלו, עם אמא שלו ואבא שלו, והם היו בסיביר

יבגני סובה: הזכרת סיפור על תוכי אבל יש סיפור נוסף על תוכי, גם ממדינה כמו ברית המועצות

יבגני סובה:  בן אדם מגיע לקג"ב ומתלונן: התוכי שלי נעלם

יבגני סובה:  אומרים לו: למה אתה בא אלינו? לך למשטרה, תגיד שהתוכי שלך נעלם ויחפשו

יבגני סובה:  אומר הבן-אדם: לא, רק שתדעו, אם תתפסו אותו: אני לא מסכים עם מה שהוא אומר

יבגני סובה:  זה מדבר בדיוק על השיטה הלא דמוקרטית, אפילו אם מקשיבים לתוכי אפשר להכניס בן אדם לכלא, בגלל שהתוכי שמע מהבעלים

יעקב אשר: תוכי חוזר על מה שהוא שומע

יבגני סובה: זה מצחיק, אבל כשאנחנו מדברים על בדיחות - - -     

יעקב אשר: מרכז הוועדה, מי אמור לדבר עכשיו?     

יבגני סובה: זו זכותי, בגלל זה כבר סיפרתי בדיחה

יבגני סובה:  אתה רוצה עוד בדיחה אחת?     

יעקב אשר: לא, תשאיר משהו לסוף, תשאיר משהו גם לרוטמן

קארין אלהרר: רוטמן לא מבין, אין לו חוש הומור

יבגני סובה: אני אספר, למה לא? ניקח בדיחה מעולם המשפט שגם דומה קצת למצב שבו הממשלה שלנו נמצאת, שלכם-שלנו

יבגני סובה:  השופט שואל את הנאשם בתיק: מה יש לך להגיד להגנתך? אתה נאשם בגניבה, במרמה

יבגני סובה:  הנאשם אומר: אני הופקדתי על ניהול מיליונים וגנבתי רק 700,000

יבגני סובה:  אלה הפרופורציות פחות או יותר

יבגני סובה:       אני לא חבר בוועדת החוקה, אבל עקבתי

יעקב אשר: בדריכות

יבגני סובה: בדאגה, לא בדריכות

יבגני סובה:  בדאגה, דריכות זו מילה אחרת, בדאגה

יבגני סובה:  השתדלתי גם לראות, באמת השתדלתי לעקוב אחרי הדיונים

יבגני סובה:  קודם כול, אני רוצה להגיד כמה דברים שבעיניי צריכים להיאמר לפרוטוקול וגם לדיון הציבורי

יבגני סובה:  דרך אגב, אני לא יודע מה יהיה, אני מניח שיהיו עתירות נגד החוק הזה וגם בג"ץ יצטרך לדון בעתירות

יבגני סובה:  יכול להיות שגם הסוגיות האלה יעלו בעתירה

יבגני סובה:       האנשים שמקדמים את הנושא של עילת הסבירות, צמצום עילת הסבירות, וגם את כל הרפורמה בכלל – דרך אגב, כאן בבית הזה וגם כאלה שתומכים באנשים שמקדמים את זה, אני מדבר על אותו פורום שהוזכר, פורום קהלת וכולי – אומרים: לא יכולנו לטפל בנושא של הביטחון עד עכשיו כי היינו מוגבלים, הצבא מוגבל, אי-אפשר לגרש משפחות של מחבלים

יבגני סובה:  יש כאלה שמקשרים להוראות הפתיחה באש

יבגני סובה:  מייצרים פייק על פייק על פייק והולכים עם זה

יבגני סובה:  ודרך אגב, הם מאמינים לפייק שהם יצרו

יבגני סובה:       בהמשך למה שאמר חברי רון כץ לגבי הפרקליטות הצבאית ולגבי כל דיני המלחמה, יש למשל, את העניין של היחסים שלנו עם בית הדין הפלילי

יבגני סובה:  שם לא נפתחים תיקים בגלל שיש כבוד למערכת המשפט הישראלית

יבגני סובה:  אני מזכיר לך אדוני שרק לא מזמן הלך לעולמו השופט טירקל שעמד בראש ועדת חקירה שחקרה את נושא ה"מרמרה"

יבגני סובה:  חלק מהאנשים אפילו לא זוכרים, אבל אירוע ה"מרמרה" היה אירוע סופר חשוב מבחינה בין-לאומית, כי הסוגיות שעלו בוועדת החקירה הן לא רק סוגיות של צעדים שנקטו חיילינו, ומוכנות – האם ידענו? האם לא ידענו? האם נשלחו חיילים? האם כן היה נשק? האם כן הייתה אש חיה? האם לא הייתה אש חיה? בסופו של דבר היה שם בלגן גדול שגרם לנו, בתוכנו, לבדוק את עצמנו מבחינת מוכנות הצבא והיחידות שהשתלטו על הספינה – הייתה גם סוגיה שקשורה למשל, למצור על עזה: האם ישראל יכולה בכלל להטיל מצור על ישות שהיא לא ישות מדינית אבל מאיימת על ביטחונה של ישראל? היו שם סוגיות רבות ואני מניח שבכל סוגיה נפרדת היה אפשר להאשים את מדינת ישראל ולעשות מזה רעש ענק וגדול

יבגני סובה:       שני דברים הצילו אותנו מהסיפור הזה: א

יבגני סובה:  השופט טירקל שהיה לו שם עולמי

יבגני סובה:  בגלל שהוא היה שופט בית המשפט העליון, אז כאשר נקבע שהוא יעמוד בראש הוועדה הזאת לא היו שאלות מקצועיות כלפי אמינות הוועדה שחקרה את כל הגורמים שהיו רלוונטיים למקרה הזה

יבגני סובה:  וב

יבגני סובה:  הייתה לנו הגנה ומעטפת ברמה בין-לאומית

יבגני סובה:  אני מדבר בעיקר על הווטו האמריקאי במועצת הביטחון, שבעצם מוטל באופן כמעט קבוע על ידי שגרירה או שגריר של ארה"ב במועצת הביטחון באו"ם

יבגני סובה:  הווטו הזה שווה מיליארדים

יבגני סובה:  אני לא יודע בכמה להעריך אבל הוא שווה מיליארדים כי מדינות שמוטלות עליהן סנקציות כלכליות פשוט מתרסקות

יבגני סובה:  היום אולי מדינה חזקה, למשל כמו רוסיה שהתחילה ומנהלת מלחמה והיא תחת סנקציות כרגע, שיש לה כלכלה חזקה יחסית עם אוצרות טבע, מסוגלת איכשהו לעמוד נגד הסנקציות הבינלאומיות

יבגני סובה:  מדינות קטנות יחסית, וישראל היא אומנם מעצמה אזורית אבל קטנה יחסית בגודל ומבחינת אוצרות הטבע וכולי, לא תוכלנה לעמוד מול הסנקציות הבין-לאומיות

יבגני סובה:  אם לא יהיה לנו את הווטו במועצת הביטחון, אז בוודאי שבכל שני וחמישי יוגשו בקשות להטיל עלינו סנקציות, על כל דבר: הבנייה ביישובים ביהודה ושומרון, דיכוי של הפלסטינים וכולי וכולי

יבגני סובה:       אני מסתכל על חלק משרי הממשלה וגם על חברי כנסת חדשים מתוך הקואליציה

יבגני סובה:  אני לא מזלזל בניסיון שלהם אבל רק לפני שישה חודשים הם נכנסו לכנסת והם מדברים בקלות דעת נגד ארה"ב

יבגני סובה:  למשל: מי היא בכלל? למה אנחנו צריכים אותה בכלל? - -     

קארין אלהרר: כן, יש כל מיני, קפטן ואטורי

יבגני סובה: - - נתנתק ממנה, זה רק יחזק את התעשייה הביטחונית שלנו

יבגני סובה:  עצוב, מצחיק ועצוב בו זמנית

גלעד קריב: מטורפים

יבגני סובה: חלק מהם אפילו יושבים בוועדת החוץ והביטחון

קארין אלהרר: זה כשלעצמו מטריד

יבגני סובה: זה מטריד וגם מצחיק - -     

ולדימיר בליאק: מטריד, מטריד שבעתיים

יבגני סובה: - - כי הם נחשפים לתמונה שמעידה על הקשר ההדוק שיש בין ישראל לארה"ב

יבגני סובה:  סיפרתי פעם שהיינו בבור בקומה מינוס משהו, היינו בחדר הפיקוד – זה לא דברים סודיים, אפשר להגיד

רון כץ: במצפה

יבגני סובה: כן

יבגני סובה:  במקרה של מלחמה כתוב מה כל אחד עושה, 24/7: הפיקוד ככה וככה, וזה וזה

יבגני סובה:  ויש גם לוח זמנים מסודר: מתי הפיקוד הצבאי מדבר עם הדרג המדיני; מתי הוא מדבר עם פיקוד העורף; וכל מיני מטרות וכולי וכולי

יבגני סובה:  באחד השלבים, לא רוצה להגיד את השעה, כתוב: שיחה עם הידיד

יבגני סובה:  אחד מחברי הכנסת של הקואליציה שאל: מי זה הידיד? הסבירו לו שאם זה ה-ידיד, אז הוא יחיד

יבגני סובה:  אין לנו הרבה ידידים, יש לנו ה-ידיד, עם ה"א הידיעה

יבגני סובה:  אחר כך אתה שומע מאותם אנשים שנחשפים לקשר הכל-כך חשוב, אינטימי ובלתי ניתן להחלפה: מי אלה האמריקאים? נחליף, אפשר לקנות צוללות וספינות גם ממדינות אחרות

גלעד קריב: מנכ"ל פורום קהלת, שהוא בעצם המנכ"ל האמיתי של הממשלה - -     

רון כץ: של המדינה

גלעד קריב: - - הציע שפשוט נבנה ברית אסטרטגית עם צרפת, כי מה שמקרון רוצה זה את הטירוף של נתניהו ושותפיו, אין ספק

יבגני סובה: אתה ממפלגת העבודה - -     

רון כץ: הוא בטוח ימצא שפה משותפת עם בן גביר

גלעד קריב: אתה מבין

יבגני סובה: - - פעם ראיינתי את שמעון פרס, הנשיא התשיעי של מדינת ישראל, זיכרונו לברכה

יבגני סובה:  זה היה ראיון גדול, כשעוד הייתי עיתונאי

יבגני סובה:  הוא סיפר סיפור: הוא הציע לבן-גוריון לנסוע לבקש סיוע מהצרפתים

יבגני סובה:  אז שאלו אותו: אתה יודע צרפתית? הוא השיב: לא; אתה מכיר מישהו בצרפת? הוא השיב: לא, אבל אני אנסה

יבגני סובה:  זה פחות או יותר

יבגני סובה:  אז, היה לו מזל

גלעד קריב: אז

יבגני סובה: אני לא בטוח שהיום יש מזל, כי היום עם מזל אתה לא תשרוד, אין סיכוי

יבגני סובה:  לכן, אני בחרדה כשאני שומע דברים כאלה

ולדימיר בליאק: יש לנו כלכלה בעזרת השם

יבגני סובה: חכה, תכף

יבגני סובה:  אני רק בביטחון יש לי רשימה ארוכה, עוד לא הגעתי לכלכלה בכלל

גלעד קריב: יבגני, אנחנו עושים את זה בסלמי

ולדימיר בליאק: אלה קטעים

יואב סגלוביץ': יבגני, אבל אנחנו עושים פה חמש דקות

יואב סגלוביץ':  אלה קטעים, אלה לא נאומים ארוכים

יבגני סובה: אני הקשבתי חצי שעה

יבגני סובה:  תן לי עוד שתי דקות, עוד שתי דקות

קארין אלהרר: זה פודקסט

יואב סגלוביץ': כן, בבקשה

יעקב אשר: סגלוביץ', אתה רוצה להוציא אותו? תגיד לי, שלוש קריאות והוא בחוץ

ולדימיר בליאק: מה שנקרא: נא לסיים

גלעד קריב: סליחה, אצל רוטמן אלה לא שלוש קריאות

יבגני סובה: יעקב, אתה שם לב שמפריעים לי? סליחה, יואב מנהל את העניינים, אתה לא רלוונטי עכשיו

יואב סגלוביץ': אם היו חושבים שאני מנהל את העניינים, לא היו נותנים לי להיות פה

יבגני סובה: כשאני שומע על הבעיות של הכשירות מאותם אנשים שאמורים להגן על ביטחונה של ישראל, זה גם מדאיג אותי וגם – אני לא רוצה להגיד את המילה – מצחיק

יבגני סובה:  כי אי-אפשר לבוא ולהגיד שאנחנו נדאג לביטחון בזה שנצמצם את עילת הסבירות, כשאנשים שדואגים לביטחון באים ומתריעים על כך שזה פוגע בביטחון

יבגני סובה:  אגב, מחר מגיע לכנסת הרמטכ"ל, אני מקווה מאוד שהוא ישמיע את דבריו באופן הכי נחרץ בוועדת החוץ והביטחון

יבגני סובה:      דבר נוסף, לגבי עילת הסבירות בנושא הכלכלי

יבגני סובה:  אני לא אחזור על דברים שאמרו, על החלשת השקל וכולי

יבגני סובה:  וזה קורה, זה ממש קורה

יבגני סובה:  אבל אני לא הצלחתי להבין איך צמצום עילת הסבירות אמור לסייע למלחמה ביוקר המחיה, לא הבנתי את זה, ממש לא הבנתי

קארין אלהרר: כי הוא לא

יבגני סובה: ברור, אבל מציגים את זה כאילו עד עכשיו מה שהפריע לנו הייתה בעצם היכולת שלנו למנות את האנשים הנכונים בשביל להילחם ביוקר המחיה

יבגני סובה:  לא שמעתי את זה

יבגני סובה: והכי חשוב, אני חושב שאנחנו פה הגענו לנקודה שגם אם החקיקה תיעצר ויש לזה כמה סיבות –אני לא נביא, אבל יש מספיק סיבות בשביל לעצור את החקיקה הזאת

יבגני סובה:  הסיבות טבעיות וגם לא טבעיות – אני בחשש כבד האם נוכל לחזור לפסים נורמליים, כפי שזה היה לפני 4 בינואר

יבגני סובה:  ביום שישי אני שומע סקר, כמו רוב עם ישראל, ש-67% מאזרחי מדינת ישראל חוששים שאנחנו במלחמת אזרחים

יבגני סובה:  חבר'ה, אני עליתי לפני 26 שנה – אני לא זוכר דבר כזה

יבגני סובה:  תמיד היה ויכוחים פה ושם, וזה שמנסים לשכתב את ההיסטוריה ולהגיד שקדימה ביצעה את ההתנתקות כמו שאמר השר אמסלם – זה הזיה

יבגני סובה:  כי קדימה הוקמה כמה חודשים אחרי שבוצעה ההתנתקות

גלעד קריב: ונתניהו הצביע

יבגני סובה: נתניהו הצביע וישראל כץ הצביע ועוד כמה שרים שהיו שם

יבגני סובה:  אבל זה הזיה כי אנשים מאמינים לשטות הזאת

יבגני סובה:  אתה יודע מה? אתה רוצה, תגיד שאתה מאמין במה שאתה עושה, אבל בוא, אל תשכתב היסטוריה כי כשאתה משכתב היסטוריה זה יותר מסוכן

יבגני סובה:  זה כאילו לבוא ולהגיד משהו שהיה, וזה יותר מסוכן כי הם מאמינים לזה

יבגני סובה:  זה מה שמסוכן בזה

יבגני סובה:  לכן, אני לא זוכר דבר כזה

יבגני סובה:  אני גם מאוד סקפטי לגבי אפשרות לשקם את היחס העדין הזה בין קבוצות שונות בחברה הישראלית

יבגני סובה:  אנחנו שונים מאוד

יבגני סובה:  אנחנו שונים מאוד

יעקב אשר: תספר לי על זה

יבגני סובה: מי כמוך יודע את זה

יעקב אשר: תספר לי על זה

יבגני סובה: הסיפור הזה, ש-67% מאזרחי המדינה חוששים – אגב, 56% מהם, הם אלה שהצביעו עבור הקואליציה; 85% מאלה שהצביעו למפלגות האופוזיציה

יבגני סובה:  כשאתה לוקח ממוצע, אתה מגיע למספרים נוראיים, כי 64 מנדטים זה 54%-55% מהאוכלוסייה

יבגני סובה:  ועוד נתון שלא אוהבים לחזור עליו, אבל כמות הקולות שהצביעו עבור הקואליציה זה 2 מיליון ו-300 אלף, ו-2 מיליון ו-400 אלף הצביעו נגד מפלגות הקואליציה

גלעד קריב: 34,000

יבגני סובה: לא, ברגע שאתה מוציא את מרצ

גלעד קריב: לא, לא, הוספתי את מרצ

יבגני סובה: שקד ובל"ד, אז ההבדל שם הוא משהו כמו 60 אלף קולות, פחות או יותר

יבגני סובה:  אמרתי לשר המשפטים במליאה, שאתה לא יכול לבוא ולהגיד שהעם איתך

יבגני סובה:  העם לא איתך

יבגני סובה:  מתוך 6

יבגני סובה: 5 מיליון בעלי זכות בחירה שיש לנו היום במדינת ישראל, מתוכם מצביעים 70%, שזה 4

יבגני סובה: 7 מיליון

יבגני סובה:  אם היית אומר: קיבלנו בבחירות 3

יבגני סובה: 8 שזה 50% מבעלי זכות הבחירה, וקיבלת 3

יבגני סובה: 8, אז אולי אפשר היה איכשהו לטעון ולקבל את הטיעון הזה, שרוב העם איתך

יבגני סובה:  העמדת את התוכנית המשפטית – ולא עשית את זה

יבגני סובה:  מספיק לחזור אחורה ולהסתכל על הראיונות של האנשים מהליכוד

יבגני סובה:  אף אחד לא פירט את התוכנית המשפטית

יבגני סובה:  שמעתי את בועז ביסמוט, שאלו אותו: תגיד, מה התוכנית

יבגני סובה:  הוא אומר: לא פורטה תוכנית

גלעד קריב: מתחמק מהשאלות

יבגני סובה: זה שדיברו פה ושם דברים, אבל לא היה פירוט על התוכנית המשפטית

יבגני סובה:  זה לא עמד במבחן הציבורי

יבגני סובה:  והכי חשוב, הטיעון של שר המשפטים לוין, שרוב העם איתנו, רוב העם בעד התוכנית המשפטית, הוא פשוט טיעון חסר כל בסיס כי זה לא נכון מספרית

גלעד קריב: איזה שטויות, שקרנים מוחלטים

יבגני סובה: אין לנו חוק שמחייב הליכה למשאל עם, כמו בשוויץ

יבגני סובה:  לו היינו בשוויץ היום, 98%-99% שהיינו הולכים למשאל עם, ושואלים את העם מה דעתו על התוכנית המשפטית

יבגני סובה:  ככה עושים בשוויץ

יבגני סובה:  מלבד הבחירות, יש להם משאלי עם כמעט על בסיס - - -     

גלעד קריב: גם פה, יש חוק משאל עם, אבל רק על פינוי שטחים

יבגני סובה: רק על פינוי רמת הגולן, לדעתי

גלעד קריב: לא, לא

גלעד קריב:  פינוי שטחים

גלעד קריב:  ביום רביעי הזה אנחנו מעלים הצעת חוק, חוק-יסוד, שאם יש משאל עם במקרה של פינוי שטחים, בוא נעשה משאל עם גם במקרה של החלת ריבונות

גלעד קריב:  מה אתה חושב שהממשלה הדמוקרטית, שבעד לשאול את העם, החליטה?     

קארין אלהרר: היא בטח תמכה, לא?     

גלעד קריב: כן, בסיפוח לא צריך לשאול את העם

יעקב אשר: חשבתי שאתה מציע משאל עם אם צריך רפורמה במשפט או משהו

גלעד קריב: אני מוכן גם לזה, בוא נלך

יבגני סובה: אני אומר שהנושא הזה לא עמד במבחן הציבורי

גלעד קריב: אם צריך רפורמה בכלל, לא רק במשפט

יבגני סובה: הטענה שזה עמד במבחן הציבורי ב-1 בנובמבר, פשוט לא נכונה

קארין אלהרר: באיזו מדינה בעולם עושים משאל עם על דמוקרטיה?      

רון כץ: נראה לי שהיה באיראן, לא?     

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש

רון כץ: חברים, יש נציג מהקואליציה

יבגני סובה: הוא בא להחליף אותך? הבנתי

גלעד קריב: אנחנו צריכים לעמוד בזמן שמחליפים את היושב-ראש?     

רון כץ: חכה, זה החוק הבא

גלעד קריב: לשיר ימים על ימי מלך תוסיף

יעקב אשר: מלוא קומתו לא, עדיף שלא ישאלו אותי למה גלעד קריב עמד לכבודך

יעקב אשר:  אני אסתבך בגלל זה

גלעד קריב: אני רוצה לשאול איך דווקא כשגלעד קריב מתחיל לדבר, יעקב אשר יוצא? תישאר

יעקב אשר: אתה יודע למה? כי יש אלוקים והוא הרבה יותר עתיק מהרפורמות שלך

רון כץ: אלה הרפורמות שלך, לא שלו

גלעד קריב: דרך אגב, בזה אנחנו מסכימים

יעקב אשר: פעם הוא נתן איזה נאום רציני בכנסת על תקנון הכנסת

יעקב אשר:  תגיד לי, שאלתי אותו, מה אתה כזה ישן, מפעם, שאומר: תקנון הכנסת מכל כך הרבה שנים

יעקב אשר:  תשנה

גלעד קריב:  אני בעד רפורמות

יעקב אשר: לילה טוב לכולם, חברים

רון כץ: יעקב, תתפלל על עם ישראל

גלעד קריב: כבר חצי שנה לא נהנינו כל כך מיושב-ראש ועדה כמוך

אני אגיד לך רק דבר אחד, שמאוד כואב לי ואני מרגיש את הדבר הזה

 לא נהניתי פה, באמת שלא, אבל מה שהכי לא נהניתי, זה שאני מרגיש את הכאב שלכם

יואב סגלוביץ': יעקב, אני יכול להיות חבר שלו? אל תלך, אני רוצה להגיד לך משהו

אני לא אלך

 כואב לי שכואב לכם, ונדמה לי שאתם רואים שחורות יותר מדיי, ואני מבין בשחור

 אבל כל זה מגיע מתוך כאב, לא מגיע מתוך משהו אחר

 אני מאמין בזה

גלעד קריב: נו, זה מביא אתכם - - -     

גלעד קריב: נו, זה מביא אתכם     

יבגני סובה: יעקב, לך פעם אחת להפגנה

יבגני סובה:  תבוא פעם אחת להפגנה, תשמע את האנשים

יואב סגלוביץ': יעקב, אני רק מזכיר לך נשכחות שקשורות לסבירות, כי לא יצא לך לשמוע את הטיעונים שלי, אז אני אגיד לך אותם על רגל אחת

אני חייב?     

יואב סגלוביץ': כן

יואב סגלוביץ':  חומר למחשבה בדרך

יואב סגלוביץ':  ישבנו ביחד בוועדה שאתה ניהלת בתקופת הקורונה

יואב סגלוביץ':  אם אתה זוכר, ואתה זוכר, לא פעם ולא פעמיים היו מגיעים לפה – התעקשנו שנינו

יואב סגלוביץ':  לא שנינו אלא הרבה חברים בוועדה, אופוזיציה וקואליציה – וביקשנו לדעת מה הבסיס לקבלת ההחלטות

יואב סגלוביץ':  התעקשנו על זה

יואב סגלוביץ':  אחרי החוק הזה, כדוגמה אחת, אחד מבעלי המקצוע שהיה - - -     

לאיזה פואנטה אתה מתכוון?     

יואב סגלוביץ': הפואנטה, האם לדוגמה קבלת ההחלטות המקצועית שהייתה של משרד הבריאות - -     

גלעד קריב: 	נשענת על נתונים

יואב סגלוביץ': - - נשענת על נתונים

יואב סגלוביץ':  ואני זוכר את המאבקים, אני יכול להגיד משותפים, למרות שהייתי אז באופוזיציה - -      

קארין אלהרר: כן, אבל היינו ענייניים

יואב סגלוביץ': שהתעקשנו על זה

יואב סגלוביץ':  מחר ומוחרתיים, אפרופו העניין הזה, לא תוכל להתעקש יותר על הבאת הנתונים

יואב סגלוביץ':  כי נכון למחר, שר הבריאות שייקח את הסמכויות אליו, יהיה נקי מביקורת לחלוטין, כי לא יסכימו להכניס סעיף מאוד פשוט

קארין אלהרר: אתה לא הבנת את האירוע כנראה

יואב סגלוביץ': הוא הבין, הוא הבין

יואב סגלוביץ':  אני אמרתי לך משהו למחשבה, לא מעבר לזה

אז גם אני אמרתי משהו למחשבה

 אני מרגיש את הכאב שלכם

יואב סגלוביץ': לא כאב

יואב סגלוביץ':  אני לא מדבר על כאב

יואב סגלוביץ':  לא, יעקב, אתה מכיר אותי

יואב סגלוביץ':  אני כואב עד שלב מסוים

יואב סגלוביץ':  אני ענייני לחלוטין

אני יודע שאתה רוצה להיות קר, אני אומר שהקיטוב כל כך גדול וכל כך זה, שנכנסתם פה לתוך איזה לופ

קארין אלהרר: ממש לא

תקשיב, כשמישהו בא ואומר לי: הכול שחור

גלעד קריב: לא אמרנו שהכול שחור

יואב סגלוביץ': לא שמעת אותי

יואב סגלוביץ':  הינה, נתתי לך אפור

גלעד קריב: יעקב, לא היית בדיונים

יואב סגלוביץ': תאר לך שאני אהיה שר הבריאות, אוי ואבוי לכולם

לילה טוב לכולם, שיהיו לנו בשורות טובות

  צריך לשמור על האחדות בסוף

יואב סגלוביץ': בטח

יואב סגלוביץ':  האחדות היא נר לרגלי הקואליציה

קארין אלהרר: זו הפואנטה של החוק, לא? אחדות

גלעד קריב: לא

גלעד קריב:  יש דברים יותר חשובים מאחדות, כמו כבוד וגיבוש הסכמה

גלעד קריב:  אחדות היא לא חזות הכול

גלעד קריב:       אדוני היושב-ראש, ברוך הבא

גלעד קריב:  אני רוצה ברשותך, מכיוון שזה זמן ההסתייגויות שלנו, וגם אני רואה שערוץ הכנסת משדר את הדיון, ובניגוד לחברי הקואליציה שהלכו או לחגוג בחתונה של הנכד של גפני – בר מצווה - - -     

קארין אלהרר: קלנר, למה לא הלכת? לא הזמינו אותך?     

גלעד קריב: לא הבנת, הוא מהציונות הדתית

גלעד קריב:  גפני לא מזמין מהציונות הדתית, רק חילונים וחרדים

קארין אלהרר: יש סדקים בקואליציה

גלעד קריב: לא, לא

גלעד קריב:  זה הנכד של גפני ואנחנו שולחים לו מכאן ברכת מזל טוב

אריאל קלנר: בוא נגיד ככה, שבר-מצוות וחתונות לחבר ליכוד, זה לא מה שחסר

קארין אלהרר: כן, לא חסר לך

קארין אלהרר:  אני יודע

יבגני סובה: אריאל, אתם פטורים מצ'קים, נכון? אתם פטורים

גלעד קריב: הם מקבלים צ'קים

גלעד קריב:       אדוני היושב-ראש, מכיוון שזה זמן ההסתייגויות שלנו, ואנחנו מנהלים את הזמן הזה, ומכיוון שאולי בניגוד למחשבה של אנשים, הרבה מאוד אנשים צופים בשידורים מוועדת החוקה דרך ערוץ הכנסת, ברשותך אני רוצה לעשות דבר קצת חריג

גלעד קריב:  אני רוצה לקום ממקומי, ואני אלך לצד השני, בתקווה שמצלמות הערוץ - - -     

יבגני סובה: לא, תגיד לבמאי שייקח שוט כללי

קארין אלהרר: מה קורה?     

גלעד קריב: אני עובר לכאן, ואני רוצה להסביר למה

גלעד קריב:  צופים יקרים, זה חדר ועדת החוקה, וכפי שאתם רואים, חוץ מהיושב-ראש, אין פה אף חבר קואליציה

גלעד קריב:  זה יבגני, הוא מהאופוזיציה למי שלא מכיר מהצופים

גלעד קריב:  צופי ערוץ הכנסת, אני מבקש בכוונה, תסתכלו איך נראה החדר

גלעד קריב:  שתבינו, אנחנו נמצאים בדון בשינוי חוק-יסוד

קארין אלהרר: לא, אני מתה

גלעד קריב: לא סתם בדיון בשינוי חוק-יסוד, אלא שמדובר בפעם הראשונה בתולדות מדינת ישראל, שמשנים באמצעות חוק-יסוד משהו בדין המינהלי

גלעד קריב:  בעצם, באים לטריטוריה שהתפתחה 75 שנים בפסיקה, וברגל גסה רומסים את הדרך שבה המשפט המינהלי בישראל מתפתח בדבר אחד: חיסול עילת הסבירות

גלעד קריב:  וחברי הקואליציה, שכדרך אגב, רובם לא טרחו להיות פה בדיונים

גלעד קריב:  חבר הכנסת קלנר היה בחלק מהם, חבר הכנסת סעדה, חברת הכנסת גוטליב בכלל מחרימה את ועדת החוקה כי הדיחו אותה, כי היא העזה להצביע בניגוד לקואליציה

אריאל קלנר: אתה מתעמת איתי כל כך הרבה, לפחות תגיד קלנר

קארין אלהרר: קלנר

קארין אלהרר:  שמו של אדם – כבודו

גלעד קריב: חשוב להבין, בגדול, חברי הקואליציה לא טרחו להיות פה בדיונים

גלעד קריב:  לא טרחו להיות פה בדיונים

גלעד קריב:  ועכשיו, ב-18 השעות של ההנמקות, חברי האופוזיציה יושבים כאן לבדם

גלעד קריב:  תראו את הדבר המדהים, אנחנו היינו יכולים להשאיר פה חבר אופוזיציה אחד, שיעשה פיליבסטר

גלעד קריב:  ידבר לקירות

גלעד קריב:  אבל יושבים פה כרגע ארבעה חברים מהאופוזיציה משלוש סיעות שונות

רון כץ: חמישה, יואב הלך לשירותים

גלעד קריב: יואב סגלוביץ' תכף יחזור

גלעד קריב:  האופוזיציה כאן, ואנחנו מדברים לעניין

יבגני סובה: אגב, אפשר להזמין מומחים בשעות האלה?     

גלעד קריב: לא, אי-אפשר, כי היושב-ראש הוא זה – אתה אומר, אולי הפצ"ר יבוא עכשיו?     

רון כץ: מומחים? את הפצ"רית הוא לא הסכים להביא

רון כץ:  מומחים?     

גלעד קריב: זה רעיון, זה רעיון

גלעד קריב:  כי רוטמן מנע מהפרקליטה הצבאית הראשית - - -     

רון כץ: למה עכשיו, בזמן הזה, אנחנו לא יכולים לשמוע?     

קארין אלהרר: היא ישנה

גלעד קריב: לא, לא

גלעד קריב:  אין מקום לצחוקים

רון כץ: לא, אני שואל באמת

גלעד קריב: 	אין מקום לצחוקים

גלעד קריב:  חדר הוועדה ריק, חברי הקואליציה ישנים

גלעד קריב:  זו פשוט חבורה הרסנית ורשלנית - -     

רון כץ: היא גם עצלנית

גלעד קריב: - - שמזלזלת בכם

גלעד קריב:  מזלזלת בציבור הישראלי, מזלזלת גם במתנגדים לרפורמה, גם בתומכים ברפורמה

גלעד קריב:  הם לא רוצים לעשות דיון

גלעד קריב:  זאת הסיבה מדוע רוטמן לא אפשר לנו לדון במסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת; זאת הסיבה מדוע כשהייעוץ המשפטי של הוועדה נתן סקירה של מאות הסמכויות שהואצלו על ידי שרים לדרג המקצועי, הוא אפילו לא אפשר לנו לפתוח את המסמך; זאת הסיבה מדוע למרות שדרשנו את ההופעה של היועץ המשפטי של משרד הביטחון, שידבר איתנו – האם יש כאן סכנה למפקדי צה"ל ולחייליו

רון כץ: חד-משמעית     

גלעד קריב: בוודאי, הרי שמענו את זה בדיונים הקודמים

רון כץ: חד-משמעית

גלעד קריב: רצינו להעמיק בסוגיה של ביטול עילת הסבירות, וההשפעה הספציפית שלה

גלעד קריב:  אתה יודע, אחד הדברים שקרו כתוצאה מהשיחות בבית הנשיא, היה שחלק מהציבור אמר: עילת הסבירות, זה הדבר הקטן ברפורמה

גלעד קריב:  התפקיד שלנו כאן בוועדה היה להראות שמכיוון שלא מדובר בצמצום עילת הסבירות אלא בחיסול עילת הסבירות – חבר הכנסת סגלוביץ' הצטרף, אז אני רק אסביר לו

גלעד קריב:  אני ביקשתי לעבור לדרך מכאן

רון כץ: בפריים רחב

גלעד קריב: כדי שציבור הצופים יראה כמה חברי קואליציה נמצאים איתנו

גלעד קריב:  איך אכפת להם מהרפורמה

גלעד קריב:  איך הם רוצים לשמוע את מה שיש לך בתור ניצב בדימוס במשטרה לומר על עילת הסבירות

גלעד קריב:  יושבת כאן שרה לשעבר, שהתעסקה עם משק האנרגיה של מדינת ישראל

גלעד קריב:  אולי יש לה משהו לתרום מהניסיון שלה? יושבים פה חברי כנסת, בסופו של דבר עתירי ניסיון

גלעד קריב:  זה לא מעניין אותם

גלעד קריב:  זאת חבורה שמעניינת אותה רק השגת השררה, רק הסרת החסמים מעל היכולת שלהם למנות מקורבים, לפטר את מי שעומד בדרכם, ולכן הם לא פה

גלעד קריב:  תדעו, אזרחי ישראל, שבשעה שחלקכם צופים בערוץ הכנסת, אחרים חושבים איך הם יוצאים מחר למחאה, וחברי הקואליציה או אוכלים דג סלמון בבר מצווה של הנכד של גפני, או ישנים פה במלון

גלעד קריב:  כי אתם לא מעניינים אותם

גלעד קריב:       אחרי שאמרנו את זה, אני חושב שהציבור הבין שהקואליציה לא כאן, חוץ מחבר הכנסת קלנר, שהוא היושב-ראש

גלעד קריב:  בעוד חצי שעה יגיע איזשהו תורן אחר

גלעד קריב:  רוטמן לא פה

גלעד קריב:  מי שלא יודע, רוטמן לא פה

גלעד קריב:  אז אחרי שאמרנו את זה, צריך לומר את הדבר הבא

גלעד קריב:  תראו, אנחנו הרי דיברנו כבר עד כלות או ניסינו לדבר עד כלות על עילת הסבירות

רון כץ: למה ב-19 שעות אי-אפשר לקבל חוות דעת מקצועית?     

גלעד קריב: לא, תקשיב

קארין אלהרר: כמה שעות ביקשנו

גלעד קריב: גם אם הייתה ניתנת עכשיו חוות דעת מקצועית של הפצ"רית, רוטמן לא היה – זה נפלא

גלעד קריב:  בכל פעם שאני פה, הוקוס פוקוס

רון כץ: חברים, אני לא מאמין

גלעד קריב: אני עוד פעם רץ

גלעד קריב:  הבמאי, תסתכל

רון כץ: ואטורי, לך אליו עכשיו

רון כץ:  לך

גלעד קריב: חבר הכנסת ואטורי הגיע

רון כץ: עוד חבר כנסת מהקואליציה הגיע

קארין אלהרר: קפטן ואטורי

ניסים ואטורי: שמענו - - - מבחוץ, אמרנו, בוא נראה מה קורה שחברי אופוזיציה משועממים בוועדה

גלעד קריב: לא, לא משועממים

רון כץ: בוא, בוא תישאר

רון כץ:  אנחנו רוצים לדבר איתך

רון כץ:  בוא

גלעד קריב: חבר הכנסת ואטורי, שלא תמך - - -     

ניסים ואטורי: אין פה עניין של רפורמה

רון כץ: שב, ואטורי

רון כץ:  בוא נדבר על זה רגע

רון כץ:  בוא נדון בזה

רון כץ:  אולי נשכנע אותך

רון כץ:  ואטורי, אולי נשכנע אותך

רון כץ:  שב

גלעד קריב: רגע היסטורי

יבגני סובה: תעשה לו סאונד של הספינה

גלעד קריב: ואטורי הצטרף לדיון בעילת הסבירות

גלעד קריב:  או, אולי תלמד

ניסים ואטורי: לא, נראה לי שאתה צריך ללמוד

ניסים ואטורי:  שמעתי אותך צועק בזה - - -     

יבגני סובה: תעשה לו סאונד של ספינה כזה – או, או, או

יבגני סובה:  אולי הוא יבין שהוא בסביבה - - -         

אריאל קלנר: - - - אתה מבזבז את זמנך - - -     

ניסים ואטורי: אני יכול לדבר רגע?     

גלעד קריב: לא, לא

גלעד קריב:  אתה לא יכול לדבר על זמן ההסתייגויות שלנו

גלעד קריב:  אבל אנחנו רוצים לומר לציבור הישראלי, אל דאגה

גלעד קריב:  חבר הכנסת ואטורי בא ללמוד קצת על עילת הסבירות

גלעד קריב:  הוא לא היה באף אחד מהדיונים

גלעד קריב:  הוא מקבל הרי פקודות מלשכת ראש הממשלה

גלעד קריב:  אמרו לו להצביע - - -     

ניסים ואטורי: כמו שהציבור בישראל רואה, מר קריב מאוד מוטרד מנושא עילת הסבירות, ולכן הוא עושה פה התבדחות ומשעמם לו

ניסים ואטורי:  זה מאוד מצחיק

גלעד קריב: לא, זה ממש לא התבדחות

ניסים ואטורי: למה? ראיתי אותך כמו ליצנות עשית שם מול המסך

גלעד קריב: אבל יש חשיבות למה הצטרף אלינו החבר ואטורי

ניסים ואטורי: אולי תיתן לי לדבר ואני אסביר למה הצטרפתי

גלעד קריב: לא, אתה לא יכול לדבר

גלעד קריב:  זה זמן נימוק הסתייגויות שלנו

אריאל קלנר: לא, לא

אריאל קלנר:  אין זכות דיבור

רון כץ: זה שעות של האופוזיציה, ניסים

גלעד קריב: אני מבקש לעצור את השעון

גלעד קריב:  תעצרו את השעון

אריאל קלנר: כן, נעצור את השעון ואז אתה יכול לדבר כמה שאתה רוצה

אריאל קלנר:  האמת, אם אתה פונה אליו - - -     

ניסים ואטורי: אתם מבינים מה קורה? לקואליציה אין זכות דיבור, רק לקואליציה

ניסים ואטורי:  מי שרואה אותנו, רואה את המצב

רון כץ: אנחנו עוצרים את השעון ב-11 ו-18 דקות

ניסים ואטורי: אסור לנו לדבר, רק לאופוזיציה

ניסים ואטורי:  אז תמשיכו לדבר, וכשתסיימו, תקראו לי ואני אבוא להצביע

רון כץ: אנחנו בעד, אנחנו בעד

יבגני סובה: ניסים, זו הנמקה של הסתייגויות

אריאל קלנר: ניסים, זה זמן ההנמקות שלהם

גלעד קריב: אני שמח שחבר הכנסת ואטורי הצטרף אלינו, כי אני לא יודע אם הציבור יודע – זאת הערת צד

גלעד קריב:  בחלק גדול מהדיונים מר ואטורי לא נמצא, אבל מי שנמצא כאן זה אורח הכבוד של חבר הכנסת ואטורי, משה מירון

ניסים ואטורי: אוי, אוי, אוי     

גלעד קריב: אבי קמפיין השמאלנים בוגדים

גלעד קריב:  הוא יושב פה באופן קבוע

ניסים ואטורי: כל אלה שהתלוננו, הכניסו לפה אנשים אנרכיסטים שהשתוללו במליאה

גלעד קריב: יידעו אזרחי ישראל - - -     

ניסים ואטורי: - - - אני לא אדבר

ניסים ואטורי:  ואני לא הגעתי לדיונים כי אני ממלא מקום

גלעד קריב: בוודאי, זה זמן הנמקות שלנו

ניסים ואטורי: הינה, הגעתי בדיוק כשלא נעים לך

ניסים ואטורי:  תודה רבה

גלעד קריב: חבר הכנסת ואטורי מיוצג בוועדה

גלעד קריב:  האמת היא שהוא באמת מיוצג כמשה מירון, אביר ומחולל קמפיין השמאלנים

יבגני סובה: ניסים, ההפלגה הייתה או לא?     

גלעד קריב: אני לא עושה איתו צחוקים, מכיוון שאדם שמכניס לפה כל יום, כולל הערב, את מי שעומד מחוץ למשכן וצועק על חברי כנסת שמאלנים בוגדים, האדם הזה לא ראוי שנתבדח איתו

גלעד קריב:  מדובר על אדם ששותף למסע הסתה, שהוא המשך ישיר למה שראינו בשנת 1995, בכיכר ציון

גלעד קריב:  אני לא מוכן להחליף בדיחות עם אדם שמכניס לפה בכל יום אדם אחר, שקורא לי בוגד

גלעד קריב:  זה לא מצחיק אותי

גלעד קריב:  לא מצחיק אותי

גלעד קריב:  והציבור צריך לדעת, חבר הכנסת ואטורי לא טרח להיות באף אחד מהדיונים או ברוב הדיונים על עילת הסבירות, כמו חלק גדול מחברי הקואליציה

גלעד קריב:  היו פה דיונים שלמים שבהם ישבו עשרים חברים מהאופוזיציה, שדיברו, ודיברו לעניין, למרות שהיושב-ראש רוטמן, פעם אחרי פעם, העיף אותם מהחדר, סתם להם את הפה, התנהג אליהם בגסות

גלעד קריב:  את הדברים צריך לשים על השולחן

גלעד קריב:       הוועדה הזאת ידעה ימים מאוד מאוד סוערים, והיא ידעה מגוון של יושבי-ראש

גלעד קריב:  דרך אגב, יושבי-ראש שחלקם לא היו ידועים כאנשים הכי שקטים בפרלמנט הישראלי

גלעד קריב:  הייתה פה תקופה של פרופ' מנחם בן ששון, אבל הייתה גם תקופה של חבר הכנסת דוד רותם המנוח

קארין אלהרר: נכון, נכון

גלעד קריב: נכון

גלעד קריב:  היו פה פרלמנטרים תקיפים מאוד

גלעד קריב:  מעולם ועדת החוקה לא נוהלה בצורה כל כך דורסנית, כל כך אלימה מבחינה פרלמנטרית

גלעד קריב:       ברשותכם, חבריי, אני רוצה לגעת בעוד נקודה אחת ואני מסיים

גלעד קריב:  מחר יתקיים ברחבי הארץ עוד יום שיבוש

גלעד קריב:  יום השיבוש הזה הוא תגובה מינורית לשיבוש הנורא שהממשלה והקואליציה מנסות לעשות לדמוקרטיה הישראלית

גלעד קריב:  זה 1 חלקי 60 ממה שהממשלה והקואליציה מנסות לעשות במסגרת מסע השיבוש שלהם של הדמוקרטיה הישראלית

גלעד קריב:  בשבועות האחרונים, מכיוון שהקואליציה שלכם, אדוני היושב-ראש, מבינה את אירוע המחאה – אפשר לומר עליכם הרבה דברים, אבל טיפשים אתם לא

גלעד קריב:  ואתם יודעים מה המשמעות של המחאה

גלעד קריב:  אז בכל מוצאי שבת אתם והשופרות שלכם מוציאים כל מיני תגובות מזלזלות, אבל בחדרי החדרים אתם מודאגים

גלעד קריב:       אתם יודעים מה המשמעות שכבר 28 שבועות, רבע מיליון איש – הינה, אני אלך למספר המצמצם – יוצאים לרחובות

גלעד קריב:  בימים הכי סוערים של הכהונה הקודמת, הליכוד היה מארגן הפגנות, היו מגיעים 5,000 איש, זאת הייתה הפגנת המונים

גלעד קריב:  רבע מיליון ישראלים בכל שבוע יוצאים לרחובות, ועל פי כל הבדיקות, הסקרים והמחקרים, אפילו בערוץ 14, שני מיליון ישראלים כבר היו מעורבים במחאה הזאת בשלבים שונים, בהיקפים שונים

גלעד קריב:  אתם יודעים את האמת

גלעד קריב:      אין ממשלה שעומדת לאורך זמן מול מחאה ציבורית כזאת

גלעד קריב:  ולכן, מכיוון שאתם יודעים מה עוצמת המחאה, ואתם גם קוראים את הסקרים – לא את הסקרים שמתפרסמים בכלי התקשורת

גלעד קריב:  הרי נתניהו, ראש הממשלה, הוא ג'אנקי של סקרים

גלעד קריב:  הוא מכור לסקרים

גלעד קריב:  מניחים לו על השולחן בכל שבוע סקרים

גלעד קריב:  אתם יודעים את הסקרים

גלעד קריב:  אתם יודעים שלפחות שליש ממצביעי הליכוד סולד מההתנהלות שלכם

גלעד קריב:  אני מכיר אישית חברי מרכז ליכוד שבחיים לא יצביעו לכם

גלעד קריב:  אני מכיר אישית דור שלישי של חירותניקים מושבעים, שלא הולכים להצביע לכם יותר

גלעד קריב:       אז נכון, זה לא רוב מצביעי הליכוד, ואף אחד לא טען את זה

גלעד קריב:  אף אחד לא טוען שרוב מצביעי הליכוד נגד הרפורמה, אבל חלק ממש לא מבוטל מהאנשים שלכם סולד מן הדרך וסולד מהתוצאה שאתם מייחלים לה

גלעד קריב:  ואתם יודעים את זה

גלעד קריב:  ומכיוון שאתם יודעים, אתם חוזרים למנהג המוכר שלכם – להסית

גלעד קריב:  ולכן עומד היום שר בממשלת ישראל, שר במשרד המשפטים, ובמשך למעלה משעה מוציא את דיבתם של ישראלים טובים

גלעד קריב:  דרך אגב, חלק גדול מהם ממש לא מצביע שמאל; חלק גדול מהם מגיע מבתים שכל הזמן או חלק מהזמן הצביע מח"ל

גלעד קריב:  עומד שר בממשלת ישראל מקלל, מחרף, מגדף, מסית, מוציא דיבה, מאיים לזרוק לכלא את נשיא בית המשפט העליון לשעבר אהרן ברק, מדבר על להשליך לכלא את ראש הממשלה והרמטכ"ל לשעבר אהוד ברק

גלעד קריב:  באלו מדינות מדבר כך שר? באלו מדינות? באלו מדינות מדבר כך שר בממשלה על נשיא בית המשפט העליון? מה השפה הוולגרית הזאת?     ואחרי זה אתם מוציאים גינויים לאיציק זרקא? איציק זרקא זה העשב שגדל בערוגה שאמסלם משקה

גלעד קריב:  יש גננים לעשב השוטה הזה, איציק זרקה

גלעד קריב:  שלמה קרעי, גלית דיסטל אטבריאן, דודי אמסלם, אדמו"ר השנאה וההסתה

גלעד קריב:       אתם מדברים על אכיפה בררנית? אתם מדברים על אכיפה בררנית? בעוד כמה ימים יפוג הזמן של דיני התפיסה המהירה בשטחים

גלעד קריב:  אתם מונעים מצה"ל לאכוף את החוק בשמונה מאחזים לא חוקיים, שהוקמו בשבועות האחרונים

גלעד קריב:  אתם ממשלה של אכיפה בררנית; אתם ממשלה שנותנת פרסים למפירי חוק

גלעד קריב:  מדוע צה"ל לא מפנה את המאחזים הלא חוקיים שהוקמו עכשיו? ואתם מדברים איתנו על אכיפת חוק? אתם מדברים איתנו על סרבנות? ממשלה שנתנה הוראה לשר הביטחון לא לאכוף את החוק, כי היא רוצה לתכנן פטור מלא לחרדים משירות צבאי

גלעד קריב:  אתם מדברים על סרבנות של שירות?      דרך אגב, במסגרת ההסתה שלכם, אתם גם מדברים על סרבנות

גלעד קריב:  אבל מה שיש כאן זה החלטה של ישראלים שמתנדבים לצה"ל, למשטרה, להפסיק להתנדב

גלעד קריב:  ואתם מוציאים את דיבתם

גלעד קריב:  אנשים שלא התנדבו יום אחד לשירות מעבר למה שהם היו צריכים לשרת, מעזים לדבר על מתנדבים שכבר עשרות שנים נותנים מעבר למה שהחוק דורש מהם

גלעד קריב:  מוציאים את דיבתם

גלעד קריב:       קשה פשוט להאמין

גלעד קריב:  קשה להאמין

גלעד קריב:  נתניהו עומד ומדבר על סרבנות, כשחצי מהשרים בממשלה שלו לא שירתו בצה"ל

גלעד קריב:  ולא רק שהם לא שירתו בצה"ל, הם עוד מדברים בבוז ובהתנשאות על מי שמשרתים

גלעד קריב:  חצי העם יישב וילמד תורה, חצי מהעם שילך ויסכן את חייו בשירות בצה"ל

גלעד קריב:       ממשלה חצופה, ממשלה שלא אוכפת חוק, ממשלה עבריינית, שמעודדת את נוער הגבעות ונותנת לו חסינות

גלעד קריב:  ואתם מדברים איתנו? אתם מדברים איתנו על אכיפה בררנית?  בסדר, הבנתי את הרמז של חבריי

גלעד קריב:  אל תדאגו

גלעד קריב:  אני הבנתי את הרמז

גלעד קריב:  אנחנו גמרנו להתרשם מההסתה שלכם, והתשובה היחידה להסתה שלכם היא ההתייצבות של הקהלים שלנו ברחובות

גלעד קריב:  וזה מה שיקרה מחר, וזה מה שיקרה ביום רביעי, וזה מה שיקרה במוצאי שבת הקרובה

גלעד קריב:  ואתם יודעים את האמת, אתם תמשיכו עם הדהרה הזאת של ה-9-D על בית המשפט העליון, ואנחנו נפיל את הממשלה המושחתת שלכם

גלעד קריב:  אליך, חברי רון כץ

רון כץ: יואב, יואב

גלעד קריב: כבוד הבמאי, עם המצלמה ליואב

גלעד קריב:  חבר'ה, מעולם לא אותגר צוות ערוץ הכנסת בשידור

קארין אלהרר: אני אומרת לכם, הסיטואציה מאוד לא מצחיקה

יואב סגלוביץ': אני אתחיל בכמה אמירות כלליות

יואב סגלוביץ':  ראשית, הסיפור הזה לא יעבור

יואב סגלוביץ':  הוא לא יעבור כי המדינה יותר חזקה מהמנהיגים הרעים שלה

יואב סגלוביץ':  אם אפשר לקרוא להם מנהיגים

יואב סגלוביץ':  יותר חזקה

יואב סגלוביץ':  השאלה היא לא אם זה יעבור, כי זה לא יעבור, הבעיה היא המחירים שכולנו משלמים

יואב סגלוביץ':       אני רוצה להגיד כמה מילים

יואב סגלוביץ':  אני אומר שזה לא יעבור, כי בסופו של דבר, אם מסתכלים על מחאות בעולם, לא מוכרת מחאה מן הסוג הזה בכל מקום בעולם שהיא לפני הכול מחאה עממית עצומה, לאורך זמן, בהיקפים בלתי רגילים בהתאם לגודל האוכלוסייה

יואב סגלוביץ':  ולמרות הטענות והמענות והבכיות והקרצוצים, מחאה שקטה יחסית

יואב סגלוביץ':  יחסית להיקף, יחסית לאיום שנמצא ממול

יואב סגלוביץ':       דבר נוסף שיש במחאה הזאת ואין בשום מקום אחר, בדרך כלל, ארגונים כמו צבא, ארגוני ביון – מוסד, שב"כ, משטרה – הפנסיונרים שלהם או אלה שבדימוס, לא שותפים לדברים האלה

יואב סגלוביץ':  בדרך כלל

יואב סגלוביץ':  הם הרבה יותר מקורבים לשלטון

יואב סגלוביץ':  פה התהליך הפוך, ומי שמוביל את המחאה בחלקים גדולים, הם חוט השדרה הביטחוני של המדינה הזאת

יואב סגלוביץ':  זה שעולים על דוכן אנשים שפלים ומוציאים דיבתם, זה סיפור אחר

יואב סגלוביץ':  אבל הם נמצאים שם, והם מובילים את זה

יואב סגלוביץ':  הם חלק מההובלה

יואב סגלוביץ':  הדבר הנוסף, זאת לא הובלה של הגופים הפוליטיים

יואב סגלוביץ':  זאת התעוררות של אנשים שקמו ואומרים: עד כאן, לממשלה

יואב סגלוביץ':  כל ממשלה

יואב סגלוביץ':  זה לא סיפור של הפלת ממשלה, זה סיפור של חוסר נכונות לוותר על ערכים בסיסיים

יואב סגלוביץ':       אני רוצה להגיע לחוק עצמו

יואב סגלוביץ':  הסעיף שעליו אנחנו מדברים, ומנסים להקטין אותו, כמוש הוא הגיע, ככה הוא יוצא, רק יצא יותר גרוע

יואב סגלוביץ':  על אף האמור בחוק-יסוד זה, מי שבידו סמכות שפיטה על פי דין, לרבות בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק, לא ידון בעניין סבירות ההחלטה של ממשלה או של ראש ממשלה

יואב סגלוביץ':  ואז הוסיפו את התיקון כי חששו שאולי לא יבינו: כל החלטה, לרבות בעניין מינויים או החלטה להימנע מהפרת כל סמכות

יואב סגלוביץ':       החוק הזה, נכון לקרוא לו: חוק שרירות הלב; החוק להובלת השחיתות

יואב סגלוביץ':  זה השם המתאים לו

יואב סגלוביץ':  אני רוצה לדבר על כמה מישורים, והמישור הראשון הוא מישור התהליך

יואב סגלוביץ':  כיצד החוק הזה מחוקק? באה הממשלה, שכאילו אומרת שהיא רוצה לעשות את זה, בפועל מדובר בהצעת חוק שלא באה מטעם הממשלה

יואב סגלוביץ':  זאת הצעת חוק מטעם ועדה

יואב סגלוביץ':  כאשר אתה שומע את שר המשפטים, מישהו מהחלל החיצון היה מגיע, היה נוחת, בטוח שזאת הצעת חוק של שר המשפטים

יואב סגלוביץ':  לא, הוא רק מדבר על זה בראיונות בטלוויזיה, הוא נואם על זה בכנסת

יואב סגלוביץ':  הוא לא מגיע לוועדה

יואב סגלוביץ':  הוא לא היה פה בחוק הזה בכלל

יואב סגלוביץ':  הוא כאילו לא קשור

יואב סגלוביץ':  ברמת התהליך, זאת הצעת חוק מטעם ועדה

יואב סגלוביץ':       יש כללים בכנסת, ואני מקווה שבעתיד ייקבעו כללים אחרים

יואב סגלוביץ':  היועצת המשפטית של הכנסת אומרת שזה אפשרי, ואני סבור שהיא טועה

יואב סגלוביץ':  הצעת חוק מטעם ועדה שעוסקת בתהליך הזה, נכון שתהיה על דעת חלק מחברי האופוזיציה לפחות

יואב סגלוביץ':  לא, זאת הצעת חוק מטעם יושב-ראש הוועדה, כשעושים איזשהו תרגיל גם על הכנסת

יואב סגלוביץ':  הרי אנחנו שומעים פה כל הזמן על הריבון

יואב סגלוביץ':  הריבון שהוא הכנסת

יואב סגלוביץ':  הכנסת היא לא ריבון, הכנסת היא פיון

יואב סגלוביץ':  וכל חברי הכנסת מהקואליציה הם פיונים בתוך המשחק הזה

יואב סגלוביץ':  ומי שרוצה לראות מה שקורה פה עכשיו, יכול לראות

יואב סגלוביץ':  הרעיון שחוק מגיע מטעם ועדה – אייל, זה מפריע

יואב סגלוביץ':  אתה מפריע לחברי הקואליציה להקשיב, אולי להשתכנע

יואב סגלוביץ':  וכפי שאתה רואה, הם יושבים פה כולם ברוב קשב ולא מפריעים לי

יואב סגלוביץ':  הינה, אפילו מסדרים להם את הכיסאות

יואב סגלוביץ':       למעשה, חוק מטעם הוועדה – זה הכלל הראשון שנשבר

יואב סגלוביץ':  הכלל השני שנשבר הוא כללי הדיון בוועדה

יואב סגלוביץ':  אם יש דיון בוועדה, ומוזמנים אליו עובדי מדינה להגיע ולהופיע בפני הוועדה, כמו שהיו, והם לא מגיעים – אני אגיד לכם מי לא הגיע

יואב סגלוביץ':  יועצים משפטיים של משרדי ממשלה

יואב סגלוביץ':  ביקשנו שהם יגיעו, ופתאום, ראה זה פלא, אותו ריבון או פיון לא דואג שהם יגיעו

יואב סגלוביץ':  מישהו עוד יכול לחשוב בטעות שמא מוראם של השרים כבר נפל עליהם טרם חקיקת החוק

יואב סגלוביץ':  אני לא מכיר אירוע, והייתי לא מעט שנים בשירות המדינה, שקיבלנו זימון להגיע ולא הגענו

יואב סגלוביץ':  אני יכול להבין שיועץ משפטי של מערכת הביטחון לא יכול להגיע, אז הוא ישלח את הסגן

יואב סגלוביץ':  אם הסגן לא יכול, ישלח את הסגן של הסגן

יואב סגלוביץ':  אין מצב שלא יגיעו לדיון בכנסת

יואב סגלוביץ':       הכנסת מנהלת דיוני עומק על מה שקורה בהקשרים האלה, ולא מגיעים נציגים של משרדים

יואב סגלוביץ':  בשלב הבא, מגיעים לפה אנשים מומחי משפט לשים הצעות אלטרנטיביות

יואב סגלוביץ':  ולא הוזמנו כאלה שהם מצד זה או מצד אחר

יואב סגלוביץ':  אני אומר כאן, גם לצורך הפרוטוקול, שאין אחד, אין אחד, כולל נציג פורום קהלת, שנשאל שאלות ישירות לגבי ההצעה, ואמר: אוקיי, צריך לעשות תיקונים בדרך שבה ממנים אנשים

יואב סגלוביץ':  ואז אמרנו לו: אבל אין את הדברים האלה בפנים

יואב סגלוביץ':  דום שתיקה

יואב סגלוביץ':  אין פה מומחה משפט אחד שבא ואמר שהחוק הזה הוא חוק ראוי

יואב סגלוביץ':      רק אתמול היה פה פרופ' יובל אלבשן, ושאלתי אותו שאלה ישירה לגבי החוק

יואב סגלוביץ':  הוא אמר בשתי מילים: לא ראוי

יואב סגלוביץ':  הגיע פרופ' יואב דותן, אדם בעל ידע נרחב

יואב סגלוביץ':  הוא הגיע לפה ואמר שהוא חושב שצריך לצמצם את עילת הסבירות

יואב סגלוביץ':  הוא שם הצעה, וביקשנו לפני שבוע לראות את ההצעה

יואב סגלוביץ':  הוא שלח במייל הצעה לכל חברי הוועדה, ואני אקריא רק סעיף אחד מתוכה

יואב סגלוביץ':  הוא מסביר ואומר: רשות מינהלית תקבל החלטה מינהלית לאחר שנתנה משקל ראוי לכל אחד מהשיקולים הנוגעים בעניין, ובכפוף לאמור בסעיף זה

יואב סגלוביץ':       אמרתי ליושב-ראש הוועדה: בואו נשים את זה על השולחן

יואב סגלוביץ':  לא עם כל דבר בהצעה של פרופ' יואב דותן אני מסכים, אבל בואו נשים את זה לדיון

יואב סגלוביץ':  זה נזרק הצידה, פשוט נזרק הצידה

יואב סגלוביץ':  זה הגיע לפה, זה נמצא, אבל לא היה שום דיון על הדבר הזה

יואב סגלוביץ':  השיטה הייתה: שמענו אתכם, נמשיך הלאה, כאשר לא היה שום שינוי בעניין הזה

יואב סגלוביץ':       יובל אלבשן שהיה פה, שם את ההצעה שלו מניסיונו בבית הנשיא – אני לא יודע, לא הייתי שם – או מכל מיני דיונים שהוא היה בהם במסגרות שונות

יואב סגלוביץ':  אנשים נוספים, גם הם באו ואמרו: קודם כול, בואו נעגן את החובה של נבחרי ציבור לעסוק בדברים בנושא ענייני

יואב סגלוביץ':  מה יותר פשוט מזה?       

קארין אלהרר: בסבירות

יואב סגלוביץ': בסבירות

יואב סגלוביץ':  ובכלל, כשבן אדם מקבל החלטה, זה צריך להיעשות בצורה הגיונית

יואב סגלוביץ':  נשמע הגיוני

יואב סגלוביץ':  גם זה לא

יואב סגלוביץ':  בואו נעשה הבחנה בין הממשלה במליאתה על קבלת ההחלטות של ממשלה, לבין החלטות פרטניות של שרים – נזרק הצידה

יואב סגלוביץ':  ביקשנו מהיועץ המשפטי לממשלה לפני כשבוע וחצי, וגם מהיועץ המשפטי של הוועדה שני דברים: אחד, בכמה פסקי דין התקבלה החלטה שהפכה החלטה של דרג נבחר, איזה מקרים היו שבהם עילת הסבירות הייתה העילה היחידה שבה השתמשו? אם אני זוכר נכון, משהו כמו שמונה או תשעה אירועים כאלה ב-X השנים האחרונות

יואב סגלוביץ':  כלומר, כשאומרים שיש בעיה, אפילו ההוכחה מאיפה נולדה הבעיה, לא קיימת בכלל

יואב סגלוביץ':       השאלה השנייה ששאלנו את היועץ המשפטי לממשלה ואת היועצת המשפטית של הכנסת הייתה מהן הסמכויות שבהן שרים האצילו סמכויות? הרי יש בחוק אפשרות להאציל

יואב סגלוביץ':  אתמול רק קיבלנו תשובה: ב-700 חוקים

יואב סגלוביץ':  כלומר, ב-700 חוקים שרים יכולים לייצר חסינות להחלטה שלהם

יואב סגלוביץ':  מה זה חסינות להחלטה? שלא תהיה שום ביקורת מכל סוג שהוא על החלטות שנוגעות לכל אחד מאיתנו

יואב סגלוביץ':       אני אתן כמה דוגמאות, ואני בוחר דווקא לא לדבר על פיטורים של שומרי סף

יואב סגלוביץ':  אני מדבר על החיים שנוגעים בכל אחד מאיתנו, כדי שאולי אנשים יבינו שזה לא רק קשור לאותם פיטורים אפשריים שמדברים עליהם פה בכנסת: נפטר את היועצת המשפטית הזאת, נעשה ונעשה

יואב סגלוביץ':  בואו נעזוב את זה ונדבר על דברים אחרים

יואב סגלוביץ':  בואו נדבר על החלטה של שר, לדוגמה שר הבריאות

יואב סגלוביץ':  יעקב אשר היה פה והוא לא נשאר להקשיב

יואב סגלוביץ':  מאחר ואני הייתי פה וגם הוא היה פה בדיונים על הקורונה יותר מפעם אחת, הייתה שאלה מאוד בסיסית מה גרם בסופו של דבר לתהליכי המחשב שהיו במשרד הבריאות, על מנת להחליט שעושים א', ב' ג לגבי הגבלות

יואב סגלוביץ':  ותמיד הייתה התעקשות פה, גם בחוק הקורונה הגדול, הייתה התעקשות שדרג מקצועי ייתן חוות דעת מקצועיות, ולפיהן אפשר לבחון את התהליכים עצמם שהגיעו להחלטה

יואב סגלוביץ':  זה כל הרעיון של שקילת הדברים, ולראות האם זה היה סביר או לא סביר בצורה קיצונית

יואב סגלוביץ':  לא בתהליך משפטי בבית משפט

יואב סגלוביץ':  מחר-מוחרתיים, החלטה כזאת של שר – לצורך העניין שר הבריאות, כל שר בריאות – לגבי נושאים של מגפה, הוא ייקח אותם אליו

יואב סגלוביץ':  לא לדרג המקצועי, כי הוא יכול לשאוב את זה מהם בחלק מהמקרים

יואב סגלוביץ':  לא בכולם

יואב סגלוביץ':  בחלק מהמקרים צריך חקיקה, אבל גם היום בחוקים האלה, של פקודת בריאות העם, הוא יכול לשאוב אליו את הסמכות, ולא יהיו שום פיקוח ובקרה על מה שהוא יחליט

יואב סגלוביץ':  זה נושא שהוא איננו ברומו של עולם, אבל הוא ברומו של אדם

יואב סגלוביץ':       קחו נושא של שירות בתי הסוהר

יואב סגלוביץ':  האוכלוסיות הכי מוחלשות – התעסקתי עם העניין הזה מצד שני

יואב סגלוביץ':  זה כמעט אבסורד, מי שיראה בטלוויזיה, שאני מדבר על זכויות אסירים

יואב סגלוביץ':  אבל מה לעשות, צריך לדבר על זכויות אסירים

יואב סגלוביץ':  כל כהני הצדק שדואגים לזכויות אדם מהצד של הקואליציה, לא העלו אפילו את הנושא הזה

יואב סגלוביץ':  אמרתי, שיגיע היועץ המשפטי של המשרד לביטחון לאומי, ונשמע ממנו מהן אותן סמכויות שאפשר לקחת, ולא משנה מי השר – כל שר

יואב סגלוביץ':  אני אתן לכם דוגמה אחת: טלפונים

יואב סגלוביץ':  היכולת לתקשר ולהתקשר לאנשים מבית הסוהר, ליקיריהם או לא משנה למי, היא לא חלק מזכויות יסוד מעוגנות

יואב סגלוביץ':  היא סוג של פריווילגיה שנחשבת הטבה

יואב סגלוביץ':  לא רק זה, גם קנטינה

יואב סגלוביץ':       יש הרבה מאוד דברים שהם הטבות

יואב סגלוביץ':  ברצותו, לוקח שר, כל שר, ואומר: החלטה שלי

יואב סגלוביץ':  יש כל כך הרבה סמכויות למקום המגודר הזה, שנקרא שירות בתי הסוהר, יש כל כך הרבה סמכויות שנמצאות בכל משרדי הממשלה

יואב סגלוביץ':  תלכו למשרד האנרגיה, תלכו למשרד הכלכלה – סמכויות רגולטוריות שיש אותן לשרים

יואב סגלוביץ':  את חלקם הם מאצילים על הדרג "הפקידותי", אבל ברצותם הם לוקחים את זה

יואב סגלוביץ':  ומרגע שהם לקחו את זה, לפי החוק הזה, לפי הסעיף הזה, יש הגנה מוחלטת מביקורת, מכל ביקורת

יואב סגלוביץ':       קחו נושא אחר – אי-מתן רישיונות

יואב סגלוביץ':  יש הרבה מאוד מקומות שיש בהם סמכויות לשרים לקבל החלטות מתוקף תפקידם

יואב סגלוביץ':  לא מתוך כוונה רעה

יואב סגלוביץ':  סתם שר קיבל החלטה, לא בגלל שהוא רוצה להיטיב עם מישהו, לא בגלל שחיתות

יואב סגלוביץ':  תכף נגיע לסיפור של השחיתות, ועל זה אתן לכם הרצאה

יואב סגלוביץ':  הוא החליט שלא בא לו, לא בגלל שהוא רוצה להיטיב עם מישהו ולעשות רע למישהו אחר

יואב סגלוביץ':  פשוט הוא לא עובד בין 14:00 ל-18:00 בערב

יואב סגלוביץ':  הוא עובד רק מ-8 עד 12, כי הוא שר בשני משרדים והוא עסוק

יואב סגלוביץ':  מ-8 עד 12 הוא עובד במשרד אחד, ובמשרד השני הוא מ-16:00 עד 20:00

יואב סגלוביץ':  ובין 12:00 ל-16:00 הוא בהפסקת צוהריים

יואב סגלוביץ':  הוא החליט בכל סדרי העדיפויות שיש לו, שבנושא מסוים לא כל כך חשוב לתת רישיון

יואב סגלוביץ':       על מנת שלא יהיה ספק בעניין, הכניסו פה את הסעיף שגם על ההימנעות מקבלת החלטות בהקשר הזה לא תהיה שום ביקורת

יואב סגלוביץ':  וזה לא מכוסה בעילות אחרות, שאנחנו שומעים פה עליהן שאומרים: במובהק, זה לא מכוסה במידתיות ולא בניגוד עניינים ולא בדברים האלה

יואב סגלוביץ':       נעבור לנושא הנוסף, וזה הנושא של שחיתות שלטונית

יואב סגלוביץ':  מה לעשות, ושאף אחד לא ישמע, רחמנא לצלן, יש דבר כזה במדינת ישראל

יואב סגלוביץ':  גם במדינת ישראל

יואב סגלוביץ':  פה השחיתות הופכת להיות חוקית

יואב סגלוביץ':  נושא מינויים – תמיד מדברים על מינויים של בכירים

יואב סגלוביץ':  עזבו אתכם ממינויים של בכירים

יואב סגלוביץ':  מינויים של "זוטרים"

יואב סגלוביץ':  כל מינוי הוא חשוב

יואב סגלוביץ':  אני מזמין את כולם לקרוא את דוח מבקר המדינה גולדברג מלפני לא מעט שנים בנושא מינויים פוליטיים

יואב סגלוביץ':  כדאי שתרעננו את זיכרונכם שם

יואב סגלוביץ':  חברי הליכוד, במיוחד אתם תרעננו כי זה היה על מינויים פוליטיים במרכז הליכוד

יואב סגלוביץ':       הסיפור לא היה סיפור על מינוי של אנשים בכירים

יואב סגלוביץ':  הסיפור הוא יכולת ההשפעה של שר על הקצה-קצה

יואב סגלוביץ':  לא הוא, באמצעות, בשרשור, אבל זה הוא

יואב סגלוביץ':  כשאתה בודק את כל המכלול כולו, הסיפור הזה מכשיל

יואב סגלוביץ':  שומרי הסף, שזה תפקידם – שומרי סף זה לא כינוי גנאי אלא מינוי שלנו כחברה לשמור על כולנו מפני שרירות הלב

יואב סגלוביץ':  החוק הזה הוא חוק שרירות הלב – זה השם האמיתי שלו

יואב סגלוביץ':       בואו נעבור לפיטורים, ואני רוצה לסיים את הקטע הזה ולדבר על חיילי צה"ל

יואב סגלוביץ':  דיברתי עליו כמה פעמים, ואני אדבר עליו גם עכשיו

יואב סגלוביץ':  כיפת הברזל האמיתית לצבא ההגנה לישראל ולכוחות הביטחון כולם, היא הידיעה וההבנה שמערכת משפט חזקה, אפקטיבית, עצמאית ובלתי תלויה, היא כיפת הברזל האמיתית של מדינת ישראל

יואב סגלוביץ':  הכלל שנקרא כלל המשלימות אומר שבמקום שיש מערכת כזאת, עצמאית ובלתי תלויה, טריבונלים בין-לאומיים לא נכנסים לעיסוק, מתוך הבנה שבמקום שיש מערכת כזאת של חקירה, של תביעה ושל העמדה לדין

יואב סגלוביץ':  במקומות האלה, לפי הכללים הבין-לאומיים, לא נכנסים פנימה

יואב סגלוביץ':       תראו מה קורה בחוק הזה

יואב סגלוביץ':  נלך לצבא ההגנה לישראל, נלך להכי רחוק

יואב סגלוביץ':  המערכת המשפטית היא לא רק בית משפט עליון

יואב סגלוביץ':  זה בית משפט על סוגיו השונים

יואב סגלוביץ':  זאת מערכת של שומרי סף, וברמה הזאת זה יועץ משפטי לממשלה והאנשים שנמצאים סביבה, וכלל שומרי הסף של מדינת ישראל, כולל היועץ המשפטי של מערכת הביטחון והפרקליט הצבאי הראשי

יואב סגלוביץ':  לא סתם הפרקליט הצבאי הראשי – היום פרקליטה – לא ממונה על ידי הרמטכ"ל

יואב סגלוביץ':  זה לא סתם

יואב סגלוביץ':  הכוונה הייתה לנתק את האפשרות של כפיפות של הייעוץ המשפטי לדרג הפיקודי בצבא

יואב סגלוביץ':  אבל מחר- מוחרתיים, באיזושהי קונסטלציה – תהיה או לא תהיה, זה פחות רלוונטי – מרגע שאנחנו יודעים שאדם בתפקיד הזה יכול להיות מפוטר או להיות מאוים בפיטורים על ידי דרג פוליטי, בצורה בלתי עניינית, בלתי סבירה, בלי צידוק מספיק, אבל אין עילה למנוע את העניין הזה – זה לא רק למנות, זה גם לפטר

יואב סגלוביץ':       המשמעות של העניין היא שהעולם הבין-לאומי והמשפט הבין-לאומי רואים את המערכת כולה ואומרים: המערכת מוחלשת

יואב סגלוביץ':  זה לא משנה כרגע אם יהיה ביצוע או לא

יואב סגלוביץ':  עצם הדבר שזה קיים, העננה

יואב סגלוביץ':  בעננה יש אמירות מפורשות של שרים בממשלה שצריך לפטר יועץ משפטי לממשלה, יש אמירה מפורשת שרוצים לעשות בית משפט שממונה על ידי ממשלה, לא על ידי דרג פוליטי

יואב סגלוביץ':  היום יש ועדה לבחירת שופטים של אנשים פוליטיים, אלא על ידי הממשלה

יואב סגלוביץ':  הכול מוכוון לעניין של קיצוץ הסמכויות של שומרי הסף, ואחר כך אנשים מתפלאים מדוע מי שמוביל את חוד החנית של אי-המוכנות ואי-הקבלה של המהפכה המשטרית הזאת, לא הגיע סתם מטייסי חיל האוויר, לא הגיע סתם מאנשי המ"מ, הוא לא הגיע סתם מהכוחות המיוחדים

גלעד קריב: ובכירי מערכת הביטחון

יואב סגלוביץ': ובכירי מערכת הביטחון לסוגיהם השונים

יואב סגלוביץ':  הם יודעים שבסופו של דבר, כשבוחנים את שרשרת קבלת ההחלטות, כן, יודעים במפורש, שחלק מהסיפור שיש בחינה משפטית של ההליכים וההחלטות, שכן בודקים את היעדים להפצצה של חיל האוויר וכן בוחנים האם זה מידתי או לא מידתי

יואב סגלוביץ':  או שולחים מישהו לבצע פעילות חשאית, הם יודעים ששקלו את כל השיקולים טרם ביצוע דבר מסוכן

יואב סגלוביץ':  נכנס עכשיו המשנה לראש המוסד לשעבר

יואב סגלוביץ':  הנחת העבודה היא שמעבר לדרג הפוליטי, שהוא הדרג שצריך לקבוע – אין שאלה – יש לו מגבלות

יואב סגלוביץ':  יש מגבלה על הכוח

יואב סגלוביץ':  ומרגע שאין מגבלה על הכוח, הם נמצאים בסיכון

יואב סגלוביץ':  בכל הכבוד הראוי, לא אף אחד אחר

יואב סגלוביץ':  כשמדובר על הדבר הזה, אני מופתע מנתניהו, אני מופתע מגלנט, אני מופתע מהשרים שלא מבינים שהחוקים האלה מעמידים אותם באופן אישי בסיכון

גלעד קריב: גלנט במיוחד

יואב סגלוביץ': לגבי מה שקורה ביהודה ושומרון

יואב סגלוביץ':  דבר נוסף, המערכת המשפטית הייתה כיפת הברזל, מוצדקת או לא מוצדקת, ויש לי הרבה ביקורת גם על מה שקרה בהתיישבות ביהודה ושומרון

יואב סגלוביץ':  את כל הדברים האלה אתם לא רואים? אתם לא מבינים? א', אתם לא רואים; חלק לא מבינים

יואב סגלוביץ':  טחו עיניכם מראות, אבל יותר גרוע מהכול – לא יודעים את העובדות

יואב סגלוביץ':  ויעידו על הדבר הזה הספסלים הריקים כאן, שביום פקודה, והוא לא בעוד הרבה זמן, כנראה יקראו לנו

יואב סגלוביץ':       אני רוצה לסכם במשפט אחד

גלעד קריב: נקודות חשובות מאוד

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד לכם שזה לא יעבור

יואב סגלוביץ':  הסיפור הזה שמנסים פה לעשות מהפכה ולעשות את התהליך הזה, כמו שהוא נעשה, הוא לא יעבור

יואב סגלוביץ':  הוא לא יעבור כי הציבור הגדול שנמצא פה – תרצו או לא תרצו – זה חוט השדרה בשדרת המגן של המדינה הזאת

יואב סגלוביץ':  ועם כל הכבוד לכל האנשים שאומרים שהחבר'ה האלה הם סתם, והם אנרכיסטים וכולי, אני גאה להיות חלק מאותם אנרכיסטים

יואב סגלוביץ':  מחר, מעבר לכך שנעשה את התפקיד שלנו פה, בוועדת חוקה, גם אם נהיה עייפים, אנחנו נלך להפגין בכל מקום

יואב סגלוביץ':  בכל מקום אנחנו נצא בקריאות האלה, מאחר והמדינה הזאת היא לא של אף אחד, היא של כל מדינת ישראל

יואב סגלוביץ':  וזה שיש אנשים שלא אכפת להם כרגע ממה שקורה, והם משלמים כל מחיר כדי להיות בשלטון, הדבר הזה לא יעבור

גלעד קריב: צריך רק להזכיר, בעקבות מה שאתה אמרת, שיש החלטת תובעת בבית הדין הבין-לאומי בהאג

גלעד קריב:  זה לא דיון תיאורטי

גלעד קריב:  אנחנו בסיפור הזה

יואב סגלוביץ': ואני אומר לכל מי שנמצא פה מהקואליציה, ולא נכנס לפרטים לעומק, אני מציע שישאל כמה חברים שלו

יואב סגלוביץ':  היינו פה בדיון חסוי, והיו כל מומחי הדין הבין-לאומי ב-25 השנים האחרונות

יואב סגלוביץ':  לא בדיון הזה, כי היושב-ראש לא אפשר לנו לזמן אותם לפה, אלא בדיון בהקשר אחר

יואב סגלוביץ':  כל מי שישב שם, שם את ידיו על ראשו ואמר: השתגעתם לגמרי, אבל מאחר ואתם משוגעים, אני לא מתפלא שהשתגעתם לגמרי

גלעד קריב: אל תדאג, רוטמן לא יעמוד בבית הדין הפלילי בהאג

יואב סגלוביץ': כנראה שלא

יואב סגלוביץ':  הוא מש"ק דת

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת קלנר, איתרע מזלך ואתה בתורנות

קארין אלהרר:  הסיטואציה הובילה לכך, שחברי הכנסת של האופוזיציה מדברים אל מול ספסלים ריקים, ומכיוון שאתה כאן, ואתה חלק מהקואליציה, תן לי הזדמנות לשכנע אותך

קארין אלהרר:  אני אשמח אם תעשה את זה קשוב, לא בטלפון

קארין אלהרר:       המערכת הישראלית, הדמוקרטיה הישראלית תלויה באיזונים ובלמים אחרים מאשר מערכת המשפט האמריקנית

קארין אלהרר:  אני יודעת שבקואליציה נושאים אליה עיניים, ואומרים: כמו שבמערכת האמריקנית, כשמתחלף שלטון, מתחלפים כל הפקידים, כל הדרג המקצועי, ככה צריך להיות גם בישראל

קארין אלהרר:  אבל מה ההבדל בין ישראל לבין ארצות הברית? לנו אין חוקה קשיחה, לנו אין שני בתי פרלמנט, לנו אין מוסדות בין-לאומיים, שאנחנו כפופים להם

קארין אלהרר:  אין לנו בחירות אזוריות

קארין אלהרר:  שום דבר מאותם איזונים ובלמים שקיימים בשיטה האמריקנית

קארין אלהרר:       החוק הזה, שאתם מביאים כאן היום, נשמע קטן, נכון? לשיטתכם, מה זה עילת הסבירות

אריאל קלנר: גם לשיטת אנשים מהאופוזיציה

גלעד קריב: מי, סולברג? לא בגרסה הזאת, אתה טועה

קארין אלהרר: תקשיב, חבר הכנסת קלנר, הרי זה קטן

קארין אלהרר:  זה לא משמעותי, נכון? לשיטתכם

קארין אלהרר:  אבל אני רוצה לטעון אחרת

קארין אלהרר:  אני רוצה לטעון שדין סבירות כדין הפיכה משטרית מלאה

קארין אלהרר:  ואני אסביר למה

קארין אלהרר:  כי זה מתחיל בסבירות, וזה ייגמר בבעיה קשה בדמוקרטיה

רם בן ברק: זה ייגמר בחורבן הבית

שלי טל מירון: אנחנו כבר שם

קארין אלהרר: בלי סבירות, חבר הכנסת קלנר, תהיה לממשלה הזאת יד חופשית לעשות מה שאתם רוצים, מתי שאתם רוצים בשומרי הסף

קארין אלהרר:  הרי שמענו את האמירות

קארין אלהרר:  שמענו את אחד השרים – אם אינני טועה, עמיחי אליהו – שרצה לזרוק מהמדרגות את נגיד בנק ישראל

קארין אלהרר:  שמענו את השר במשרד המשפטים קורא ליועצת המשפטית – העוכרת המשפטית

קארין אלהרר:  שמענו את הקריאות של השרים בישיבת הממשלה, בפניה – בואו נפטר אותה

קארין אלהרר:  שמענו את הדברים האלה

קארין אלהרר:  כי הם לא באים טוב

רם בן ברק: היא מפריעה להם לשלוט

קארין אלהרר: היא מפריעה

קארין אלהרר:  כי לכם יש אג'נדה, והאג'נדה האמיתית היא – מי שלא איתנו, נגדנו, ומי שנגדנו, בואו נסלק אותו מהדרך

אריאל קלנר: את טוענת שאין דרך חוקית לפטר ואין שיטה לכל אלו שיש להם תפקיד, ורק עילת הסבירות היא - - - את יודעת שלא

קארין אלהרר: חבר הכנסת קלנר, אני רוצה לחדש לך

קארין אלהרר:  איך אמרה פעם מירי רגב? מה שווה התאגיד אם לא נשלוט בו? אז עכשיו יש הומאז' – מה שווים היועצים המשפטיים אם לא נשלוט בהם? אני אומרת לך, מילא שתפטרו, אבל את מי תביאו? תביאו את המקצועי ביותר? תביאו על בסיס של איזה שוויון הזדמנויות? לא

קארין אלהרר:  תביאו את מי שעושה כן, מי שאומר yes, boss

קארין אלהרר:  כדי לא להפריע לאג'נדה

אריאל קלנר: רגע, אני יכול לשאול אותך?     

קארין אלהרר: בבקשה

אריאל קלנר: את אומרת שהשר או הממשלה יביאו אנשים שיכשילו אותם? הם יעברו על החוק, יכשילו אותם ואחר כך הם יצטרכו לתת על זה את הדין, כי החוקים נשארים חוקים

קארין אלהרר: לא, אני אסביר

אריאל קלנר: אני יכול להביא איזה מישהו מהרחוב או מישהו שמקורב אליו, ההוא יגיד לו: כן, כן, מה שאתה רוצה תעשה

אריאל קלנר:  הוא יעבור על כל החוקים, ומה? זהו? את תשבי בשקט? כולם ישבו בשקט?     

קארין אלהרר: טוהר המידות לא קבוע בצורה ברורה בחוק, נכון?     

גלעד קריב: שום דבר מהעילות המינהליות לא קבוע בחוק

רם בן ברק: למשל, כמו האישור לקבל מתנות

קארין אלהרר: כשאתה רוצה למנות מנכ"ל משרד, לדוגמה, צריך שיהיו כישורים?     

אריאל קלנר: נכון, יש תנאי סף

קארין אלהרר: מי קובע אותם?     

אריאל קלנר: יש חוקים

גלעד קריב: לא, לא

קארין אלהרר: מי קובע אותם?     

אריאל קלנר: קודם כול, יש משרות שיש להן תנאי סף ברורים

אריאל קלנר:  גם למנכ"לים יש תנאי סף

רם בן ברק: אבל אפשר לשנות אותם

אריאל קלנר: אפשר לשנות כל דבר

קארין אלהרר: נו, באמת

קארין אלהרר:  תשאל את מירי רגב

אריאל קלנר: השר רוצה להצליח או רוצה להיכשל?     

רם בן ברק: אתה גם שינית מי יכול להתמודד לראשות עיר

רם בן ברק:  רק לפני שבועיים שינית

אריאל קלנר: טוב, זה החוק, ועדיין תהיה בסוף בחירה של התושבים בעיר

אריאל קלנר:  ועדיין אני אומר לך, תשמע, אני נבחרתי כחבר כנסת שנבחר בפריימריז

אריאל קלנר:  היו לי פעילים שעזרו לי ויש לי חברים

אריאל קלנר:  תאמין לי, כשאתה נבחר בפריימריז במקום כזה, כולם באים ומספרים לך – בזכותי אתה נמצא בפנים

אריאל קלנר:  בזכותי

אריאל קלנר:  יש הרבה מאוד אנשים

אריאל קלנר:  אני, במקום הקטן שלי, כחבר כנסת שיש לו שלושה תקנים ושלושה יועצים, יכול למנות

אריאל קלנר:  האם אני אמנה – באו אליי, אמרו לי: תמנה את ההוא, תמנה את זה, תמנה את בת אחותי

אריאל קלנר:  בסוף אני רוצה להצליח פה, ואני לא אמנה פה סתם אנשים

שלי טל מירון: אבל אנחנו יכולים לתת לך הרבה דוגמאות של כאלה שכן ממנים

אריאל קלנר: אני לא בא להיכשל

שלי טל מירון: אבל אנחנו רואים שזה קורה

שלי טל מירון:  זה קורה, מה זאת אומרת? אני אתן לך דוגמאות

שלי טל מירון:  יש מינויים של ג'ובים בלי סוף

גלעד קריב: על פי התיאוריה הזאת, אין שחיתות שלטונית

שלי טל מירון: שלא לדבר על רבני הערים שעכשיו הולכים להיות איזה 700 תקנים למינוי

שלי טל מירון:  מי ימלא את התפקידים האלה?     

גלעד קריב: בוקר טוב, אריאל

אריאל קלנר: יש תנאי סף, יש דברים - - -     

קארין אלהרר: אבל מי קובע אותם?     

גלעד קריב: איפה? במדינת ישראל אין תנאי סף ברוב המשרות

קארין אלהרר: אריאל, מי קובע את תנאי הסף?      

שלי טל מירון: לפי מה שקורה עכשיו אין תנאי סף, וגם סוס יכול להיות סגן שר

שלי טל מירון:  יש מניעה? 

אריאל קלנר: אז תמנו

שלי טל מירון: אין מניעה בחוק

קארין אלהרר: אריאל, אני לא טוענת שיבוא יועץ משפטי ויציע לעבור על החוק

קארין אלהרר:  אני רק אומרת ששומר סף שומר על האינטרס הציבורי

אריאל קלנר: פה הוויכוח בינינו

אריאל קלנר:  פה הוויכוח – מי שומר על האינטרס הציבורי?     

קארין אלהרר: כשאתה בא ככנסת ואתה מחוקק חוק, ואתה כבר מספיק זמן כאן כדי לדעת שאפשר לחוקק הכול

קארין אלהרר:  אפשר אפילו לעשות תהליכים מקוצרים

קארין אלהרר:  אני מספיק זמן כאן כדי לדעת שגם חוקי-יסוד אפשר לשנות פה בכמה שעות

קארין אלהרר:  וכל מה שרוצים יכול לקבל כותרת של חוק-יסוד

קארין אלהרר:  אין דבר שרצו לחוקק חוק-יסוד ולא קרה

קארין אלהרר:  אני שואלת אותך, אם אין יועץ משפטי שעומד על האינטרס הציבורי, לגישתך אתה יכול לחוקק הכול, כי הכנסת היא הריבון, לא?     

אריאל קלנר: אז אם את רוצה, בעניין הזה

אריאל קלנר:  קודם כול, אינטרס ציבורי כשמו כן הוא, אינטרס ציבורי, מי שמחליט עליו הוא הציבור

אריאל קלנר:  לשיטתי ולהבנתי, גם יועץ משפטי, אפילו שופט ואפילו כל אחד מהאנשים האלה, בסוף הוא בשר ודם

קארין אלהרר: חד-משמעית

אריאל קלנר: הוא אדם

גלעד קריב: בשביל זה יש איזונים ובלמים

אריאל קלנר: בדיוק

אריאל קלנר:  בשביל זה צריכים להיות איזונים ובלמים

גלעד קריב: אבל אין אצלכם

אריאל קלנר: לא

אריאל קלנר:  איזונים ובלמים, לפחות לשיטתי ולהבנתי, כשמגיע אדם וכשכוח מרוכז אצל אותו מי שאתם קוראים שומר סף, גם הוא יכול לחטוא

שלי טל מירון: מי שאנחנו קוראים שומר סף?     

אריאל קלנר: כן

שלי טל מירון: וואו

אריאל קלנר: המושג הזה, שומר סף, אם תחפשי אותו אפילו עשר-עשרים שנה אחורה, הוא לא היה קיים

גלעד קריב: כן? אתה יודע איפה תמצא אותו? בנאומיו של מנחם בגין

שלי טל מירון: אגב, גם בדבריו של יריב לוין ב-2006

שלי טל מירון:  אני אקריא אותם עוד מעט

אריאל קלנר: אני רק אומר שמערכת המשפט נשארת, גם לפי כל הרפורמה – בטח לא עילת הסבירות – גם אם היא כל כולה, נשארת עצמאית לחלוטין

אריאל קלנר:  כל כולה עצמאית

קארין אלהרר: כשאתה ממנה שופטים רק באמצעות פוליטיקאים - - -     

אריאל קלנר: אתה לא מפטר אותם

קארין אלהרר: אבל אתה ממנה רק באמצעות פוליטיקאים

אריאל קלנר: נו, וזה מה שקורה - - -     

קארין אלהרר: אז הם חייבים לך

קארין אלהרר:  הרגע הסברתי לך שאין לנו את אותם איזונים ובלמים שקיימים בשיטות אחרות

קארין אלהרר:  אני אגיד לך בסוף מה החוט המקשר בין כל ההצעות שהבאתם, גם עילת הסבירות, גם הוועדה לבחירת שופטים וגם היועצים המשפטיים

קארין אלהרר:  מה החוט המקשר? כוח בידי הממשלה

קארין אלהרר:  כוח שלא יהיה לו ריסון

קארין אלהרר:  זאת הסכנה

קארין אלהרר:  ואני אומרת לך, מעבר לכל הטיעונים האחרים שהושמעו כאן, מעבר לעובדה שיש בכך פגיעה בכלכלה, פגיעה בביטחון ובעיקר הקרע החברתי, אני אומרת לך שבעיניי, וכנראה זאת המחלוקת בינינו, בעיניי יש טעם לפגם שבמקום לחזק את הרשות המחוקקת, אתם פועלים רק ואך ורק לחזק את הרשות המבצעת

קארין אלהרר:  בעיניי זה דבר לא נכון ואפילו טעות

קארין אלהרר:  תודה

קארין אלהרר:       בהזדמנות זאת אני אומר לכם לילה טוב

קארין אלהרר:  נמצאים פה חבריי המצוינים שימשיכו את הטיעונים

אריאל קלנר: לילה טוב

אריאל קלנר:  תודה

קארין אלהרר: תחשוב על הדברים, אריאל

אריאל קלנר: אצל מי המיקרופון עכשיו?     

אורית פרקש הכהן: אצלי

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה, אדוני היושב-ראש, יש לי הרבה מה להגיד בשעה

אורית פרקש הכהן:  הממשלה הזאת בכל חמש דקות מספקת עוד נדבך של סבירות

אורית פרקש הכהן:       אני באמת רוצה בכל זאת להתייחס ברצינות למה שקורה כאן, למרות שאנחנו בפיליבסטר

אורית פרקש הכהן:  צריך להגיד את האמת, הימים מאוד מאוד קשים

אורית פרקש הכהן:  התחושה מאוד מאוד קשה לנו, חברי הכנסת, במשכן הזה

אורית פרקש הכהן:  אני נמצאת בשירות הציבורי עשרות שנים, ומעולם לא חוויתי כזה שפל שאני לוקחת ללב, כמו כל כך הרבה בציבור הישראלי

אורית פרקש הכהן:  למעשה, אני לא אחטא לאמת אם אני אגיד שהחברה שלנו כרגע מתפרקת, שהלכידות של הצבא קורסת

אורית פרקש הכהן:  שלא לדבר בכלל על הכלכלה, והכול בגלל ההפיכה המשפטית הזאת

אורית פרקש הכהן:       למרות שדיברתי לא מעט על נושא הסבירות – זה נושא שעסקתי בו המון בקריירה הציבורית שלי, כי הייתי גם יועצת משפטית של רשות ממשלתית, והייתי גם רגולטורית שעמדה לאורה של הסבירות

אורית פרקש הכהן:  מצד שני, הייתי שרה

אורית פרקש הכהן:  דיברתי הרבה במהלך הדיונים העקרים האלה בוועדת החוקה על הבעיות שיש נקודתית בעילת הסבירות ובחקיקה בנוגע לעילת הסבירות, שאין בה שום דבר סביר

אורית פרקש הכהן:  היא בעצם ממש חקיקה של שחיתות מלא מלא

אורית פרקש הכהן:       אני חושבת שהיום הגיע הזמן להפסיק להוריד מעצמנו את המסכה

אורית פרקש הכהן:  החקיקה שאנחנו מדברים עליה היום היא לא רק עילת הסבירות

אורית פרקש הכהן:  שמעתי שטף של שרים שמסבירים בימים האחרונים לכל עם ישראל, שזאת רק ההתחלה

אורית פרקש הכהן:  בעזרת השם, אחריה נמשיך עם הכול – עם הוועדה לבחירת שופטים ועם חוק היועמ"שים וכל הדברים

אורית פרקש הכהן:  ושומעים חברי כנסת אחרים מדברים על פסקת ההתגברות, אחרי שראש הממשלה עצמו אמר שזאת פסקה שהיא כל כך קיצונית, שהיא לא רלוונטית

אורית פרקש הכהן:       אחרי שהודיעו לחברות הדירוג שתהיה חקיקה רק חד-צדדית, אמר ראש הממשלה בקולו

אורית פרקש הכהן:  לא חשבתי שהוא משקר גם לחברות הדירוג

אורית פרקש הכהן:  הן פשוט רושמות והן הידקו ביוני

אורית פרקש הכהן:  מה שהוא אמר זה מה שקרה, אבל גם להן שיקרו

אורית פרקש הכהן:  אנחנו בעיצומו של בליץ חקיקה

אורית פרקש הכהן:       אני אנסה להתייחס עכשיו לחקיקה המסוימת הזאת שהיא על הפרק, בתוך השיבוץ הכולל שלה

אורית פרקש הכהן:  זה סעיף אחד בתוך מכלול שלם

אורית פרקש הכהן:  ואתם יודעים שבמשפטים יש כלל – אתה בודק חקיקה גם לפי הפרשנות המילולית שלה, אבל גם לפי התכלית שלה

אורית פרקש הכהן:  את זה עוד לא הרסתם, אולי גם את זה תהרסו

אורית פרקש הכהן:  כשאתה בודק חקיקה, אתה בודק מה כתוב בה, ואתה גם בודק מה התכלית שלה

אורית פרקש הכהן:  אז בואו נדבר קצת על המסגרת התכליתית של החקיקה הזאת, של הסבירות, לפני שנגיע לסבירות

אורית פרקש הכהן:       צריך להגיד את האמת, מדובר פה בחקיקה שלמה, והחקיקה של השלמות היא נדבך אחד מתוכה, כאשר עם השלמתה יש כוונה לפרוץ ליתר הנדבכים, והדברים האלה נאמרים בצורה הכי פורמלית שיש

אורית פרקש הכהן:  הבוקר על ידי שר האוצר, שמענו את שר המשטרה, שמענו חברי כנסת, שמענו חברים בוועדה הזאת מטעם הקואליציה, שמענו את יו"ר ועדת הכספים מתעקש על פסקת ההתגברות

אורית פרקש הכהן:  בכלל, צריך להגיד את האמת, בשונה מראש הממשלה שעומד ומשקר, הם אומרים את האמת – אנחנו נעשה את כל החקיקה הזאת

אורית פרקש הכהן:       ומה החקיקה הזאת שאנחנו עליה מדברים? החקיקה הזאת כוללת כמה נדבכים

אורית פרקש הכהן:  קודם כול, פוליטיזציה של בחירת שופטים במדינת ישראל

אורית פרקש הכהן:  החוק שמתקן את חוק-יסוד: השפיטה, בהיבטי בחירת השופטים במדינת ישראל, ובגרסה שכרגע קיימת בעצם נותן לכל ממשלה באשר היא, ברוב רגיל, לשנות את חוק-היסוד הזה, ובעצם לבחור פוליטית שופטים מטעם

אורית פרקש הכהן:  לפי המודל הקיים, יש רוב מוחלט בכל צורה שהיא לקואליציה

אורית פרקש הכהן:       איזה עוד חוקים נמצאים כאן בתכלית, שעילת הסבירות והחקיקה על הסבירות היא רק חלק מהתוכנית הגדולה? עוד פסקה שאנחנו מכירים, עוד חוק שהוא על הכוונת, הוא פסקת ההתגברות

אורית פרקש הכהן:  זה בכלל, ממש אי-אפשר להעלות את זה על הדעת

אורית פרקש הכהן:  בעצם כל ממשלה, ברוב רגיל, פשוט כל קואליציה ברוב של 61, מבטלת ומחסנת מראש כל פסיקה של בית משפט, גם אם היא אפילו סותרת חוקי-יסוד אחרים: את חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, את חוק-יסוד: חופש העיסוק

אורית פרקש הכהן:  כל זכות יסוד נעלמת במדינת ישראל, אם רוב של 61 מחליט לעשות את זה

אורית פרקש הכהן:  זה מה שכתוב שם

אורית פרקש הכהן:  זה מה שכתוב שם אחד לאחד

אורית פרקש הכהן:  לכן, כל הדקדוקים האלה, כמה שופטים יוכלו לפסול חוקי-יסוד – 12 מתוך 15 – זוכרים את כל חקיקת הבלהות הזאת? היא בעצם מסך עשן לסעיף קטן שנמצא בסוף החקיקה הזאת, שאומר שבסוף לא משנה כלום, יכולה לבוא כל ממשלה ופוף, למחוק את כל הזכויות של כולנו

אורית פרקש הכהן:       אז אמרנו שתהיה פוליטיזציה של הוועדה למינוי שופטים, דיברנו על פסקת ההתגברות, ועילת הסבירות, שאני תכף ארחיב עליה

אורית פרקש הכהן:  היא בעצם השחתה של המנגנונים, ריסוק של הפקידות, ריסוק של שומרי הסף

אורית פרקש הכהן:  אי-שפיטות על כל מי שהוא שר בממשלה בדברים של טוהר מידות ומקצועיות בהחלטות

אורית פרקש הכהן:  והדובדבן שבקצפת – חוק היועמ"שים

אורית פרקש הכהן:  החוק הזה יחוקק, ואני יכולה להגיד לך מעדות אישית מבית הנשיא, זה חוק שהממשלה הרעה הזאת רואה בו חשיבות מאוד מאוד גדולה בגרסה הראשונית, הפראית שלו ממש

אורית פרקש הכהן:  דובר על לפטר כל יועמ"ש, וכל שר יביא לו יועמ"ש משלו, יסלקו את כל היועמ"שים

אורית פרקש הכהן:  והכול, כמובן, נובע מאיזו סיבה של יועצת משפטית שלא מאשרת מספיק הוצאות במשרד ראש הממשלה, ועל זה מחריבים את כל המנגנון

אורית פרקש הכהן:       שם יש סעיף שלא רק שהוא חי וקיים, אני אומרת לכם שהקואליציה הזאת תתאבד עליו

אורית פרקש הכהן:  הסעיף הזה מדבר על כך שחוות דעת של יועצים משפטיים תהיה רק בגדר עצה

אורית פרקש הכהן:  תהיה בגדר עצה

אורית פרקש הכהן:  כלומר, יהיה חוק אחד לאזרחים במדינת ישראל, וחוק אחר לשרים במדינת ישראל

אורית פרקש הכהן:  זה פאר היצירה שאנחנו צפויים לקבל, ותתפלא, אדוני היושב-ראש, הוא לא פרי של איזו ועדה ציבורית, הוא לא פרי של מלומדים, הוא לא נכתב על ידי פרופסורים מלומדים

אורית פרקש הכהן:  כן, ותסלח לי, בקשי לא איזו אסמכתה למאור הגולה, בעיניי

אורית פרקש הכהן:  גם בדיונים, מעבר לאישיות שלו, איזה ניסיון יש לו בעבודה בממשלה? הוא פעם עבד בממשלה? הוא פעם עבד בלשכה של שר? הוא פעם עבד בכנסת?     בכלל, יושבת פה חבורה של אנשים שכתבו את החקיקה הזאת, והדברים האלה צריכים באמת להיאמר

אורית פרקש הכהן:  אולי יש בהם בקיאים מאוד, מהכאב שיש כאילו היו פסיקות שפגעו במדיניות של הימין, אבל מהנקודה הזאת הם ממש לא בני-אסמכתה בכל מה שקשור לתקינות של הליכים שלטוניים

אורית פרקש הכהן:  ראינו את זה, דרך אגב, ברמה של ההשוואה הבין-לאומית, כשכל היום סיפרו לנו שבכל העולם פוליטיקאים ממנים שופטים

אורית פרקש הכהן:  אבל הבדיקה הייתה כל כך רשלנית וכל כך חלקית – בכל העולם יש גם הגנה על זכויות הפרט, יש חוקה ויש שני בתים, ויש אלף שסתומים אחרים

אורית פרקש הכהן:  אנחנו לא רוצים שופטים כמו באמריקה, שמוציאים פסיקות הזויות מרוב שהם פוליטיים, כמו שראינו עכשיו שהם מכניסים איזו אימא, רחמנא לצלן, לכלא, כי היא קנתה לבתה תרופות כדי למנוע ממנה להפיל, כי שופטים החליטו שזה אסור

אורית פרקש הכהן:  אנחנו לא רוצים להיות במקומות האלה

אורית פרקש הכהן:       אני רוצה לסכם את המבוא הזה ולומר, שהגיע הזמן להפסיק לדבר בוועדה הזאת על עילת הסבירות

אורית פרקש הכהן:  האירוע הוא לא הסבירות

אורית פרקש הכהן:  יש כאן חקיקה כללית, וכמו שבכל קורס למשפטים אנחנו לומדים שצריך לראות לא רק מה כתוב בסעיף הזה, אלא גם מה התכלית שלו, התכלית שלו היא חקיקה שלמה שבאה לשנות את המשטר במדינת ישראל

אורית פרקש הכהן:  הזכרתי את זה לכולנו

אורית פרקש הכהן:       מפה, לפני שנדבר על הסבירות, רציתי לדבר על שני קטעים שצפיתי בהם, ושמאוד מאוד התחברתי אליהם

אורית פרקש הכהן:  פגשתי פרופסור גולה למשפטים מפולין, וכמו שאתה יודע – בהתחלה אמרתי שאנחנו בכלל לא בדרך, לא לפולין ולא להונגריה, אבל לצערי הרב, אנחנו לגמרי שם

אורית פרקש הכהן:  אני גם יודעת מידיעה אישית שזאת הכוונה

אורית פרקש הכהן:  מה שנקרא, מונח מומצא שנקרא דמוקרטיה לא ליברלית

אורית פרקש הכהן:  מין איזה אוקסימורון כזה

אורית פרקש הכהן:       הבחור הזה, שהוא פרופסור למשפטים, הכין סרטון, אחד מיני רבים שאנחנו מקבלים משם, ואני רוצה להקריא את הדברים: באתי מפולין והמסר שלי לעם הישראלי ולפוליטיקאים הישראלים הוא פשוט מאוד – ברגע שאין לכם בית משפט עליון שיש לו עצמאות, זה המקום שבו ההשתלטות החוקתית שקרתה בפולין תיכנס לתוקף

אורית פרקש הכהן:  אתם צריכים להיות ערניים, אתם צריכים להיות חזקים, אתם צריכים להיות מאוחדים, אתם צריכים להיות מתואמים

אורית פרקש הכהן:  ומדוע? כי ההשתלטות החוקתית היא חסרת רחמים

אורית פרקש הכהן:  היא ממשיכה לצעוד קדימה, והיא לוכדת מוסד אחד אחרי השני, עד שאין מוסד

אורית פרקש הכהן:  לא נשאר מוסד

אורית פרקש הכהן:      אני תכף אראה איך החקיקה הזאת מתחילה ללכוד את הפקידות, את שומרי הסף

אורית פרקש הכהן:  מחלישה את כל הרעיון של פיקוח על ממשלה, וכמובן לצידה, כל שרשרת החוקים שלנו – אחד מרסק את השופטים, אחד מרסק את היועמ"שים עוד יותר, וכולי וכולי

אורית פרקש הכהן:  זה בעצם מה שהוא אומר

אורית פרקש הכהן:  ההשתלטות הזאת לוכדת מוסד, אחד אחרי השני, עד שאין מוסד

אורית פרקש הכהן:  לא נשאר מוסד

אורית פרקש הכהן:  כי דמוקרטיה היא גם לראות פקידות חזקה, בתי משפט עצמאיים, כנסת עצמאית – אנחנו יודעים שאין לנו

אורית פרקש הכהן:  באמת, הדיון הזה חסר משמעות

אורית פרקש הכהן:  יש 64 אצבעות בכנסת הזאת, ואנחנו בדמוקרטיה שבה הכנסת היא שבויה של הרשות המבצעת

אורית פרקש הכהן:  אני אומרת את זה גם כשרה לשעבר, כי בסוף צריך להבין איפה אנחנו נמצאים

אורית פרקש הכהן:       הוא אומר: ילכדו מוסד אחד אחרי השני, עד שלא נשארים מוסדות, ואז האזרחים משלמים את המחיר

אורית פרקש הכהן:  מדוע? כי אלה יהיו האזרחים שיהיו נתונים לחסדו של הרשות המבצעת, לאקזקיוטיב, לממשלה, בידיעה כי לא נותר מי שיגן עליהם מפני עוצמת הממשלה

אורית פרקש הכהן:  נכון, אם זה הייעוץ המשפטי, הוא לא יהיה קיים, אם אלה בתי המשפט – הם יהיו מרוסקים גם מבחינת היקף היכולת שלהם לדון בדברים, כמו שעושה עילת הסבירות, וגם מבחינת העצמאות שלהם בגלל אופן המינוי שלהם

אורית פרקש הכהן:       זאת האזהרה שלו

אורית פרקש הכהן:  ועכשיו אני רוצה לצטט עוד דברים שאמרה פרופ' סוזי נבות, שמדברים גם כן באותו אופן

אורית פרקש הכהן:  שוב, אני במסגרת

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה להסיר את המסכה

אורית פרקש הכהן:  דיברנו מספיק על הסבירות

אורית פרקש הכהן:  אנחנו לא בדיון על הסבירות

אורית פרקש הכהן:  התחילה החקיקה המשפטית במלוא העוצמה שלה, וזה החלק הראשון

אורית פרקש הכהן:  כשיש כבר טעון כדור על השופטים, הוא מונח ומוכן, ואנחנו במרחק לילה ממנו

אורית פרקש הכהן:  זה מה שאומרת פרופ' סוזי נבות: כן, עוד הסבר על הסבירות

אורית פרקש הכהן:  אני יודעת

אורית פרקש הכהן:  ובכל זאת, למה כל כך חשוב לעסוק בסבירות? קודם כול, כי הממשלה רוצה לפטור את עצמה מהחובה שלה כלפי האזרחים

אורית פרקש הכהן:  הממשלה חייבת כלפי האזרחים, וצריך לזכור, כל ממשלה חייבת לפעול לטובת כל הציבור, גם זה שלא בחר בה

אורית פרקש הכהן:  היא הנאמן של הציבור, שלנו, של כולנו

אורית פרקש הכהן:  ולכן היא חייבת לקבל החלטות סבירות, רציונליות, לשקול שיקולים רלוונטיים ולא שיקולים זרים

אורית פרקש הכהן:  לפעול למען האינטרס הציבורי, ואת זה, בדיוק את זה בודק בית המשפט בעילה של סבירות

אורית פרקש הכהן:       בלי סבירות תהיה לממשלה יד חופשית, קודם כול בפיטורים ובמינויים

אורית פרקש הכהן:  הממשלה תוכל לפטר את כל שומרי הסף בלי מגבלה, אם לא יתיישרו עם רצונה

אורית פרקש הכהן:  ראשונה, כנראה, תהיה היועצת המשפטית לממשלה

אורית פרקש הכהן:  ראינו כבר פרומו למה שצפוי לה

אורית פרקש הכהן:  כמובן, בהקלטות המפוארות מישיבת הממשלה, הקלאס הזאת

אורית פרקש הכהן:  וגם אם לא יפטרו אותה, אפשר יהיה לקחת ממנה את כל הסמכויות הפליליות, ולתת אותן למי שנאמן לשלטון

אורית פרקש הכהן:  בדרכה ילכו, ככל הנראה, כל יתר שומרי הסף, שלא יתיישרו מייד עם רצונה של הממשלה, והממשלה גם תוכל למנות לתפקידים האלה את מי שהיא רוצה לא לפי עיקרון של שוויון הזדמנויות או מקצועיות, אלא לפי עיקרון של קשרים במקום כישורים

אורית פרקש הכהן:       אז במקום שומרי סף שנאמנים לציבור, לטוהר המידות ולמינהל תקין, אנו עלולים לקבל שומרי ראש שנאמנים לשרים בלבד

אורית פרקש הכהן:  ויש עוד סיבה להדגיש שוב את נושא הסבירות, וזאת התוכנית לשינוי פניה של הדמוקרטיה

אורית פרקש הכהן:  היא כבר כאן – זאת בדיוק הנקודה שלי

אורית פרקש הכהן:  ביטול הסבירות הוא רק ההתחלה של ההפיכה המשטרית

אורית פרקש הכהן:  צריך קודם כול להיפטר מביקורת שיפוטית, לרסק את שומרי הסף, ואז יש לך כוח בלתי מוגבל גם לעשות דברים לא תקינים

אורית פרקש הכהן:  אחרי עילת הסבירות, הביטול הבא, התיקון הבא, השינוי הבא, כבר יהיה הרבה יותר קל, עד שנתעורר למדינה שלא הכרנו

אורית פרקש הכהן:       כך מתות היום דמוקרטיות

אורית פרקש הכהן:  לא בחוק אחד ולא ביום אחד

אורית פרקש הכהן:  הן מתות בסתר לאט ובשקט

אורית פרקש הכהן:  ולכן, דין הסבירות כדין תחילתה של הפיכה משטרית, כי זה מתחיל בסבירות, וייגמר בריסוק הדמוקרטיה

אורית פרקש הכהן:       אחרי שאמרתי את הנקודה הזאת, אני אסכם אותה ואדגיש אותה שוב

אורית פרקש הכהן:  דיברנו כאן במשך שבוע וחצי-שבועיים – לא שהיה איזה פרק זמן נורמלי לדון בנושא כל כך מהותי, כי האנשים שהופיעו פה העלו כל כך הרבה דברים לגופו של עניין, ושום דבר לא תוקן

אורית פרקש הכהן:  שום דבר לא תוקן

שלי טל מירון: היועמ"שים בכבודם ובעצמם

אורית פרקש הכהן: רציתי להדגיש עוד נקודה, שכבר שכחנו לומר אותה – הממשלה הזאת אומרת בפה מלא, קבל עם ועדה, שזאת הסנונית הראשונה

אורית פרקש הכהן:  בואו נשאל את עצמנו למה זאת הסנונית הראשונה

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה להסביר לך למה זאת הסנונית הראשונה, כי היא תקל מאוד על הממשלה להכין את הקרקע לכל הדברים המאוד מאוד רעים שהיא רוצה לעשות

אורית פרקש הכהן:       קודם כול, מילה מהי עילת הסבירות

אורית פרקש הכהן:  באמת, עבדתי איתה המון בעולמות הכלכליים, בעולמות הרגולציה, ולכן אני באמת מתנגדת מאוד קולנית לתיקון הזה

אורית פרקש הכהן:  דרך אגב, אני מוכנה לקבל את הביקורת

אורית פרקש הכהן:  למדתי, הקשבתי, שמעתי הרבה מאוד טענות על כאבים, שכביכול בית המשפט לא היה מאוזן בהתייחסות שלו להחלטות מדיניות שבאות מצד ממשלות כאלה ואחרות

אורית פרקש הכהן:  אז מה הבעיה? תכתבו שהסבירות לא תחול על החלטות מובהקות של מדיניות

אורית פרקש הכהן:  אבל אתה יודע מה, זה לא מה שכתוב כאן

אורית פרקש הכהן:  כי איך תפטרו את היועמ"שית? ואיך תחזירו שר שיש לו כבר שתיים-שלוש הרשעות בפלילים? ואיך תוכלו למנות ולפטר כל מיני אנשים שאין להם שום כישורים משפטיים מקצועיים, אלא רק כישורים אחרים?      בוא נדבר באמת מה הסבירות הזאת עושה

אורית פרקש הכהן:  סבירות היא כלי עבודה כמעט הכי משמעותי, שהשתרש בשירות הציבורי לעבודה מקצועית סדורה

אורית פרקש הכהן:  כל דבר שעושה פקיד, לא רק שר, הוא בודק שהוא עשה תהליך תקין, שהוא שקל את כל השיקולים, שהוא לא פספס אף שיקול, שהוא שקל את זה בצורה נאותה וקיבל החלטה ראויה

אורית פרקש הכהן:  תתפלא, לי אישית זה עזר לקבל החלטות בתור רגולטורית

אורית פרקש הכהן:  זה עשה לי סדר בחשיבה, זה גרם לתהליך מאוד מאוד סדור, ובית המשפט הגבוה לצד לא התערב באף החלטה שלי

אורית פרקש הכהן:  באף החלטה

אורית פרקש הכהן:  כשאתה מעלה את תעריף החשמל לציבור, זאת החלטה ענקית

אורית פרקש הכהן:       אומרים: בית המשפט החליט, שינה, קיבל

אורית פרקש הכהן:  בית המשפט לא מקבל שום החלטה במקום הממשלה, פשוט שקר

אורית פרקש הכהן:  במקרה הכי קיצוני הוא אומר שלא נשקלו השיקולים של חוסר סבירות קיצוני, והוא מחזיר את זה לממשלה לקבלת החלטה

אורית פרקש הכהן:  אף אחד לא מקבל החלטות במקומכם

אורית פרקש הכהן:  זאת נקודה אחת, ותפסיקו לבלבל את המוח

אורית פרקש הכהן:      נקודה שנייה, שמעתי היום את הגאון אמסלם

אורית פרקש הכהן:  אתה יודע, בכל פעם שהוא עולה לדוכן, אני צריכה להזכיר לעצמי, לתת לעצמי סטירות שזהו השר לאנרגיה אטומית

אורית פרקש הכהן:  כדאי להפנים את זה, זהו השר לאנרגיה אטומית של מדינת ישראל

אורית פרקש הכהן:  יש להם איזה טיעון מאוד סותר, כי פעם אחת אומרים שהשרים באים ומתנשאים עלינו, והם קובעים מה סביר, כי הם אשכנזים

אורית פרקש הכהן:  זה טיעון אחד ששמעתי, לצערי, ואני מתביישת שאני אומרת את זה

אורית פרקש הכהן:  היום היה לו טיעון אחר לגמרי

אורית פרקש הכהן:  הוא אמר: מה זה? כל בן אדם שני מקבל תואר במשפטים

אורית פרקש הכהן:  אז מה, הבינוניים האלה, הם יישבו בבית משפט עליון והם יחליטו עליי? ראשית, כדאי להיות קצת יותר עקבי בטיעון הלוגי

אורית פרקש הכהן:  שנית, הרגע אמרתי שאין לזה שחר

אורית פרקש הכהן:  בית משפט לא מקבל החלטות בנושא סבירות במקום ממשלה

אורית פרקש הכהן:  גם ראינו שבמשך עשרות שנים היו החלטות מאוד מאוד ספורות

אורית פרקש הכהן:       בואו נדבר על הסעיף הזה ומה הוא הולך לעשות

אורית פרקש הכהן:  הסעיף הזה, בנוסח שהוא נוסח, הולך לפגוע בעיקר בטוהר המידות של השירות הציבורי והממשלה, ובעצם מרסק כלי שהוא כמעט הכלי הכי בסיסי, שמסנן שחיתות בתוך המערכת

אורית פרקש הכהן:  הוא מצנן תהליך

אורית פרקש הכהן:  דיברתי על זה ואני לא ארחיב יותר מדיי – קיבלנו דוגמה מהתקופה האחרונה – מפלגת ש"ס רוצה לחלק תלושי מזון לבוחריה

אורית פרקש הכהן:  רק מה הבעיה? שהיא קראה לזה תלושי מזון, ויקבלו את זה בצורת תלושי מזון

אורית פרקש הכהן:  אז התחיל התהליך בממשלה, התחיל תהליך סדור

אורית פרקש הכהן:  בא אגף תקציבים, הגיש נייר

אורית פרקש הכהן:  דיברתי על זה, כי זה גם הגיע לוועדת הכספים

אורית פרקש הכהן:  אתה רואה ש-70% או 80% מהאנשים שהם הכי הכי רעבים לפת לחם במדינת ישראל, לפי הקריטריונים של תלושי המזון האלה, לא זכאים לתלושי המזון

אורית פרקש הכהן:  פשוט לא זכאים לתלושי המזון האלה

אורית פרקש הכהן:  כי הקריטריונים שבנו במשרד הפנים, הם כנראה קריטריונים יותר פוליטיים

אורית פרקש הכהן:       הייעוץ המשפטי בא ואמר: זה לא סביר

אורית פרקש הכהן:  אין בעיה, רק תתקן את זה

אורית פרקש הכהן:  תוודא שהאנשים שאין להם פת לחם במדינת ישראל, ייהנו מתלושי המזון שלך

אורית פרקש הכהן:  כספי המיסים שלנו הם לא קופה קטנה לבוחרים שלך, נכון? היום זאת הממשלה הזאת, מחר זאת ממשלה אחרת

אורית פרקש הכהן:  זה לגיטימי בכל ממשלה

אורית פרקש הכהן:  תעשה סדר איך שר עובד

אורית פרקש הכהן:  לכן, דרך אגב, זה מעוכב עד עכשיו

אורית פרקש הכהן:      תארו לכם שהחוק הזה ייכנס לתוקף

אורית פרקש הכהן:  מה הוא אומר? שאי-אפשר לתקוף יותר בעילת הסבירות

אורית פרקש הכהן:  אי-אפשר בכלל לדון

אורית פרקש הכהן:  השר מקבל חסינות

אורית פרקש הכהן:  הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה

אורית פרקש הכהן:  המילה סבירות קצת מטעה, כי היא נשמעת כמשהו קליל כזה, אבל באמת זאת עילה שמכסה באמת באמת משהו שיש לו שיקולים פסולים, אבל אי-אפשר להוכיח בו שיקולים פסולים

שלי טל מירון: את יכולה לתת דוגמאות? כי היית שרה, את יכולה לתת הרבה דוגמאות להחלטות של שרים

אורית פרקש הכהן: הינה דוגמה – תלושי מזון בממשלה הזאת

אורית פרקש הכהן:  עוד דוגמה שהייתה בממשלה הזאת, האחרונה, היא יוזמה שאני לא בהכרח מתנגדת לה

אורית פרקש הכהן:  בא השר סמוטריץ' ואמר, אני רוצה להקל על הורים ששולחים את הילדים שלהם לפנימיות ולישיבות תיכוניות

אורית פרקש הכהן:  העלות הכספית של התיכונים האלה היא אסטרונומית

אורית פרקש הכהן:  עשו בדיקה ואמרו לו: אין בעיה, אבל תסביר לנו בשיקול מקצועי מדוע צריך לממן רק את ההורים שנמצאים בחינוך ממלכתי דתי, ולא את כלל ההורים במדינת ישראל, ששולחים את הילדים שלהם לפנימיות

אורית פרקש הכהן:  וכך היה – זה תוקן, וכך זה עלה לממשלה

אורית פרקש הכהן:  זה מה שנקרא טיוב התהליך הזה

אורית פרקש הכהן:       אני, למשל, כשרה, אצה לי הדרך ורציתי לסיים המון דברים בתקופת בחירות

אורית פרקש הכהן:  עצרו אותי

אורית פרקש הכהן:  דרך אגב, זה מאוד טבעי שממשלה בתקופת בחירות עוברת ריסון מאוד גדול, כדי שלא תגמור את התקציבים ולא תגביל את שיקול הדעת של הממשלה הבאה, כי היא כאילו כבר על זמן שאול

אורית פרקש הכהן:  יש הרבה מאוד דוגמאות, ובואו נדמיין מה יקרה ביום אחרי שזה יעבור

אורית פרקש הכהן:       הסיפור על תלושי המזון יצא לתקשורת, כי הוא פשוט תקוע כבר לא מעט זמן

אורית פרקש הכהן:  בעולם הדמוקרטי של הממשלה הזאת – את יודעת, יוצאות לי דמעות מרוב שהם לוחמי הדמוקרטיה, כי כל החקיקה הזאת מגבירה את הדמוקרטיה לשיטתם, כן? אני אומרת את זה ממש בבוז

אורית פרקש הכהן:  בעולם הבא הזה, אחרי החוק הזה, לא יהיה בכלל תהליך כזה

אורית פרקש הכהן:  במקרה הטוב יהיה איזה פקיד שיבוא לשר, ואז יבוא היועץ המשפטי ויגיד שיש בעיה

אורית פרקש הכהן:  יסתכל עליו השר ויגיד לו: סליחה, סליחה, כתוב

אורית פרקש הכהן:  אף שופט לא ידון, לא יינתן צו

אורית פרקש הכהן:  אי-שפיטות, כלומר מורידים מסך של חסינות מפני העילה הזאת, אפילו בלי לכתוב בחוק, אבל עדיין שר וכל פקיד חייב לפעול לפי עילת הסבירות

אורית פרקש הכהן:       הרי מה זה החור השחור שמדברים עליו? אם היו עושים כאן חקיקה מקצועית, נורמלית, באיזושהי רמה מינימלית, היו אומרים: אנחנו כותבים שחייבים לנהוג בסבירות, אנחנו מצמצים את זה על החלטות מדיניות מובהקות

אורית פרקש הכהן:  אבל אפילו אחרי שמבטלים את זה, יבוא השר ויגיד: מי בכלל אמר שאני צריך לפעול לפי הסבירות הזאת? היא לא שפיטה

אורית פרקש הכהן:       יבוא עוד איזה יועץ משפטי שאכפת לו, והוא יגיד לו: אדוני החביב, שמעתי את עצתך, זאת עצה מאוד נחמדה

אורית פרקש הכהן:  עצתך לא התקבלה

אורית פרקש הכהן:  ברור לך שאירועים כמו תלושי המזון האלה – זה מיליארדי שקלים מכספי המיסים שלנו – יהיו הבעיה הכי קטנה שלנו אחרי שהסעיף הזה יעבור

אורית פרקש הכהן:  בעצם, זה ירסק את הכלי שהוא פנים-ממשלתי, והוא מכווין את כל הפקידות שהיא כלי עזר בידי שר

אורית פרקש הכהן:  אני ראיתי בהערות האלה עזרה

אורית פרקש הכהן:  עזרה, לא בעיה

אורית פרקש הכהן:  שר שבא לעבוד ולא בא לעשות נכלולים, אין לו בעיה עם הדבר הזה

אורית פרקש הכהן:  מטייבים לו את התהליך ומשפרים לו את ההחלטה

שלי טל מירון: מה לגבי פיטורים ומינויים במשרדים?     

אורית פרקש הכהן: בואי נמשיך

אורית פרקש הכהן:  סעיף נוסף שיש כאן – ועוד הדגישו אותו ותיקנו אותו – אמרו שזה לא יחול גם על מינויים וגם על פיטורים

אורית פרקש הכהן:  בואי נדבר קצת על הדבר הזה

אורית פרקש הכהן:  ישב כאן היועץ המשפטי של משרד האוצר, ובאמת סמרו אוזניי

אורית פרקש הכהן:  אמר לי, מה מונע משר אוצר להתחיל למנות עכשיו חשב כללי, שיעסוק בגיוס החוב של כל מדינת ישראל, עם הרשעות פליליות על מרמה והפרת אמונים? מה ימנע?     

שלי טל מירון: למה לא?     

אורית פרקש הכהן: מה מונע למנות כממונה על אגף תקציבים, מישהו בלי הכשרה פלוס פלוס כמו שעשו היום? הרי אנחנו כבר רואים שאין תחתית לממשלה הזאת

אורית פרקש הכהן:  הרי אחת הבעיות הכי גדולות שלהם, היא שהם לא יכולים להתאפק

אורית פרקש הכהן:  אם היו קצת חכמים, לא היינו מקבלים את הכול בשידור ישיר

אורית פרקש הכהן:  הם כבר מכינים את כל החוקים, כדי שאחרי עילת הסבירות וחוק היועמ"שים והשופטים, אי-אפשר יהיה לתקוף שום דבר

אורית פרקש הכהן:  לצערי הרב, הם גם לא מתאפקים

אורית פרקש הכהן:  מה מונע מלעשות את הדבר הזה באמת? אני אתן דוגמה לכמה מינויים, שבאמת אין להם כשירויות בחוקים או של טוהר מידות

אורית פרקש הכהן:  זה הממונה על התקציבים, וזה מנכ"ל האוצר, וזה החשב הכללי, וזה מנהל רשות המיסים, וזה הסטטיסטיקאי הראשי

אורית פרקש הכהן:  למשל, הוא דיבר על תחזית ההכנסות

אורית פרקש הכהן:  תחזית ההכנסות של המדינה זה אחד הדברים, ממש קודש הקודשים של מדיניות כלכלית

אורית פרקש הכהן:  לשר אסור להתערב בתחזית הזאת, כי היא צריכה להיות ממש נקייה

אורית פרקש הכהן:  גם הדברים האלה יוכלו לעבור סוג של מניפולציות

אורית פרקש הכהן:       בואו נדבר על הפיטורים

אורית פרקש הכהן:  שמענו שכבר מדברים על פיטורי היועצת המשפטית

אורית פרקש הכהן:  הם אומרים את זה

אורית פרקש הכהן:  הם אומרים

שלי טל מירון: זה קודם כול בשביל זה

אורית פרקש הכהן: נכון, נכון

אורית פרקש הכהן:  אני מניחה שיפטרו גם את היועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה כי היא נורא בעייתית מבחינת ראש הממשלה

אורית פרקש הכהן:  שמענו שיש כבר עוד על הכוונת – מנהלת רשות החברות הממשלתיות, הממונה על התחרות

אורית פרקש הכהן:  מישהו גם קרא לפטר את נגיד בנק ישראל

אורית פרקש הכהן:  מה שנקרא – חגיגה

רם בן ברק: כל מי שמפריע

אורית פרקש הכהן: כן

אורית פרקש הכהן:  אני שואלת אתכם איך הדבר הזה, לדעתכם ישפיע על איכות השירות הציבורי

אורית פרקש הכהן:  זאת אחת הנקודות שמאוד מאוד כואבות לי

אורית פרקש הכהן:  אם יש דבר אחד שראיתי – אתם יודעים, אנחנו כולנו פה עברנו חמש מערכות בחירות

אורית פרקש הכהן:  שלי, אולי עוד לא היה לך את העונג

שלי טל מירון: היה לי את העונג כמנהלת שטח, אל תדאגי

שלי טל מירון:  התענגתי עד הקצה

אורית פרקש הכהן: חמש מערכות בחירות, שישה גלי קורונה, שלוש שנים בלי תקציב

אורית פרקש הכהן:  מי שהחזיק את מדינת ישראל היה השדרה המקצועית של מדינת ישראל – פקידים שעבדו יום ולילה

אורית פרקש הכהן:  אני הייתי גם שרה בממשלת הקורונה

אורית פרקש הכהן:  ואני שואלת אותך איזה פקידים יבואו למערכת כזאת? איזה פקידים? ראש רשות המים יתריע שאנחנו צפויים לבצורת, יפטרו אותו, לא? ראש רשות החשמל יגיד שאנחנו עוד מעט במחסור לחשמל, יפטרו אותו, לא? כל מי שיגיד מילה לא במקום, אני לא יודעת אם בכלל יישאר המונח רשות עצמאית, כי איך זה בכלל יסתדר? איך זה בכלל יסתדר? אם באמת יהיו פה מינויים לא טובים על בסיס שיקולים פסולים, בעיניי אזרח פשוט לא יודע להוכיח שיקולים פסולים

אורית פרקש הכהן:  מי שהוא לא שר, שהוא לוחם מקצועי, הוא לא משאיר עקבות

אורית פרקש הכהן:  הוא עושה את זה – מפטר, ממנה, לא מקבל החלטה

אורית פרקש הכהן:  עוד נקודה שנגיע אליה

אורית פרקש הכהן:       זה הדבר שבאמת מאוד מדאיג אותי

אורית פרקש הכהן:  דרך אגב, אנחנו מתחילים לראות את זה

אורית פרקש הכהן:  קשה להביא כבר אנשים בעלי שיעור קומה לשירות הציבורי בממשלה הזאת

אורית פרקש הכהן:  יש דיבור מאוד גדול שהולך וגדל, שאנשים טובים כבר לא רוצים להגיע

שלי טל מירון: אגב, רק שאלה קטנה

שלי טל מירון:  באמת, כל מה שאמרת כמובן מטריד ומדאיג מאוד

שלי טל מירון:  זה יכול להגיע, בעצם, גם למנהלי אגפים במשרדים הממשלתיים, שלא ימנו או יפטרו, או לא יהיו בעלי תפקידים

שלי טל מירון:  ואז השר ייקח לעצמו את כל הסמכויות, או את הטייטלים האלה תחת חסותו, והוא בעצם יעשה הכול

אורית פרקש הכהן: אני לא יודעת, אבל כרגע ההחרגה היא על שרים

אורית פרקש הכהן:  אני מניחה שככל שתידרדר הרמה של המנכ"לים או של שומרי הסף במשרדים, או אם, למשל, יהיו דברים לא תקינים ויבוא יועץ ויגיד לשר: זה לא חוקי, והוא יגיד לו: לא, תתחיל שאלה איך מתפעלים את כל המנגנון הזה? כששר עושה משהו שלדעת היועץ המשפטי הוא לא חוקי – אני אפילו מוכנה שיהיה מנגנון ערעור, שיגיעו עד הממשלה, שיגיעו עד היועץ המשפטי לממשלה

אורית פרקש הכהן:  כי יכולים להיות אירועים של יועצים משפטיים לא סבירים במובן הזה, שהשר רוצה להתווכח על עמדתם המשפטית

אורית פרקש הכהן:  זה לא קל

אורית פרקש הכהן:  המנגנונים האלה, שמרסקים אותם כרגע, הם לא מנגנונים קלים

אורית פרקש הכהן:  אני אומרת לך את זה כשרה לשעבר

אורית פרקש הכהן:       מה הבעיה בממשלה הזאת? שהיא לא מתקנת שום דבר, היא רק מרסקת הכול

אורית פרקש הכהן:  תיקון זה לגיטימי, אבל אין פה שום תיקון, נכון? יבוא היועץ המשפטי, יגיד: זה לא חוקי

אורית פרקש הכהן:  השר יגיד: שמעתי את עצתך

אורית פרקש הכהן:  את יודעת, יש מקרה

אורית פרקש הכהן:  יש שר שלקח כסף מכספי תקציבו והעביר לעמותה של אח שלו

רם בן ברק: מה לא בסדר בזה?     

אורית פרקש הכהן: אגב, הכול חוזר לאותו מקום

אורית פרקש הכהן:  תחשבי על עולם שבו חוות הדעת של יועץ משפטי היא בגדר עצה, אז הוא יגיד: שמעתי אותך, אני רוצה לבצע את זה

אורית פרקש הכהן:  ועכשיו בואי נדמיין את המנגנון המטורלל הזה, כי זה עובר לביצוע, לחשב של המשרד

אורית פרקש הכהן:  החשב של המשרד הוא פקיד, הוא חייב, הוא כפוף לחוק, נכון? הוא כפוף לחוק של היועץ המשפטי

אורית פרקש הכהן:  יבוא אליו השר, יגיד לו: בוא תיישם את מה שהחלטתי, למרות שהיועמ"ש חושב שזה לא חוקי

אורית פרקש הכהן:  מה יעשה החשב הזה עכשיו? הוא יתחיל להיות עבריין? לו אין את החסינות הזאת, נכון? מתחיל פה בלגאן שלם

אורית פרקש הכהן:       ומה יהיה השלב הבא? יתחילו להגיד שהחשב לא כפוף לייעוץ המשפטי

אורית פרקש הכהן:  לא יודעת מה

אורית פרקש הכהן:  זה פשוט באמת תוהו ובוהו כזה

אורית פרקש הכהן:  אני לא יודעת איך בן אדם רגיל במדינת ישראל קם בבוקר, מלמד את הילדים שלו להיות שומרי חוק, אנשים טובים, אנשים ישרים, ומה בכלל יקרה לכל העם שלנו כשיהיה שם פשוט – אנחנו כבר רואים בוקה ומבולקה

אורית פרקש הכהן:       יש עוד נקודה בסבירות, שדיברתי עליה כבר אלף פעמים

אורית פרקש הכהן:  אלף פעמים

אורית פרקש הכהן:  אני לא חושבת שיש אחד בקואליציה שלא מסכים איתי, ובכל זאת, לא הופנם שום תיקון בנושא הזה

אורית פרקש הכהן:  מדובר בהבחנה בין שרים לממשלה

אורית פרקש הכהן:  שר במדינת ישראל, יש לו כובע ביצועי מלא מלא

אורית פרקש הכהן:  יש לו רגולטורים, יש לו מנכ"לים, אבל השר עצמו, יש לו סמכויות מקצועיות רבות שנוגעות בהחלטות פרטניות מול אזרח, מול משק, מול שוק

אורית פרקש הכהן:  מה פתאום לפטור אותו מכל הדבר הזה?      שר אנרגיה מאשר רישיונות אנרגיה

אורית פרקש הכהן:  ועד שהוא לא מאשר אותם, הם לא נכנסים לתוקף

אורית פרקש הכהן:  שר תקשורת נותן רישיונות תקשורת

אורית פרקש הכהן:  שרים מסגירים אזרחים למדינות אחרות, קובעים בענייני אזרחות, קובעים צווי פיקוח על מחירים

אורית פרקש הכהן:  שר ביטחון הוא חצי רגולטור

אורית פרקש הכהן:  השוק העסקי משתמש המון בעילת הסבירות

אורית פרקש הכהן:  הוא משתמש המון בעילת הסבירות כדרך שלו לאלץ את הממשלה, במקרים שהם לא טובים בעיניו, לייצר איתו דיאלוג

אורית פרקש הכהן:  ולא רק זה, הסעיף פה מגדיל לעשות, הוא גם קובע שאי-קבלת החלטה תהיה חסינה מתקיפה בעילת הסבירות

אורית פרקש הכהן:  כמובן שזה תפור לנושא כינוס הוועדה לבחירת שופטים

אורית פרקש הכהן:      אני יכולה לספר לך סיפור אצלי, שההתנהגויות הכי בעייתיות של השרים תמיד היו באות מכיוון של אי-פעולה

אורית פרקש הכהן:  אי-פעולה

אורית פרקש הכהן:  היה לי מקרה של בעל רישיון, שהשקיע עשרות מיליוני שקלים

אורית פרקש הכהן:  המדינה פרסמה רגולציה, הוא עמד בתנאי הרישיון, הוא התקדם, הוא הוכרז כתשתית לאומית

אורית פרקש הכהן:  הכול, הכול, הכול – בום, שר האנרגיה לא אישר לו את הרישיון

אורית פרקש הכהן:  חצי שנה, שבעה חודשים, שמונה חודשים – כלום לא עזר

אורית פרקש הכהן:  היה ברור שיש שם משהו לא ענייני

אורית פרקש הכהן:  לא היה הסבר מקצועי

אורית פרקש הכהן:  מה את חושבת שעשו? הגישו בג"ץ בעילה – תסביר לנו מה

אורית פרקש הכהן:  עכשיו אותה חברה תצטרך להוכיח שהוא שוקל שיקולים זרים

אורית פרקש הכהן:  אפס סיכוי להצליח בדבר הזה

אורית פרקש הכהן:  חברה עסקית לא תתנהל, היא לא תלך, היא לא תתחיל להגיד: השר הזה - - - עילת הסבירות היא היפוך שנותן לאזרח את הכלי להראות – תראו לי מה השיקולים שלכם

אורית פרקש הכהן:       באיזה עולם שר מקבל החלטה שהוא לא יכול להסביר אותה? למה אתם כל כך מפחדים מהצורך להסביר את ההחלטה? לכן, בעיניי, הנושא הזה שערבבו באותה קלחת שרים עם ממשלה, זה פשוט תקלה סופר-סופר חמורה, כי יש עולם ומלואו שנוגע לשרים שעובדים פשוט כרגולטורים, כאנשי מקצוע

אורית פרקש הכהן:  להוציא את הדבר הזה, זה פשוט הזיה

אורית פרקש הכהן:       ועכשיו אני רוצה לשתף אתכם בעוד נקודה, שהיום התחדדה לי, והיא שברגע שקובעים שבית משפט לא יכול לשפוט, לא יכול לדון, לא יכול לעסוק בנושא הסבירות – שנייה, הבת שלי כתבה לי: אימא, את לא יכולה להגיע טיפה יותר מוקדם? טיפה

שלי טל מירון: מוכר לי

אורית פרקש הכהן: טיפה, אלונה הקטנה והמסכנה

רם בן ברק: בת כמה היא?     

אורית פרקש הכהן: בת 12

רם בן ברק: זאת הקטנה שלך?     

אורית פרקש הכהן: כן

אורית פרקש הכהן:  ולחשוב גם בשביל מה

אורית פרקש הכהן:  הרי אין קשב, אין באמת

אורית פרקש הכהן:  זה כל כך כואב לי, הנקודה הזאת

אורית פרקש הכהן:  מעולם לא ראיתי תהליך כזה

אורית פרקש הכהן:  אני יושבת בוועדת כספים, וכל היום אנחנו מתקנים חוקים

אורית פרקש הכהן:  אנחנו יושבים בוועדת כלכלה, הדיון הוא כל כך פורה – מתקנים חוקים

אורית פרקש הכהן:  פה – כזאת חרפה בכזה נושא

אורית פרקש הכהן:  בכזה נושא אות אחת לא זזה, ואז, כהרגלו, בום בלילה לפני ההצבעות הוא מוסיף עוד שחיתות לסעיף, וככה הוא תיקן אותו

רם בן ברק: מחמיר עם הזמן

אורית פרקש הכהן: רק להשחית אותו יותר

שלי טל מירון: זאת הקשחה, לא ריכוך

אורית פרקש הכהן: כל כך הרבה הערות שמענו כאן

רם בן ברק: מסתבר שהשר צריך לכנס את הוועדה – אוי ואבוי, נחליף את הסעיף

רם בן ברק:  לא חייב לקבל

אורית פרקש הכהן: פשוט, איך אין בושה? איך אין את הבושה הזאת? אני רוצה להגיד לכם עוד משהו

אורית פרקש הכהן:  הבן שלי, שלומד משפטים, נתתי לו משימה לחפש לי בתקדין

רם בן ברק: כמה ילדים יש לך?     

אורית פרקש הכהן: ארבעה

רם בן ברק: בן כמה הגדול?     

אורית פרקש הכהן: לא, לא נדבר עליהם פה

אורית פרקש הכהן:  טפו טפו, יש לי ילדים מדהימים מדהימים

אורית פרקש הכהן:  זכיתי

אורית פרקש הכהן:  באמת

אורית פרקש הכהן:  מזדעזעים ממה שקורה

אורית פרקש הכהן:       בוא נדבר על הנקודה הנוספת, והיא, מה עושים? מוחקים באבחה שפיטות שלמה של נושא של סבירות

אורית פרקש הכהן:  אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל יש חוקים שלמים שמדברים במילים סבירות

אורית פרקש הכהן:  הם נוקטים במילה סביר

אורית פרקש הכהן:  הינה דוגמה: חוק חופש המידע, סעיף 8

אורית פרקש הכהן:  רשות ציבורית רשאית לדחות בקשה לקבלת מידע, אם הטיפול בה מצריך הקצאת משאבים בלתי סבירים

אורית פרקש הכהן:  או, למשל, לאחר שנקטה אמצעים סבירים, התברר לה, שלא ניתן לאתר את המידע שאיננו מצוי ברשותה

אורית פרקש הכהן:  דוגמה קטנה

אורית פרקש הכהן:  זכות מאוד בסיסית של חופש המידע

אורית פרקש הכהן:   בחוק סמכויות שעת חירום, סעיפים 1 ו-2

אורית פרקש הכהן:  פה נותנים סמכויות לשר הביטחון ולרמטכ"ל לפעול בהתאם ליסוד סביר

אורית פרקש הכהן:  היה לשר הביטחון יסוד סביר להניח שמטעמי ביטחון המדינה, חייבים שאדם פלוני יהיה במעצר וכולי וכולי, יורה על מעצר

אורית פרקש הכהן:  עוד יסוד סביר – היה לראש המטה הכללי יסוד סביר להניח שקיימים תנאים בהם רשאי שר הביטחון לצוות על מאסר ועוד ועוד

אורית פרקש הכהן:       עוד סעיף – עובד השירות של הביטחון הכללי, בסעיף 18, לא יישא באחריות פלילית או אזרחית למעשה או למחדל, שעשה בתום לב ובאופן סביר במסגרת תפקידו ולשם מילויו

אורית פרקש הכהן:  הינה, יש לנו כאן את רם בן ברק

אורית פרקש הכהן:       אני שואלת אתכם באמת, יש עוד המון דוגמאות לסעיפים

אורית פרקש הכהן:  בעוד כמה ימים אתם תצאו במחולות, תמחאו כפיים במליאה שדרסתם את עילת הסבירות, שהיא הסיבה לכל הבעיות של ממשלות הימין עד היום

אורית פרקש הכהן:  כאילו שלא ממשלת ימין הכריזה על ההתנתקות

שלי טל מירון: כאילו הם לא שולטים 40 שנה בשלטון

אורית פרקש הכהן: מה יעשו עם סעיף כזה? איך יבדקו את הדבר הזה? איך יוכל לתקוף אזרח החלטה לא למסור לו מידע על בסיס המונח סבירות, לפי חוק חופש המידע? האם השופטים יוכלו לדון בסבירות? הם יוכלו הרי לדון בעילות הללו, ביחס למשרד של שר, ביחס לפקידות, אבל רק כלפי השר יש כאן חסינות

אורית פרקש הכהן:  כלומר, לא באה הממשלה ואומרת שאין מקום בכלל לדבר הזה, בואו נעשה פה סדר

אורית פרקש הכהן:  היא גם לא באה ואומרת ששר צריך לפעול בסבירות, ואני רק מצמצמת את זה לעניין מדיניות

אורית פרקש הכהן:  עושים כאן משהו מבורדק לגמרי, כאילו נותנים חסינות לאנשים

אורית פרקש הכהן:  לא מטפלים בנושא עצמו

אורית פרקש הכהן:  האם אני ברורה?     

רם בן ברק: לגמרי, גם מאוד מרשים איך שאת מדברת כל כך הרבה זמן

אורית פרקש הכהן: אפשר לדבר על זה הרבה, כי באמת יש פה הרבה מאוד בעיות

אורית פרקש הכהן:       בואו נדבר על התהליך עצמו

אורית פרקש הכהן:  אומרים לנו, הציבור לא מבין

אורית פרקש הכהן:  לסעדה יש מילה, נכון? חבר הכנסת סעדה אוהב להגיד כל הזמן תבהלה, תבהלה

אורית פרקש הכהן:  זאת בכלל מילה שלא שמענו בממשלות קודמות

אורית פרקש הכהן:  אתם רק בתבהלה, אתם לא מבינים

אורית פרקש הכהן:  מיליון איש לא מבינים כלום, מי שיוצא לרחובות לא מבין כלום

אורית פרקש הכהן:  אז אני רוצה להגיד לך שהציבור מבין היטב

אורית פרקש הכהן:  ולמה? כי בעצם הוא מקבל פה שילוב קטלני של חקיקה מאוד רעה, אבל במקביל הוא מקבל בלייב, הוא רואה דוגמה מה הממשלה תעשה

אורית פרקש הכהן:  מה כוונותיה של הממשלה

אורית פרקש הכהן:       מה ראינו בשבעה חודשים? את חוק הנבצרות, את חוק דרעי 3, את חוק הרבנות הראשית, שדוחה את הבחירות לרבנות הראשית כדי שנוכל לבחור אח של ראש מפלגה לרב ראשי

אורית פרקש הכהן:  משחקים עם כללי הבחירות המוניציפליות בטבריה, כדי שנוכל לבחור עוד מישהו שמועדף על ראש מפלגה

אורית פרקש הכהן:  חוק פירוק לשכת עורכי הדין, כי עשרות אלפי עורכי דין עמדו בשמש עשר שעות, תשע שעות

רם בן ברק: בחרו נכון

אורית פרקש הכהן: נתנו מסר מהדהד שהם לא רוצים ראש לשכה עם הרשעה בפלילים, אבל הממשלה עושה חוק פירוק הלשכה

אורית פרקש הכהן:  ישבה הממשלה, חיכתה לראות מה יקרה בבחירות

אורית פרקש הכהן:  הבחירות לא כרצונה – משנה את החוק

שלי טל מירון: אבל לנו הם אומרים שאנחנו לא מכבדים את הכרעת הבחירות

אורית פרקש הכהן: יש את חוק מח"ש, כדי לאפשר לשר מהקואליציה להיות אחראי על מי שיבדוק את השוטרים שהפעילו אלימות כלפי מפגינים

אורית פרקש הכהן:  יש את חוק הוועדה לבחירת שופטים, את חוק התקשורת

אורית פרקש הכהן:  היום גם התבשרנו שיש רפורמה אדירה, שמפרקת את כל רשויות התקשורת – הרשות השנייה ומועצת הכבלים

אורית פרקש הכהן:  דרך אגב, זה שינוי מבני שהרבה ועדות המליצו, לעשות רשות תקשורת, אבל כרגע זאת תהיה רשות פוליטית לגמרי, לפי הצעת החוק הזאת

אורית פרקש הכהן:  וחוק המתנות – פספסנו את הגאונות הגדולה הזאת

אורית פרקש הכהן:  גם מסבירים לנו כמה זה טוב שעובדי מדינה יתחילו לקבל מתנות ותרומות

שלי טל מירון: כל עובדי המדינה

אורית פרקש הכהן: תרומות להוצאות רפואיות ותרומות להוצאות משפטיות, והכול כדי לסדר כל מיני דברים למישהו אחר

אורית פרקש הכהן:      הציבור מסתכל על זה, וכל חמש דקות בצרורות עוד איזה טירוף אחר, ואומר, אם זה מה שהם עושים עכשיו – הרי שנינו יודעים שחוק טבריה הולך להיפסל בבג"ץ, נכון? חוק טבריה הוא פרסונלי מלא מלא

אורית פרקש הכהן:  חצי מהדברים פה הם פרסונליים מלא מלא

אורית פרקש הכהן:       למה צריך את ההתגברות? את ההתגברות צריך כי יודעים שאת הפטור המלא מגיוס לעולמי עד, בלי מכסה ובלי כלום, אי-אפשר יהיה להעביר בלי ביקורת שיפוטית שלא תבקר את הדבר הזה

אורית פרקש הכהן:  לכן, בעצם, רוצים לאיין את הביקורת השיפוטית

אורית פרקש הכהן:       אני רוצה לשאול מה הקשר בין התיקון הזה לבין דמוקרטיה

אורית פרקש הכהן:  מה הקשר בין הדבר הזה לבין ממשלת ימין מלא מלא? כל מי שימני מושחת? כל מי שימני רוצה ממשלה שלא תהיה עליה ביקורת בכלל? כל מי שימני רוצה ששר האנרגיה יוכל לעשות מה שהוא רוצה עם רישיונות אנרגיה לשחקנים במשק? ששר התקשורת יוכל לעשות מה שהוא רוצה? שיביאו פקידים ברמה נמוכה? שיוכלו לפטר כל מי שיש לו דעה? מי אמר שימנים, זה מה שהם – מה זה קשור לימין? אני יודעת שדווקא ימין כלכלי הוא נגד דברים כאלה

אורית פרקש הכהן:  ואיך זה קשור לבעיה? אם הבעיה היא באמת שישתמשו בסבירות במקרים מאוד מאוד חריגים ובעייתיים, אני מוכנה לקבל את הטענה הזאת

אורית פרקש הכהן:  הרי אין מערכת חפה מתקלות

אורית פרקש הכהן:  אין דבר כזה

אורית פרקש הכהן:  אתה יודע, גם הממשלה הנוכחית היא ההוכחה לכך

אורית פרקש הכהן:       בסוף, גם אם השופטים עשו שגיאות, מתקנים נקודתית ואומרים: על החלטות מובהקות של מדיניות לא תהיה סבירות

אורית פרקש הכהן:  אם הייתה תקלה, למשל, בפרס ישראל, אני לא הסכמתי עם הפסיקה הזאת

אורית פרקש הכהן:  אני חשבתי שלא נכון להכריח שר חינוך לתת פרס ישראל

אורית פרקש הכהן:  גם קראתי את חוות הדעת המשפטית שליוותה את השרים, שהיו, דרך אגב, משתי ממשלות שונות

אורית פרקש הכהן:  הם היו מממשלת נתניהו והם היו אחרי זה גם מהממשלה שלנו

אורית פרקש הכהן:  מתקנים את החוק, מתקנים משהו נקודתי

אורית פרקש הכהן:  מתקנים, לא מרסקים

אורית פרקש הכהן:  אין בחוק הזה שום דבר מקצועי

אורית פרקש הכהן:       לקראת סיום, אני רוצה לדבר על התהליך

אורית פרקש הכהן:  אני חושבת שזה פגם שיורד לשורשו של עניין

אורית פרקש הכהן:  אם דיברנו על התכלית שלו, שהוא חלק מפאזל שלם של לפגוע בדמוקרטיה ואת היכולת של איזונים ובלמים בין הרשות המבצעת לבין הרשות השופטת, ועברנו להראות כמה תקלות יש בחוק הזה – אני אסכם את הנקודה הזאת – שהוא לא חל על שרים, שהוא חל בצורה גורפת על מינויים, שהוא נותן חסינות גורפת לשרים, שהוא נותן חסינות גורפת רק בגלל זהות המחליט, ואין בו שום מהות

אורית פרקש הכהן:  אין בו שום תפיסה

אורית פרקש הכהן:  הוא רק אומר: אני נבחרתי, ומה שבא לי אני עושה

אורית פרקש הכהן:  וגם אם זה מושחת, אף אחד לא יוכל להגיד לי מה לעשות

אורית פרקש הכהן:  הוא מטפל בפיטורים ובמינויים, ולמעשה הוא יכול לרוקן מתוכן הרבה מאוד כללים

אורית פרקש הכהן:  הוא יכול לפגוע בזכותו של האזרח בצורה בלתי מידתית לקבל סעד במקרים של שיקולים פסולים שמוסווים בהחלטה

אורית פרקש הכהן:  הוא גם יוצר ואקום חקיקתי בחוקים שונים

אורית פרקש הכהן:       הינה, הגיע חבר לוועדה למינוי שופטים, חבר הכנסת קרויזר

אורית פרקש הכהן:  אנחנו מתרגשים

יצחק קרויזר: אני באתי לקבל עוגה

קארין אלהרר: מתי אתה מתכוון לכנס את הוועדה?     

יצחק קרויזר: ברגע שתהיה לנו עוגה, תהיה לנו ועדה

אריאל קלנר: אני רק אכבד אותך עד הסוף, את הדברים שלך, ואז אני אעזוב

אריאל קלנר:  קודם כול, זה מעניין, ויש לי גם שאלה בסוף

אורית פרקש הכהן: אני שמחה

אורית פרקש הכהן:  אם לפחות סקרנתי אותך, עשיתי דיי

אריאל קלנר: סקרנת אותי, אבל - - -     

אורית פרקש הכהן: אל תדאג, אני לא משלה את עצמי, חס וחלילה, ששכנעתי אותך, כי יש משמעת קואליציונית בנושא השכנוע

אריאל קלנר: אני אשאל אותך שאלה בסוף

אורית פרקש הכהן: בסדר גמור

אורית פרקש הכהן:  לגבי החקיקה, אני חושבת שאין תקדים לחקיקה כל כך משמעותית

אורית פרקש הכהן:  צריך להבין, זאת לא חקיקה של ממשלת ישראל הנוכחית

אורית פרקש הכהן:  זאת לא חקיקה ממשלתית

אורית פרקש הכהן:  אנחנו יושבים כאן ודנים בסדרה של חוקים שמשנים את אופייה של מדינת ישראל ואת איכות שלטונה, על בסיס הצעת חוק שישב וכתב לו כאן יושב-הראש

רם בן ברק: לא הוא, פורום קהלת כתב

אורית פרקש הכהן: נתתי לו

אורית פרקש הכהן:  מטעמו, בוא נגיד ככה

אורית פרקש הכהן:  ולא רק זאת, אם זאת הייתה חקיקה של הוועדה, הייתי מצפה לראות אותנו, חברי הוועדה – אני ממלאת מקום – לוקחים תפקיד פעיל בתיקון החקיקה הזאת

אורית פרקש הכהן:  לעומת זאת, אנחנו בעיקר הוצאנו מהאולם

אורית פרקש הכהן:  פשוט, כל הזמן הוציאו אותנו

אורית פרקש הכהן:  קריאות ויצאנו, קריאות ויצאנו

אורית פרקש הכהן:  תבינו, זאת לא חקיקה ממשלתית

אורית פרקש הכהן:  היא אפילו לא עברה ועדת שרים לענייני חקיקה של הממשלה הזאת, שכל כך דוחפת אותה קדימה

אורית פרקש הכהן:  אין עמדת יועץ משפטי לממשלה, לא הוגשה עמדת משרד המשפטים בצורה פורמלית, ובעצם זאת לא חקיקה של הממשלה הזאת

אורית פרקש הכהן:  היא בעצם לא חקיקה ממשלתית

אורית פרקש הכהן:       זה בלתי נתפס, כשחושבים על זה, שהיא מגיעה ככה, כמו כל מיני דברים

אורית פרקש הכהן:  זה בכלל נהיה תחביב של הממשלה

אורית פרקש הכהן:  הוועדה לבחירות שופטים, החקיקה הזאת

אורית פרקש הכהן:  ולכן, לא היה בעצם בה דיון מקצועי בממשלה

אורית פרקש הכהן:  בוועדה – אני לא אכביר על הזמן שניתן, על ההוצאות שיצאו, על הדברים שקרו

אורית פרקש הכהן:       אני רוצה להעלות טענה משפטית, שתהיה פה בפרוטוקול, והיא האם הכנסת לא משתמשת פה לרעה בסמכות שלה בחקיקה הזאת

אורית פרקש הכהן:  אני העליתי את השאלה הזאת כבר בחקיקה על הוועדה לבחירת שופטים, ואני חייבת להגיד שמרגע שהדבר הזה הוא נדבך בחקיקה השלמה, הגיעה העת להעלות את הדבר הזה גם כאן

אורית פרקש הכהן:  מה הצעת החוק הזאת עושה? היא בעצם קובעת כלל, של אי-שפיטות

אורית פרקש הכהן:  חסינות

אורית פרקש הכהן:  היא לא קובעת שהממשלה פטורה מהחובה לנהוג בסבירות, אלא רק שבית משפט לא יכול לדון באירוע כזה, גם אם – תקשיבו טוב – הוא לא חוקי

אורית פרקש הכהן:  גם אם יש כאן החלטות שהן בטלות

אורית פרקש הכהן:  גם אם הן לא סבירות באופן קיצוני

אורית פרקש הכהן:       אני רוצה לשאול אתכם, האם הרשות המחוקקת יכולה לקבוע כלל גורף כזה, כשהיא בעצם אומרת שיכולים להיות כאן אירועים לא חוקיים, בגלל הקיצוניות שלהם – אני מדברת על הקצה המאוד קיצוני שלו – ואתם, בתי המשפט, לא יכולים לדון בזה לא בגלל איזה טיעון ענייני, חוקתי, חוק-יסוד, אלא בגלל שאנחנו רוצים לחסן את עצמנו מפני אי-חוקיות

אורית פרקש הכהן:       הסמכות של הכנסת, יש לה גבולות כרשות מכוננת

אורית פרקש הכהן:  היא חייבת לכבד מבחינת הכללים שקיימים במדינת ישראל, את ליבת הדמוקרטיה

אורית פרקש הכהן:  בתוך ליבת הדמוקרטיה נמצא עיקרון שלטון החוק, הפרדת הרשויות, הביקורת השיפוטית וכולי

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה לטעון שלכנסת הזאת אין סמכות, גם לא כרשות מכוננת, לפטור את הממשלה ושרים באופן גורף ולא מידתי, מפיקוח שיפוטי במקרה שההחלטות שלהם יכולות להיות לא חוקיות

אורית פרקש הכהן:  במקרה קיצוני של חוסר סבירות, חוסר סבירות מאוד קיצוני

אורית פרקש הכהן:       מה פתאום שאתם תבואו ותעשו חוק שאומר שהם פועלים בחוסר חוקיות, אבל לא תהיה על זה ביקורת שיפוטית? לא הבנתי

אורית פרקש הכהן:  ואם מחר תביאו חוק שאומר, שיש עבירה שנקראת לגנוב, אבל בית משפט לא ייתן צו ולא ידון בשר כשהוא גונב, כי הוא שר

אורית פרקש הכהן:  האם הכנסת יכולה לחוקק חוק כזה? אתם מביאים אותנו למחוזות שהם הבסיס של הבסיס של הבסיס

רם בן ברק: היא כבר חוקקה

אורית פרקש הכהן: ולכן, השאלה שלי צריכה להיבחן מקל וחומר או ביתר שאת במקרים שבהם החוק הזה יכול לחול על מקרים, שיכולים לחסות תחת חוסר סבירות מאוד מאוד קיצונית, ובעצם כשאין לאזרח שום תרופה אחרת חוץ מביקורת שיפוטית

אורית פרקש הכהן:  לכן, אני חושבת שבין יתר הטענות שיצטרכו להיבחן כשהחקיקה הזאת תגיע, מעבר להיותה אבן אחת בחקיקה שלמה, מעבר לזה שהיא לא קיבלה שום הערה שאני הצגתי כאן

אורית פרקש הכהן:  אני טוענת שלכנסת אסור לחוקק את הדבר הזה, כי היא מצפצפת פה על ליבת הדמוקרטיה

אורית פרקש הכהן:  זה יכול לעלות בגדר תיקון חוקתי ולא חוקתי ביחד עם כל החקיקה הכוללת

אורית פרקש הכהן:  גם פה, במקרים קיצוניים שיכולים לחסות תחת החסינות הזאת

אורית פרקש הכהן:  למה? רק בגלל שמי שקבע את זה הוא שר

אורית פרקש הכהן:       יש כאן גם שימוש לרעה בסמכות המחוקקת, ותעלה כאן שאלה של בטלות החוק הזה

אורית פרקש הכהן:  אני באמת אסיים, ואני שוב אשאל אתכם את השאלה, איך הדבר הזה קשור לשלטון העם

אורית פרקש הכהן:  אני חושבת שמחלישים את העם, מחלישים את האזרח

אורית פרקש הכהן:  אתם מחלישים את הבוחרים שלכם

אורית פרקש הכהן:  אתם פוגעים ביכולת שלנו לאזן ממשלה

אורית פרקש הכהן:       בסוף, אני מציעה לך, אדוני היושב-ראש, אולי להעביר את זה הלאה

אורית פרקש הכהן:  אני חושבת שכולם פה יסכימו שצריך להחריג שרים, שכן צריך להחריג את זה

אורית פרקש הכהן:  ראיתי שמחריגים את זה בתקופת מעבר, על פי אחת ההערות שאני גם העליתי

אורית פרקש הכהן:  אבל כרגיל, בצורה עקומה

אורית פרקש הכהן:  גם אם זאת תקופת מעבר וגם אם היה ייעוץ משפטי, אז רק אחרי שירוצו לבית משפט ותהיה פסיקה, והפסיקה הזאת תאושר בכנסת

אורית פרקש הכהן:  אלוהים שישמור

אורית פרקש הכהן:  איך אתם מצליחים לחרב אפילו סעיף אחד

אורית פרקש הכהן:  פשוט תכתבו: הסעיף הזה לא יחול בתקופת בחירות

אורית פרקש הכהן:  כל דבר כותבים עקום ועקום, וזה פשוט משקף את הוועדה הזאת

אורית פרקש הכהן:  לתקן את זה על שרים, להחריג את זה מתקופת בחירות, להחריג את זה ממינויים

אורית פרקש הכהן:  להכניס את התיקונים האלה, ולעשות דיון ענייני

אורית פרקש הכהן:  אתה יודע, לצערי, זה ייפול על אוזניים ערלות

אריאל קלנר: קודם כול, תודה רבה על ההשקעה והדברים

אריאל קלנר:  באמת, ניכר שהשקעת פה עבודה רצינית

אורית פרקש הכהן: אני פשוט מכירה את הנושאים האלה טוב מאוד

אריאל קלנר: זה יפה

אריאל קלנר:  אני כמובן שלא אפתיע אותך אם לא הסכמתי, אבל יש לי שאלה

אריאל קלנר:  אני לא בטוח אם השאלה היא אלייך או אל גלעד, שדיבר פה קודם

אריאל קלנר:  השתדלתי להקשיב גם לו, לפחות לחלק מהדברים, כי הגעתי באמצע הדברים שלו

אריאל קלנר:  גלעד אמר בסוף הדברים שלו, שעילת הסבירות שלו, בית המשפט כמעט כמעט כמעט לא ישתמש בה, וגם כשהוא השתמש בה, הוא השתמש בה בדרך כלל עם עוד עילות אחרות

אריאל קלנר:  כלומר, מעט מאוד פעמים הוא השתמש רק בעילת הסבירות

אריאל קלנר:  את הצגת עכשיו מצג, באמת מפורט, כאילו בלי עילת הסבירות אין שפיטות, אין חוקיות, אין שום דרך לבית המשפט לפקח על הממשלה ועל השרים בשום דרך שהיא

אריאל קלנר:  זהו, תיקנו את הסבירות, מחר כל אחד עושה מה שהוא רוצה, כמה שהוא רוצה ואיפה שהוא רוצה

אריאל קלנר:  שני הדברים האלה לא מסתדרים ביחד, ואני לא בטוח, יכול להיות שיש ביניכם מחלוקת

אורית פרקש הכהן: קודם כול, אשמח להשיב לך

אורית פרקש הכהן:  לא אמרתי שאם אין עילת סבירות, אין עילות אחרות

אורית פרקש הכהן:  אבל הניסיון להציג כאילו אם עילת הסבירות יורדת, הכול נשאר כשהיה – הוא הטעיה

אורית פרקש הכהן:  איזה עילות נשארו? בוא נדבר על מה שמשלים את הסבירות

אורית פרקש הכהן:  אומרים, שרירותיות

אורית פרקש הכהן:  זאת הטעיה

אורית פרקש הכהן:  שרירותיות זה חוסר סבירות קיצוני, ולכן, ביום שהנושאים שלגביהם הסבירות מתה, השרירותיות מתה

אורית פרקש הכהן:  אם אני עורכת הדין של הממשלה, מישהו יבוא ויגיד: שרירות, אני אגיד לו: סליחה, הוא מנסה לעקוף את ביטול עילת הסבירות, ואני מבקשת לא לקבל את הטענה הזאת

אריאל קלנר: משוא פנים, ניגוד עניינים, חוסר סמכות

אורית פרקש הכהן: מה זה משוא פנים? תסביר לי, מה זה משוא פנים

אורית פרקש הכהן:  זה שיקולים פסולים

אורית פרקש הכהן:  ועכשיו אנחנו עוברים לטענות מסדר שני: שיקולים פסולים, שיקולים מפלגתיים, משוא פנים

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה לומר לך משהו, האזרח הקטן לא יודע להוכיח משוא פנים, ושר שמחליט לא להחליט – לך תוכיח משוא פנים

אורית פרקש הכהן:  מה זה משוא פנים? תשכח מזה

אורית פרקש הכהן:  אי-אפשר להוכיח משוא פנים

אורית פרקש הכהן:       בוא נדבר על פיטורי היועצת המשפטית לממשלה

אורית פרקש הכהן:  ימסמכו את זה נורא טוב, יאמרו שהיא עשתה אכיפה בררנית בהפגנות, היא עשתה ככה, היא ענתה אחרי חמישה ימים ולא אחרי ארבעה ימים

אורית פרקש הכהן:  האזרח יוכל להוכיח משוא פנים? יש לו הקלטה של מישהו שמדבר על משוא פנים? שיקולים פסולים דורשים נטל הוכחה אחר לגמרי, ובעולמות הכלכליים זה בכלל לא טוב

אורית פרקש הכהן:       עכשיו תגיד לי: תטענו לא חוקי

אורית פרקש הכהן:  שר שלא מפעיל סמכות, אי-אפשר לטעון אי-חוקיות; שר שמפטר או ממנה וסתם מביא פקידים נוראיים ובתת-רמה למשרד האוצר, זה לא לא-חוקי

אורית פרקש הכהן:  זה על גבול השחיתות

אריאל קלנר: יש תנאי סף

אורית פרקש הכהן: אין תנאי סף, וזה מה שהסביר לך אסי מסינג, שמדובר בנהלים שנקבעו

אורית פרקש הכהן:  בנושא טוהר המידות, למשל, אין בכלל כללים

אורית פרקש הכהן:  ועכשיו בוא נדבר על החוקים

אורית פרקש הכהן:  הרי הממשלה הזאת מחוקקת חוקים רעים בסיטונאות

אורית פרקש הכהן:  חוקים על גבול השחיתות

אורית פרקש הכהן:  מה יעשו? יתקנו את החוקים, יעקמו את הכול, ואז גם אי-אפשר יהיה לטעון לא חוקי

אורית פרקש הכהן:  הרי אין זכויות מוגנות, אין חוקי יסוד ובחבילה שמצפה לנו, יש משפט שאומר שכל חוק שהכותרת שלו תהיה חוק-יסוד, שנחקק ברוב רגיל – זה חוק דרעי 3, שממתין פה

אורית פרקש הכהן:  הייתי בוועדה הזאת, אני בוועדה המיוחדת

אורית פרקש הכהן:  אני יודעת מה כתוב שם

אורית פרקש הכהן:  שמים בכותרת את המילה יסוד, ומאותו רגע זה חוק שחסין מביקורת שיפוטית

אורית פרקש הכהן:       לכן, אני באמת חושבת שיש כאן משהו שהוא פשוט לא תקין

אורית פרקש הכהן:  להגיד שזה אוי, אוי, אוי, כן, אני חושבת שזה אוי, אוי, אוי

אורית פרקש הכהן:  שוב, בוא תתקן את מה שטעון תיקון

אורית פרקש הכהן:  תגיד שהחלטות מדיניות, זה מה שבאמת מפריע

אורית פרקש הכהן:  לא נתנו ליישם מדיניות ממשלת ימין? אז תגיד שהחלטות מדיניות מובהקות של הממשלה, לא תחול עליהן עילת הסבירות

אריאל קלנר: אורית, את יודעת מצוין שאי-אפשר להפריד בין החלטות פרטניות למדיניות

אורית פרקש הכהן: אי-אפשר? לאשר רישיון אנרגיה זה החלטת מדיניות?     

אריאל קלנר: קודם כול, כמעט כל דבר אפשר להחליט שהוא גם החלטת מדיניות

אורית פרקש הכהן: בדיוק, יפה

אריאל קלנר: וכל החלטה אפשר להחליט שהיא החלטה פרטנית

אורית פרקש הכהן: התחלנו את העולם החדש

אריאל קלנר: ואין גבול

אורית פרקש הכהן: יש גבול

אורית פרקש הכהן:  אריאל, החלטת הסגרה בעניינו של אדם, שלילת אזרחות של אדם, אתה חושב שלא צריך לו את כל הכלים לנסות להגן על עצמו?      

אריאל קלנר: יש פה עניין של זכויות יסוד

אריאל קלנר:  מה זה קשור עכשיו?      

אורית פרקש הכהן: אם שר לא מקבל החלטה – לא מקבל, לא מקבל, לא מקבל, לא מקבל

אריאל קלנר: במצב שהוא לא מקבל

אורית פרקש הכהן: כן, זה מה שכתוב כאן כרגע

אורית פרקש הכהן:  לא נותן רישיון – לא נותן, לא נותן, לא נותן

אריאל קלנר: האפשרות השנייה היא שבאמצעות הסבירות נכנסים כמעט לכל תחום שאינו שייך

רם בן ברק: איפה ראית את זה בחיים האמיתיים?     

אריאל קלנר: דיברת על מינויים, במינויים נפסל רמטכ"ל בחוות דעת של יועץ משפטי לממשלה יהודה ויינשטיין, של יואב גלנט, למרות שאין בעיה חוקית

אורית פרקש הכהן: לא, לא, לא

אורית פרקש הכהן:  אני למדתי את המקרה הזה, וזאת לא הסיבה

אריאל קלנר: זאת הסיבה, זאת הסיבה

אורית פרקש הכהן: לא הייתה החלטה של היועץ המשפטי לממשלה

אריאל קלנר: זאת הייתה חוות דעתו, שהוא הגיש לאהוד ברק כשר הביטחון, ולנתניהו

אורית פרקש הכהן: יועץ משפטי לממשלה? אני לא חושבת שזה נכון

אורית פרקש הכהן:  למדתי את הנושא הזה

אריאל קלנר: אני בדקתי את הנושא הזה

אריאל קלנר:  האם מינוי רמטכ"ל זה מינוי או שזאת גם החלטה על מדיניות? בוודאי שכן,  ואפשר לראות את זה גם לכאן וגם לכאן

אריאל קלנר:  בוודאי שזאת החלטה מאוד מאוד משמעותית, וההחלטה הזאת נפסלה

אריאל קלנר:  זה לא הגיע לבג"ץ, כי הם לא רצו בכלל להגיע למצב הזה, כשיש להם יועץ משפטי שהוא נגדם

אריאל קלנר:  לכן, נפסל פה, למרות שיהודה ויינשטיין כותב, שאין בעיה חוקית

אריאל קלנר:  שום דבר, אין, אין

רם בן ברק: זה נשען על הסיפור של הפלישה לשטח ציבורי

אריאל קלנר:  - - - אבל זה מה שהוא כתב

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להשיב לך בשאלה

אורית פרקש הכהן:  אתה אומר שהיו פה כמה תקלות, ולכן אני מרסק את המערכת כולה, כי זה הולך להשפיע

אריאל קלנר: לא את כל המערכת

אריאל קלנר:  רק סבירות

אורית פרקש הכהן: לא נכון

אורית פרקש הכהן:  נתתי לך דוגמאות שלמות

אורית פרקש הכהן:  בוא נגיד שראוי היה שתהיה כאן חקיקה מקצועית

אורית פרקש הכהן:  זאת לא חקיקה מקצועית, זה קשקוש

אורית פרקש הכהן:  זה קשקוש

אורית פרקש הכהן:  ללכת ולקחת את הדבר הזה, ולכתוב את מה שכתבתם – להגיד שזה לא שווה את הנייר שזה כתוב עליו, זאת מחמאה, כי זה פשוט עושה נזק

אורית פרקש הכהן:  משהו שלא שווה את הנייר שכתוב עליו, הוא כאילו לא מעלה ולא מוריד

אורית פרקש הכהן:  פה יש תקלה חמורה

אורית פרקש הכהן:      אני אשיב לך בשאלה – ממשלות עשו טעויות? בוא נרסק ממשלות

אורית פרקש הכהן:  בוא נגיד שאין יותר רשות מבצעת, בוא נגיד שכל החלטה שלהם, הרשות השופטת תגיד להם מה לעשות

אריאל קלנר: זה מה שקורה לנו פעם בארבע שנים לכל המאוחר

אורית פרקש הכהן: כל דבר הם יישבו עליהם, בגלל החלטות רעות

אריאל קלנר: זה בדיוק מה שאני אומר

אריאל קלנר:  כמו שאני לא מתערב בהחלטה שיפוטית - - -     

אורית פרקש הכהן: אתה לא מתערב?     

אריאל קלנר: אני מתערב בהחלטה שיפוטית?     

אורית פרקש הכהן: אתה הולך למנות את השופטים, אתה הולך לקבוע שחוות הדעת המשפטית לא מחייבת

אריאל קלנר: כשאנס של ילדה מקבל חמש שנים, בעיניי זה לא סביר

אורית פרקש הכהן: אתה מבטל את עילת הסבירות

אריאל קלנר: אבל אני לא בא ומתקן את פסק הדין, כי אני לא שופט

אורית פרקש הכהן: זה מה שהייתי מצפה שתעשה

רם בן ברק: אבל אתה יכול לקבוע עונש מינימום, לדוגמה

רם בן ברק:  זה בידיים שלך לקבוע את העונש

אורית פרקש הכהן: בדיוק

רם בן ברק: תקבע שעונש המינימום הוא עשר שנים, כמו שעשה חבר הכנסת קרויזר בנושאים מסוימים, ואז לשופט לא תהיה בררה

אריאל קלנר: אני לא רוצה לחוקק חוק על כל - - - אם אני רואה שהוא זיכה מישהו והוא טעה, אני יכול להרשיע אותו? ברור שלא

אורית פרקש הכהן: אריאל, אני לא מסכימה איתך

אורית פרקש הכהן:  אני חושבת שעכשיו אתה הכנסת גול עצמי, כי אמרת: אני לא מתערב אם השופטים פוסקים פסיקה רעה, אבל אני חושבת שרפורמה אמיתית במערכת המשפט הייתה צריכה לכלול דווקא את הדברים האלה, שכרוכים בעבודה קשה, וקצת פחות חרטוטים ממה שאתם עושים פה – להוסיף המון שופטים, להגדיל את הביקורת על - - -         

רם בן ברק: לבנות בתי כלא

אורית פרקש הכהן: לדבר על זה שאם, למשל, יש ענישה מקלה, זה בדיוק מקומה של הכנסת לחוקק חוקים, שמחמירים את הענישה על פשיעה חקלאית, כמו שעושה חבר הכנסת קרויזר

אורית פרקש הכהן:  שקובעים שיקול דעת הרבה יותר מחמיר בענישה בעבירות מסוימות, בעבירות על קטינים

אורית פרקש הכהן:  את זה המחוקק קובע

רם בן ברק: לחייב את הממשלה לבנות בתי מאסר

אורית פרקש הכהן: השופט קובע את הדברים הללו

אורית פרקש הכהן:  תעבוד שם, שם תעבוד, שם תתקן את המערכת

אורית פרקש הכהן:  לא לרסק אותה

אורית פרקש הכהן:  אבל אתם לא רוצים לעבוד

אריאל קלנר: יש לי הרבה מה להגיד על עונשי מינימום, ואני דווקא השקעתי וקראתי בעניינים האלה

אורית פרקש הכהן: הינה חבר הכנסת קרויזר, ואת זה אני אומרת לזכותו ולשבחו, הוא מקדם חוקים שמחמירים ענישה על פשיעה חקלאית

אורית פרקש הכהן:  אני טועה?      

אריאל קלנר: אני לא בעד

אורית פרקש הכהן: מקדם חוקים שמחמירים ענישה על פרוטקשן ועל פשיעה חקלאית

אורית פרקש הכהן:  תטפלו בזה, כי המדינה כבר בוערת

אריאל קלנר: אם אנחנו כבר מדברים על זה, מה שיפתור סלחנות של שופטים במקרים כאלה ואחרים - - -     

אורית פרקש הכהן: זה שנחליף אותם

אורית פרקש הכהן:  שנמנה אותם דרך מרכז הליכוד, שכל משפחות הפשע, שעולם תחתון ייכנס לבתי משפט כמו באיטליה

אריאל קלנר: אורית, עכשיו את - - -     

אורית פרקש הכהן: לא, לא

שלי טל מירון: כשיהיו שופטים שפוטים, הכול יהיה טוב

אורית פרקש הכהן: אתה יודע משהו? כשהייתי בבית הנשיא, ניסו להציע איזה מין מודל, של חצי קואליציה וחצי אופוזיציה תמנה

אורית פרקש הכהן:  למה אני צריכה ששופטים יצטרכו שיהיו להם קשרים במחנה הממלכתי או בליכוד או במפלגת העבודה? אני לא רוצה, אני לא רוצה

אורית פרקש הכהן:  אני רוצה שופטים מקצועיים

אורית פרקש הכהן:  אני לא צריכה שכאשר בן אדם מגיע לבית משפט, הוא צריך לשאול לאיזו מפלגה השופט הזה קשור

אורית פרקש הכהן:  די, אני באמת יכולה לדבר על זה שעות, כי זה כל כך מרגיז אותי בכל התקופה הזאת

שלי טל מירון: תישארי, אנחנו נהנים מאוד

שלי טל מירון:  את נהדרת

שלי טל מירון:  הינה, הגיע מתן

יצחק קרויזר: אורית וקלנר יכולים להישאר פה בכייף עוד ארבע-חמש שעות, וחבל שהפרענו להם

אריאל קלנר: לילה טוב לכולם

אריאל קלנר:  תודה רבה

אורית פרקש הכהן: לילה טוב גם לך

רם בן ברק: יש דבר אחר שעומד לזכותך, וזה שהיית בגולני

רם בן ברק:  כל השאר בעייתי מאוד

אורית פרקש הכהן: אני מבקשת להיות ממלכתי, אתה חבר עכשיו בוועדה למינוי שופטים

יצחק קרויזר: רגע, אבל את חייבת לי עוגה

יצחק קרויזר:  ועכשיו את גם לא אוכלת מהממתקים שהבאנו

יצחק קרויזר:  כבר שתיים-אפס

יצחק קרויזר:  יש כיבוד אורחים

יצחק קרויזר:  יש מנהג כזה של בדואים, שאתה מגיע אליהם הביתה, אז הם מפנקים, פותחים שולחן

יצחק קרויזר:  ויש מנהג של אשכנזים שהם סוגרים את הדלת

שלי טל מירון: אני חצי וחצי, אז יש בי משני הצדדים

רם בן ברק: פרקש, הרשמת אותי

אורית פרקש הכהן: הרשמתי אותך? היה שווה

רם בן ברק: שעה שלמה

אורית פרקש הכהן: במה זה עוזר לנו, רם? לאן המדינה הולכת?     

רם בן ברק: אל תבני על זה יותר מדיי, לא לפתח עכשיו - - -     

אורית פרקש הכהן: יש עתיד – נו, הם לא יודעים לפרגן

רם בן ברק: הרשמת אותי

רם בן ברק:  שעה שלמה דיברת לעניין

רם בן ברק:  לא כמו שאני הולך לחרטט עכשיו לא לעניין

רם בן ברק:  שעה שלמה דיברת לעניין, ואפילו הסכמתי איתך

יצחק קרויזר: עכשיו אנחנו בבעיה

אורית פרקש הכהן: קרויזר, אולי תעשה משהו, נציל את המדינה? אולי תציל את המדינה?     

יצחק קרויזר: אנחנו מצילים אותה, אבל אני חושב שפספסתם בדיון הקודם, כשהלכתם למהות העונש ולענישת מינימום, ולא להתערבות בסבירות של החלטות בית משפט, במקומות שהם לא צריכים להיכנס אליהם

יצחק קרויזר:  לכן, אם הם לא היו מתערבים מלכתחילה, לא היה נדרש לקחת מהם את העילה שהם יצרו לעצמם

רם בן ברק: - - - את הדוגמה על הפליטים מדרום תל אביב, איך בית המשפט גרם לכם להבין שלאנשים באשר הם, יש זכויות, גם אם, חס וחלילה, צבע עורם שחור

יצחק קרויזר: לא

יצחק קרויזר:  אין קשר לצבע עורם

יצחק קרויזר:  דווקא הפליטים זה מצוין

יצחק קרויזר:  למה?      

רם בן ברק: צבע עורם, והם באו מאפריקה, אז הם לא צריכים שיהיה זה, ואפשר לזרוק אותם לים

יצחק קרויזר: לא, להפך

יצחק קרויזר:  בוא נמצא את הפסיקה על הפליטים

יצחק קרויזר:  באתי מוכן

רם בן ברק: אתה רוצה שאני אקריא לך שיר, שכתב בחור בן 21?     

יצחק קרויזר: לך על זה

רם בן ברק: אני מתנצל מראש כי זה שיר קצת מסובך, ובטח אני אטעה פה ושם בהיגוי של מילה, כי לא התאמנתי על זה

שלי טל מירון: נסלח לך

רם בן ברק: כתב את זה בחור בן 21, מייד לאחר מלחמת ששת הימים, שעוד לא ידע לאיזה ברוך המלחמה הזאת תכניס אותנו

רם בן ברק:  במקרה הוא גם בן דוד שלי

מתן כהנא: בן כמה היית אז?     

רם בן ברק: הייתי בן תשע

מתן כהנא: במלחמת ששת הימים?     

רם בן ברק: כן

רם בן ברק:  אני נולדתי ב-1958

רם בן ברק:  בן תשע

רם בן ברק:       אוי ללוחמי כורסאות ולחיילי הנייר והעט / לשוכבי מארב במיטה החמה / לכובשי יעדים על שולחן כתיבתם / ולזועקי אלי קרב העטופים בחלוק

רם בן ברק:  למשוררי אדם והגזע, חיוורי הפנים / ולדוברי המקום והזמן בקברי הבלותכם עמוקים, שרועים מתיי / מתחת לשמכם הקדושים מדדים חבריי הנכים / על דעת המקום והזמן, על דעת האימהות הבוכות / ובזעקת החייל הפצוע במדקרות אתכם המהיר לשפוך דם / מתים אנו

רם בן ברק:  ורבות הגוויות שבין שיטכם, ורב הוא אדם שבכסת / ממספר הטמונים בחלקה הצבאית, ומן הדם המשקה את עציצי הפרחים / לו יקומו מקברם וממיטת חוליים, ומשפחותיהם עימם / ואצבעות ישירו אליכם או גדמים וקביים / בהבל פיכם נמותה, ובמלל עטכם הגרתם דמנו על גבי מוספים של יום השישי / הפילו ראשכם בפני החייל המת, שלמדתכם מוחו חרב, ואת ידיו קשת / והוא תמים ואין שעל בארץ הזאת ולו גם דכו עליו כל אבותינו / ולו גם הבטיחו האלוהים לנו, אשר יקר הוא לי בגופם הצעיר, הנרקב

רם בן ברק:      הבנתם את זה, חברינו?     

מתן כהנא: איך קוראים לו?     

רם בן ברק:  למשורר? מאיר שלו

רם בן ברק:  הוא כתב את זה בגיל 21, הרבה לפני שהוא היה סופר מפורסם, מייד אחרי מלחמת ששת הימים, עם הניצחון הגדול

רם בן ברק:  מבחינתי הברוך הכי גדול של מדינת ישראל

מתן כהנא: הוא בן דוד ממש?     

יצחק קרויזר: כן, אכן

רם בן ברק: בן אחות של אבא שלי, גם נולד בנהלל

מתן כהנא: מה אתה מנסה לרמוז?     

רם בן ברק: אני מנסה לרמוז שאנחנו יושבים כאן זחוחים, ומחוקקים חוקים ומדברים דברי רהב, וחושבים שמלחמות זה דבר פשוט

רם בן ברק:  אנחנו מרגישים מאוד מאוד בטוחים בכוחנו, ומלחמת ששת הימים הזאת עלתה לנו במחיר מאוד מאוד כבד, במיוחד במחיר היוהרה, שהוביל אותנו אחרי זה למלחמת יום כיפור

רם בן ברק:  זה הסיפור

רם בן ברק:  ולכן, כל מי שש אלי קרב ורוצה מלחמות, שיבין שיש לזה מחיר מאוד מאוד כבד לכל דבר ועניין

רם בן ברק:  בכל זאת, גם הייתי צריך למלא את הזמן איכשהו

יצחק קרויזר: בזה אנחנו מסכימים, לא? שמי שש לקרב כנראה לא היה בקרב, אבל לפעמים אין בררה

מתן כהנא: אתה יודע, יש לנו ממשלה עם – כמה באחוזים?     

רם בן ברק: משרתים שם

מתן כהנא: לא רק משרתים

מתן כהנא:  ראשית, יש מפלגות שבהגדרה, כתפיסת עולם, חושבות שלא נכון לשלוח את הילדים שלהם

יצחק קרויזר: אבל מי בדק? נדמה לי שואטורי בדק בזמנו אחוז שירות אופוזיציה-קואליציה

יצחק קרויזר:  הקואליציה ניצחה

רם בן ברק: הקואליציה ניצחה?     

יצחק קרויזר: כן

רם בן ברק: אני הייתי מציע לבדוק את הבדיקה של ואטורי

מתן כהנא: אתה היית בצבא ואין לנו שום טענה, אבל יש לכם לפחות שתי מפלגות בקואליציה, שכתפיסת עולם מעדיפות שבניהן, בטח בנותיהן, לא יגיעו לשירות צבאי

רם בן ברק: ומפלגה שלישית הולכת בעקבותיהן

רם בן ברק:  ש"ס של פעם היא לא ש"ס של היום

רם בן ברק:  ש"ס מעודדת היום הליכה לישיבות במקום הליכה לזה

רם בן ברק:  לשמחתנו, רבים ממצביעי ש"ס עדיין מתגייסים, אבל המגמה היא זאת

רם בן ברק:  תבדוק את הילדים של חברי הכנסת של ש"ס, ואתה תראה שהם לא הולכים לצבא

רם בן ברק:  הם הלכו

יצחק קרויזר: אני לא בטוח

יצחק קרויזר:  רוב הנציגים של ש"ס כן היו בצה"ל

מתן כהנא: תבדוק את זה

רם בן ברק: הם היו, אבל הבנים שלהם כבר לא

רם בן ברק:  תשאל את קרעי מהליכוד, אם הוא חושב שטוב שילדיו ילכו לצבא או ילדיו ילכו לישיבה, הוא יגיד חד-משמעית לישיבה

רם בן ברק:  חד-משמעית

רם בן ברק: מה אתה חושב, שאבא או אימא, כשהילד מגיע לגיל 18 ויש להם היכולת לבחור אם הוא ילך לפה או לפה – אני גם הייתי בוחר כך

רם בן ברק:  לו הייתה לי האפשרות לשלוח את הילד שלי לאיזה מקום שהוא ישב, יהיה בטוח ולא ייהרג לי? בתור אבא, זה מה שהייתי עושה

רם בן ברק:  אולי לא הייתי עושה את זה בגלל הרקע שלי, אבל באופן טבעי, בדבר הטבעי, זה מה שהייתי עושה

רם בן ברק:  למה לי לסכן אותו? יש לי עודף ילדים

שלי טל מירון: לסכן את חייו

מתן כהנא: היה שלב במשא ומתן הקואליציוני שגולדקנופ רצה להיות בקבינט המדיני-ביטחוני, ואני חושב שזה היה יכול להיות דבר נורא ואיום

מתן כהנא:  נורא ואיום

מתן כהנא:  ששר, שהוא לא שירת בצבא, ילדיו לא משרתים בצבא, אף קרוב משפחה שלו – אתה יודע מה? הסביבה הקרובה, הוא ישלח את הילדים שלנו לצאת לקרבות? זאת הזיה מוחלטת, הזיה מוחלטת

רם בן ברק: אבל מי ישלח את הילדים למלחמה הבאה? מי ישלח אותם היום?     

מתן כהנא: אני לא זוכר מי בקבינט

רם בן ברק: איתמר בן גביר

מתן כהנא: גם שם, דרך אגב, אתה צודק

מתן כהנא:  סמוטריץ' עשה הסדר מרכז

מתן כהנא:  בהסדר מרכז אתה אמור ללמוד עשר שנים תורה, ובשביל עשר שנים תורה אתה עושה שירות מקוצר

מתן כהנא:  הבן אדם, במקום ללמוד תורה, בשלב מסוים התחיל ללמוד משפטים

מתן כהנא:  התחיל ללמוד משפטים במקום ללמוד תורה

מתן כהנא:  אני מאלה שלגמרי חושב שמי שלומד תורה ברצינות – יאללה, עדיף שילמד תורה

רם בן ברק: אני צריך לדבר איתך, מתן

רם בן ברק:  יש לך דעות קצת מוזרות בתפיסת העולם שלך

רם בן ברק:  אני חייב לדבר איתך

מתן כהנא: אני שם, אז בוא נדבר

יצחק קרויזר: הוא עכשיו בלחץ כי הוא ראה שהבן של השר בן גביר קיבל זימון לטיס

רם בן ברק: מה הקשר בין לימוד תורה לשירות צבאי? תסביר לי

מתן כהנא: הבן שלו קיבל זימון?     

יצחק קרויזר: הבן של השר בן גביר קיבל זימון לטיס

מתן כהנא: שיבוא, יתייעץ איתי

מתן כהנא:  אני אסביר לו איך אפשר - - - אומרים שבנים של טייסים עוברים בקלות, אז כדאי - - -      

רם בן ברק: תאמץ אותו

מתן כהנא: בוא נגיד ש-50% מהילדים שלי מוכיחים שזה לא ככה, אבל בסדר

שלי טל מירון: ברגע שאין עילת סבירות, הוא יוכל לסדר לו הכול

שלי טל מירון:  מה הבעיה?     

יצחק קרויזר: לא

יצחק קרויזר:  לטיס עוד לא

יצחק קרויזר:  אי-אפשר לגעת בחיל האוויר

שלי טל מירון: חכה

שלי טל מירון:  תביאו עוד חוק, וגם זה יהיה אפשרי

שלי טל מירון:  הכול אפשר לפתור היום בחוקים

שלי טל מירון:  עם חוק מסדרים את העניין

מתן כהנא: אפשר להביא חוק שבנים של שרים בממשלה מתקבלים אוטומטית לקורס טיס

שלי טל מירון: אפשר גם למנות בנים של שרים לתפקידי שרים, לסגני שרים

שלי טל מירון:  לכל מיני

מתן כהנא: בקורס טיס, עד הגיבוש אתה רק מספר

מתן כהנא:  אף אחד לא יודע מה אתה בכלל – אם אתה גבר, אישה, מאיפה אתה, מי אתה, מה אתה

מתן כהנא:  אתה מספר לכל דבר ועניין

מתן כהנא:  כל מי שמכיר את המיונים לקורס טיס, יודע שהגיבוש עצמו די חסר משמעות בתהליך הקבלה

מתן כהנא:  באמת, בפועל, אלה המבחנים

רם בן ברק: עזוב, למה אתה מבלבל אותנו עם עובדות? למה להגיד שהטייסים הם תמיד הבנים של, כי לא נותנים למישהו אחר? למה אתה מקלקל?     

מתן כהנא: כי בסוף יש אנשים שמאמינים בזה

יצחק קרויזר: אנחנו לא נותנים לעובדות לבלבל אותנו

מתן כהנא: אני רוצה לנצל חלק מהזמן שיש לי, כדי לטעון את הטענה שאתם, כממשלה, לא נותנים לנו אפילו אפשרות רק לדמיין לאן אתם מתכוונים לקחת את האירוע הזה

מתן כהנא:  בפועל, אתם מראים לנו בכל יום שעובר, כמה עילת הסבירות משמעותית בהקשר הזה

מתן כהנא:       כל החקיקה – לא מסתדר לאריה דרעי הסיפור של הרבנים הראשיים? דוחים את החוק לבחירת הרבנים הראשיים

מתן כהנא:  מה שכואב פה, זה שמדובר באמת ברבנים גדולים וחשובים, והגרירה של השם שלהם לתוך הקלחת הזאת כל כך משפילה, כל כך הופכת את התהליך לתהליך לא ראוי

מתן כהנא:  זה לא מגיע לאנשים שהם גדולים בתורה

מתן כהנא:  אריה דרעי לא מצליח להחליט אם לבחור באח שלו, הרב הגדול, הרב יהודה דרעי, או לבחור בחבר שלו, הרב יוסף

מתן כהנא:  הוא לא מצליח, אז מה עושים? בואו נשנה את החוק

מתן כהנא:  דוחים את החוק

מתן כהנא:  אה, האמת שגם אתם נגד החוק הזה

מתן כהנא:  בואו נראה איך תצביעו

יצחק קרויזר: בינתיים יש לי רב ראשי אחד

רם בן ברק: אני חושב שאפשר לבטל את הרבנות בכלל

יצחק קרויזר: באת מאוד שלילי היום, רם

רם בן ברק: אני יכול להכניס מילה, בבקשה?     

מתן כהנא: כן, חופשי

רם בן ברק: למה כל כך הרבה אנשים יוצאים לרחוב היום? באמת, אתה מכיר חלק גדול מהם, אני מניח

רם בן ברק:  למה הם יוצאים לרחוב? הם לא יוצאים לרחוב כי בא להם לא להיות בבית; הם יוצאים לרחוב כי הם באמת מרגישים שאחד משני העמודים את המדינה הזאת – העמוד הדמוקרטי – מתערער

רם בן ברק:  אני מבטיח לך שאם העמוד השני, של היהודית, יתערער, אנחנו גם נצא לרחוב

רם בן ברק:  זה מה שאתם לא מבינים

רם בן ברק:  אנחנו גם נצא לרחוב, כי אנחנו חיים במדינה יהודית ודמוקרטית

מתן כהנא: בוא נודה, אתה כנראה לא תצא לרחוב, אבל יהיו כאלה שייצאו לרחוב

רם בן ברק: אני אצא לרחוב

רם בן ברק:  הסיבה היחידה לכך שאני בוחר לגור כאן, מעבר לזה שנולדתי כאן, הסיבה היחידה היא מכיוון שזאת המדינה של היהודים ושהיא דמוקרטית

רם בן ברק:  ברגע שאחד מהדברים האלה לא יהיה פה, אני לא אהיה פה

רם בן ברק:  אני לא אחיה במדינה שהיא לא יהודית, אחרת מה רע בשוויץ? תאמין לי, הייתי בכל העולם ושוויץ אחלה מדינה

מתן כהנא: בשוויץ גם ישבת קצת בכלא, לא?     

שלי טל מירון: לא, לא שם

רם בן ברק: לא

רם בן ברק:  בשוויץ לא ישבתי בכלא

רם בן ברק:  במקום אחר

מתן כהנא: אמרנו שלפחות חלק משרי הממשלה, היו להם אזיקים בשלב מסוים בחיים שלהם

מתן כהנא:  אז גם אתה יכול להיות

רם בן ברק: אבל אני עוד לא הייתי שר

רם בן ברק:  אם הייתי מוכשר כמו מאי גולן, הייתי יכול - - -     

שלי טל מירון: בקרוב אמן, בימינו במהרה

רם בן ברק: אני לא מוכשר כל כך

יצחק קרויזר: לך תדע

מתן כהנא: מה שרם אמר זה מאוד מאוד נכון

מתן כהנא:  למה זה נכון? אתה יודע, מדינת ישראל היא כמו רכבת

מתן כהנא:  היא בעצם נוסעת על שני רלסים, רלס היהודית ורלס הדמוקרטית

מתן כהנא:  ב-2015-2014, אחרי שאילת שקד הביאה את המסקנות של הוועדה שלה, והעולם החרדי התנגד להן בתוקף רב, מישהו הקריא לי את הדברים שהם אמרו

מתן כהנא:  אתה מחליף את המילים רפורמה משפטית במילים גיוס חרדים, ואותה רטוריקה

מתן כהנא:  אותה רטוריקה של – נסגור את המדינה, מרי אזרחי וכולי

מתן כהנא:       עכשיו, כשציבור אחר מרגיש שמזיזים לו את הרלס הדמוקרטי, זה אותו הדבר

מתן כהנא:  באמת, יש דברים שעושים בהסכמה, ואני למדתי את זה אישית כשהייתי שר

מתן כהנא:  כולם אומרים לי: אתה הייתה במפלגה שבאה עם אג'נדה לטפל בעניין המשפטי הזה

מתן כהנא:  ואני אומר: נכון, אני גם מאמין שצריך לתקן את האיזון בין שלוש הרשויות

מתן כהנא:  מאמין בזה לגמרי

מתן כהנא:  מערכת המשפט חזקה מדיי היום, לא התכוונו שהיא תהיה שם

מתן כהנא:  זה תהליך שלקח שלושים שנה, ולאט-לאט העבירו את הכוח למערכת המשפט

מתן כהנא:  לא התכוונו, אנחנו המחוקקים

רם בן ברק: לפרוטוקול, אני לא מסכים עם מה שהוא אומר

מתן כהנא: בוא נעשה אחרת, כשתסכים פעם ראשונה, תגיד

רם בן ברק: לפרוטוקול, שיידעו

רם בן ברק:  אני מהנהן בראש ולא רואים את זה

מתן כהנא: צריך לתקן

מתן כהנא:  כשהייתי השר לשירותי דת, באתי לתקן את מה שקורה פה במערך הגיור

מתן כהנא:  אני לא רוצה לפתוח את זה עכשיו, כי אין לנו זמן לפתוח את זה

מתן כהנא:  במערך הגיור יש בעיה מאוד מאוד קשה, בעיקר כי הוא לא מצליח

מתן כהנא:  הוא לא מצליח לגייר

מתן כהנא:  אתה יודע כמה אנשים יש פה שהם אינם יהודים על פי ההלכה? 500 אלף אזרחים ישראלים, מיטב אנשינו, מיטב אנשינו

מתן כהנא:  אזרחים למופת לכל דבר ועניין, טובי חייליי בטייסת היו גם מאלה, שעלו לארץ מתוקף חוק השבות, אך מבחינת מדינת ישראל הם אינם יהודים

מתן כהנא:  מערך הגיור נכשל בגדול בגיור האנשים האלה

מתן כהנא:       רציתי לתקן את זה

מתן כהנא:  היה חוק, עשינו הסכם קואליציוני פשוט יחסית, אבל הבנתי שאם אני מביא את החוק הזה, אני מפרק את היהדות

מתן כהנא:  מפרק בעיקר את יהדות ההלכה, עושה בזה שמות

מתן כהנא:  לכן, אמרתי: לא

מתן כהנא:  יש דברים, כמו שאמרנו קודם על הרלס היהודי, שאתה עושה בהסכמה

מתן כהנא:  אמרתי למפלגה של ליברמן, תקשיבו, זה לא יקרה

מתן כהנא:  לא נעשה את זה כמו בהסכם הקואליציוני, נעשה את זה אחרת – ננסה להביא הסכמות, ננסה לרתום עוד אנשים

מתן כהנא:  למה? כי יש דברים שעושים בהסכמה

מתן כהנא:  וזאת אחת המסקנות שהגעתי אליהן כשהייתי שר, ואני אומר אותו דבר פה, ברפורמה המשפטית, במהפכה המשטרית – כל אחד שיקרא לזה איך שהוא רוצה

מתן כהנא:  זה משהו שאתה עושה בהסכמה רחבה

מתן כהנא:       הגענו לדבר על זה שאתם לא נותנים לנו אפילו את ההזדמנות לדמיין מה עלול לקרות כשהרפורמה המשפטית הזאת תעבור על מלא-מלא

מתן כהנא:  וכל יום מחדש אתם מראים לנו מה עובר לנו כאן במדינה

מתן כהנא:  התחלנו לדבר על זה שדרעי מתקשה לבחור מי יהיה הרב הראשי, אז פשוט באים ועושים חוק; דרעי, מתחשק לו שהחבר שלו יהיה ראש העיר בטבריה

רם בן ברק: מה הבעיה? תשנה את החוק

מתן כהנא: אז הוא משנה את החוק

מתן כהנא:  אתה יודע, אנשים לא מבינים את הסיפור של ראש ועדה קרואה

מתן כהנא:  תבינו כמה זה לא הגיוני, בטח לא לעשות את זה תוך כדי תנועה

מתן כהנא:  ראש ועדה קרואה זה בן אדם, שכל המערכת מתגייסת לטובתו כדי שהוא יצליח, החל משר הפנים, כל שרי הממשלה, כל הקואליציה שלו בעיר

מתן כהנא:  כולם מנסים שהוא יצליח

מתן כהנא:  באו לפה אנשים, ישבו ליד ועדת הפנים, אנשים שמתמודדים לראשות העיר טבריה, ואמרו: כדי להרוויח נקודות בהתמודדות על ראשות העיר, עזרנו לראש הוועדה הקרואה להצליח בתפקידו

מתן כהנא:  באנו אליו ואמרנו לו: תן לנו תפקידים, תן לנו מטלות כדי שאנחנו נוכל להפגין את היכולות שלנו

מתן כהנא:  אתה מעלה על דעתך מישהו שמתמודד מולו, יודע שהוא עומד להתמודד מולו, הולך לעזור לו כדי שהוא יצליח בתפקידו? אבל לדרעי זה לא משנה

מתן כהנא:  הוא בא והוא רוצה את חבר שלו כראש העיר, אז הוא משנה את החוק

מתן כהנא:       היו פה בחירות ללשכת עורכי הדין

מתן כהנא:  התוצאות לא כל כך הסתדרו טוב לקואליציה, והינה, באים עכשיו ומשנים חוק

מתן כהנא:  למה לא? בואו נעשה חוק שסוגר או משנה שינויים דרמטיים בלשכת עורכי הדין

רם בן ברק: מה לא הגיוני בזה?     

יצחק קרויזר: אין דבר כזה לא סביר

מתן כהנא: לא, אין דבר כזה לא סביר

מתן כהנא:  דפנה ליאל פרסמה היום את מה ששר התקשורת עושה

מתן כהנא:  באמת, אני לא צוחק, הייתי משוכנע שזה מתיחת 1 באפריל

מתן כהנא:  שר התקשורת שלמה קרעי – אני מקריא מציוץ של דפנה ליאל – פרסם היום רפורמה מקיפה ביותר בתחום השידורים, שתסייע בעיקר לערוץ 14

מתן כהנא:  בין הצעדים: סגירת הרשות השנייה ומועצת הכבלים והלווין, והקמת גוף בשליטה פוליטית

מתן כהנא:       כבר אמרה מיודעתנו מירי רגב: מה שווה התאגיד אם אנחנו לא יכולים לשלוט בו? אז בא קרעי, ומוציא לפועל את המדיניות

מתן כהנא:  דרך אגב, אותו הדבר כמו שהם עשו לנשים

מתן כהנא:  מה שווה גוף - - -     

שלי טל מירון: הרשות לקידום מעמד האישה

מתן כהנא: דרך אגב, תשמע קוריוז

מתן כהנא:  הייתי שר ובאתי לאחד הדיונים הראשונים שעסק בתפקיד שהיינו צריכים לאייש

מתן כהנא:  באתי ליועצת המשפטית של המשרד, ואמרתי לה: בואי נעשה דיון

מתן כהנא:  היא אומרת לי: כן, המסקנה היא שצריך לאייש מישהו לתפקיד הזה

מתן כהנא:  היא שואלת אותי: את מי אתה רוצה לאייש? אמרתי לה: לא יודע, בואי נעשה מכרז, נפרסם, אנשים יגישו קורות חיים ונעשה את התהליך

מתן כהנא:  היא אומרת לי: אתה צוחק עליי? אמרתי לה: מה זאת אומרת? לא הבנתי

מתן כהנא:  היא אומרת לי: אתה רציני? ככה אתה רוצה לאייש את המשרה הזאת? אמרתי: יש דרך אחרת? היא אומרת לי: אתה לא מתכוון לתת לי שם ולהכריח אותי למנות אותו? אמרתי לה: לא

מתן כהנא:  אתה מבין?     

רם בן ברק: אתה לא מתאים להיות שר, אני ידעתי את זה

מתן כהנא: כנראה

מתן כהנא:  עוד פעם אתה חולק עלי, בסדר

מתן כהנא:  בקיצור, סגירת הרשות השנייה

מתן כהנא:  דבר נוסף, הקמת גוף של הממשלה שימדוד את הרייטינג, בניגוד לגוף פרטי שעושה את זה היום

מתן כהנא:  גוף ממשלתי שימדוד רייטינג

רם בן ברק: הוא יחליט מה הרייטינג

מתן כהנא: למי, לדעתכם, יהיה הרייטינג הכי גבוה, אחרי שגוף ממשלתי כזה ימדוד? איזה ערוץ?     

שלי טל מירון: מעניין, יש לנו איזשהו ניחוש

מתן כהנא: כן, יש לנו איזשהו ניחוש

מתן כהנא:  13 פלוס 1

מתן כהנא:  כדי שנבין איפה אנחנו באמת נמצאים, הדבר הבא הוא שהוא רוצה הוא החלפת השלט, כך שיוסרו ממנו ערוצים 12 ו-13

מתן כהנא:  תסבירי לי

שלי טל מירון: יש שלטים שיש בהם כפתור של ערוץ 12 וכפתור של ערוץ 13, כדי לקצר את התהליך

שלי טל מירון:  אתה לוחץ ומגיע לערוץ הזה

שלי טל מירון:  לא לכולם יש שלט כזה

מתן כהנא: למה לא להוסיף את ערוץ 14, במקום להוריד את 12 ו-13?     

שלי טל מירון: שאלה טובה

יצחק קרויזר: כי אין מקום ל-11

יצחק קרויזר:  זאת דילמה

שלי טל מירון: אפשר לתכנן את השלט מחדש

שלי טל מירון:  יש פתרון

רם בן ברק: את 14 צריך לסגור

מתן כהנא: אנחנו לא בעד סגירת ערוצי תקשורת

רם בן ברק: זה ערוץ מורשת, לא?     

יצחק קרויזר: זה ערוץ מורשת

מתן כהנא: איך מחליפים שלטים בכל בית במדינה? איך מחליפים שלטים? יש איזה תהליך? זה תהליך סביר?     

רם בן ברק: צריך חוק

שלי טל מירון: חברות הכבלים צריכות לדאוג

רם בן ברק: מי שנתפס ובביתו שלט עם ערוצים 12 ו-13, מכניסים אותו לכלא

יצחק קרויזר: מי שנתפס ובביתו שלט בלי ערוץ 14 - - - 

מתן כהנא: יחד עם מי שיגן - - - על הכותל

רם בן ברק: זה מתאים גם לחוק שמאפשר לך להיכנס לבתים בלי צו

שלי טל מירון: אולי בעצם שלט רק עם ערוץ 14, בלי אופציה אחרת בכלל? בלי מספרים אחרים, רק כפתור 14

שלי טל מירון:  זה יפתור את כל הבעיות

שלי טל מירון:  קרויזר, שלט רק עם כפתור 14 עליו

שלי טל מירון:  רק

שלי טל מירון:  שלא יהיו אופציות אחרות

מתן כהנא: הקמת קרן לעידוד התחרותיות בחדשות – היא כותבת, מעניין לאן זה ילך

מתן כהנא:  מה אתם חושבים, לאן זה ילך?     

יצחק קרויזר: אם יש לך רק כפתור אחד בשלט - - -     

שלי טל מירון: אגב, לא בטוח שלנשים מותר להשתמש בשלט הזה

שלי טל מירון:  יכול להיות שצריך לאסור את זה על נשים, וזה שלט לשימוש גברים בלבד

שלי טל מירון:  רק רציתי לחדד את הנקודה

מתן כהנא: זה צריך להיות שלט מאוד פשוט, אם כך

יצחק קרויזר: כן

יצחק קרויזר:  זה שלט, זה זכר

מתן כהנא: שינוי הרכב מועצת התאגיד, ואיסור על פרסומות ברדיו – זאת פגיעה קשה בתאגיד עצמו

שלי טל מירון: זאת המטרה

מתן כהנא: ושורה של הטבות לערוץ 14 – יהיו פטורים לשידורים מירושלים

שלי טל מירון: לא

שלי טל מירון:  דווקא לערוץ 14? הפתעה

שלי טל מירון:  אני לא מאמינה

מתן כהנא:  ככה דפנה ליאל כותבת

שלי טל מירון: לא ייאמן

מתן כהנא: לא יצטרכו לשלם מיליונים לעידן פלוס, ויוכלו לגבות תשלום על שידורים בפלטפורמות הוט, יס, סלקום ופרטנר, כשעל ערוץ 12 זה ייאסר

מתן כהנא:  אני אומר, באמת, אדוני, היושב-ראש הזמני, ממלא מקום יושב-ראש הוועדה, מה? מה? אתם כאילו בכוח אומרים לנו - - -     

רם בן ברק: הם מגביהים את המקפצה

רם בן ברק:  עד היום עשו פיפי ממקפצה נמוכה, היום הגביהו אותה למקפצה יותר גבוהה

יצחק קרויזר: הם מאתגרים את המערכת

רם בן ברק: מטרללים את המערכת

מתן כהנא: לאן אתם מכוונים? מה אתם מנסים להראות לנו?     

רם בן ברק: הם מנסים להראות לך, מתן, שזה לא כל כך נורא ששרפו מתבן עם ארבעה סוסים שם, בצפון, בכפר - - -     

יצחק קרויזר: כבר תפסו את החשודים

רם בן ברק: תפסו? יפה מאוד

רם בן ברק:  מי זה?     

יצחק קרויזר: אחמד בן פלוני

מתן כהנא: זה רקע פלילי? רקע לאומני?     

רם בן ברק: פרוטקשן או לא?     

יצחק קרויזר: אנחנו סוברים שלא סתם זה נקרא טרור חקלאי

רם בן ברק: זה פרוטקשן או לא?     

יצחק קרויזר: לא יודע

רם בן ברק: קודם כול, כל הכבוד, לא שמעתי את זה

רם בן ברק:  כל הכבוד שעצרו אותם

רם בן ברק:  יפה מאוד

רם בן ברק:  במתבן שלי עוד לא הצליחו למצוא מי עשה את זה, אבל אולי גם ימצאו

מתן כהנא: אצלך זה יכול להיות על רקע פוליטי

יצחק קרויזר: אולי זה כוח קפלן

שלי טל מירון: קשה לי להאמין

רם בן ברק: יכול להיות

מתן כהנא: כוח וגנר

מתן כהנא:  אולי זה כוח וגנר

רם בן ברק: יכול להיות

יצחק קרויזר: של מי?      

מתן כהנא: של סטרוק

מתן כהנא:  כוח וגנר של סטרוק

יצחק קרויזר: הם גם פלשו לתוך המדינה הזאת

יצחק קרויזר:  אני כבר לא יודע מאיפה זה מפתיע

מתן כהנא: אני רוצה לעדכן אתכם על שיחה שהייתה לי הערב

מתן כהנא:  קיימתי שיחה עם מספר אנשי צוות אוויר במילואים, בזום

מתן כהנא:  הינה, גם פה אתה לא תסכים איתי

מתן כהנא:  אני ניסיתי בכל יכולת השכנוע שלי לשכנע אותם שלא להפסיק להתנדב למילואים

מתן כהנא:  טעיתי?   

רם בן ברק: לא, לא טעית

מתן כהנא: אני שואל אותך

רם בן ברק: אתה צריך להבין, אתה הגדרת את זה יפה מאוד

רם בן ברק:  הרי אנחנו כולנו משרתים בצבא – לא כולנו, חלקנו  משרת בצבא – ואנחנו גם עושים מילואים

רם בן ברק:  מחלקנו מבקשים להתנדב לסוג מסוים של שירות מילואים, שהוא יום בשבוע וכן הלאה

רם בן ברק:  חלק מסכימים לעשות את זה, וחלק לא

רם בן ברק:  יש כאלה שלא עושים את זה

רם בן ברק:  זה לא גורף, שכולם עושים את זה

רם בן ברק:  אתה לא יכול להחתים מישהו על התנדבות, ואחרי זה להגיד לו: אבל זאת התנדבות שאתה לא יכול לחזור בך ממנה

רם בן ברק:  אין ממנה דרך חזרה

רם בן ברק:  זאת התנדבות, לא מילואים רגילים

רם בן ברק:  זאת התנדבות

רם בן ברק:  אם זאת לא הייתה התנדבות וזה היה חוק, כנראה הייתי בדעתך, אבל מאחר ומדובר על משהו שהוא שונה ממודל המילואים במדינת ישראל, שהוא על פי חוק והוא התנדבות והוא שונה, אתה לא יכול להכריח אותו להתנדב

רם בן ברק:  אתה מכריח אותו להתנדב?     

מתן כהנא: גם קרויזר שירת הרבה מאוד שנים בצבא

מתן כהנא:  אתה צודק בצד הרשמי של הנושא

מתן כהנא:  אבל מצד האמת, כולנו, שהלכנו למקומות האלה, ידענו שאנחנו מעמיסים את ביטחון המדינה על כתפינו

רם בן ברק: מתן, אני מצטער

רם בן ברק:  ידענו, ונגעו בזה גם קודם, שגם אתה וגם אני עשינו דברים לא פשוטים בצבא, כאלה שהתהפכה לנו הבטן

מתן כהנא: חד-משמעית

רם בן ברק: עשינו את זה – עשית את זה ועשיתי את זה באמת ובתמים, כי ידעתי שיש ור"ש, ועל הוור"ש יש ביקורת שיפוטית, ושההחלטה שהתקבלה, שאני צריך לעשות ככה וככה, התקבלה אחרי שיקול מעמיק, וזה באמת פוגע בביטחון המדינה

רם בן ברק:  ואם לא נעשה את זה, אנשים ימותו, אזרחים ימותו

רם בן ברק:  נתנו לי את הלגיטימציה ואת הגב לעשות את זה, ולהרגיש איכשהו בסדר עם עצמי

רם בן ברק:  לא תמיד הרגשתי בסדר, דרך אגב

רם בן ברק:  לא תמיד הרגשתי בסדר, אבל נתנו לי איכשהו להרגיש בסדר, וידעתי שיש מאחורי איזשהו שיפוט

רם בן ברק:  היום, עם מה שהם מובילים כאן, לא בטוח שזה יהיה

רם בן ברק:  אגב, גם מבחינת איך שאתה נוסע היום לאירופה

רם בן ברק:  אתה תיסע היום לאירופה, ולא תהיה לנו את מערכת המשפט העצמאית, שמקובלת על בית הדין הבין-לאומי, ויכול להיות שמחר תיעצר

רם בן ברק:  לכן אני יכול להצדיק אותם

מתן כהנא: היו פה לא מעט שרים שהשתלחו באנשים האלה בצורה מזעזעת – צריך להבין על איזה אנשים ונשים אנחנו מדברים

מתן כהנא:  יש גם לוחמות צוות אוויר במילואים

רם בן ברק: אצלנו, זה 50%-50%

מתן כהנא: באמת? תאר לך איזה ארגון טוב הייתם אם היו רק - - -     

רם בן ברק: זה היה 50%-50% בתקופה שלי

שלי טל מירון: הן יכולות להיות לוחמות צוות אוויר, אבל רק ערוץ 14 - - - גברים

רם בן ברק: בתקופה שלי זה הגיע לזה – זה היה תהליך – ואני לא חושב שמישהו מעלה על דעתו היום שזה לא יהיה לפחות 50%

רם בן ברק:  זה יכול להיות גם יותר

מתן כהנא: מישהו מעלה בדעתו אחרת

שלי טל מירון: לצערנו, זה בהחלט על הפרק, שזה כבר לא יהיה ככה

מתן כהנא: אני רוצה להסביר על אנשי חיל האוויר המילואימניקים

מתן כהנא:  אלה אנשים שיום בשבוע עוזבים הכול במהלך כל חייהם – לא כל חייהם

מתן כהנא:  עד גיל 51 – ונוסעים לטייסת שלהם ליום אימונים

מתן כהנא:  יום אימונים בטייסת, בדרך כלל אתה מתכונן אליו כבר יום לפני כן

מתן כהנא:  אתה חייב ללכת לישון מוקדם כי אתה חייב לישון שש-שבע שעות לפני שאתה טס בטייסת

מתן כהנא:  אתה לא יוצא לבלות כי אתה עם הראש כבר ביום טיסות

מתן כהנא:  בדרך כלל אתה מתקשר לטייסת – מה טסים מחר? מתכונן נפשית לכל מה שטסים

מתן כהנא:  מגיע ליום בטייסת, ובדרך כלל בטייסת קרב טסים בין שניים לשלושה מטסים ביום הזה

מתן כהנא:  מטס כזה זה טיסה מסוכנת – קרבות אוויר, טיסה בגובה נמוך, אפשר להתנגש בציפור, יכולה להיות תקלת מנוע, יכולה להיות חליפה, יכולה להיות, חס ושלום, איזו התנגשות

מתן כהנא:  כל מיני דברים מסוכנים, ולצערי, השנים מוכיחות שמעת לעת קברנו חברים, גם מילואימניקים

מתן כהנא:  מהיכרות עם נשים ובעלים של לוחמי ולוחמות צוות אוויר, הבעל או האישה שיוצאים ליום מילואים כזה, אתה בדאגות

מתן כהנא:  זה לא טריוויאלי

מתן כהנא:       לוחם כזה חוזר מיום מילואים, ואם יש טיסות לילה, הוא חוזר באחת-שתיים לפנות בוקר, במקרה הטוב

מתן כהנא:  גם יום המוחרת, עד שאתה מתאושש מהטיסות – בגדול, בכל שבוע יממה וחצי אתה במקום אחר

מתן כהנא:  אתה עזבת את הכול – עזבת את הלימודים, עזבת את העבודה, עזבת הכול ובאת לטייסת שלך

מתן כהנא:  60-50 ימי מילואים בשנה

מתן כהנא:  מי שעושה 60-50 ימי מילואים בשנה זה לוחמי צוות אוויר ומג"דים, בגדול

מתן כהנא:  מ"פים אולי

יצחק קרויזר: מ"פים לא רחוק משם

מתן כהנא: ברוך השם

מתן כהנא:  אתה יודע איזה אחוז מהאוכלוסייה עושה את מספר ימי המילואים האלה?     

רם בן ברק: חצי אחוז

מתן כהנא: 0

מתן כהנא: 03%

מתן כהנא:  1% זה המילואים הקרביים, 3% רשומים

רם בן ברק: בסך הכול 1% באוכלוסייה עושה מילואים

מתן כהנא: משהו כזה

מתן כהנא:  מתוכם, 60-50 ימי מילואים עושים 0

מתן כהנא: 03% מהאוכלוסייה

מתן כהנא:  משהו שעושים אותו 0

מתן כהנא: 03% מהאוכלוסייה זה התנדבות ברמה הכי גבוהה של ההתנדבות

מתן כהנא:  לא כל כך נוהגים לדבר על פוליטיקה, אבל יש בהם לא מעט אנשי שמאל, נקרא לזה, לפחות בין לוחמי צוות האוויר, שמאוד מאוד לא היו מרוצים מהממשלות שהיו פה בארבעים השנים האחרונות

מתן כהנא:  דרך אגב, היה לי חבר מהטייסת כל כך שמאלני, שבטיולי טייסת לרמת הגולן הוא לא היה משתתף

יצחק קרויזר: הוא היה חוצה את הגולן - - -     

מתן כהנא: לא

מתן כהנא:  מה שהיה מדהים, הוא היה הראשון שרץ לכל תקיפה שאפשר

מתן כהנא:  כל תקיפה שאפשר, הוא הראשון שרץ להרוג את מי שצריך

מתן כהנא:  אלה אנשים שגם מול ממשלות, שהם היו הכי לא מרוצים מהם בעולם, היו הראשונים לרוץ, ראשונים להתנדב

מתן כהנא:  אלה אנשים שמספיק שהם שומעים שיש איזה מטוס שטס ליד הבית שלהם בשעה לא הגיונית – טלפון לטייסת: קרה משהו? לבדוק שלא, חס ושלום, התחיל משהו בלי שקראו להם לבוא לטייסת

מתן כהנא:       על האנשים האלה אנחנו מדברים

מתן כהנא:  אלה האנשים שבאמת הכי הכי מסורים למדינת ישראל

מתן כהנא:  אגב, כמו אחיהם המג"דים והמ"פים

מתן כהנא:  אין שום הבדל בהקשר הזה

מתן כהנא:  אנשים שמוכנים, פשוטו כמשמעו, למסור את חייהם עבור מדינת ישראל, והם עושים את זה יום בשבוע עד גיל 51-50

מתן כהנא:  כשהם בני 51 הם לא הולכים הביתה

מתן כהנא:  הם הולכים לבית הספר לטיסה וממשיכים להדריך בבית הספר לטיסה

רם בן ברק: סתם, הם אוהבים לטוס

מתן כהנא: כן, אי-אפשר להגיד שזה נורא

מתן כהנא:  הם הולכים לבית הספר לטיסה, ובמקביל לזה, הם מתפקדים במטה המבצעי

מתן כהנא:  אגב, אני רואה עכשיו את כל הבדיחות העלובות האלה, כשיעני צוחקים על זה שאלה שמודיעים שהם מפסיקים לשרת במילואים, הם חטיארים

מתן כהנא:  צריך להבין שזה ביזיון, ושנית, גם אנשים שנמצאים במטה המבצעי, לעיתים עד גיל 70 – מי שמכיר את חיל האוויר, יודע שחיל האוויר עובד בצורה של שליטה ותכנון מרכזיים

מתן כהנא:  בלי המתכננים ובלי השולטים, אין חיל אוויר

מתן כהנא:  אין חיל אוויר

מתן כהנא:  אתה היית בנח"ל בתחילת דרכך, נכון? המג"ד בנח"ל מקבל פקודה, מקבל את המשימות שלו ליממה הקרובה ונוסע

מתן כהנא:  הוא שולט בעצמו, מתכנן לעצמו ועושה מה שצריך

מתן כהנא:  בחיל האוויר, אם אתה לא מקבל מהמטה המבצעי את המטרות שלך, את השעות שלך ואת הנתיבים שלך, את האיומים ואת הכול, אתה לא תוקף

מתן כהנא:  אתה לא יכול, אין לך את מי לתקוף

רם בן ברק: אין לך משימה

מתן כהנא: אין לך משימה

מתן כהנא:  יותר מזה, במבצע כמו בעזה או בלבנון, ברוב הפעמים אתה בכלל ממריא עם חימוש, יש לך זמן למעגל המתנה

מתן כהנא:  אתה מחכה במעגל ובמעגל אתה מקבל את המשימה שלך

מתן כהנא:  יש מתכננים במטה המבצעי, והם אותם מילואימניקים חטיארים, שצוחקים עליהם ברשתות ובטוויטר

מתן כהנא:  הם אלה שמתכננים את התקיפות

מתן כהנא:  הם מעבירים את נתוני התקיפה, או ברשתות תקשורת או בדיבור לצוותי האוויר, ואז יש גם שולט שמתאם את הכול ושולט בהכול, מבין את תמונת האיומים וכולי

מתן כהנא:  הוא שולט במבצע

רם בן ברק: לפעמים אתה ממריא לפני שאתה יודע מה המשימה

רם בן ברק:  אתה מקבל אותה תוך כדי

מתן כהנא: רוב, לרוב

מתן כהנא:  ידעת את זה, קרויזר?     

יצחק קרויזר: אני חושב שעכשיו כולם יודעים

מתן כהנא: זה בסדר

מתן כהנא:  אין צופים לערוץ בשעות האלה

יצחק קרויזר: עדכנו אותם קודם מה קורה בגולן עם התותחנים

מתן כהנא: כן

מתן כהנא:  עכשיו אנחנו מדברים על חיל האוויר

יצחק קרויזר: כשרם מדבר אני יוצא מפה

יצחק קרויזר:  אנחנו כבר כולנו לכלא

מתן כהנא: על איזו שאלה נופלים תמיד בפוליגרף? האם מסרת מידע לגורם שאינו מוסמך לכך, נכון? עשית פוליגרף פעם?     

רם בן ברק: אם איזה עיתונאי דיברת?     

יצחק קרויזר: אתה רוצה שאני אגיד לך כן או לא? זה יתחיל לצפצף

מתן כהנא: בקיצור, בתור אחד שעשה פוליגרף לא פעם ולא פעמיים, אתה תמיד נופל על זה

מתן כהנא:  אני לא יודע מה יש פה – פה כולם מוסמכים לכך

רם בן ברק: מתן, תירגע, יש לך חסינות

מתן כהנא: יותר מזה, אני לא מעריך שאני אעבור פוליגרף שוב, אז הכול בסדר

יצחק קרויזר: אתה לא יודע מה החוק הבא שיעבור?      

מתן כהנא: לא

מתן כהנא:  אוהו

רם בן ברק: סיפרתי לך על הטיסה שעשיתי? כשהייתי בושה לצה"ל, בושה למטכ"ל, ארגנתי לעצמי טיסה במטוס קרב F-16 זוגי

רם בן ברק:  זה המטוס שלך, לא? 

מתן כהנא: כן, כן

מתן כהנא:  ברמת דוד?     

רם בן ברק: כן, ברמת דוד

יצחק קרויזר: והתפשרת לשבת מאחורה?     

רם בן ברק: איך קוראים לזה בלי אצבעות, שהיה מפקד הטייסת? סליחה, מפקד הטייסת היה זה שחזר בתשובה

מתן כהנא: אה, י

מתן כהנא: ש

רם בן ברק: כן, יש כמה אנשים שעושים שטויות

מתן כהנא: דרך אגב, אחד הטייסים הכי טובים בחיל האוויר ever, ever

מתן כהנא:  אתה רואה אותו היום – זקן

רם בן ברק: גם בחור ממש נחמד

רם בן ברק:  הוא עדיין בצבא, לדעתי

יצחק קרויזר: מעניין מה הוא אומר על הדיון הזה

מתן כהנא: אפשר להתקשר אליו, להגיד לו שיצפה

מתן כהנא:  אתה יודע מה? אני לא חושב שיש לו טלוויזיה

רם בן ברק: אני חושב שהוא עדיין בצבא

מתן כהנא: לא, לא, לא

מתן כהנא:  כשאני הייתי מפקד טייסת, הוא הפסיק לעשות מילואים

מתן כהנא:  קיבוצניק מהצפון, כמו שצריך

יצחק קרויזר: אולי זה יקרה גם לרם, לך תדע

מתן כהנא: שתי הבנות שלו התחתנו עם דוסים

רם בן ברק: אצלנו אנחנו עושים הפוך – אנחנו לוקחים חבר'ה מהציונות הדתית

מתן כהנא: הבנות שלו תופסות את הדוסים ומקלקלות אותם

רם בן ברק: גם על זה יש לי סיפור, אבל מפאת כבודה של הבת שלי, אני לא אספר אותו

יצחק קרויזר: אף אחד לא שומע

רם בן ברק: בכל אופן, החליטו שאני צריך ולראות מה זה טיסה

רם בן ברק:  אגב, זאת הטיסה השנייה שלי, כי טסתי כבר כשהייתי ביחידה

רם בן ברק:  אז היה סקייהוק

רם בן ברק:  שם הטיס אותי זה שחטף טיל ואיבד כף יד

רם בן ברק:  הוא המשיך לטוס, היה מפקד טייסת

רם בן ברק:  בתל נוף היה אז סקייהוק

רם בן ברק:  אני מדבר איתך על הרבה שנים אחורה

רם בן ברק:  זאת הייתה הטיסה השנייה שלי

רם בן ברק:  בקיצור, הלכתי לירפ"א, עשו לי בדיקות, בדקו שהלב בסדר

רם בן ברק:  עליתי על מטוס ברמת דוד, ואז הייתה הקסדה החדשה של אלביט, עם הרדיפה

רם בן ברק:  כאילו היינו באימון

רם בן ברק:  הצטרפתי לאימון ואחרי זה הם נפרדו ממני

רם בן ברק:  המטוסים חזרו, ואנחנו טסנו לראש הנקרה

מתן כהנא: מה שנקרא סיור ראייה

רם בן ברק: כן, לחרמון, כל בקעת הירדן, ים המלח

רם בן ברק:  ואז ראינו שיש איזה תדלוק אווירי, וטסנו במקביל לתדלוק האווירי של F-15 עם הרקולס

מתן כהנא: לא עם הרקולס

מתן כהנא:  F-15 לא מתדלק מהרקולס

רם בן ברק: עם הבואינג

רם בן ברק:  טסנו מעל ירושלים ובסוף סיבוב סביב נהלל ונחיתה

רם בן ברק:  קודם כול, זה מעייף ברמות שקשה לתאר

רם בן ברק:  הגעתי הביתה, התקלחתי והלכתי לישון, כי אתה גם מזיע

רם בן ברק:  הרגשתי טוב בכל זמן הטיסה והכול היה סבבה

רם בן ברק:  למוחרת הייתה ישיבת מטכ"ל, ואז נחושתן שואל אותי: נו, איך הייתה הטיסה? אמרתי לו: תקשיב, הטיסה הייתה באמת חוויה מדהימה, אבל בלילה, כשאשתי הבינה שהיא הולכת לישון עם טייס, זה היה משהו

מתן כהנא: דרך אגב, הטסתי פעם מישהו מהמערך הטכני של חיל האוויר

מתן כהנא:  נחתנו, הוא לא יכול היה לזוז

מתן כהנא:  הוא ישן שעה וחצי בתא, ורק אחרי שעה וחצי הוא הצליח לקום

יצחק קרויזר: אתה בטוח שהוא לא היה מעולף?     

רם בן ברק: זה קרה לי בטיסה הראשונה

רם בן ברק:  בטיסה הראשונה, עשינו מבצע ענק עם חיל האוויר

רם בן ברק:  באמת, יוצא דופן

רם בן ברק:  כולם היו כל כך מבסוטים מהמבצע, שהבטיחו לכל מי שהשתתף במבצע, שעושים לו טיסה במטוס קרב

רם בן ברק:  אני ושי אביטל היינו הראשונים והאחרונים, כי הפסיקו את זה אחרי כן

רם בן ברק:  הטיסה הייתה כל כך מעייפת, שיצאתי מתל נוף, עמדתי בצד, ואחרי זה ישבתי שעתיים באוטו

רם בן ברק:  לא יכולתי להמשיך לנסוע, ובוא, הייתי לוחם בסיירת מטכ"ל

רם בן ברק:  לא הייתי איזה חננה

רם בן ברק:  לא יכולתי, הייתי גמור

יצחק קרויזר: גם היית צריך לנסוע רחוק

רם בן ברק: לסירקין

מתן כהנא: עוד משהו שאני חושף, אני גם הטסתי ב-back seat את גלנט

מתן כהנא:  כשהייתי סגן מפקד טייסת F-16 בנבטים, גלנט היה אז או אלוף פיקוד דרום או כבר סגן רמטכ"ל

מתן כהנא:  הוא היה סגן?     

רם בן ברק: לא, הוא לא היה סגן רמטכ"ל

רם בן ברק:  הוא התקדם לתפקיד מאלוף פיקוד דרום

מתן כהנא: כשהוא היה אלוף פיקוד דרום

מתן כהנא:  הוא בא לעשות טיסה, מפקד הטייסת שלי לא הרגיש טוב באותו יום, ואני הטסתי את גלנט

מתן כהנא:  עשיתי לו את כל התרגילים, והאמת, ריחמתי עליו

מתן כהנא:  באיזשהו שלב שאלתי אותו: אתה רוצה עוד? הוא אמר: לא, לא

מתן כהנא:  תחזור לנחיתה

רם בן ברק: לענייננו, אנחנו צוחקים, אבל האמת היא שהמצב מדאיג ביותר

רם בן ברק:  אנחנו נמצאים בקטסטרופה

רם בן ברק:  אני מרגיש – באמת, בלי צחוק – שאנחנו נמצאים בפתחו של חורבן הבית

רם בן ברק:  ככה אני מרגיש

מתן כהנא: זה בקלות יכול להגיע לשם, אני מסכים איתך לגמרי

מתן כהנא:  זה בקלות יכול להגיע לשם

מתן כהנא:  אחד הטייסים שדיברתי איתם אמר: זה כמו רכבת הרים בלונה-פארק, שאתה מעלה אותה לנקודה הכי גבוהה, וברגע מסוים אתה משחרר אותה

מתן כהנא:  ברגע שאתה משחרר אותה – זהו, זה נוסע

מתן כהנא:  את הדבר הזה כבר אי-אפשר לעצור

מתן כהנא:  וזה הפחד שלהם, זה הפחד שלהם בנקודה שהם נמצאים בה עכשיו

רם בן ברק: אבל זה לא פחד, מתן

רם בן ברק:  באופן כללי, אני מאמין לאנשים, ויש בן אדם אחד שאני לא מאמין לו

רם בן ברק:  זה נתניהו

רם בן ברק:  לנתניהו אני לא מאמין

רם בן ברק:  כל מה שהוא אומר – כמו שאמר השותף שלהם למפלגה

שלי טל מירון: שקרן בן שקרן

רם בן ברק: כן

רם בן ברק:  אתה לא מאמין להם

רם בן ברק:  למי אני מאמין? אני מאמין לסמוטריץ', אני מאמין לבן גביר, אני מאמין לקרעי, ללוין

רם בן ברק:  אני מאמין להם

רם בן ברק:  והם אומרים לך, הם לא מסתירים

רם בן ברק:  הם אומרים: זה השלב הראשון, ואחרי זה יבואו כל הדברים האחרים – שופטים וזה וזה

רם בן ברק:  לכן הוא צודק – ברגע שזה יירד, וזאת עילת הסבירות, זה לא ייעצר

רם בן ברק:  ההפך

רם בן ברק:  אי-אפשר יהיה לעצור אותם, והם יוכלו לקבל החלטות בלתי סבירות בעליל, ושום דבר לא יעצור אותם

מתן כהנא: כבן אדם אופטימי, אני אומר לך שיש בי עוד איזושהי אופטימיות, שנצליח לעשות את זה בצורה מתואמת

רם בן ברק: הלוואי

מתן כהנא: שנצליח לעשות את זה בצורה מתואמת

מתן כהנא:  בסוף הם יתעשתו שם, בקואליציה, מרגע שהם יבינו שבאמת אי-אפשר יותר

מתן כהנא:  שזה לא נכון להמשיך לקדם את זה בצורה חד-צדדית וכל כך קיצונית

מתן כהנא:  דרך אגב, גם עילת הסבירות שאנחנו מעלים פה עכשיו – זאת הגרסה הכי מוקצנת שלה, הכי מוקצנת שלה

שלי טל מירון: הוקשחה, לא רוככה

רם בן ברק: אנחנו מחמירים אותה תוך כדי תהליך

מתן כהנא: אתה רוצה להרגיע את הציבור? בוא תרגיע את הציבור

שלי טל מירון: הוא לא רוצה להרגיע את הציבור

מתן כהנא: תביא את גרסת פרופ' דותן, את גרסת הדיקאנים

מתן כהנא:  אתה הולך על הגרסה הכי אגרסיבית

רם בן ברק: ומחמיר אותה תוך כדי דיונים

מתן כהנא: מה אתה חושב? אתה מראה לציבור - - -     

רם בן ברק: כולנו היינו כאן ביחידות שיודעות לתחקר את עצמן

רם בן ברק:  כשקורית לך תקלה, אתה בודק למה היא קרתה

רם בן ברק:  אנחנו נמצאים בתקלה, ועל זה אין ויכוח, נכון? יש תקלה, אנחנו נמצאים בקטסטרופה שיכולה להביא אותנו באמת לחורבן

רם בן ברק:  אז תעצור, תבדוק מה הביא אותנו לתקלה הזאת

רם בן ברק:  ותתקן

יצחק קרויזר: אבל זאת הנקודה, כי הציבור שרוצה לתקן את התקלה כבר חי שלושה עשורים בתקלה

יצחק קרויזר:  לכן הוא מביא תיקון

רם בן ברק: באיזו תקלה הוא חי?     

מתן כהנא: יצחק, יש הבדל בין לתקן לבין לעשות את - - -     

יצחק קרויזר: אני איתך בללכת בהסכמה רחבה, אבל השאלה אם באמת יש רצון להסכמה, או להגיע לאיזו הבנה

מתן כהנא: אני יודע לדבר בשם עצמי ובשם המפלגה שלי

מתן כהנא:  אנחנו מהתחלה דיברנו על זה, שאת הדברים האלה צריכים לעשות בהסכמה

יצחק קרויזר: אבל ישבו בבית הנשיא

רם בן ברק: אני רוצה להגיד לכם משהו לגבי ההסכמה הזאת

רם בן ברק:  גם אני בעד לעשות את זה בהסכמה, אבל ההסכמה הזאת לא יכולה להיות הסכמה כשיושבים אנשים פוליטיים שלושה שבועות, חודש, חודשיים בבית הנשיא, ורוצים להגיע להסכמה

רם בן ברק:  זה הרבה יותר גדול מהסכמה בין אנשים פוליטיים

רם בן ברק:  הסכמה אמיתית זה חוזה חדש בין האזרחים במדינה

רם בן ברק:  חוזה חדש בין החרדים לחילונים

מתן כהנא: אבל זה הרבה יותר רחב מהרפורמה המשפטית

רם בן ברק: אבל מה בוער לך? אם הגענו לקצה הזה - - -     

שלי טל מירון: אין בררה, הגענו לנקודת הקצה

רם בן ברק: הגענו לתקלה, הגענו לתקלה, אנחנו מתפוררים

רם בן ברק:  הגענו לתקלה, וזה אומר שצריך חוזה חדש

רם בן ברק:  חוזה חדש עושים בכלל בחברה האזרחית, לא פוליטיקאים

רם בן ברק:  פוליטיקאים יש להם אמביציות אחרות

שלי טל מירון: אינטרסים

רם בן ברק: צריך לשבת, גם פוליטיקאים, אבל בעיקר אנשי החברה האזרחית – פורום קהלת, המכון לדמוקרטיה, פרופסורים מבר אילן ופרופסורים מתל אביב

רם בן ברק:  לשבת שנה

רם בן ברק:  מה בוער? הרי אנחנו 75 שנה, אנחנו נמצאים בתקופה שבה פעמיים ישראל חרבה

רם בן ברק:  נכון, 80 שנה? אנחנו נמצאים בתקופה בדיוק

רם בן ברק:  אנחנו מגיעים בדיוק לאותו קצה, ואם לא יקרה משהו, ישראל תיחרב

רם בן ברק:  לכן, אנחנו צריכים להתעשת

רם בן ברק:  ראש הממשלה צריך להתעשת, ולהגיד: אני מבין

רם בן ברק:  יש כאן קרע עמוק

רם בן ברק:  בואו נשב, ניתן להם שנה, נשלם להם משכורת

רם בן ברק:  ניתן להם שנה, יישבו, יעשו דיונים ויבואו עם חוזה

רם בן ברק:  אף אחד לא ירוויח את הכול, אף אחד לא יפסיד את הכול

רם בן ברק:  אבל אי-אפשר לעשות את זה עכשיו עם פוליטיקאים

רם בן ברק:  זה לא קורה

רם בן ברק:  זה כל כך רציני וכל כך עמוק, שזה מה שצריך לעשות

מתן כהנא: בדומה לך, גם אני חושב שהפתרון לדבר הזה כנראה לא יצמח מהמערכת הפוליטית

רם בן ברק: הוא לא יכול, הוא לא יכול

רם בן ברק:  זה לא פוליטי

רם בן ברק:  זה שסע עמוק

מתן כהנא: במצב נורמלי זה כן אמור היה להיות

מתן כהנא:  בסוף הדברים אמורים להיקבע כאן

יצחק קרויזר: זה חייב להיקבע כאן

רם בן ברק: זה ייקבע כאן בסופו של דבר

רם בן ברק:  בסופו של דבר זה יבוא לכאן

שלי טל מירון: אבל מי שיישב ויכתוב וידון בזה, יהיו אנשים - - -     

רם בן ברק: תבין, שהשסע הפוליטי הזה הוא שסע שיצא מפה

רם בן ברק:  אני לא מאשים את זה או את זה

רם בן ברק:  פוליטיקאים עושים שימוש בשסעים בשביל לקדם אג'נדות שלהם, ולכן הבסיס צריך להיות אזרחי

רם בן ברק:  הוא לא יכול להיות פוליטי

רם בן ברק:  אחרי זה, זה יבוא לפה ונצביע על זה פה

מתן כהנא: רגע, אני רוצה להגיד לסיכום דבריי

מתן כהנא:  משפט סיום

מתן כהנא:  כולנו אנשי צבא, ואנחנו מכירים את המשמעות של אחריות ולשבת על כיסא המפקד

מתן כהנא:  אנחנו מכירים את המשמעות

מתן כהנא:  הסיטואציה היום היא שראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, האחריות מסתיימת אצלו

רם בן ברק: לצערנו

מתן כהנא: בסדר, לצערנו

מתן כהנא:  לצערנו, אני גם לצערנו

רם בן ברק: אני מסכים איתך

מתן כהנא: הוא ראש הממשלה, והאחריות בסופו של דבר היא עליו

מתן כהנא:  ההתפוררות של הצבא – האחריות עליו; מה שקורה בכלכלה – האחריות עליו

מתן כהנא:  והוא זה שצריך להבין עכשיו את הסיטואציה, כמנהיג מדינת ישראל, ולהגיד: עצור

מתן כהנא:  אם החברים שלו, לוחמי ולוחמות צוות האוויר מגיעים לסיטואציה ההזויה, שהם שוקלים להפסיק להתנדב לשירות מילואים, זה כל כך מטורף, שאני חושב שנתניהו צריך לרגע לעצור ולחשוב, איך הוא הביא אותם לנקודה הזאת

יצחק קרויזר: אני אשאל אותך שאלה אחרת, אצל החי"רניקים זה לא נמצא בשיח

רם בן ברק: למה אתה אומר את זה?     

יצחק קרויזר: זה לא נמצא בשיח

מתן כהנא: זה נמצא בשיח גם של הרבה מאוד חי"רניקים

רם בן ברק: אצל השריונרים וסיירת מטכ"ל

שלי טל מירון: ודאי שזה נמצא

יצחק קרויזר: זה לא נמצא

יצחק קרויזר:  תשאלי את יחידות החי"ר שעושות מילואים, מ-76 ועד גדוד 51 בגולני

רם בן ברק: זה נמצא, 76 עכשיו גם חתמו

מתן כהנא: גם ב-26

רם בן ברק: כל מי שעושה מילואים אחרי גיל 38 – נדמה לי שזה החוק היום, 38 – זה נמצא שם

רם בן ברק:  רוב החי"רניקים לא עושים

רם בן ברק:  הבן שלי לא יעשה מילואים אחרי גיל 38

שלי טל מירון: רוב החי"רניקים לא עושים מילואים בגיל 50

שלי טל מירון:  ישבתי והקשבתי בקשב רב, בטח לסיפורי חיל האוויר, כי אני הייתי קצינה בחיל האוויר במשך שבע שנים

מתן כהנא: באיזה בסיסים?     

שלי טל מירון: בהרבה בסיסים, אבל גם בטייסת 160 האגדית, הנפלאה והמופלאה

מתן כהנא: זאת הייתה טייסת קוברות

שלי טל מירון: כן

שלי טל מירון:  הייתי שם קצינת הדרכה, הייתי מפקדת קורס קצינים

שלי טל מירון:  עשיתי הרבה תפקידים, ובסוף הייתי גם דוברת חיל האוויר

רם בן ברק: אנחנו לוקחים רק אנשים רציניים

מתן כהנא: היא שירתה בפאלמה דה-מחים

שלי טל מירון: הייתי גם דוברת חיל האוויר, וישבתי בהרבה מאוד מבצעים בבור

שלי טל מירון:  יש לי איזה ניסיון

שלי טל מירון:  כמובן, הרבה מאוד שנות מילואים, גם אחרי שהבנות שלי נולדו

שלי טל מירון:  אתמול, בדרך לכנסת, הקשבתי, בעוונותיי, לתוכנית של ינון מגל עם חיים לוינסון

שלי טל מירון:  עלה לשידור תת-אלוף במילואים רליק שפיר

מתן כהנא: מפקד בית הספר לטיסה כשאני הייתי חניך

שלי טל מירון: טייס קרב, כמובן

שלי טל מירון:  איש באמת באמת יוצא דופן, שהיה לי העונג לשרת איתו בצורה כזאת או אחרת בחיל האוויר, והכרתי אותו מצוין

שלי טל מירון:  הוא אחד משמונת הטייסים שתקפו את הכור בעיראק

מתן כהנא: מספר שבע

שלי טל מירון: ללא צל של ספק, גיבור ישראל

שלי טל מירון:  גיבור ישראל

שלי טל מירון:  הצורה שבה ינון מגל דיבר אליו, והדברים שהוא אמר לו – מי אתה בכלל? מי צריך אותך? אמירות כגון: החרדים ילכו במקומכם, הבן של גולדקנופ יעשה את זה במקומכם

שלי טל מירון:  כל מיני אמירות באמת ברמה נמוכה

רם בן ברק: חזון אחרית הימים

שלי טל מירון: אני שואלת את עצמי, איך קורה מצב שבו בן אדם עתיר זכויות כמו תת-אלוף רליק שפיר, שהקדיש את חייו לביטחון מדינת ישראל, סופג כאלה עלבונות דוחים, נמוכים וחסרי כבוד

שלי טל מירון:  זה המחיש לי את המצב הקיצוני שאליו הגענו

שלי טל מירון:  באיזו נקודה אנחנו נמצאים, שאנשים כאלה, שאנחנו חייבים להם חוב גדול מאוד כאזרחים במדינה הזאת, מישהו מעז בכלל לדבר אליהם בצורה הזאת? אף אחד לא ייקח ממנו את השירות שהוא עשה לטובת מדינת ישראל, ואת תרומתו למדינה

שלי טל מירון:  אגב, הוא המשיך לעשות מילואים הרבה מאוד שנים אחרי שהוא הפסיק לטוס

שלי טל מירון:  הרבה מאוד שנים בתפקידים שונים

שלי טל מירון:       אחרי זה הגעתי לכאן, לוועדה, וישב כאן חבר הכנסת עמית הלוי – כמובן, ועדת החוקה

שלי טל מירון:  הוא דיבר על זה שעמוס ידלין פוגע בביטחון המדינה באמירותיו

שלי טל מירון:  אני שואלת את עצמי – זה ראש אמ"ן, ההוא טייס קרב שתקף את הכור

שלי טל מירון:  אגב, גם ידלין

שלי טל מירון:  וככה מדברים אליהם

שלי טל מירון:  באמת, לאן הגענו? אני שואלת אותך, קרויזר, זה הגיוני? זה סביר שככה מדברים לאנשים שבזכותם אנחנו פה?     

יצחק קרויזר: אני אגיד לך מאיפה זה נובע

יצחק קרויזר:  מי שמעודד סרבנות - - -     

שלי טל מירון: אין פה שום עידוד לסרבנות

שלי טל מירון:  זה לא עידוד לסרבנות

שלי טל מירון:  קודם כול, הקשבת בכלל לרליק שפיר? אתה יודע מה הוא אמר בריאיון? שום דבר שקשור לסרבנות בכלל

יצחק קרויזר: לא, אני לא מדבר ספציפית על הריאיון

יצחק קרויזר:  לא שמעתי את ינון מגל ולא את הריאיון שהיה, וגם לא הייתי פה כשעמית הלוי דיבר

יצחק קרויזר:  אני אומר שמי שמנצל את התפקיד הצבאי שלו, את הדרגות שלו ומעודד סרבנות או מגבה סרבנות - - -     

שלי טל מירון: חס ושלום, לא דובר על סרבנות

שלי טל מירון:  אני אגיד לך מה אני חושבת

שלי טל מירון:  אני חושבת שראש אמ"ן, עמוס ידלין, מגן על מדינת ישראל

שלי טל מירון:  חובתו, חובתו כראש אמ"ן לשעבר לבוא ולהגיד: הדברים האלה מסכנים את ביטחונה של מדינת ישראל

שלי טל מירון:  מחובתו

שלי טל מירון:  להפך, אם הוא לא יתבטא, אז אנחנו בבעיה

שלי טל מירון:  מחובתו להגן על המדינה

יצחק קרויזר: מעולה

יצחק קרויזר:  אבל את יכולה למצוא אלופים אחרים, בתפקידים לא פחות בכירים ממנו, שסוברים הפוך

שלי טל מירון: בסדר גמור, זכותו להביע את דעתו

רם בן ברק: מתי מעט, מתי מעט

יצחק קרויזר: יש לו דם כחול וללוחמים דם אדום

מתן כהנא: די, די עם השטויות האלה

מתן כהנא:  אין שום לוחמים לא עם דם כחול ולא לוחמים עם דם אדום

מתן כהנא:  אל תיכנס לזה

יצחק קרויזר: לכן אני אומר, שכל מי שמייצר סרבנות, ולא משנה אם הוא היה טייס קרב, תותחן או איש טכני - - -     

שלי טל מירון: אין פה סרבנות

שלי טל מירון:  זה סתם נרטיב שאתם ממציאים

שלי טל מירון:  זה נרטיב שאתם ממציאים

שלי טל מירון:  אין סרבנות

שלי טל מירון:  זה נרטיב, כמו הנרטיב שאנחנו אנרכיסטים ואליטיסטים

שלי טל מירון:  כל הנרטיבים ההזויים האלה שאתם ממציאים

יצחק קרויזר: מה זה אין סרבנות? כשאנשים אומרים שהם יקפיאו את ההתנדבות שלהם – בסך הכול הם מתנדבים, לא? זאת לא חובה

שלי טל מירון: נכון, בדיוק

שלי טל מירון:  אמרת את זה מדויק

יצחק קרויזר: אף מילואימניק לא מרגיש שהוא עושה טובה למדינה

יצחק קרויזר:  זאת זכות שהיא חובה וחובה שהיא זכות

רם בן ברק: הוא לא עושה טובה

רם בן ברק:  הוא מתנדב ועכשיו הוא בוחר לא להתנדב

יצחק קרויזר: ברור לכולם, בטח לך, שהצבא בנוי על מערך המילואים באירוע חירום

רם בן ברק: חברים, אני אומר לך, שבעיניהם, וגם בעיניי, הם נלחמים את מלחמתם או מביעים את דעתם בעצם זה שהם אומרים: אנחנו לא רוצים להתנדב יותר

רם בן ברק:  הם התנדבו הרבה מאוד שנים

רם בן ברק:  הם צריכים לחתום על ההתנדבות הזאת

רם בן ברק:  הם צריכים לחתום על זה, זה לא על פי חוק

רם בן ברק:  הם יכולים לא לחתום על זה, ולכן הם לא סרבנים

מתן כהנא: חברים, לילה טוב, נעמתם לי מאוד

רם בן ברק: גם אתה לנו

יצחק קרויזר: אתה שואל אותי בתור     

רם בן ברק: אני מצדיק אותם במאה אחוז, ואני חושב שזאת אולי המלחמה החשובה בחייהם

רם בן ברק:  במידה והדברים האלה יעברו, העמוד הזה, של הדמוקרטיה, יתערער מאוד

רם בן ברק:  וכשהוא יתערער מאוד – אני לא יודע איפה אתה חי, אבל אני חי בסביבה של אנשים פטריוטים, שאומרים לי מפורשות: במידה ואנחנו נהפוך להיות משהו כמו פולין או הונגריה, אנחנו לא נחיה פה

רם בן ברק:  אנחנו לא נחיה במדינה – דרך אגב, איך אתה מסביר את זה שישראל לא הצטרפה לקריאה לממשלת הונגריה יחד עם 38 מדינות, כולל ארצות הברית, לא לפגוע בקהילה הלהט"בית בהונגריה? למה לא הצטרפנו?      

יצחק קרויזר: אתה שואל אותי בתור ראש ממשלת ישראל?     

רם בן ברק: אני שואל אותך בתור - - -     

שלי טל מירון: חבר קואליציה

יצחק קרויזר: אני לא מוציא הצהרות להצטרפות כזאת או אחרת

רם בן ברק: למה לא הצטרפנו לדבר האלמנטרי, לא לפגוע בזכויות של אנשים, שנטייתם המינית שונה משלנו?     

יצחק קרויזר: מי פגע בקהילה הלהט"בית במדינת ישראל?     

שלי טל מירון: מה זאת אומרת? הם לא שווי זכויות פה

שלי טל מירון:  מה זה מי פגע? הם יכולים לעשות פה פונדקאות? הם יכולים להתחתן פה? הם שווים? לא, זאת פגיעה

שלי טל מירון:  אלה זכויות פרט

רם בן ברק: אני לא מדבר על ישראל

שלי טל מירון: אבל הוא לא נשוי נישואים חוקיים במדינת ישראל, והוא לא יכול לעשות פונדקאות בישראל

שלי טל מירון:  איך זה שווה?     

יצחק קרויזר: בישראל מתחתנים ברבנות

שלי טל מירון: חבל שאין אופציה במדינת ישראל לאנשים שלא רוצים להתחתן דרך הרבנות

שלי טל מירון:  מותר להיות דתיים, ומותר גם שיהיה חופש מדת

מתן כהנא: 500 אלף אזרחים לא - - -     

יצחק קרויזר: אבל זאת מדינה יהודית

שלי טל מירון: בסדר גמור, זה לא מערער על היותה מדינה יהודית אם בן אדם יבחר אם הוא רוצה להתחתן ברבנות, להתגרש ברבנות או איפה להיקבר

שלי טל מירון:  למה זה פוגע בערכי המדינה?     

יצחק קרויזר: בוודאי שכן - - - לחיות כאן חיים שווי זכויות

שלי טל מירון: רגע, אז להט"בים לא יכולים לחיות פה חיים שוויוניים?     

יצחק קרויזר: בוודאי שכן

שלי טל מירון: אבל הם לא יכולים, כי אתה לא נותן להם את האופציה

יצחק קרויזר: לא יכולים להתחתן ברבנות

שלי טל מירון: לא ברבנות

שלי טל מירון:  הוא לא יכול להתחתן

שלי טל מירון:  נקודה

שלי טל מירון:  הוא לא יכול, אין במדינת ישראל נישואים אזרחיים

שלי טל מירון:  לא קיים

שלי טל מירון:  אין

יצחק קרויזר: אבל דה-פקטו, העובדה שהוא חי פה והוא מוכר - - -     

שלי טל מירון: אבל הוא לא נשוי, ובמשרד הפנים לא כתוב שהוא נשוי

שלי טל מירון:  לא נכון, אתה טועה

שלי טל מירון:  הוא יכול להתחתן בחו"ל

שלי טל מירון:  אין נישואים אזרחיים במדינת ישראל

יצחק קרויזר: הוא מוכר בכל הרשויות

שלי טל מירון: 	לא כנשוי, לא כנשוי

שלי טל מירון:  לא

יצחק קרויזר: בוודאי שכן

יצחק קרויזר:  בואי נשאל

יצחק קרויזר:  בבוקר נשב - - -     

שלי טל מירון: אין נישואים אזרחיים במדינת ישראל

שלי טל מירון:  אני אגיד לך עוד דבר על זה, גם כל מי שמתחתן במדינת ישראל – כאלה שלא מתחתנים דרך הרבנות – נוסעים לחו"ל, מתחתנים, באים לפה, נרשמים במשרד הפנים כדי להיות מוכרים כנשואים

שלי טל מירון:  מה קורה ברגע שהם רוצים להתגרש? לספר לך? הם חייבים להתגרש דרך הרבנות

שלי טל מירון:  אין דרך אחרת, גם אם הם לא התחתנו דרך הרבנות

שלי טל מירון:  למה? כי מדינת ישראל מחייבת אותם להתגרש רק דרך הרבנות

שלי טל מירון:  זה הגיוני? לא כל בן אדם רוצה להתגרש דרך הרבנות

שלי טל מירון:  למה אני צריכה לעבור מרוץ סמכויות במדינת ישראל? אתה יודע מה זה מרוץ סמכויות? כשמתגרשים, מי שפותח את התיק ראשון, בין אם זה בית דין רבני או בית משפט אזרחי, שם ידון התיק

שלי טל מירון:  במידה ומישהו פותח מאחורי הגב או באיזה סכסוך בין בני זוג – הוא הלך ופתח תיק ברבנות – התיק ידון ברבנות, גם אם הצד השני לא מעוניין בזה

שלי טל מירון:  זה נקרא מרוץ סמכויות במדינת ישראל, וזה לא קיים בשום מקום בעולם

שלי טל מירון:  רק במדינת ישראל

שלי טל מירון:  למה? כי המדינה מחייבת, מסלילה אנשים, רק למסלול דרך הרבנות

שלי טל מירון:  הזיה

שלי טל מירון:  אם אני מתחתנת בקפריסין נישואים אזרחיים, למה אני צריכה להתגרש דרך הרבנות? אני רוצה להתגרש, רוצה ללכת למשרד הפנים, לחתום על המסמכים וקדימה

שלי טל מירון:  למה אני צריכה לעבור דרך הרבנות?      אני שמה בפניך שאלות, ואגב, אני מאמינה שמי שרוצה לחיות כיהודי במדינה הזאת, כמובן – אימא שלי אישה דתייה

שלי טל מירון:  אני חילונית לגמרי, ואימא שלי אישה דתייה מאוד

שלי טל מירון:  יש בינינו כבוד אדיר אחת לשנייה

שלי טל מירון:  כל אחת מכבדת את דרך החיים של השנייה, אבל יש חופש בחירה

שלי טל מירון:  אני בוחרת לחיות את חיי, כמו שאני בוחרת, והיא בוחרת לחיות את חייה כמו שהיא חושבת

שלי טל מירון:  במדינת ישראל אין היום אופציה לבחור

שלי טל מירון:  פשוט מכריחים אותך, ובעיניי זה לא דבר סביר

שלי טל מירון:  בטח ובטח לזוגות להט"בים, שהם בקיצון של הקיצון

שלי טל מירון:  הם לא יכולים להתחתן פה, הם לא יכולים לעשות פונדקאות, אין להם שוויון זכויות

שלי טל מירון:  לכן, בהגדרה המדינה פוגעת בהם, כי אין להם שוויון זכויות

יצחק קרויזר: מדינת ישראל מוגדרת כמדינה יהודית

שלי טל מירון: אז להט"ב לא יכול לחיות פה, כי היא מדינה יהודית?      

יצחק קרויזר: אבל הוא חי פה

שלי טל מירון: אתה שולל ממנו זכויות בסיס

רם בן ברק: היא מדינה יהודית, אבל חיים בה גם אנשים שהם אינם יהודים

רם בן ברק:  אתה בעצמך אמרת, אם שמעתי נכון, שאתה, בתור נציג הקואליציה בבחירת שופטים, לא תבחר שופט שהוא לא יהודי

רם בן ברק:  או לא ציוני

יצחק קרויזר: לא

יצחק קרויזר:  אמרתי שתפיסת העולם לבחירת שופטים תהיה שופטים עם תפיסת עולם יהודית וציונית

יצחק קרויזר:  שהם מכבדים את סמלי המדינה

רם בן ברק: זאת אומרת של-22% מהאזרחים במדינת ישראל, אין זכות להיות שופטים

שלי טל מירון: אמרת שאתה לא תבחר אותם

רם בן ברק: הם חייבים להיות ציונים, הם חייבים לשיר את התקווה

יצחק קרויזר: חייל מוסלמי, דרוזי, צ'רקסי, הוא לא מכבד את סמלי המדינה ומוסדותיה?     

שלי טל מירון: אבל אתה אמרת שלא תבחר בהם

שלי טל מירון:  זאת אומרת, שופט דרוזי אתה כן תבחר

יצחק קרויזר: גם שופט מוסלמי, שמחובר לסמלי המדינה ולנרטיב הציוני – בוודאי

שלי טל מירון: אז תעשה להם מבחני ציונות? תבדוק אותם? תעשה להם פוליגרף?      

רם בן ברק: תבדוק האם כששרו את ההמנון הוא עמד, או בצפירה הוא עמד או לא עמד

רם בן ברק:  האם נראה לך סביר?     

יצחק קרויזר: האם נראה לכם סביר שופט בית משפט עליון שלא מכבד את סמלי המדינה?     

שלי טל מירון: כשאתה משתמש במילה סביר, אתה מה-זה מרים לי להנחתה

שלי טל מירון:  אני אפתח פה עכשיו בנאום על עילת הסבירות – שום דבר לא סביר במה שקורה פה עכשיו

רם בן ברק: בבית המשפט צריך להיות מגוון שמייצג את כלל האוכלוסייה

רם בן ברק:  צריכים להיות שם מזרחים, אשכנזים, חרדים, חילונים, ערבים ודרוזים

רם בן ברק:  שיהיה מגוון

יצחק קרויזר: בוודאי

יצחק קרויזר:  כשהבסיס הוא משותף

רם בן ברק: לא יכול להיות שתעשה מבחן למישהו אם הוא מספיק מזדהה עם סמל המדינה או לא מספיק מזדהה

רם בן ברק:  תשאל אותו: אתה עומד בצפירה? אתה שר את התקווה או שאתה מהנהן בראש?     

יצחק קרויזר: אנחנו לא מדברים על אזרח מן המניין

יצחק קרויזר:  בן אדם שחושב שהוא ראוי לשפוט בבית דין בישראל - - -     

רם בן ברק: בן אדם שהוא אזרח ישראלי, שלמד משפטים

שלי טל מירון: עשה מסלול מקצועי במשך שנים

רם בן ברק: היה בפרקליטות, הייתה לו פרקטיקה, הוא עשה את כל הדרך, והוא נחשב למומחה בין-לאומי במשפט, מה ששם אותו מועמד לבית המשפט העליון, אתה תגיד לו: רגע, עצור?     

יצחק קרויזר: והוא בז למדינת ישראל, להמנון ולדגל?     

רם בן ברק: למה בז?     

שלי טל מירון: למה שהוא יבוז?     

רם בן ברק: הוא לא שר את "נפש יהודי הומייה"

יצחק קרויזר: אף אחד לא - - - "נפש יהודי הומייה", אבל הוא עדיין משותף לרעיון הציוני

רם בן ברק: אתה תבחן אותו?     

שלי טל מירון: זה בדיוק מה ששאלתי, האם יהיה איזה מבחן

רם בן ברק: תעשה לו בחינות ביהדות, בציונות? איך תבדוק את זה?     

יצחק קרויזר: כמו שכל חייל שמגיע, הצבא לא בודק אותו אם הוא עובר מבחנים ויודע לשיר את התקווה בעל פה

שלי טל מירון: אז איך תבחן את השופטים שאתה רוצה לבחור?     

יצחק קרויזר: אתה יכול לבדוק בן אדם

רם בן ברק: איך? לפשפש לו בעבר?     

שלי טל מירון: כן, תעשה לו בדיקה מה הוא כותב בפייסבוק, בטוויטר

שלי טל מירון:  בארצות הברית, בקולג'ים, שתהליך הקבלה, הם מפשפשים להם ברשתות החברתיות ובודקים אם הם שובבים או לא ומה הם עושים, כדי להחליט אם הם ראויים

שלי טל מירון:  אולי השופטים, צריך לחטט להם בטוויטר

שלי טל מירון:  לא יודעת

שלי טל מירון:  זאת אולי שיטה לבחירת שופטים

רם בן ברק: אני מטיל עלייך להיות עכשיו חמש דקות לבד

שלי טל מירון: בשמחה, בטח

שלי טל מירון:  אני אחזיק פה את הדיון

רם בן ברק: או שאתה רוצה להכריז על הפסקה של 4 דקות

יצחק קרויזר: זאת החלטה שלכם, אני לא מתערב

שלי טל מירון: אין שום בעיה, לא חסר על מה לדבר

שלי טל מירון:  בואו נחזור לנושא העוגה

שלי טל מירון:  בוא, תסביר לנו על מה מדובר

יצחק קרויזר: אם היה עובר לידך שכן חדש – איפה את גרה?      

שלי טל מירון: בתל אביב

שלי טל מירון:  אליטיסטית, אנרכיסטית, בוגדת

שלי טל מירון:  כל הזה

שלי טל מירון:  אגב, אני ירושלמית במקור, בניגוד לתדמית

יצחק קרויזר: חיל האוויר, תל אביבית

שלי טל מירון: אני אתן לך עכשיו את האמת, כדי שתבין כמה אתם אוהבים לייצר את הזה

שלי טל מירון:  אני תל אביבית עשרים שנה, אבל במקור אני ירושלמית

שלי טל מירון:  אני חצי אשכנזייה וחצי מזרחית, אז יש לי מה-זה בלבול זהות, כי אני מנסה להבין לאיזה זה אני צריכה להשתייך – זה או-או ואסור לנו להיות גם וגם

שלי טל מירון:  אני צריכה להחליט אם אני מקופחת או לא מקופחת

שלי טל מירון:  הייתי בחיל האוויר שבע שנים, ואין לי אבא טייס

שלי טל מירון:  לא סידרו לי את חיל האוויר

שלי טל מירון:  עשיתי את זה עשר אצבעות

שלי טל מירון:  לבד

שלי טל מירון:  לא סידרו לי תפקידים, לא סידרו לי מינויים

שלי טל מירון:  עשיתי את זה ממש ממש בכוחות עצמי

שלי טל מירון:  אבא שלי, שהוא הצד המזרחי במשפחה, הוא אח בכור ל-12 אחים ואחיות

שלי טל מירון:  ההורים שלו עלו מהרי כורדיסטן, אנלפביתים עד יום מותם

שלי טל מירון:  אתה יודע, משפחה שעברה הרבה – אנשים פשוטים, אנשי קשי יום

שלי טל מירון:  ממש גידלו את הילדים בקושי רב מאוד

שלי טל מירון:       אימא שלי, לעומת זאת, היא אמריקנית

שלי טל מירון:  אימא שלי עלתה מארצות הברית ב-73', ממש רגע לפני מלחמת יום כיפור

שלי טל מירון:  היא גם תמיד מספרת לי שהיא עלתה לארץ לבד, בלי מילה בעברית, בניגוד לרצון של ההורים שלה, שלא הסכימו שהיא תבוא

שלי טל מירון:  היא באה מתוך ציונות גדולה

שלי טל מירון:  היא סיפרה לי איך היא הלכה ברחוב ביום כיפור, ופתאום היו סירנות

שלי טל מירון:  לא היה לה מושג מה קורה, כי היא הייתה קלולסית לחלוטין ממה שקורה פה, לא יודעת את השפה וכולי

שלי טל מירון:  אומץ גדול לעשות כזה צעד לבד בגיל 22

שלי טל מירון:       ההורים שלי מאוד שונים אחד מהשנייה

שלי טל מירון:  אימא שלי אישה מאוד משכילה, אשת העולם הגדול, ואבא שלי בא ממשפחה מאוד מאוד פשוטה

שלי טל מירון:  אני תמיד אומרת, ואני גם אדבר על זה בנאום הבכורה שלי בשבוע הבא – אני מזמינה אותך לבוא – נאום בכורה אחרי שנאמתי 7,568 פעמים

שלי טל מירון:  אני מרגישה שאני תמצית הישראליות, כי אני גם וגם וגם וגם

שלי טל מירון:  אני גם מזרחית ואני גם אשכנזייה, אני גם ירושלמית, אני גם תל אביבית, אני גם הייטקיסטית, אני גם מילואימניקית, אני עכשיו גם חברת כנסת

שלי טל מירון:  אני הרבה דברים, וזה אחד הדברים היפים בישראליות – הערבוב הזה

שלי טל מירון:  קיבוץ הגלויות הזה

שלי טל מירון:  השילוב של הדברים

שלי טל מירון:       אמרתי את זה, כי דיברנו קודם על זה, שבניגוד לתדמית שאני תל אביבית ואני מחיל האוויר ואני הייטקיסטית, כל דבר שעשיתי בחיים שלי, היה בעבודה קשה

שלי טל מירון:  אף אחד לא סידר לי שום דבר – לא את התארים שלי, לא את הקריירה שלי, לא את ההתנדבויות שלי, שעשיתי כל השנים בקהילה

שלי טל מירון:  הכול בגלל שרציתי, האמנתי, עבדתי קשה והגעתי

שלי טל מירון:       זה נורא קל לייצר כאלה סטיקרים, להדביק אותם לאנשים ולהגיד: הינה, היא התל אביבית, הצפונית וכולי

שלי טל מירון:  אבל לא, אני עבדתי ממש ממש קשה כדי להיות התל אביבית הזאת

שלי טל מירון:  אני עדיין אוהבת את ירושלים אהבה גדולה ובכל לילה – בעיקר בלילות – כשאני נוסעת ברחובות של ירושלים בלילה, כשהכול שקט שקט וריק, והאוויר של ירושלים, אני עם גל שמציף אותי מזיכרונות הילדות שלי

שלי טל מירון:  אגב, חלון הסלון של הבית שלי בילדות בירושלים – הכנסת מול החלון

שלי טל מירון:  אז יש לי הרבה סגירות מעגל במקום הזה

שלי טל מירון:       סטינו מהנושא, תחזור לעוגה

שלי טל מירון:  סתם, נתתי לכם סקירה כללית, כדי שיהיה לכם מעניין בלילה

יצחק קרויזר: סקירה מעניינת מאוד

יצחק קרויזר: כשמגיע שכן חדש - - -     

שלי טל מירון: בטח, קבלת פנים

יצחק קרויזר: קבלת פנים

יצחק קרויזר:  לא הבאת עוגה, אבל כשפגשת אותו אמרת שתביאי לו עוגה

שלי טל מירון: זאת הבטחה

יצחק קרויזר: זאת הבטחה

שלי טל מירון: מה קרה? אני מבינה שהייתה פה הבטחה על הקרח

יצחק קרויזר: בווטסאפ

שלי טל מירון: של אשכנזים כאלה, שלא יודעים

יצחק קרויזר: כן

יצחק קרויזר:  ברוכים הבאים, נביא לך עוגה

יצחק קרויזר:  וזהו, אנחנו מחכים לעוגה כבר - - -     

שלי טל מירון: זה חמור מאוד בעיניי

שלי טל מירון:  יכול להיות שיש לזה הצדקה, כי יש איזו הפיכה משטרית מעל הראש שלנו, וזה קצת מעסיק את האנשים

יצחק קרויזר: יכול להיות שזאת עוגה לא סבירה

שלי טל מירון: עוד פעם אתה מרים לי להנחתה? אתה מרים לי כל הזמן עם הסבירות

שלי טל מירון:  יש לי פה המון חומרים לדבר על הסבירות

יצחק קרויזר: בכל פעם יצאה עוגה טובה מדיי, והם אוכלים אותה בלשכה

שלי טל מירון: איפה הלשכה שלך? איפה אתה נמצא?     

יצחק קרויזר: עברנו לשכה, מול אורית

שלי טל מירון: למה עברתם לשכה, אם מותר לשאול? אלה החלקים המעניינים פה בלילה

יצחק קרויזר: עשו ניקוי של קומת הממשלה, חשבנו שלא ישימו לב אלינו

שלי טל מירון: אמרת לא ישימו לב, לא ישימו לב – מוחמד שם לב

יצחק קרויזר: שמו לב, התחילו לנקות את כל חברי הכנסת מקומת הממשלה

יצחק קרויזר:  זכינו להיות בדיוק מול הדלת של אורית

שלי טל מירון: באיזה קומה?     

יצחק קרויזר: קומה 1

שלי טל מירון: אנחנו נדאג להביא לך עוגה, הצוות שלי ואני

שלי טל מירון:  הצוות שלי, כשאתם רואים את זה בבוקר, צריך להביא עוגה ללשכה של קרויזר

יצחק קרויזר: ופה אפשר לשבח את יש עתיד שעובדים יפה, שדואגים

יצחק קרויזר:  ואתם היחידים שנלחמים פה, ונמצאים, ובאים מסודרים

שלי טל מירון: אהבתי את המחמאות

שלי טל מירון:  יופי

יצחק קרויזר:  יש פה מפלגה שמרימה רף מאוד גבוה של עבודה

שלי טל מירון: אני שמחה לשמוע שאתה מעריך את זה

שלי טל מירון:  כבר דיברנו על זה היום בצוהריים

שלי טל מירון:  אתה עובר פה איזשהו תהליך

שלי טל מירון:  ראיתם את המחברת הכתומה שלו? לא, אני רק מציינת עובדות

יצחק קרויזר: חלק אמרו שזאת מחברת של 2006

שלי טל מירון: לא, לא

שלי טל מירון:  אני מתייחסת למחברת הזאת

שלי טל מירון:  יש קמפיין של יש עתיד עם השמש הכתומה

שלי טל מירון:  הכול כתום, אני לוקחת את זה לשם

יצחק קרויזר: ואז אמרנו, לא נציע שהיא תביא לנו עוגה

יצחק קרויזר:  היא הציעה להביא לנו עוגה, ואנחנו דואגים להזכיר לה בכל כמה ימים, שעדיין לא הגיעה עוגה

יצחק קרויזר:  אולי היא הלכה לאיבוד בדרך, אולי הלשכה של ששון גואטה, שנמצאת גם ליד - - -     

שלי טל מירון: יכול להיות שהוא הלאים את העוגה

יצחק קרויזר: אולי הוא עשה איזה פרוטקשן על העוגה

יצחק קרויזר:  אנחנו לא יודעים, אנחנו דואגים לעוגה

שלי טל מירון: אני מבינה לגמרי

שלי טל מירון:       רם, פספסת

שלי טל מירון:  היה פה ממש מעניין

שלי טל מירון:  דבר שני, עליי הנושא של העוגה

שלי טל מירון:  זה יטופל

שלי טל מירון:  אצלי אין הבטחות על הקרח

שלי טל מירון:  מה שאומרים – מקיימים

יצחק קרויזר: הכול מתועד

שלי טל מירון: תרשמו הכול בפרוטוקול

שלי טל מירון:  הבטחתי עוגה ללשכה של קרויזר

רם בן ברק: לכבוד מה?     

שלי טל מירון: הובטחה לו עוגה על ידי שכנתו, השרה לשעבר פרקש

שלי טל מירון:  כשהוא הגיע למשכן, אמרה לו: נביא לך עוגה לרגל קבלת הפנים

שלי טל מירון:  עד היום הוא לא קיבל את העוגה הזאת

שלי טל מירון:  הינה, בבקשה, כבר מסירים פה אחריות במחנה הממלכתי

יצחק קרויזר: זה משהו שמאפיין את המחנה הממלכתי

שלי טל מירון: אני לא רוצה להרחיב בנושא

שלי טל מירון:  אין פה כרגע חברי כנסת מהמחנה הממלכתי, ואני לא רוצה להגיד דברים כשהם לא יכולים להגן על עצמם

שלי טל מירון:  אבל אני מבטיחה שזה יטופל

שלי טל מירון:       נדבר קצת על עילת הסבירות, רם? 

יצחק קרויזר: רם גם רוצה להביא עוגה

רם בן ברק: לא עוגה קנויה

שלי טל מירון: לא, אצלי זה רק – אגב, אני בשלנית חבל על הזמן

שלי טל מירון:  וגם אופה עוגות בחסד

יצחק קרויזר: זה עוד משהו שלא ידענו

שלי טל מירון: יש הרבה דברים שאתם לא יודעים

יצחק קרויזר: אני יודע להכין חביתות, אבל אף אחד לא מוכן לאכול אותן

שלי טל מירון: כנראה יש סיבה, קרויזר

שלי טל מירון:  אולי צריך להשתפר בעניין

יצחק קרויזר: אני אוכל אותן

יצחק קרויזר:  אני באמת מנסה

שלי טל מירון: גם בזה צריך לטפל, ואגב, גם זה לא סביר, אם אנחנו מדברים על עילת הסבירות

טליה ג'מאל: אולי עוגה לכל הוועדה

יצחק קרויזר: או חביתה

שלי טל מירון: אגב, יש כריכים מאחור עם חביתה, אם אתה מאוד בעניין של החביתה

שלי טל מירון:  פה בחוץ

יצחק קרויזר: אני לא יכול לעשות דיון עם עצמי על הפסקה או לא

שלי טל מירון: אנחנו מאשרים לך כמה דקות הפסקה

שלי טל מירון:  אין שום בעיה

יצחק קרויזר: בינתיים אנחנו טוחנים פה ממתקים

שלי טל מירון: חבל מאוד, זה לא בריא

יצחק קרויזר: איזה בחור רוסי אמר לי פעם, שמי שעושה הרבה כושר, פשוט מת בריא

שלי טל מירון: יכול להיות

שלי טל מירון:  גם העוגה לא תתרום לעניין הזה

רם בן ברק: כושר זה לא בהכרח בריאות

רם בן ברק:  בדרך כלל, אנשים שעושים כושר – נפצעים

יצחק קרויזר: שחקני כדורגל יש להם אריכות ימים

שלי טל מירון: אתה יודע שמוניתי להיות עוזרת מאמן נבחרת הכדורגל של הכנסת? אני העוזרת של פיני בלילי

שלי טל מירון:  אגב, גם את המינוי הזה השגתי בעשר אצבעות

יצחק קרויזר: היית המועמדת היחידה

שלי טל מירון: לא

שלי טל מירון:  הוצע לי, ושמחתי לקחת את התפקיד החשוב

יצחק קרויזר: מול מי הם משחקים?     

שלי טל מירון: גם מול קבוצות מחוץ לכנסת

טליה ג'מאל: לדעתי זאת ליגת מקומות עבודה

רם בן ברק: יש גם משחק נגד נבחרת ישראל, אופוזיציה וקואליציה

שלי טל מירון: מזל שאני שם, בצוות הניהול

שלי טל מירון:  בלעדיי, הנבחרת הזאת תיפול אם אני לא אהיה שם

שלי טל מירון:  זה ממש חשוב

יצחק קרויזר: מי השוער של הנבחרת? ששון ששי גואטה? איפה ואטורי?     

שלי טל מירון: ואטורי גם בנבחרת

שלי טל מירון:  חנוך בנבחרת, ביסמוט בנבחרת

יצחק קרויזר: יש מבחני כושר?     

שלי טל מירון: אני מנועה מלתת אינפורמציה מורחבת בעניין

שלי טל מירון:  יש קריטריונים סבירים

שלי טל מירון:  אגב, יש גם נשים

שלי טל מירון:  אין הרבה נשים בבניין הזה, אתה יודע, אז פה ושם מלקטים איזו אישה

שלי טל מירון:  נמצאת שם מירב בן ארי

יצחק קרויזר: את מאמנת?     

שלי טל מירון: קידמת אותי למאמנת

שלי טל מירון:  אצלנו לא מנחיתים לתפקידים, עוברים דרך

שלי טל מירון:  עכשיו אני עוזרת מאמן, ואחר כך אני אתקדם אולי לתפקיד בכיר יותר

יצחק קרויזר: את רוצה להיות השופטת בנבחרת?     

שלי טל מירון: תעשה לי את מבחן הסבירות לשופטים, אם אני נאמנה למדינה? קודם תעשה לי מבחנים, ואחר כך נראה אם אני ראויה להיות שופטת

שלי טל מירון:  לא כל אחד יכול להיות שופט בלי שעשו לו את המבחנים שלך, אתה יודע

שלי טל מירון:  אגב, אני בהחלט מאמינה בצעד אחרי צעד בחיים

שלי טל מירון:  כל דבר בזמנו

יצחק קרויזר: אז אנחנו מתחילים עם הסבירות

שלי טל מירון: כן, ומה הלאה? מעניין, דווקא עלית על נקודה חשובה מאוד

שלי טל מירון:  אני מקשיבה בקשב רב

שלי טל מירון:  מה אחרי הסבירות?     

יצחק קרויזר: סודות מדינה היו בדיון הקודם

שלי טל מירון: אני חתומה על הרבה שו"סים בצבא

שלי טל מירון:  אתה יכול להרגיש בטוח, אני לא אספר לאף אחד

רם בן ברק: שלי, אני אסביר לך איך זה הולך

רם בן ברק:  הוא עשה את הסבירות, ואל תהיו כל כך מבוהלים

רם בן ברק:  הרי זה לא רק הסבירות, ויש עילות נוספות לפסול חוקים

רם בן ברק:  לכן, אל תהיו מבוהלים

שלי טל מירון: הם מכינים אותנו נפשית

רם בן ברק: הם אומרים שאת יכולה להיות שקטה – אנחנו נבחר גם את השופטים

שלי טל מירון: דיברנו פה גם על השאלה איך נבחר אותם

רם בן ברק: אנחנו נטפל בסיפור של העילות האחרות, על ידי זה שנבחר את השופטים

שלי טל מירון: שופטים שפוטים

רם בן ברק: יהיו שופטים שפוטים

שלי טל מירון: כן, זה הולך ביחד מצוין

רם בן ברק: וגם אם לא, אולי זה לא מספיק ויהיה תהליך קצת ארוך עם השופטים

רם בן ברק:  בכל זאת, צריך שיתפנו מקומות, יש תקנים

רם בן ברק:  אתה לא יכול לעשות את זה כאן ועכשיו

שלי טל מירון: אני בטוחה שיש להם רשימות מוכנות

רם בן ברק: לכן, נטפל בזה דרך היועצים המשפטיים

שלי טל מירון: אתה חושב שבפורום קהלת היה דיון, ישבו ואמרו: בואו נחשוב מי יהיו השופטים הבאים, והכינו רשימה שאפשר אולי להשתמש בה?     

רם בן ברק: לא

רם בן ברק:  המנכ"ל של קהלת יהיה נשיא בית המשפט העליון

רם בן ברק:  זה כבר סגור

שלי טל מירון: איזה יופי

שלי טל מירון:  יש כבר מינוי?     

רם בן ברק: סגור כבר

רם בן ברק:  התוכנית כבר גמורה

שלי טל מירון: אני מתנצלת

שלי טל מירון:  לא הייתי מעורה בפרטים של הנושא הזה

יצחק קרויזר: זה כבר סגור

רם בן ברק: אבל הכי חשוב שלא יפריעו עם התוכנית

רם בן ברק:  כל המחאות האלה מפריעות להם

רם בן ברק:  האנשים הלא פטריוטים האלה, שחוסמים כבישים

יצחק קרויזר: פריבילגים

שלי טל מירון: אנרכיסטים, פריבליגים, שמאלנים

שלי טל מירון:  הכול

יצחק קרויזר: תל אביבים

שלי טל מירון: תל אביבים

שלי טל מירון:  ברור

רם בן ברק: אנחנו נקרא ליועצת המשפטית לממשלה ונגיד לה: איך את לא עוצרת את האנשים האלה, ומחזיקה אותם במעצר עד המשפט?     

שלי טל מירון: היועצת היא על תנאי, ובעוד רגע היא בחוץ

שלי טל מירון:  אנחנו מחכים שזה יגיע, לא?     

רם בן ברק: האנשים האלה שורפים חנויות ומכים שוטרים

שלי טל מירון: מלא שוטרים

שלי טל מירון:  מלא

רם בן ברק: שורפים ניידות

רם בן ברק:  הם ממש פושעים

יצחק קרויזר: באלגנטיות

שלי טל מירון: אגב, רם, שמעת שפה ושם היו כמה מפגינים שנפצעו מאלימות? שמעת על הדבר הזה? אחד איבד אוזן, אחד עין

רם בן ברק: הם נורא אלימים, המפגינים השמאלנים

שלי טל מירון: זה הגיע להם, הגיע להם

יצחק קרויזר: הם קופצים על המכת"זית

יצחק קרויזר:  תדע לך

רם בן ברק: הינה, הפגנה של הימין – הפגנה שקטה

שלי טל מירון: מתורבתת

רם בן ברק: החבר'ה באים שקטים

שלי טל מירון: רגועים

רם בן ברק: אין להם שום כוונה

רם בן ברק:  הם לא באים עם דוקרנים או עם סכינים

רם בן ברק:  הם כותבים ברשתות החברתיות: תבואו לצומת

שלי טל מירון: תביאו אגרופנים

יצחק קרויזר: נבוא לנהלל ביום שישי

רם בן ברק: תבואו לנהלל ביום שישי, תחסמו את נהלל

רם בן ברק:  אנחנו נחסום את החוסמים

שלי טל מירון: אתה יודע, יש איזה שר בממשלה שעשה קריירה מהתפרעויות ומהפרות סדר

שלי טל מירון:  אולי הוא יכול ללמד את המפגינים דבר או שניים

שלי טל מירון:  יצא לו להיות פה ושם בכמה הפרות סדר כאלה

שלי טל מירון:  יצא לו גם לקבל כמה עשרות כתבי אישום

שלי טל מירון:  אגב, עשו לו את מבחן הנאמנות? היו כמה דברים שהיו – אני לא בטוחה שהוא יעבור את המבחן

שלי טל מירון:  הוא גם לא שירת בצבא, אם אני לא טועה

שלי טל מירון:  אני כאילו שואלת את עצמי שאלות כאלה תיאורטיות, פילוסופיות – מי ראוי להיות ומי לא

שלי טל מירון:  האם בן אדם שיש לו עשרות כתבי אישום, הוא בן אדם שראוי לכהן כשר, שממונה על הביטחון של אזרחי מדינת ישראל

שלי טל מירון:  זה מסתדר מעולה ביחד, המשוואה הזאת

שלי טל מירון:  יש גם שרים שתכננו והיו להם ברכב עשרות ליטרים של בנזין

שלי טל מירון:  הם תכננו להבעיר כבישים

שלי טל מירון:  פתאום נזכרתי בנתונים האלה

רם בן ברק: לא כבישים

רם בן ברק:  הם ניסו להבעיר אוטובוס של תלמידות

רם בן ברק:  אבל מוסלמיות

שלי טל מירון: סליחה, לא דייקתי

שלי טל מירון:  אם זה מוסלמיות, זה לא באמת בני אדם

רם בן ברק: זה לא נורא

רם בן ברק:  מוסלמיות

שלי טל מירון: פתאום, כשאנחנו מדברים על זה, אני נזכרת שיש לנו שרים שזה מה-זה סביר שהם שרים במדינת ישראל

רם בן ברק: זה שום דבר

רם בן ברק:  בסופו של דבר, בית המשפט קבע שאנשים יש להם זכויות גם אם הם שחורים וגם אם הם פליטים

רם בן ברק:  יש להם זכויות, ולכן אי-אפשר סתם לשים אותם על מטוסים ולגרש אותם

שלי טל מירון: אי-אפשר?     

רם בן ברק: אי-אפשר

רם בן ברק: זה לא בסדר, ולכן נעשה את צמצום עילת הסבירות, כדי שאפשר יהיה לעשות לאנשים מסוימים מה שבא לנו, ובית המשפט לא יכתוב לנו אם זה סביר או לא סביר

רם בן ברק:  יש לנו אינטרסים אחרים

שלי טל מירון: ואז גם יהיו שופטים שפוטים, בנוסף לזה שלא תהיה עילת סבירות

שלי טל מירון:  הכול יסתדר יופי-טופי

רם בן ברק: הכול מסתדר ממש נהדר

רם בן ברק:  אם זה לא היה עצוב, זה היה מצחיק

שלי טל מירון: כן, לצערנו הרב

שלי טל מירון:  אתה יודע, רם, שבשנת 2006 שר המשפטים שלנו, יריב לוין, היה עורך דין? לפני שהוא היה חבר כנסת

שלי טל מירון:  הוא עתר לבג"ץ בעילת הסבירות, כי הוא חשב שראש הממשלה דאז אולמרט, פועל באי-סבירות קיצונית בזה שהוא לא ממנה שר רווחה למדינת ישראל

שלי טל מירון:  ואפילו הבאתי לפה את העתירה

שלי טל מירון:  אני אקריא לכם קצת?     

רם בן ברק: כן

רם בן ברק:  תקריאי לנו קצת מהעתירה של יריב לוין

שלי טל מירון: קרויזר, אני רוצה שתקשיב

שלי טל מירון:  זה מעניין מאוד

שלי טל מירון:  הבאתי לכם עתירה של שר המשפטים יריב לוין בעילת הסבירות, משנת 2006

שלי טל מירון:  הוא מסביר לעם ישראל למה עילת הסבירות חשובה

שלי טל מירון:  בואו נשמע קצת מהפנינים

שלי טל מירון:  אני אקריא לכם חלק מהסעיפים

שלי טל מירון:      "העותר הינו עורך דין במקצועו ועומד בראש המטה לביקורת השלטון של תנועת הליכוד

שלי טל מירון:  העותר מכהן גם כמשנה לראש לשכת עורכי הדין בישראל" – מדובר על יריב לוין

שלי טל מירון:  אני רק חוזרת על זה שוב, לטובת מי שלא הבין

שלי טל מירון:  "מתוקף תפקידו הציבורי מבקש העותר לשמש לפה לציבור רחב, הנמנה על שכבות האוכלוסייה החלשות ביותר בישראל

שלי טל מירון:  ציבור הנזקק לשירותי משרד הרווחה, ואשר נפגע מידי יום ביומו מהזנחתו הלכה למעשה של משרד הרווחה על ידי המשיבים"

שלי טל מירון:       אני רק מזכירה שלא היה שר רווחה, ועתרו לבג"ץ למה אולמרט, שהיה ראש ממשלה, לא ממנה שר רווחה, כי זה פוגע באזרחי המדינה

שלי טל מירון:  "טיעונו העיקרי של העותר הינו כי ראש הממשלה והממשלה נמנעים בדרך שהינה בלתי סבירה באופן קיצוני, מלהפעיל את הסמכות המוקנית להם בדין, בכך שאין הם פועלים למינויו של שר במשרד הרווחה

שלי טל מירון:  העותר טוען כי במעשיהם אלה, חוטאים המשיבים לתפקידם, מועלים באמון הציבור אשר הם משמשים כשלוחיו, ובחובת נאמנותם כלפיו, ופוגעים פגיעה קשה בתפקודו של השלטון בישראל

שלי טל מירון:  כתוצאה מכך, גם באמון הציבור בו

שלי טל מירון:  כל זאת, שעה שבממשלה מכהנים ארבעה שרים בלי תיק, אשר הוצאות שכרם ומשרדיהם ממומנים מכספי ציבור, בעוד משרד הרווחה משווע למינוי שר, שיהיה ממונה עליו, בפרט משעה שאנו מצויים במהלך דיוני התקציב, ומתקיים מאבק באשר להיקף התקציבים

שלי טל מירון: "     אני רק רוצה להזכיר שבממשלה הזאת יש המון המון המון שרים, ויש גם מלא מלא שרים בלי תיק, ויש גם משרדים שפירקו אותם בין ארבעה שרים

שלי טל מירון:  עשו מין סלט כזה של שרים

שלי טל מירון:  רצית להגיד משהו, רם?     

רם בן ברק: את יכולה גם להגיד מה ראש הממשלה אמר על הפרדת הרשויות

שלי טל מירון: תגיד, בבקשה

שלי טל מירון:  רגע, אבל עוד לא סיימתי להקריא לכם

שלי טל מירון:  זה חשוב מאוד

שלי טל מירון:  אנחנו נסיים את העתירה ונתקדם משם

שלי טל מירון:       "אין בדעתנו להאריך ולהלאות את בית המשפט הנכבד במה שכבר ידוע, והפך לנכס צאן ברזל בשיטת המשפט בישראל – החלטותיה של הרשות המינהלית נתונות לביקורתו של בית משפט נכבד זה, ובידו הסמכות אף להורות על ביטולן, שעה שהן נגועות בחוסר סבירות, ויש בהן משום מעילה בתפקידה של הרשות המינהלית, המביאה לפגיעה באמון הציבור בה

שלי טל מירון:       לעניין חשיבותה של הביקורת השיפוטית על החלטות המינהל, אני אצטט דברי זמיר: הביקורת השיפוטית על המינהל הציבורי היא פועל יוצא מעקרונות היסוד של מדינה דמוקרטית

שלי טל מירון:  היא נובעת, קודם כול, מן התורה של הפרדת רשויות במובן המודרני, של בלמים ואיזונים" – יריב לוין

שלי טל מירון:  "הביקורת של הרשות השופטת על הרשות המבצעת הכרחית כדי למנוע שימוש לרעה בכוח, ופגיעה בחירות שלא כדין

שלי טל מירון:  כדברי בית המשפט: ללא ביקורת שיפוטית על הרשות המבצעת, מתערערת הפרדת הרשויות"

שלי טל מירון:  אתה מאמין למה שאני קוראת לך? "עימה נפגמת חירות האדם ונפגמים היסודות של משטר חופשי

שלי טל מירון:  הביקורת הכרחית גם כדי לקיים את העיקרון של חוקיות המינהל

שלי טל מירון:  כדי להבטיח שהרשות המינהלית תפעל בהתאם לעיקרון זה, נדרש גוף חיצוני, שיוכל לבדוק את החלטת הרשות ולפסול אותה אם פעלה בניגוד לעיקרון, ואין גוף מתאים לכך אלא בית המשפט"

שלי טל מירון:      אני אומרת לך, זה צריך להיכנס לספרי האזרחות של תלמידינו היקרים

שלי טל מירון:  הבת שלי עולה לכיתה י"ב, ובשנה הבאה יש לה בגרות באזרחות

שלי טל מירון:  אני אומרת לך, זה צריך להיות בספר

שלי טל מירון:  אגב, ספר האזרחות שהם לומדים ממנו עכשיו – קטסטרופה

שלי טל מירון:  אני לא יודעת אם יצא לך להציץ בו – קטסטרופה שאין לתאר

שלי טל מירון:  אני אומרת, זה מה שצריך ללמוד בעצם בשיעורי האזרחות

שלי טל מירון:  מה אתה אומר על הסיפור הזה? מעניין, הא?     

רם בן ברק: זה מראה את פרצופו האמיתי של יריב לוין

רם בן ברק:  כשהוא מדבר מה צריך לעשות, הוא כותב את מה שאת הקראת עכשיו, וכשהוא חושב איך להשתלט על המדינה - - - פה מדינה אחרת, ולהבטיח את שלטון הליכוד לעולם ועד, או להתחנף לכל מיני מפלגות משיחיות וקיצוניות, הוא מדבר בצורה אחרת

שלי טל מירון: זה באמת מעניין

שלי טל מירון:  אולי החוק הבא שהם יביאו או אחד החוקים – אני לא יודעת – זה ביטול הבחירות במדינת ישראל

שלי טל מירון:  לשם מה צריך בחירות? אולי לקבע לחמישים שנה את שלטון הליכוד

שלי טל מירון:  לא יודעת

רם בן ברק: אני לא יודע אם הם ילכו לחוק ביטול הבחירות, כי הם לא טיפשים, אבל הם ימצאו סיבות לדחות, לבטל

שלי טל מירון: להאריך, לדחות

רם בן ברק: אם אוכלוסיות מסוימות לא מביעות הזדהות מלאה עם המדינה - - -     

שלי טל מירון: שלא עברו את המבחנים של קרויזר

רם בן ברק: או שלא שרו את התקווה ברגש הנכון, באהבה, אולי לא צריכות להשתתף בבחירות

רם בן ברק:  הרי זאת מדינה יהודית, ובמדינה יהודית רק היהודים צריכים להצביע

רם בן ברק:  למה שהערבים יחליטו עלינו?     

שלי טל מירון: אני חושבת שאולי גם צריך לפסול את המפלגות הערביות

שלי טל מירון:  שלא יהיו מפלגות ערביות בכנסת

שלי טל מירון:  מה אתה אומר, קרויזר? נפסול אותן

רם בן ברק: - - - שהקול הערבי יקבע איזה החלטות נקבל כאן?     

שלי טל מירון: אז אולי לפסול גם את ההשתתפות שלהם בכנסת

רם בן ברק: על פי החזון שלכם, הרי נספח את יהודה ושומרון, נכון? והערבים שיהיו שם, יהיו ערבים שלא יהיו להם זכויות אזרחיות מלאות

רם בן ברק:  הם יהיו אזרחים ללא זכויות

יצחק קרויזר: תושבים

רם בן ברק: אני מציע להרחיב את זה

רם בן ברק:  תקשיב, הם מתרבים שם בדרום

יצחק קרויזר: ללכת גם לגבולות ההבטחה?     

שלי טל מירון: רם, הם גם נוהרים לקלפיות

רם בן ברק: הבדואים מתרבים בדרום, ומסכנים אותנו

רם בן ברק:  אני חושב שאם אנחנו כבר עושים את אלה מיהודה ושומרון תושבים, למה לא נעשה כך שכל ערבי מקו גדרה ודרומה – נתחיל שם, ואחרי זה נעבור גם לגליל – הוא תושב

רם בן ברק:  למה שיצביע? מה אתה אומר? אתה אוהב את הרעיון, נכון? חד-משמעית

שלי טל מירון: מחר בבוקר כבר יוגש חוק

שלי טל מירון:  יש להם נוסח

שלי טל מירון:  אצלם הנוסח לא רלוונטי – טק, טק, טק, מגישים

שלי טל מירון:  אין שיח בוועדה

שלי טל מירון:  מגישים את החוק, ויאללה, מצביעים

רם בן ברק: אתה גם מסכים עם זה

שלי טל מירון: אגב, עמית הלוי אוהב להיות זה ששולחים אותו עם כל החוקים האלה, אז תפנו אליו

שלי טל מירון:  הוא – על הדרך: חוק התרומות, חוק טבריה, חוק זה

שלי טל מירון:  מה שצריך

שלי טל מירון:  או קפטן ואטורי או עמית הלוי

שלי טל מירון:  סבבה?     

רם בן ברק: יש לנו כבר את חוק הלאום, וחוק הלאום כבר סולל את הדרך לדבר הזה

רם בן ברק:  כבר עשינו את הצעד הראשון לעניין הזה

רם בן ברק:  למשל, בחוק הלאום כתוב שאחריות ממשלת ישראל היא לקדם התיישבות יהודית

רם בן ברק:  זאת אומרת, המדינה לא אחראית לקדם התיישבות של אזרחים, אלא רק לקדם את ההתיישבות היהודית

רם בן ברק:  הערבים – יש להם אפשרות לעזוב את הארץ

יצחק קרויזר: יש פה מדינת העם היהודי

רם בן ברק: הם לא יכולים לבנות בתים לילדים שלהם, או להתרחב

שלי טל מירון: מה עשו הליכוד שהם ארבעים שנה בשלטון, עם יישוב הגליל? הם עשו משהו בעניין? חבל, כי הם בשלטון ארבעים שנה

שלי טל מירון:  איפה שיש בעיות צריך לטפל בהן, נכון?     

רם בן ברק: אז אתה מסכים איתי שאתם מפלגה גזענית או לא?     

יצחק קרויזר: ממש לא

רם בן ברק: אתה מפלגה גזענית

רם בן ברק:  אתה מפלגת יהודים ואתה נגד כל מי שהוא לא יהודי

קריאה: - - -     

שלי טל מירון: דרוזי משרת בצבא, הוא לא יכול להצביע?     

רם בן ברק: חלק מהזכות של אזרח היא להצביע, שיהיו לו נציגים בכנסת שיוכלו לדאוג לו

יצחק קרויזר: אתה רוצה לבטל את חוק השבות ולהביא אותו למדינת כל אזרחיה?     

רם בן ברק: לא, לא

רם בן ברק:  אני גם לא רוצה לבטל את חוק השבות

יצחק קרויזר: אז גם אתה מחזיק בתפיסות עולם גזעניות

רם בן ברק: לא

רם בן ברק:  אנחנו מדינה יהודית, וחוק השבות הוא חוק בעייתי מאוד, אבל מאחר ואנחנו גם מדינת לאום, ולא רק מדינת אזרחיה, אנחנו קבענו בצורה מושכלת שיהודים שירצו לעלות לארץ ישראל, יוכלו לעלות לארץ ישראל

רם בן ברק:  אני בהחלט חושב שזה חוק שיש בו בעיות, אבל הוא מוצדק לגבי מדינת ישראל, ואני בהחלט בעדו

יצחק קרויזר: כדי שתמשיך להתקיים פה מדינה יהודית ודמוקרטית

רם בן ברק: אנחנו לא אומרים את זה, אבל זה מבטיח בצורה כזאת, שתמיד צריך להיות כאן רוב יהודי

רם בן ברק:  לכן, אני מתנגד נחרץ לסיפוח, כי הסיפוח בעצם יצור מצב שיש כאן יותר תושבים שאינם יהודים מאשר יהודים

רם בן ברק:  לכן, אסור לספח

רם בן ברק:  אנחנו צריכים להיפרד מהם, ולא בגלל שזה טוב להם, אלא בגלל שזה טוב לנו

רם בן ברק:  בגלל שאנחנו לא רוצים להיות במצב שאנחנו דמוגרפית נהיה מאוימים על ידי רוב שהוא לא יהודי, כדי לשמור על המדינה היהודית

רם בן ברק:       יש עכשיו שתי אפשרויות: אפשרות אחת היא להגיד, יאללה, בואו נעשה מעשה ונגרש את כל הערבים

רם בן ברק:  נגרש אותם, נגרש אותם, ואז נהיה מאה אחוז יהודים

רם בן ברק:  כמו שפעם הייתה מדינה שרצתה להיות מאה אחוז ארים

רם בן ברק:  אנחנו נהיה מאה אחוז יהודים

רם בן ברק:  רק יהודים נהיה

רם בן ברק:  אבל זה לא יקרה, כי אנחנו לא יכולים לעשות את זה – אני גם לא רוצה לעשות את זה, כי אני חושב שאין שום בעיה שבמדינת היהודים יהיו 5% דרוזים, 20% ערבים וחצי מיליון אנשים שעלו והיהדות שלהם עדיין לא - - - אנחנו נשמור על הצביון היהודי שלנו, נהיה רוב יהודי מוצק, אבל הזכויות של כל האזרחים חייבות להיות שוות

רם בן ברק:  זכויות לא מותנות במשהו

רם בן ברק:       זכות אזרחית – מעצם היותך אזרח, יש לך זכויות

רם בן ברק:  אתה יכול לתת הטבות, למשל, אתה יכול לתת הטבה למי ששירת בצבא

רם בן ברק:  אני בעד

רם בן ברק:  בן אדם שהלך לצבא, אפשר לתת לו הטבות על עצם זה שהוא עשה יותר ממי שלא שירת בצבא

רם בן ברק:  חרדי לא שירת? הוא לא חייב לקבל את אותה הטבה של חייל

רם בן ברק:  ערבי לא שירת? לא יקבל את אותה הטבה של חייל ששירת

רם בן ברק:  אם הוא ערבי ששירת, יקבל את אותה הטבה, כמובן

רם בן ברק:  נכון? כי אנחנו נותנים הטבות למי שמשרת

רם בן ברק:  אבל זכויות, אתה לא יכול להגביל אותן ולהגיד: אני אתן זכות ליהודי ולא אתן זכות לערבי

רם בן ברק:  כי אזרח הוא אזרח הוא אזרח

רם בן ברק:  הוא לא אזרח על תנאי, הוא לא 99% אזרח

רם בן ברק:  הוא אזרח

רם בן ברק:  ברגע שאתה אומר שזאת מדינה יהודית, ולכן היהודים הם מהגזע השולט והם, יהיו להם זכויות יתר על אחרים, אתה גזען

רם בן ברק:  לפחות תגיד באופן מלא – אני גזען

רם בן ברק:  זה בסדר גמור

רם בן ברק:  תגיד

יצחק קרויזר: רם, אני הולך לשיטתך, אין לנו זכויות יתר

יצחק קרויזר:  כמו הטיעון שלך על חוק השבות, אנחנו אומרים שכדי להבטיח את המשך קיומה של מדינת ישראל - - -     

רם בן ברק: אתה לא יכול לעשות את זה למי שכבר כאן

רם בן ברק:  אתה לא יכול לעשות את זה למי שכבר קיבל ממך אזרחות

רם בן ברק:  יש לו אזרחות, יש לו אזרחות

יצחק קרויזר: אני אומר לפי שיטתך

רם בן ברק: אתה יכול להגיד: אני לא רוצה שמישהו יבוא, ויהיה אזרח במדינת ישראל

יצחק קרויזר: - - - יכול להיות שהוא בעייתי, אבל הוא מבטיח את עצם המשך קיומה של מדינת ישראל כבית של העם היהודי, עם מיעוטים שחיים פה כשווי זכויות

יצחק קרויזר:  לא מלאות, כי אין להם את חוק השבות, ויש להם תעודת תושב

יצחק קרויזר: לא מלאות

יצחק קרויזר:  כל מדינה יש לה הגבלות על הגירה אליה

יצחק קרויזר:  לכל מדינה גם יש אפשרות לתת הקלות - - -     

יצחק קרויזר: חוץ מאשר כאן, כי כאן יש את עילת הסבירות, ובית המשפט יכול להגיד לך שמסתנן שנכנס לפה בצורה לא חוקית – גם חוקית

יצחק קרויזר:  אני אלך אפילו יותר חמור מזה, לא חוקי, ונפסל בבית משפט

יצחק קרויזר:  העילות שלפיהן הוא סבר שהן יכולות להשאיר אותו פה נפסלו

יצחק קרויזר:  הוא עותר לעליון, והעליון בסבירות מחליט שהוא נשאר

רם בן ברק: לא, הוא לא משאיר אותו

יצחק קרויזר: בטח שהוא נשאר

רם בן ברק: אתה גם טועה וגם יכול להיות שיש מישהו שמסתכל עלינו – אתה מטעה גם אותו

רם בן ברק:  הוא לא מחליט שהוא נשאר פה

רם בן ברק:  הוא אומר: אתה יכול להוציא אותו מהמדינה, תוך כדי זה שאתה שומר על זכויותיו

רם בן ברק:  כל זמן שלא הוצאת אותו מהמדינה, אתה צריך לתת לו בריאות

שלי טל מירון: זכויות אדם

שלי טל מירון:  זה פשוט נקרא זכויות אדם

יצחק קרויזר: זה הזמן שלכם, אבל אם תרשו לי, אני אקריא פסק דין

שלי טל מירון: באיזה נושא? פסק דין של מי? של מה? תן את הרקע

יצחק קרויזר: של המדינה היהודית והדמוקרטית לפני ביטול עילת הסבירות, לאחר שהוחלה עילת הסבירות בצורה לא דמוקרטית על ידי בית המשפט

שלי טל מירון: מה המקרה? על איזה פסק דין אנחנו מדברים?     

יצחק קרויזר: פסק דין על מעמד פליטות

שלי טל מירון: מקרה פרטי של מישהו שהיה מועמד לגירוש?     

יצחק קרויזר: זוג מסתננים מחוף השנהב הגישו בקשת מקלט בישראל, בטענה שאם האישה, הסבתא, תכפה עליהם למול את בתם אם יחזרו לארץ המקור

יצחק קרויזר:       בקשה זו הוגשה לאחר שבקשת מקלט קודמת שהגישו מסיבה אחרת לחלוטין – נדחתה

יצחק קרויזר:  בית הדין לערעורים בבית המשפט המחוזי דחו את בקשתם למקלט

יצחק קרויזר:  אולם, בית המשפט העליון קיבל באופן חריג את בקשת רשות הערעור שלהם

יצחק קרויזר:  בית המשפט התעלם מסתירות עובדתיות בגרסת האם, שסיפרה שהיא חוששת לחזור בגלל שההורים של בעלה - - -     

שלי טל מירון: רגע, אתה לא מקריא את פסק הדין

שלי טל מירון:  מה אתה מקריא לנו?     

יצחק קרויזר: אני מקריא את התקציר שלו

שלי טל מירון: זאת לא הקראה של פסק דין

שלי טל מירון:  תהיה מדויק, תגיד מה אתה מקריא

שלי טל מירון:  אתה מקריא לנו פרשנות של פסק הדין

שלי טל מירון:  אני יכולה לפרש את פסק הדין אחרת

יצחק קרויזר: אני מקריא את הפואנטה של הסוף

שלי טל מירון: הפואנטה של הפרשן

יצחק קרויזר: בעוד שהבעל סיפר - - - וקבע כי האפשרות של המסתננים - - - לחזור במקום אחר במדינה, הרחק מהסבתא אינה סבירה, וכך פתח את הפתח להגשת בקשת מקלט בישראל של מיליוני מוסלמים, שבמדינותיהם ישנה פרטיקה של מילת נשים

יצחק קרויזר:  ולכן, בעילת הסבירות, בית המשפט - - -     

שלי טל מירון: אגב, אתה תומך במילת נשים?     

יצחק קרויזר: לא, ממש לא

יצחק קרויזר:  חס וחלילה

שלי טל מירון: זה זכויות אדם

יצחק קרויזר: - - - נכנסת בצורה לא חוקית, אין שום סיבה - - -     

רם בן ברק: כשיש ילדה בת 12, שהגיעה לכאן בתור פליטה, ועכשיו בית המשפט צריך לדון בהחזרתה, אתה אומר: מה אכפת לי שבסומליה יש מילת נשים

רם בן ברק:  שתחזור, ובאסה להם שיעשו להם מילת נשים

שלי טל מירון: רק תזכור את ההיסטוריה של העם היהודי, ומה קרה לנו

שלי טל מירון:  אני רק רוצה להזכיר מה קרה לנו אחרי מלחמת העולם השנייה

יצחק קרויזר: אני אצטט חבר כנסת בוועדה, שאמר פה לא מזמן, שלכל מדינה יש את מדיניות ההגירה שלה, כדי לשמור על צביון המדינה

יצחק קרויזר:  ככה היא שומרת על עצמה

שלי טל מירון: זה בסדר גמור שיש מדיניות הגירה

שלי טל מירון:  זה בסדר גמור

שלי טל מירון:  אף אחד לא יוצא נגד מדיניות הגירה

רם בן ברק: אין לי בעיה, ואתה ציטטת אותי

רם בן ברק:  אין לי בעיה שלא יאפשרו להם להיכנס

רם בן ברק:  אגב, אני חסיד גדול של הגדר עם מצרים

רם בן ברק:  אתה צריך להבחין בין מי שאתה מונע ממנו להיכנס – אני בעד

רם בן ברק:  מה, אתה חושב שאני רוצה את הפליטים פה? אתה חושב שאני לא חושב איזה נזק יכול לקרות אם יבואו לכאן מיליונים? אנחנו חייבים לסגור את הגבולות ככה שלא יוכלו להיכנס

רם בן ברק:  ברגע שבן אדם נכנס ואתה אחראי עליו, יש לו זכויות אדם

יצחק קרויזר: אין שום בעיה, אבל אתה יכול להחזיר אותו לארץ המקור שלו אם הוא נכנס לכאן בצורה בלתי חוקית

רם בן ברק: אם אתה לוקח ילדה בת 12, ואתה יודע שהיא נכנסת בחזרה לסומליה, וברגע שהיא מגיעה לסומליה, הדבר הראשון שעושים לה זה מילת נשים - - - אין לך שום - - - 

יצחק קרויזר: אתה יודע כמה מדינות יש מסומליה עד לכאן? אתה יכול להחזיר אותה למדינה האחרונה

שלי טל מירון: ברמה הערכית, המצפון הערכי שלך

שלי טל מירון:  האנושיות שלך

רם בן ברק: עזבי את האנושיות

רם בן ברק:  אין להם אנושיות

יצחק קרויזר: אני מלא רחמנות, אבל אני קודם כול מרחם על בני עמי

רם בן ברק: - - - רק ליהודים

שלי טל מירון: אבל יש עוד עמים חוץ מהעם היהודי

שלי טל מירון:  גם אנחנו עמדנו בזה, במבחנים גדולים בתור עם

יצחק קרויזר: יפה

יצחק קרויזר:  לכן יש פה מערכת משפט שהכניסה קריטריונים מי יכול להישאר פה, ומי הגיע לפה כי באמת מסוכן בארץ המוצא, למרות שהוא דילג אפילו על שלוש-ארבע ארצות

רם בן ברק: אל תיתן להם להיכנס, אל תיתן להם להיכנס

יצחק קרויזר: אין בעיה, מעולה

רם בן ברק: כמה מהגרים יש פה?      

יצחק קרויזר: עשרות אלפים

רם בן ברק: יש היום כ-60 אלף מהגרי עבודה, אם אני לא טועה

יצחק קרויזר: אולי 60 אלף נכנסו לפה באופן חוקי

שלי טל מירון: אתם מדברים על חוקיים או לא חוקיים?     

יצחק קרויזר: כמה לא חוקיים בישראל?     

רם בן ברק: בסדר, 60 אלף או 70 אלף

רם בן ברק:  הגענו להסכם בחסות האו"ם

רם בן ברק:  אגב, נתניהו

רם בן ברק:  הסכם מעולה שהוא התגאה בו מאוד

רם בן ברק:  אתם זוכרים את זה, ש-40 אלף עוזבים, ו-20 אלף אנחנו משאירים פה

רם בן ברק:  הסכם מעולה

רם בן ברק:  חזר בו למוחרת – אתם זוכרים את הסיפור הזה? אחרי שהוא יצא מזה, הופ, הסתובב לו, חזר

רם בן ברק:  ואז נשארנו עם כל ה-60 אלף

רם בן ברק:  לא 40 אלף

רם בן ברק:  כולם נשארו פה

רם בן ברק:  להוציא אותם? אני בעד

רם בן ברק:  בצורה הומנית, בצורה מכובדת, למקומות שלא יפגעו בהם

רם בן ברק:  ברור שאני בעד, אבל כל מי שנכנס ויש לו ילדים, אני רוצה שהם יקבלו חינוך, אני רוצה שהם יקבלו בריאות, ואני לא רוצה שהם יהיו רעבים ללחם

רם בן ברק:  זאת האחריות שלי כמדינה, כאנושיות

רם בן ברק:  אתה רוצה להוציא אותם? בית המשפט לא אומר לך: אל תוציא אותם

רם בן ברק:  הוא אומר: תוציא אותם בצורה כזאת, שתשמור על הזכויות שלכם

יצחק קרויזר: רגע, באת עם הז'קט הלבן, ואז אני לא מזהה מי את

מטי צרפתי הרכבי: אתה ישר רואה שאני פלאחית, לפי הידיים

מטי צרפתי הרכבי:  לא צריך לפי הז'קט אלא רק לפי הידיים

יצחק קרויזר: לא, הז'קט רק מבלבל

רם בן ברק: היה היום דיון מאוד מאוד חשוב – גם אתה היית בו, בסוף – לגבי חוק האגודות השיתופיות

רם בן ברק:  נראה לי שתמכתי, נכון? אני מבין שיש לנו בעיה, ואנחנו צריכים להגדיל את היישובים שנמצאים בעיקר בפריפריה מכל מיני סיבות

רם בן ברק:  לא רק מהסיבות שאתם רוצים, אלא גם מהרבה סיבות אחרות

רם בן ברק:  תראה איזו טעות אנחנו עושים – הרי אנחנו דואגים רק להתיישבות יהודית, וזה כתוב בחוק הלאום, ואנחנו לא מאפשרים התיישבות לערבים, במקומות שהם נמצאים

רם בן ברק:  מה הם עושים? הם הולכים לתל אביב, לנוף הגליל, לחיפה, לקציר

רם בן ברק:  הם הולכים כי הם חייבים לגור איפשהו

רם בן ברק:  אנחנו, במקום לאפשר להם להתפתח, לאפשר להם לבנות, אנחנו במו ידינו – לא שיש לי בעיה עם זה, כי אין לי בעיה שבערים יהיו אזרחים ישראלים, ולא משנה לי מה המוצא שלהם – אבל אנחנו, אתם, במו ידיכם גורמים להם ללכת ולהתיישב בזה

יצחק קרויזר: אבל בסכנין, בעראבה

רם בן ברק: איפה ההיגיון? למה שלא נדאג גם להתיישבות ערבית?     

יצחק קרויזר: אישרו להם עכשיו 20 אלף יחידות דיור

קריאה: - - -     

רם בן ברק: אתה יודע למה הם לא עוברים? לו הייתי היום ערבי מוסלמי במדינת ישראל, והייתי גר בכפר מנדא או במקום אחר, הייתי רואה שאין לי לאן להתפתח, כלומר למגורים נורמליים

יצחק קרויזר: למה? בכפר מנדא בונים בלי סוף על הרכס

רם בן ברק: לא משנה, עזוב

רם בן ברק:  הרבה פחות ממה שצריך

יצחק קרויזר: אין להם לאן להתפתח?     

רם בן ברק: לא מטפלים בפשע – הילדים שלי יוצאים החוצה, אפשר לירות בהם; לא מטפלים בפרוטקשן – אם אני פותח חנות, אני צריך לשלם דמי חסות

רם בן ברק:  מה אני אעשה? אני אעבור לנוף הגליל כי שם זה נורמלי איכשהו

רם בן ברק:  אפשר לחיות נורמלי

רם בן ברק:  לא מטפלים בבעיות, ובאים בטענות

רם בן ברק:  זה הסיפור

רם בן ברק:  ולא רק שאתם באים בטענות, כשיש כבר איזושהי שכונה ערבית, אתם דואגים שתהיה שם איזו ישיבה, כדי להראות להם שהיהודים נמצאים גם אצלם

יצחק קרויזר: למה? יש ישיבה בכפר מנדא?     

רם בן ברק: בכפר מנדא לא, אבל ברמלה כן

רם בן ברק:  בשכונות הערביות

יצחק קרויזר: רמלה זו עיר עברית

שלי טל מירון: מעורבת

רם בן ברק: למה שלא נריב קצת, אם אפשר?     

יצחק קרויזר: למה המסגד - - -     

רם בן ברק: קצת סכסוכים

קריאה: - - -     

רם בן ברק: כי מנצרת קל להם לעבור לנוף הגליל

רם בן ברק:  זה קרוב

רם בן ברק:  ספר לי למה

קריאה: - - -     

רם בן ברק: במגדל העמק האוכלוסייה חזקה? אולי היא כזאת שהיא לא מוכנה שערבים יגורו שם, כלומר מוקיעים אותם

רם בן ברק:  חבר'ה, תראו, זה לא כזאת גאווה גדולה להיות גזען

רם בן ברק:  תאמינו לי

רם בן ברק:  בטח ובטח לא אנחנו, היהודים, שסבלנו מזה כל כך

רם בן ברק:  בטח ובטח אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להיות כאלה

יצחק קרויזר: אנחנו לא גזענים

רם בן ברק: כשאתם מדברים על היהודים ועל העליונות היהודית – תחשבו מה זה מזכיר

יצחק קרויזר: חס וחלילה

רם בן ברק: מה זה חס וחלילה? זה מה שאתם אומרים

יצחק קרויזר: איזה עליונות יהודית?      

רם בן ברק: כל חוק הלאום הזה

רם בן ברק:  אני מעולם, מעולם לא הייתה לי בעיה עם היהדות שלי

רם בן ברק:  לא הרגשתי מאוים

רם בן ברק:  אתם כל הזמן מרגישים מאוימים על היהדות שלכם

רם בן ברק:  ממה אתם מפחדים? ממה? ממה אתם מפחדים כל כך?     

יצחק קרויזר: צריך לדאוג שלילדים שלנו עדין תישאר מדינה

רם בן ברק: את באת להחליף אותי? מי צריך לבוא, נאור? עד שנאור לא בא, היא לא עוזבת

רם בן ברק:  בטח כשנאור יבוא, היא תישאר איתו חצי שעה לפחות

יצחק קרויזר: ואז יהיה דיון מעניין

יצחק קרויזר:  רגע, אני רואה שבאת עם ספרים

מטי צרפתי הרכבי: כן, באתי עם ספרים

מטי צרפתי הרכבי:  נבחר ביחד מה אנחנו רוצים ללמוד

יצחק קרויזר: יפה, נשים בתנ"ך

מטי צרפתי הרכבי: נשים בתנ"ך מאוד נחמד

יצחק קרויזר: ואחר כך נשים ששינו את העולם

מטי צרפתי הרכבי: זה נראה לי נחמד

מטי צרפתי הרכבי:  ברוח התקופה, אנחנו נלמד ביחד

מטי צרפתי הרכבי:  נעשה חברותא

מטי צרפתי הרכבי:  קשה לי בשלוש בבוקר לדבר על פסקי דין

רם בן ברק: זה נורא

רם בן ברק:  אין דבר שמעורר בי רגשות יותר מגזענות

רם בן ברק:  זה הדבר הכי נורא בעולם שיכול להיות

רם בן ברק:  כשמישהו חושב שלילד במגדל העמק מגיע יותר מאשר לילד בכפר מנדא, כי זה ילד יהודי וזה ילד ערבי, זה סוף המדינה שלנו

רם בן ברק:  תזכרו את זה

יצחק קרויזר: חשבתי שתצא עם משהו אופטימי, רם

רם בן ברק: לא, אני לא אופטימי

רם בן ברק:  אני אומר לך ברצינות, אני לא אופטימי

רם בן ברק:  אני ממש לא אופטימי

רם בן ברק:  בעיניי, המדינה הזאת הולכת להיגמר

רם בן ברק:  לא תהיה פה מדינה

יצחק קרויזר: חס ושלום

מטי צרפתי הרכבי: הדאגה היא דאגה אמיתית

מטי צרפתי הרכבי:  רם צודק

יצחק קרויזר: אני לא אומר שהדאגה לא אמיתית

רם בן ברק: אם אנחנו לא נעצור, לא תהיה מדינת ישראל

רם בן ברק:  אני לא מגזים

רם בן ברק:  גם לפני אלפיים שנה, אחרי שישים שנה של עצמאות, חשבנו שזה יהיה לעד

נאור שירי: מה קורה? קודם כול, אני אוהב את הטמפרטורה פה

נאור שירי:  התחלתם בטוב

נאור שירי:  קרויזר, עד מתי אתה?      

שלי טל מירון: אני חושבת שבעוד רגע, הפינגווינים מקפצים פה - - -     

יצחק קרויזר: איך הקליק?     

נאור שירי: מדליק

יצחק קרויזר: בחסות עוצמה יהודית

נאור שירי: אז אני אברך קודם

נאור שירי:  שאלמוג נהיה בדברו

יצחק קרויזר: שלא ייפול עליך גזיבו

יצחק קרויזר:  תיזהר

נאור שירי: הבנתי שעכשיו אנחנו בקירור היחסים

שלי טל מירון: - - - כיפת הברזל של מדינת ישראל

שלי טל מירון:  כשאלמוג נמצא, לא יכול לקרות שום דבר

יצחק קרויזר: אנחנו מתעסקים בעובדות, ואני אשאל אותך שאלה עובדתית

שלי טל מירון: - - - כשהוא היה בשדרות, לא נפלו טילים

שלי טל מירון:  אתה לא תאמין

שלי טל מירון:  אלמוג זה כיפת הברזל של מדינת ישראל

יצחק קרויזר: יותר מזה, לפני שהוא הגיע נפלו טילים?      

מטי צרפתי הרכבי: עובדתית, אתה צודק

שלי טל מירון: אתה יודע מה המסקנה? צריך לשכפל את אלמוג ולפזר אותו בכל המדינה

נאור שירי: שמע, רם

נאור שירי:  אלמוג היה איתי במשלחת במרוקו

נאור שירי:  הוא קם יום אחד ואמר שכואב לו הצוואר

נאור שירי:  אמרתי לו, אין לך צוואר, איך כואב לך הצוואר? איך יכול לכאוב לך הצוואר, אין לך צוואר?     

רם בן ברק: השאלה היותר מעניינת, מה עשית איתו במרוקו?     

נאור שירי: אני אתן לרם ללכת לישון, הוא לא יכול לעמוד בזה

יצחק קרויזר: היתה פעם תכנית  בטלוויזיה, יושבים עם מישהו מפורסם

יצחק קרויזר:  היתה תכנית של שיחה אישית

נאור שירי: טוב טוב הגמד, היתה סדרה כזאת

נאור שירי:  עכשיו בואו נדבר על סדרות שהיו

יצחק קרויזר: עכשיו עשינו חימום להרצאה על נשים ששינו את  - - -      

נאור שירי: אני מוחה על זה

נאור שירי:  אין נשים ששינו, בטח לא בתנ"ך

יצחק קרויזר: דווקא התנ"ך מלא בנשים ששינו

נאור שירי: זה היה בצחוק, כמו שאר חמש הדקות האחרונות

שלי טל מירון: הוא לא היה פה בדיון על השלטים

שלי טל מירון:  תעדכנו אותו אחר-כך על הכול, בסדר?     

מטי צרפתי הרכבי: זה מאת הרב יהודה אדרי

נאור שירי: עד איזו שעה אתה?     

יצחק קרויזר: יש לנו שעה של הרצאה שחיכינו לה

מטי צרפתי הרכבי: לא, ננצל את זה להיכרות

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו נמצאים ביחד בבית הזה וזאת הזדמנות

נאור שירי: בואו נעשה את זה בסוף, אני רוצה לדבר על המרות

שלי טל מירון: אני כבר עשיתי גילוי לב

שלי טל מירון:  קשה לי לעזוב אתכם, היה לי מאוד מעניין

נאור שירי: את לא חייבת

נאור שירי:  את יכולה להישאר

נאור שירי:       על מה אתה הולך לדבר בנאום הבכורה שלך?     

יצחק קרויזר: על עילת הסבירות ועל חוק הלאום

נאור שירי: תדעו לכם שאני מבין את התפקיד של כולם

נאור שירי:  את התפקיד שלך אני לא מצליח

נאור שירי:  נטע באה לשמור עלינו?     

מטי צרפתי הרכבי: כן

יצחק קרויזר: סבא של אשתי עלה לארץ מארצות הברית

יצחק קרויזר:  הם היו משפחה עשירה מניו-יורק

יצחק קרויזר:  כשהוא אמר להורים שלו שהוא רוצה לעשות עלייה, אמרו לו שאין בעיה אבל אם הוא עוזב את ארצות הברית לישראל, הוא ינודה מהירושה הוא והילדים

יצחק קרויזר:  רק הדור השלישי, אשתי, יכלו להגיש תביעה בארצות הברית לקבל את הירושה כעונש על זה שהוא עלה

יצחק קרויזר:  עדיין הוא עלה

יצחק קרויזר:  הוא לא ידע מילה בעברית

שלי טל מירון: צריך אומץ

יצחק קרויזר: ציונות

מטי צרפתי הרכבי: כל היהודים שהגיעו בקום המדינה היו אמיצים

שלי טל מירון: אפילו לפני קום המדינה, מאוד קשה

מטי צרפתי הרכבי: לעזוב את ארץ המוצא, את השפה

שלי טל מירון: אימא שלי באה בלי לדעת מילה בעברית

שלי טל מירון:  היא הגיעה לבד

מטי צרפתי הרכבי: אבא שלי הגיע מבולגריה ב-1948

מטי צרפתי הרכבי:  הוא כבר היה נשוי עם ילד

מטי צרפתי הרכבי:  הוא לא ידע מילה בעברית, לא ידע קרוא וכתוב, לא היה לו מקצוע

מטי צרפתי הרכבי:  בגיל 23 גייסו אותו לצבא

מטי צרפתי הרכבי:  הוא היה עובד רס"ר בצבא עם אישה וילד

מטי צרפתי הרכבי:  קשוח, בלי שפה

נאור שירי: מה התחלתם עם רצינות?     

מטי צרפתי הרכבי: נכון שהתחלתי עם בדיחה?     

יצחק קרויזר: כן, היא התחילה עם נשים ששינו את המציאות

שלי טל מירון: לפני שאתם מתחילים אני אעשה ריקאפ של מה שהיה פה

שלי טל מירון:  אני צריכה לייצר עוגה ללשכה של קרויזר

יצחק קרויזר: זה לא רק את, זה כל חבר ביש עתיד

שלי טל מירון: הלכת עם זה רחוק

נאור שירי: מה הדיל?     

שלי טל מירון: לא היה דיל

יצחק קרויזר: עוד משהו שהמחנה הממלכתי לא עמדו בו

שלי טל מירון: ישר הוא מכפיש את המפלגה

שלי טל מירון:       הוא הגיע למשכן והם כתבו לו קבל עם ועדה שהם יביאו לו עוגה לרגל כניסתו

יצחק קרויזר: קבל עם וועדה וערוץ הכנסת ווטסאפ

יצחק קרויזר:       רואים שהוא יש עתידניק אמיתי

שלי טל מירון: אחד כמוך שהוא קצת יותר חם ולבבי

שלי טל מירון:  אני חצי חצי

שלי טל מירון:  הוא טוען שאשכנזים לא יודעים לעשות קבלת אורחים

יצחק קרויזר: לא אמרתי מאיזו עדה

יצחק קרויזר:  אמרתי שיש עדות שנהוג בהן לכבד שכנים

יצחק קרויזר:  לא אמרתי מי

מטי צרפתי הרכבי: כל פעם שהיו מתחלפים דיירים בבית לדינו, הייתי מכינה עוגה

שלי טל מירון: גם אני

מטי צרפתי הרכבי: כשאת הגעת לכנסת, ממי קיבלת?     

שלי טל מירון: פינדרוס הוא השכן שלי, רצית שהוא יאפה לי עוגה? הוא יבקש מאשתו שתאפה לו עוגה

מטי צרפתי הרכבי: מי הביא לך עציץ?     

שלי טל מירון: מטי צרפתי הרכבי הלכה עם הצוות שלה וקנו לי עציץ מהמם והניחו לי בלשכה והתרגשתי מאוד

נאור שירי: למה לי לא קנו עציץ?     

שלי טל מירון: כי אני נכנסתי באיחור אחרי כולם

נאור שירי: היית צריכה לקנות לכולם

נאור שירי: קנו ללשכה

שלי טל מירון: לא, אל תדבר איתו על הלשכה, על תפתח את זה

יצחק קרויזר: יש פה שרים - - -      

שלי טל מירון: שמחזירים פה לשכות לחינם

שלי טל מירון:  אתה רוצה לדבר על זה?     

יצחק קרויזר: או שיש עציץ

שלי טל מירון: פתחת נושא

שלי טל מירון:  בואו נדבר על זה

שלי טל מירון:  יש לנו הרבה עציצים כאלה

שלי טל מירון:  משתלה אפשר לפתוח

נאור שירי: בואו נפתח ונעשה השוואה

נאור שירי:  אתה תפתח בעציץ אחד אני אדבר על העציץ השני

יצחק קרויזר: אני שואל אם אתה מצטרף לפרויקט להכין עוגה?     

נאור שירי: לא

יצחק קרויזר: אתה יודע לאפות עוגה?     

נאור שירי: לא

שלי טל מירון: קרויזר גם חביתה לא יודע להכין, הוא סיפר לנו

נאור שירי: שמעת שאמרתי שאי-אפשר לסמוך על אנשים שלא יודעים להכין חביתה?     

יצחק קרויזר: אני יודע להכין חביתה

נאור שירי: יפה

נאור שירי:  אתה יודע מי לא יודע להכין חביתה? ראש הממשלה שלך

יצחק קרויזר: להכין חביתה?     

נאור שירי: אני יודע שקודם שמים שמן במחבת, נותנים לו לרתוח ולא שורפים את השמן ואז ביצים, נכון? מי שעושה שמן ואז ביצים אתה אומר - - -      

שלי טל מירון: סדר, גם אשתו עם המיץ ביסקוויטים זה לא ממש הצליח

שלי טל מירון:  בוא, הגנטיקה המשפחתית שם היא לא מי יודע

נאור שירי: אבל איך אפשר לסמוך על אדם שלא יודע להכין חביתה

נאור שירי:  הוא שם שמן, לא נתן לו שנייה

נאור שירי:  אל תשים ביחד

יצחק קרויזר: יש אינדוקציה

נאור שירי: לא, זה גז

נאור שירי:  אל תמציא

נאור שירי:  אני אומר שמי שלא יודע להכין חביתה, אי-אפשר לסמוך עליו

יצחק קרויזר: אני אגיד לך מה הבעיה

יצחק קרויזר:  אסור לשים שמן, צריך לשים גוש חמאה

נאור שירי: בשאר ישראל חמאה זה דבר יקר

שלי טל מירון: אתה יודע כמה עולה חמאה בימינו? אתה יודע שיש יוקר מחייה במדינה

שלי טל מירון:  בוא נדבר על יוקר המחיה

יצחק קרויזר: לוקחים מהרפת עטין חלב או עטין חמאה

שלי טל מירון: מנותקים הממשלה הזאת והקואליציה

נאור שירי: פריבילגים

מטי צרפתי הרכבי: עכשיו אין חלב, יש יבוא

שלי טל מירון: כן, הולכים עכשיו להשמיד גם את ענף משק החלב בישראל

שלי טל מירון:  גם זה הולך להיות מושמד

שלי טל מירון:  עוד הישג לממשלה

שלי טל מירון:  זה הכול הישגים של הממשלה שלך, דרלינג

שלי טל מירון:  אתם מביאים את זה עלינו

יצחק קרויזר: את רואה מה זה יש עתיד? תיראי באיזו מעטפת הם מגיעים

שלי טל מירון: מאורגנים

שלי טל מירון:  הוא הרים לנו כל הזמן, הוא כל הזמן אמר שיש עתיד רציניים

נאור שירי: אל תאמיני לו למילה

נאור שירי:  רגע, אנחנו מתחילים לדבר על עציצים? העציץ הראשון שאני רוצה לדבר עליו הוא שרת ההסברים

נאור שירי:  מכירים אותה? בתיאור התפקיד כתוב - - -      

מטי צרפתי הרכבי: אתה יודע מה זה הסברה?     

נאור שירי: כן, אבל היא לא רשמה הסברה, היא רשמה minister  of explanation

שלי טל מירון: אבל אין לה מדפסת, איך אתר רוצה שהיא תעבוד?     

נאור שירי: חושבים שאני צוחק

נאור שירי: שני הסרטונים הראשונים שהיא עשתה בלשכות, אתה רואה את התריס בלשכת הפח

נאור שירי:  אתה מסתכל על לשכת הפח ואתה אומר שלא יכול להיות ששמנו על זה שקל

נאור שירי:  אתה מסתכל ואומר, מה זה, צילמו אותה באייפון

נאור שירי:  היא מדברת, תרגום, והכול קופץ

שלי טל מירון: מי תרגם לה? סמוטריץ' אחראי על התרגומים?     

נאור שירי: אתה רוצה עוד עציץ? העציץ הבא שאני רוצה לדבר עליו זה העציץ של שר המורשת

שלי טל מירון: מי זה?     

נאור שירי: לא יודע

נאור שירי:  שווה שנדבר למורשת או על מורשת כי אז תגישו הצעה לשינוי שם המשרד וזה עוד 2-4 מיליון שקלים

שלי טל מירון: זה עלה 6 מיליון שקלים במשרד לביטחון לאומי

נאור שירי: תגיד, איזו מורשת הוא מקדם? אני שואל אותך באמת

יצחק קרויזר: עם ישראל

נאור שירי: זה עם ישראל?     

יצחק קרויזר: על מה אתה מדבר, על ההחלטה שעברה אתמול? כי אנחנו כבר ביום שלישי?     

נאור שירי: אם אבקש שתמנה לי שני הישגים של שר המורשת בשעה חודשים?     

יצחק קרויזר:   מערות אחאב

נאור שירי: זה ההישג שלו? הוא בנה קריירה שלמה וחיכה לשר המורשת שבאמת ינציח את שמו

נאור שירי:  אחראב, זה ההישג של שר המורשת

נאור שירי:  תכף נשמע על ההישגים

יצחק קרויזר: לא אחאב, המערות

נאור שירי: הוא חפר את המערה?     

יצחק קרויזר: בגלל שאין לכם מורשת אתם לא יודעים

שלי טל מירון: תסביר לנו מה הוא עשה, הוא חפר את המנהרה?     

יצחק קרויזר: היית בארמונות החשמונאים?     

שלי טל מירון: לא חושבת

יצחק קרויזר: אז את צריכה לעשות סיור מורשת

שלי טל מירון: אבל מה הוא עשה? תסביר לנו רגע

יצחק קרויזר: ארמונות החשמונאים זה מקום חשוב מאוד, הן נמצאות בעיר יריחו

יצחק קרויזר:  האמת שזה אתר מורשת מרשים שמוזנח כבר הרבה שנים

נאור שירי: צריך שר בשביל זה? אתם רציניים?     

שלי טל מירון: מה השר עשה שם?     

נאור שירי: אי-אפשר היה לשפץ את זה?     

מטי צרפתי הרכבי: זה לא יכול היה להיות ברשות הטבע והגנים? במועצה לשימור אתרים

יצחק קרויזר: רוב המורשת של העם היהודי נמצאת ביהודה ושומרון

מטי צרפתי הרכבי: רוב? מה קרה לירושלים?     

נאור שירי: אני מוחה על זה

שלי טל מירון: תל אביב, כל האנרכיסטים בתל-אביב

שלי טל מירון:  די, באמת, אל תגזים

יצחק קרויזר: שם זה היסטוריה של שייח מוניס

נאור שירי: כמה שנים מתוך קיומנו היינו בארץ הזאת?     

יצחק קרויזר: עכשיו חזרנו רגע לארמונות החשמונאים

יצחק קרויזר:  יש הרבה עתיקות באזור יהודה ושומרון שהרבה שנים לא קיבלו תמיכה מהמדינה

יצחק קרויזר:  לשמר את מה שיש שם

יצחק קרויזר:  יש שם הרבה שוד עתיקות

מטי צרפתי הרכבי: למה לא במועצה לשימור אתרים? למה לא רשות הטבע והגנים? למה לא מחלקה בתוך - - -      

יצחק קרויזר: קודם כל, הרשות שעוסקת בעתיקות ביהודה ושומרון לא רוצה להגיע לשם לשמור ולשמר את האתרים

יצחק קרויזר:  זה עצוב

מטי צרפתי הרכבי: זה עניין של מדיניות

יצחק קרויזר: זאת מדיניות פרטית של ארכיאולוגים, של רשות העתיקות ושל האקדמיה

מטי צרפתי הרכבי: בסדר

מטי צרפתי הרכבי:  אבל אז אתה הולך לאוניברסיטת אריאל ובונה מחלקה לארכיאולוגיה ביהודה ושומרון

יצחק קרויזר: יש מחלקה באוניברסיטה העברית

מטי צרפתי הרכבי: יש בכל האוניברסיטאות

מטי צרפתי הרכבי:  אתה מקים תת מחלקה באריאל

מטי צרפתי הרכבי:  אתה אומר, זה עכשיו חשוב לי במדיניות

מטי צרפתי הרכבי:  קבעתי מדיניות ואני רוצה לחזק את המורשת ביהודה ושומרון

מטי צרפתי הרכבי:  יש הרבה גופים שטיפלו

שלי טל מירון: אבל מה השר עשה שם, לא הבנתי

נאור שירי: אני מחכה להישגים שלו, אני לא רוצה להפריע

שלי טל מירון: מעניין אותי כמה זה עלה בתוך תקציב המדינה

מטי צרפתי הרכבי: יותר מזה

מטי צרפתי הרכבי:  להטות חלק מכוח האדם שטיפל 75 שנה בכל המורשת בתוך הקו הירוק של האנרכיסטים ועכשיו אנחנו משנים מדיניות

נאור שירי: אתה יודע מה אני אוהב במטי? שהיא תמיד נותנת לך את הבעיה ואז נותנת לך את הפתרון

נאור שירי:  אבל אני רוצה לחזור להישגיו של השר

נאור שירי:  שיפץ מנהרה? בן אדם עבד כל חייו - - -      

שלי טל מירון: מה התקציב שהוא הביא?     

יצחק קרויזר: 120 מיליון שקל

נאור שירי: קפה הוא לא יודע להכין

שלי טל מירון: אתה יודע מה היינו עושים ב-120 מיליון שקלים?     

יצחק קרויזר: אתם מתנגדים לארכיאולוגיה ביהודה ושומרון?     

נאור שירי: מה ההישג הבא אחרי ההישג האדיר של שיפוץ מערות אחאב, שכל המחלקות לארכיאולוגיה - - -      

שלי טל מירון: כל אזרח במדינת ישראל יוצא מגדרו

יצחק קרויזר: מי ידאג למורשת שלנו?     

נאור שירי: באמת, מה עשינו במורשת עד מיכאלי? מה ההישג הבא?     

יצחק קרויזר: במשך שנים - - -      

נאור שירי: 7 חודשים זה מה שהוא עשה?     

יצחק קרויזר: אתה יודע כמה זמן לוקח ללקט 120 מיליון שקלים?     

שלי טל מירון: מה תקציב המשרד שלו? הוא אמר שהמערות זה 120 מיליון

מטי צרפתי הרכבי: כל מדיניות המורשת היא רק מורשת ביהודה ושומרון? מה התקציבים שמופנים ליתר המקומות?     

יצחק קרויזר: מעבר לקו הירוק יש עוד רשויות שמטפלות באתרי מורשת

נאור שירי: אתה רוצה להגיד לי שהוא שיפץ את המנהרה ואין כסף יותר?     

יצחק קרויזר: לא, זה בכל האתרים מסבסטיה, ארמונות החשמונאים, ארמונות אחאב, המזבח בשילה

יצחק קרויזר:  יש המון מקומות

נאור שירי: מה עושים עם המזבח, מעלים קורבן?     

יצחק קרויזר: יכול להיות

נאור שירי: כן, אתה בעד?     

יצחק קרויזר: נפעיל שם את עילת הסבירות

נאור שירי: אתה חושב שזה בסדר להעלות קורבן?     

יצחק קרויזר: אני חושב שזה דיון מעניין מה אנחנו נעשה עם קורבנות

נאור שירי: יום אחד אתה חושב שתעלו אותנו קורבנות, כל האנרכיסטים?     

יצחק קרויזר: איפה אתה גר? אתה גם במרכז

שלי טל מירון: הוא מהוד השרון, אז בכלל

מטי צרפתי הרכבי: אנחנו בסדר?     

מטי צרפתי הרכבי: ממש פריבילג

נאור שירי: את הכי גרועה, נשמה

נאור שירי:  את הפריפריה שלא מודעת  - - -      

נאור שירי: נעבור לעוד עציץ?     

יצחק קרויזר: זה הזמן שלך

שלי טל מירון: אני מיציתי את העציץ הזה

שלי טל מירון:  תעבור לעציץ הבא

שלי טל מירון:  זה עציץ משעמם

נאור שירי: העציץ הבא הוא עציץ מעניין, פיתמר בן גביר

נאור שירי:  עכשיו אני שואל אותך אם בהיסטוריה של כל מורשת עם ישראל, היית נוכח להיותו של שר, או של מישהו שעושה את העבודה שלו, הכי גרוע בעולם

נאור שירי:  אני שואל אותך

יצחק קרויזר: אתה יודע מה עצוב?     

נאור שירי: יש לי מלא דברים עצובים

יצחק קרויזר: אני יודע

יצחק קרויזר:  כי עד שבא לפה בן אדם – את זה אמר מישהו לא ממפלגת עוצמה יהודית לא מזמן בדיון בוועדה אחרת

יצחק קרויזר:  אתה לא חייב להתחבר למה שהוא עושה וזה בסדר שאתה באופוזיציה

שלי טל מירון: מה הוא עושה? הוא לא עושה כלום

יצחק קרויזר: רגע

יצחק קרויזר:  יש כמה נושאים - - -      

נאור שירי: אתה מסכים איתי שהוא השר הכי גרוע אי פעם?      

יצחק קרויזר: ממש לא

יצחק קרויזר:  אני אומר שבמשך הרבה מאוד שנים – הוא יכול לענות לך יותר טוב ממני

יצחק קרויזר:  הבעיה שאין לו חסינות

נאור שירי: אנחנו פורסים עליך את חסינותנו

נאור שירי:       שמתם לב שמאז המהפכה המשטרית, הוועדה גדלה פה נומינאלית

נאור שירי:  אין ועדה שאין לה כל-כך הרבה פרסונות כמו סגן מנהל

נאור שירי:  נכון?     

יצחק קרויזר: לא

יצחק קרויזר:  סתם תיאוריה שלכם

נאור שירי: אנחנו חוזרים לביצועים של פיתמר?     

יצחק קרויזר: אני אומר שיש דברים שאתה לא חייב להתחבר, זה בסדר, זה תפקידך

נאור שירי: למה למשל אתה חושב שאני מתחבר ואני לא? 123 הרוגים בחצי שנה, אתה מתחבר?     

יצחק קרויזר: אתה רוצה שנפתח את ה-123 הרוגים? אפשר לספור ולראות

שלי טל מירון: יש גם 17 נשים שנרצחו

נאור שירי: איפה הם נהרגו? שניים לא מפה, בחו"ל

נאור שירי:  אחרי זה מה תעשו?     

יצחק קרויזר: אני אומר, לא היה מאז קום המדינה שר שהחליט לקחת את המשרד הזה ואת המשטרה הזאת שהיתה מוזנחת הרבה שנים

יצחק קרויזר:  בממשלה שלכם - - -      

שלי טל מירון: ולהפוך אותה לפוליטית

יצחק קרויזר: אף אחד לא הפך אותה לפוליטית

שלי טל מירון: מה, לא?     

מטי צרפתי הרכבי: אתה יודע שארבעים שנה הליכוד בשלטון

מטי צרפתי הרכבי:  כל החוליים שאתה אומר - - -      

יצחק קרויזר: אני לא מייצג את הליכוד

מטי צרפתי הרכבי: אתה צריך להבין שהרבה מאוד מהכשלים - - -      

נאור שירי: אני מת לשמוע את סוף הסיפור

נאור שירי:  לא היה מקום המדינה שר - - -      

יצחק קרויזר: שהעלה את הנושא של משילות וביטחון אישי - - -      

שלי טל מירון: העלה, זה אומר עשה טיקטוקים

שלי טל מירון:  בזה הוא מצטיין הטיקטוקים

שלי טל מירון:  תשמע, יש לנו מה ללמוד מהטיקטוק שלו

שלי טל מירון:  חוץ מהטיקטוק לא ראיתי שום דבר מאדון פיתמר

יצחק קרויזר: אמרנו שאנחנו לא בדיון ציני

שלי טל מירון: זה לא ציני, זאת אמת לאמיתה

יצחק קרויזר: זאת לא אמת לאמיתה

יצחק קרויזר:       שנייה לפני שאנחנו מדברים על ביצועים, הוא העלה את המודעות הציבורית, שזה נושא שהוא בשיח של החברה הישראלית

יצחק קרויזר:  מי שחי הפריפריה סובל סבל רב מחוסר משילות בשטחים הפתוחים, בחקלאות, בפרוטקשן, בטרור החקלאי

יצחק קרויזר:  אף אחד לא התעסק עם זה, לא הממשלה שלך וגם לא הממשלות שלפני

שלי טל מירון: אבל בשבעה חודשים האלה עשיתם עבודה

שלי טל מירון:  אתה מרגיש שהכול נפתר בפריפריה? אין, הביטחון מעולם לא היה בכאלה שיאים

שלי טל מירון:  זה מדהים, מדהים

נאור שירי: קודם כל, אני גר בהוד השרון והבורות שלך בנושא הירוק שיש סביב אזור השרון הוא שנייה רק לבורות שלך בנוגע לביצוע של איתמר בן גביר

יצחק קרויזר: יש מושבים - - -      

נאור שירי: אני לא נעלב שאנשים אומרים לי שאני גר בהוד השרון וחושבים שזה ברמת השרון

נאור שירי:  מהיותכם גרים בצפון ובדרום אין משמעות לשום דבר באמצע

יצחק קרויזר: גם מי שגר בפריפריה - - -      

נאור שירי: אני מודע לזה

נאור שירי:       בכל זאת אני מתעקש לחזור לביצועים

יצחק קרויזר: אז קודם כל, אמרנו שיש נושאים שצריך לשים אותם על השולחן וזה המשילות, הרפואה שאין בפריפריה והתשתיות

נאור שירי: אבל אני מדבר איתך עכשיו על הביצועים של השר

יצחק קרויזר: אני מתמקד בנקודה אחת

יצחק קרויזר:  דבר ראשון, הוא הביא תקציב למשרד הזה ועל זה אתה לא יכול להתווכח

יצחק קרויזר:  אתה ישבת איתי פה

שלי טל מירון: בוא נפתח את חוק ההסדרים

שלי טל מירון:  אין שום בעיה להתווכח, אתה רוצה שנפתח את זה

יצחק קרויזר: ישבנו פה בלילה והצבענו על התקציב שעבר למשרד

נאור שירי: אתה יודע מה הבעיה במשרד? יש כמה משרדים שיש להם בעיה ובסוף יש מספרים

נאור שירי:  אז במספרים אתה נופל

נאור שירי:  אתה שר האוצר, איך שלא תהפוך את זה, בסוף זה מספר

נאור שירי:  אתה יכול להגיד העלה לזבח, העלה באוב, במערת החשמונאים

נאור שירי:  איך אימא שלי אומרת? ואם לסבתא שלי היו גלגלים? כנראה לא הייתי חי

קריאה: עם כל הכבוד, הוא עושה את העבודה שלו, אולי תצביע לו

שלי טל מירון: לא, הוא לא יצביע לו

קריאה: תגיד לו כל הכבוד, עושה את העבודה שלו?     

נאור שירי: אולי לא הייתי מדבר עליו כל-כך הרבה

שלי טל מירון: לא, אל תתבלבל, אנחנו לעולם לא נצביע לו

נאור שירי: אני לא פוסל לעולם לא

נאור שירי:  אם אלמוג כהן יחליף אותו, אולי אני אצביע לעוצמה יהודית

יצחק קרויזר: אתה נותן לנו עכשיו רעיון

נאור שירי: עכשיו שמעתי שהיה פוש בערוץ 2

נאור שירי:  אני לא אכניס אותך לפינה הזאת

נאור שירי:  אין לך דבר אחד שאיתמר בן גביר עשה טוב

נאור שירי:  אולי הוא שינה את הטמפרטורה במים ועשה מכרז חדש לפיתות

נאור שירי:  זה המקסימום שהוא עשה

נאור שירי:  אבל מה שאהבתי זאת היציאה שלו

נאור שירי:  ככל שיש יותר פעולות נגד מחבלים, יש יותר הרוגים

נאור שירי:  באמת, זאת משוואה של ניוטון הדבר הזה

נאור שירי:  בסדר

נאור שירי:  נעבור לעציץ הבא או שאתם רוצים להשתתף - - -      

שלי טל מירון: קצת עציצות נשים

מטי צרפתי הרכבי: שר במשרד הביטחון?     

נאור שירי: לא

נאור שירי:  יצא פוש שאלמוג כהן הולך להיות סגן שר במשרד ראש הממשלה

שלי טל מירון: רגע, החזירו אותו לווטסאפ לפני שהוא נכנס למשרד ראש הממשלה? קודם ווטסאפ ואחר-כך סגן במשרד ראש הממשלה

מטי צרפתי הרכבי: הוא פרלמנטר מצטיין ולכן שמו אותו כסגן שר

מטי צרפתי הרכבי:  זה לא פשוט

נאור שירי: זה לא משרד ראש הממשלה, זה משרד רוה"מ

שלי טל מירון: אין ספק שבלייבים מהמליאה, תוך חיקוי של כבשים, הוא מצטיין ברמות

שלי טל מירון:  באמת, הוא עשה את זה ברמה שאין דברים כאלה

יצחק קרויזר: אבל היה לנו דיון מעניין

יצחק קרויזר:  היה פה שיח מעניין

שלי טל מירון: לגמרי

נאור שירי: אתה פוגע ברמת דיון העציצים

נאור שירי:  בתור אחד שאמר שאין לך ירוק בעיניים חוץ מהאדנית שיש לך במרפסת

נאור שירי:  לא הבנתי

יצחק קרויזר: אני אומר שהיה פה דיון מעניין, משכתם אותו עכשיו - - -      

נאור שירי: בבקשה, אני אשמח לחזור לדיון המעניין

יצחק קרויזר: אז יש לנו פה הרצאה שכולנו מחכים לשמוע

נאור שירי: רגע, אתה בורח מהעציצים?     

שלי טל מירון: בוודאי, כי מה הוא יגיד?     

יצחק קרויזר: רצית שאני אסביר לך מה קורה במשרד לביטחון לאומי

נאור שירי: אני אשמח להסבר, בבקשה

יצחק קרויזר: אז קודם כל, הגיע תקציב

נאור שירי: הגיע, ברוך השם

יצחק קרויזר: מצוין

יצחק קרויזר:  נפתחו תקנים של מעל 5,000 שוטרים, כבאים, סוהרים

נאור שירי: לא

מטי צרפתי הרכבי: בוא נמלא קודם כל את מה שחסר

נאור שירי: אין תקנים כאלו

נאור שירי:  זה תקנים פיקציות

יצחק קרויזר: עזבו 11 ניצבים

יצחק קרויזר:  רובם עזבו בממשלה הקודמת

נאור שירי: תשעה

יצחק קרויזר: יותר גרוע

נאור שירי: אתה טועה בעובדות

יצחק קרויזר: אוקי, אז אחר-כך תבלבל אותי עם העובדות

נאור שירי: אנחנו מנסים לבלבל אתכם עם העובדות

נאור שירי:  בוא נגיד, גם סולברג ניסה לבלבל אתכם עם העובדות

יצחק קרויזר: אני חושב שסולברג בילבל גם אתכם

נאור שירי: כן, כן, אנחנו המבולבלים

נאור שירי:  ג'ון ביידן על הקו, אגב

נאור שירי:  הוא גם רוצה לבלבל אותנו עם עובדות

שלי טל מירון: לא, זה לפיד אומר לביידן מה לעשות

שלי טל מירון:  לפיד אמר לביידן למי להתקשר, מה לעשות, את מי להוציא, איזה מפגינים

שלי טל מירון:  זה הכול לפיד מפעיל אותו

יצחק קרויזר: בואו נאחל לנשיא הצלחה

נאור שירי: אתה יודע כמה תקנים חסרים במשטרת ישראל בתקינה הקיימת? בלי שהוספת תקן, אתה יודע כמה?     

יצחק קרויזר: כמה עזבו או כמה חסרים?      

נאור שירי: כמה חסר? עוזבים כל הזמן

נאור שירי:  אתה יודע כמה?     

יצחק קרויזר: לא

נאור שירי: בשיטור עירוני יש 256 תקנים חסרים, מתוך 500 תקנים

נאור שירי:  ידעת את זה? עכשיו הוא אמר שהוא הוסיף עוד 300 תקנים

נאור שירי:  אז באתי לשאול, כמובן שלא השאירו אותי בוועדה

נאור שירי:  אמרתי, לפני שאתה מוסיף תקן, מי ימלא את התקן שקיים ומתוקצב? אבל בסדר

נאור שירי:  נו, אז נגיד הוסיפו תקנים שלא יצליחו לאייש

יצחק קרויזר: עובדים על איוש, זה גם חלק

נאור שירי: לא עובדים לאייש

מטי צרפתי הרכבי: כמה נקלטו בשבעה חודשים?     

נאור שירי: אתה יודע איך עובדים לאייש תקנים?     

יצחק קרויזר: נבלמה העזיבה שזה כבר חתיכת אירוע

יצחק קרויזר:  את זה הציגה המשטרה שיש עצירה בעזיבה

יצחק קרויזר:  עכשיו עוברים להתחיל לגייס

שלי טל מירון: אתה יודע את מי צריך לגייס ראשון? אתה אמרת את זה בשבוע הראשון שלך בכנסת

שלי טל מירון:  החלום הגדול של פיתמר זה להיות שוטר

שלי טל מירון:  תנו לו, תגייסו אותו, חסרים תקנים

שלי טל מירון:  הוא מת להיות שוטר, יאללה

נאור שירי: אתה יודעת את זה?     

יצחק קרויזר: שהוא רוצה להיות שוטר?     

שלי טל מירון: זה החלום שלו

שלי טל מירון:  מתי פורים?     

נאור שירי: אנחנו בתיקון פקודת המשטרה הוא חזה את זה שהוא יהיה שר לביטחון לאומי והוא רצה לשנת את תיקון פקודת המשטרה

נאור שירי:  אני טענתי שכל החלום שלו זה בעצם להיות שוטר

שלי טל מירון: כי הוא לא היה חייל

נאור שירי: הבעיה היחידה, שהוא לא יכול להיות שוטר במדינה

נאור שירי:  הוא יכול להיות שר שאחראי על המשטרה אבל שוטר הוא לא יכול להיות

שלי טל מירון: אגב, מאבטח בבית ספר הוא גם לא יכול להיות

נאור שירי: הוא אפילו לא יכול לקבל וסט צהוב ולאותת לך בהוד השרון לעצור לבדיקה

יצחק קרויזר: על מדבקה

שלי טל מירון: רגע, אנחנו חוזרים למדבקות שרדפו אחרי רוטמן עכשיו? אנחנו במדבקות של רוטמן?     

יצחק קרויזר: זאת מדבקה אמיתית

שלי טל מירון: רוטמן באמת רדפה אחריו מדבקה

שלי טל מירון:  אני רוצה להגיד לך, זה חשש אמיתי

שלי טל מירון:  חפצים מתעופפים באוויר סביב שמחה רוטמן

יצחק קרויזר: רוטמן שהותקף בידי מדבקה

שלי טל מירון: זה סטיקר

יצחק קרויזר: רדף אחריו מגאפון

שלי טל מירון: גם המדבקה, גם סטיקר וגם מגאפון

שלי טל מירון:  אין, זה קץ כל הקיצים

נאור שירי: בחוקה יש לך חיוך על השפתיים אז אפשר שיהיה אימוג'י

נאור שירי:  בכלל, זה שמחה גדולה שאתה נכנס לחוקה

יצחק קרויזר: לגמרי

יצחק קרויזר:  באמת תדע לך שזאת ועדה שכיף להיות בה

שלי טל מירון: אנחנו נמצאים פה בממוצע 30 שניות לפני שאנחנו נזרקים, אז החוויה היא קצת אחרת

יצחק קרויזר: יש לכם ריענון, אתם יוצאים וחוזרים

מטי צרפתי הרכבי: זאת ממש התעללות מה שקורה שם

יצחק קרויזר: ליבי, ליבי

נאור שירי: אז אין לך? לשלוח לך לווטסאפ?     

יצחק קרויזר: סטיקרים? שלח

נאור שירי: אני עדיין מחכה להישגים של העציץ

יצחק קרויזר: איזה מהם?     

שלי טל מירון: יש הרבה עציצים, צודק

נאור שירי: הוא עובד קשה, הוא עכשיו בקו חלוקת פיתות ביום שלישי

שלי טל מירון: אגב, המקלחות זה בוטל בסוף, נכון? היתה הארכה אבל אחר-כך חזרו לזמנים המקוריים

שלי טל מירון:  אז ההישג של המקלחות גם?     

נאור שירי: חימום בגז עכשיו

נאור שירי:       חשבתי אולי למנות לו עוד הישג

נאור שירי: סיימנו את רשימת ההישגים?     

יצחק קרויזר: אתה רוצה שאני אקריא לך מה עשו עם התקציב של שר המורשת?     

נאור שירי: קיבלת בווסטאפ

יצחק קרויזר: יש אנשים שרואים

שלי טל מירון: רגע, הקהל בבית אומר לך כמה ניצלו את התקציב, לא הבנתי? מי שלח לך את התקציב, הצופים של ערוץ הכנסת? הם יודעים את התקציב ואתה על לא

נאור שירי: מה שנקרא, על זה אנחנו משלמים

נאור שירי:  יושב השר ואומר מה אני אעשה בשלוש לפנות בוקר ביום שלישי?     

יצחק קרויזר: מעניין, כי זאת החלטה שעברה היום

נאור שירי: אם זה ככה, אז אני צריך להתעדכן

יצחק קרויזר: איפה הטבלט המיוחד שלך? למה לא באת איתו היום?     

שלי טל מירון: כי עכשיו אמצע הלילה

יצחק קרויזר: הטענת אותו?     

נאור שירי: לא, אני לא מטעין

יצחק קרויזר: יש לך שם סטיקרים או אימוג'י?     

נאור שירי: שם זה הכי לואו-טק

נאור שירי:  זה כאילו מחברת

יצחק קרויזר: בקיצור ככה: 10 מיליון שקלים באכיפה ומניעה בשטח, הצבעת אמצעי מיגון וגידור סביב אתרים שונים

נאור שירי: תחזור בבקשה

יצחק קרויזר: 10 מיליון שקלים באכיפה ומניעה בשטח

יצחק קרויזר:  יש יחידות - - -      

נאור שירי: במשרד המורשת? למה תמיד במדינת ישראל יש שר שאחראי על מורשת ואז הוא מקבל יחידה לאכיפה? אתה שר למורשת, אל תאכוף

קריאה: זה יושב תחת רשות העתיקות

נאור שירי: מה זה קשור? עוד פעם רשות העתיקות?     

קריאה: - - - שיושב תחת המשרד שלו

יצחק קרויזר: עוד מעט אני הולך ואתה תהיה במתח ולא תשמע

נאור שירי: מי מחליף אותך? אל תגיד לי רוטמן

יצחק קרויזר: מה אתה בוחר, רוטמן או פינדרוס?     

שלי טל מירון: ברור שפינדרוס

מטי צרפתי הרכבי: אתה יכול להישאר?     

יצחק קרויזר: אני במתח, תדעי לך

מטי צרפתי הרכבי: אז תודיע להם

יצחק קרויזר: גם ככה לקלנר מאוד קשה לצאת מפה

יצחק קרויזר:  היה פה דיון מאוד מעמיק עם אורית

יצחק קרויזר:  היא באה לפה עם נאום שעה שלמה

שלי טל מירון: הוא עובר אלינו, הוא עובר לאופוזיציה

שלי טל מירון:  הוא עם רגל אחת בחוץ

יצחק קרויזר: אני כמו משה סולומון מצביע נגד עילת הסבירות

שלי טל מירון: דווקא אותו בחרת?     

נאור שירי: זה לא יפה מה שעשית לו עם הוועדה למינוי שופטים

נאור שירי:  אני חושב שזה משהו לא יפה, לא ראוי

נאור שירי:  אני במקומו הייתי יוצא מקבוצת הווטסאפ

שלי טל מירון: לא יישאר אף אחד בווטסאפ

שלי טל מירון:  מי יישאר בווסטאפ? אלמוג יצא

יצחק קרויזר: כן, אבל משה לא אצלנו

יצחק קרויזר:  הוא ציוני דתי

נאור שירי: אה, אתם בעצם הרשימה המשותפת

נאור שירי:  איך לא עליתי על זה עד היום? אתם המשותפת

יצחק קרויזר: שמע, זה יפה שזה נפל לך

שלי טל מירון: צריך לעשות לזה סטיקר דחוף, סטיקר חדש

יצחק קרויזר: אנשי המערכת של יש עתיד

יצחק קרויזר:  אתם חזקים במדבקות האלה, זה טוב

שלי טל מירון: אנחנו חזקים בהרבה דברים

יצחק קרויזר: זה נכון

יצחק קרויזר:  בצדק, בהנהלה, במנהלה

יצחק קרויזר:  תכף נגלה גם אם זה באפיית עוגות

שלי טל מירון: לא תתאכזב

נאור שירי: יש קבוצת ווטסאפ משותפת לעוצמה וביזיון הדתי, לציונות הדתית?     

יצחק קרויזר: לא להגזים

נאור שירי: רצתם יחד בבחירות, איזו הגזמה

נאור שירי:  כן, יש?     

קריאה: אהבתי את הביזיון

נאור שירי: איזה ביזיון?     

קריאה: אמרת הביזיון הדתי

נאור שירי: נכון וזה מוקלט

נאור שירי:  אני לא לוקח את דבריי בחזרה

נאור שירי:  מה שעשו לברנד הציונות הדתית, זה בזיון

נאור שירי:  רגע, אז אין קבוצת ווטסאפ משותפת?     

יצחק קרויזר: יש ערכים משותפים

נאור שירי: בוא נשמע על הערכים המשותפים

יצחק קרויזר: אותם ערכים שיש לנו איתכם

נאור שירי: די, נו

יצחק קרויזר: יש לנו מלא דברים משותפים

נאור שירי: כגון? עזוב לנו, בוא נדבר על הציונות הדתית ועוצמה

יצחק קרויזר: עכשיו אנחנו מדברים על יש עתיד

שלי טל מירון: מה השאלה?     

יצחק קרויזר: דיברנו על הסדר המופתי אצלכם במפלגה, על המעטפת שלכם, על מנהלות הסיעה

שלי טל מירון: צוות הסיעה הכי טוב במשכן, חד משמעית

שלי טל מירון:  ראית כמה נשים יש ביש עתיד?     כמה נשים יש אצלכם?     

יצחק קרויזר: בסיעה? יש לנו מנהלת

שלי טל מירון: לא מנהלת סיעה, במפלגה

יצחק קרויזר: יש לנו את לימור סון הרמלך שהיא שקולה לעשר נשים

שלי טל מירון: כמה אחוזים לימור סון הרמלך? אצלנו זה 40% נשים בהגדרה

שלי טל מירון:  סתם, אני רק שמה את זה על השולחן כי אצלנו עושים בפועל ולא רק מדברים

נאור שירי: אז אנחנו חוזרים לקבוצת הווטסאפ?     

יצחק קרויזר: איזו קבוצת ווטסאפ?     

שלי טל מירון: קודם כל, אלמוג חזר לווטסאפ

יצחק קרויזר: אלמוג לא יצא

שלי טל מירון: בוא, היו ימים

שלי טל מירון:  אנחנו יודעים

שלי טל מירון:  היו ימים שאלמוג לא היה בווטסאפ

שלי טל מירון:  אנחנו הצענו לו להצטרף לשלנו, ריחמנו עליו

שלי טל מירון:  באותו יום נחמץ ליבנו

יצחק קרויזר: יכולתם לאמץ אותו

שלי טל מירון: לא, אל תגזים, אבל נחמץ ליבנו שזרקתם אותו מהווטסאפ

יצחק קרויזר: הוא לא נזרק מהווטסאפ

יצחק קרויזר:  לא יצא ולא נזרק

נאור שירי: אני עכשיו מראה לכם ותדעו לכם שעכשיו ישלחו לך

יצחק קרויזר: יש לך ווטסאפ עם אלמוג?     

נאור שירי: אני לא מסמס לו

נאור שירי:  אני מראה לך

יצחק קרויזר: אה, את צילום המסך של סגל?     

שלי טל מירון: אז מה אתה אומר שזה לא קרה?     

נאור שירי: יש גבול, אמנם 3:36 לפנות בוקר, אבל אנחנו לא עד כדי כך

שלי טל מירון: אנחנו די חדים בסך-הכול

יצחק קרויזר: אצל עמית סגל צילמו מסך, לא צילמו שהוציאו אותו מהקבוצה

נאור שירי: שהוא הוסר מהקבוצה

שלי טל מירון: גם היתה מלחמת הטוויטים של חנמאל ואלמוג, זה היה חזק מאוד

מטי צרפתי הרכבי: מי זה?     

יצחק קרויזר: מנהל הסיעה של הציונות הדתית

נאור שירי: למה אתה פה? הח"כים לא פה

יצחק קרויזר: הם עשו תורנות והוא לקח על עצמו

יצחק קרויזר:  ייאמר לזכותו, הוא שחרר את הצעירים של עוצמה יהודית ולקח על עצמו להיות פה לבד כל הלילה

יצחק קרויזר:  הוא מהציונות הדתית

יצחק קרויזר:  לעוצמה יהודית יש מנהלת סיעה ומנהל סיעה שהם חבר'ה צעירים

יצחק קרויזר:  נמרצים אבל בלילה הם עייפים

יצחק קרויזר:  הוא אמר לכם ללכת לישון ושהוא ישמור על ועדת חוקה כדי שלרוטמן יהיה לאן לחזור

קריאה: אצל סגל זה רק צילום מסך

יצחק קרויזר: בסדר, זה פייק ניוז של יש עתיד, אנחנו רגילים כבר

יצחק קרויזר:  תכף תגיד שעכשיו יש סרבנים בקבוצה, כאלה שמשהים את עצמם מהתנדבות

נאור שירי: אתה יודע מי כתב מאמר ב-2020, אל תשרתו בצבא? אתה יודע מי? אתה רוצה לעזור לנו, מי כתב, אל תשרתו בצבא? אתה רוצה לעזור לנו?     

יצחק קרויזר: מהציונות הדתית?     

נאור שירי: עזוב, לא אמרתי לך, אני לא מסגיר

נאור שירי:  שאלה כללית

נאור שירי:  מהמחנה שלך כיום, דמות בחירה בקואליציית הימין מלא מלא בקייטנת חיזבאללה בצפון

נאור שירי:  עוד מעט נדבר על זה

נאור שירי:  אתה יודע מי?     

יצחק קרויזר: לא, חדש לי

נאור שירי: רוצה לנחש? השם הפרטי שלו מתחיל בבי"ת

יצחק קרויזר: בועז טופורובסקי?     

נאור שירי: לא, בועז הוא מהאופוזיציה

נאור שירי:  בצלאל סמוטריץ

יצחק קרויזר: תראה

נאור שירי: אתה לא מאמין?     

יצחק קרויזר: אני מאמין, אני רוצה לראות

נאור שירי: אתם יודע למה הוא כתב מאמר שחובה לא לשרת בצבא? בגלל שירות נשים

שלי טל מירון: הוא בכוח קפלן?     

נאור שירי: יש מצב

נאור שירי:  יכול להיות שהוא בכוח קפלן

נאור שירי:  הוא רצה להתנגד

נאור שירי:       בצלאל סמוטריץ' לסרוגים, 23

נאור שירי: 3

נאור שירי: 2017, אני מתנצל על הטעות

נאור שירי:  הכותרת: מצילים את צה"ל, לא מתגייסים

נאור שירי:  מה אתם אומרים?     

שלי טל מירון: זה סוג של סרבנות

נאור שירי: "צה"ל הוא צבא הקודש והשירות הצבאי הוא ערך ולא הכרח מפני שזאת מצווה גדולה של עזרת ישראל מיד צר ונדבך מרכזי בכינון העצמאות המדינית"

נאור שירי:   להמשיך? הנה, בבקשה, מצילים את צה"ל, לא מתגייסים

נאור שירי:       אני רוצה לשמוע גינוי ממי שיושב בראש ועדת חוקה, חוק ומשפט

נאור שירי:  הוא ממלא מקום ויש לו שלט אפילו, חבר הכנסת יצחק קרויזר, שמגדיר את עצמו ואומר שהוא נגד השתמטות

יצחק קרויזר: נכון

נאור שירי: אני רוצה שאתה תגנה את המאמר הזה ומי שכתב אותו

יצחק קרויזר: אני רוצה לקרוא אותו

שלי טל מירון: הוא קורא לסרבנות

נאור שירי: יש לנו מספיק זמן כדי שתקרא אותו, בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: אבל אם מישהו מתנדב, הרי זה לא - - -      

שלי טל מירון: אנחנו לא שם בכלל

שלי טל מירון:  אנחנו בהשתמטות מצה"ל

יצחק קרויזר: אני רוצה לקרוא את זה, שלח לי את הכול

קריאה: שירי, לא אתן לך גינוי אבל אתן לך קונטרה

קריאה:  מנהל הסיעה שלו שירת 22 שנים במילואים כלוחם

נאור שירי: זה לא קשור

קריאה: אחרי זה עוד 15 שנה כמתנדב, סרן במילואים

נאור שירי: זה לא קשור

קריאה: זה קשור, זה קשור

קריאה:  אתה אומר שמישהו בכיר בציונות הדתית

נאור שירי: הוא כתב מאמר ואמר לא לשרת

נאור שירי:  מה זה בכיר?     

קריאה: ואני אומר לך שכולנו משרתים

קריאה:  הוא גם שירת

נאור שירי: מה הוא היה? מש"ק דת חודשיים?     

קריאה: שירת

מטי צרפתי הרכבי: שנה וקצת?     

נאור שירי: תגיד, מה זה קשור? הוא כתב מאמר ב-2017 מאמר לא להתגייס לצבא? כתב?     

יצחק קרויזר: שנייה, על מה היה המאמר? באיזה קונספט?     

נאור שירי: אני מסביר לך, בקונטקסט הזה שאם יש שירות נשים אז לא מתגייסים, זה הכול

יצחק קרויזר: שלח לי את זה, נקרא ונגיב

יצחק קרויזר:  נוציא לך תגובת המערכת

שלי טל מירון: חברים, אני לא רוצה להפריע לכם לדיון הפורה

שלי טל מירון:  העוגה כבר בתנור עוד רגע

שלי טל מירון:  שיהיה לכם המשך לילה טוב

יצחק קרויזר: איזו עוגה?     

שלי טל מירון: מה אתה אוהב? מה הביקוש?     

יצחק קרויזר: אני אוכל הכול

שלי טל מירון: אז תסמוך עלי

קריאה: אם זה חלבי אנחנו צריכים לדעת

שלי טל מירון: אני אדאג ליידע אתכם בכל הפרטים הרלוונטיים

נאור שירי: אתם רוצים שנקרא את המאמר וננתח אותו?     

יצחק קרויזר: כן

נאור שירי: אתם רוצים לדבר על חיזבאללה?     

יצחק קרויזר: זה הזמן שלך, אתה יכול לדבר על מה  שאתה רוצה

יצחק קרויזר:  זאת שיחה אישית

נאור שירי: מטי, דברי על נשים בתנ"ך

יצחק קרויזר: אני הולך עוד עשרים דקות, אני אשמח למשהו קצר

יצחק קרויזר:  יגיע אוהד טל

נאור שירי: היום אוהד טל עשה עלי סרטון

נאור שירי:  תדע לך שהוא חזק בטיקטוק

נאור שירי:       מאיפה אוהד טל?     

יצחק קרויזר: מהציונות

יצחק קרויזר:  אם יש להם כיפה אז זה הציונות, אם אין להם זאת עוצמה

יצחק קרויזר:  זה הכלל

נאור שירי: אין לכם מישהו עם כיפה?     

יצחק קרויזר: לא

נאור שירי: איתמר בן גביר לא עם כיפה?     

יצחק קרויזר: איתמר בן גביר עם כיפה

נאור שירי: פרט שולי בעוצמה

נאור שירי:  בנית לי תזה וראש המפלגה שלך עם כיפה

יצחק קרויזר: אבל נדלקת

נאור שירי: לא, אמרתי שזה לא הגיוני

נאור שירי:  חנמאל עם כיפה? כפולה אתה אומר

מטי צרפתי הרכבי: תבחר אישה, אני קוראת לך

יצחק קרויזר: אני בחרתי לפני 15 שנים

נאור שירי: אני מקווה שבחרת יותר טוב ממה שבחרת בבחירות

מטי צרפתי הרכבי: מה עם בת גביר? יש את בן גביר ויש גם את בת גביר שהולכת עם הנשק

יצחק קרויזר: נכון

מטי צרפתי הרכבי: אני חושבת שדבורה היא הנביאה היחידה בתנ"ך

מטי צרפתי הרכבי:  היא הייתה נביאה ושופטת בתקופת השופטים

מטי צרפתי הרכבי:  היא המיוחדת מכל השופטים בכך שהיתה אישה

מטי צרפתי הרכבי:  היא אף היחידה שנאמר עליה במפורש שהיא שפטה את ישראל

מטי צרפתי הרכבי:  "ויעלו אליה בני ישראל למשפט"

מטי צרפתי הרכבי:       הכתובים מציינים את היותה אשתו של לפידות ואת העובדה שמקום מושבה וביתה היה חוסה בצילו של עץ תמר שנקרא על שמה, תומר דבורה

מטי צרפתי הרכבי:  בית זה שממנו שפטה את בני ישראל היה ממוקם בין הרמה ובין בית אל בהר אפרים שבנחלת בנימין

נאור שירי: אתה רואה למה שר המורשת דווקא השקיע שם כסף?      

יצחק קרויזר: הכול שם

יצחק קרויזר:  כל אישה שתוציא שם, היא היתה ביהודה ושומרון

מטי צרפתי הרכבי: אני לא יודעת

נאור שירי: איך הגעת למסקנה הזאת?     

יצחק קרויזר: איפה זה נחלת בנימין?      

מטי צרפתי הרכבי: בוא נגיד ששרה אימנו לא היתה ביהודה ושומרון, כך נראה לי

יצחק קרויזר: היא קבורה בחברון

יצחק קרויזר:  איפה היא חיה?     

נאור שירי: מאיפה אתה יודע איפה היא חיה, היית איתה? מאיפה אתה יודע, אולי היא היתה בהוד השרון?     

יצחק קרויזר: ברמת השרון, אולי

יצחק קרויזר:  אולי תעשה לנו הסבר מה ההבדל בין רמת השרון להוד השרון? איפה יש יותר ירוק?     

נאור שירי: להוד השרון יש עתודות קרקע הכי גדולות באזור השרון

נאור שירי:  גם רמת השרון בהתחלה שלה היתה מושבה חקלאית

נאור שירי:  עד היום יש חקלאות בהוד השרון

יצחק קרויזר: נכון, יש שם הרבה תותים

נאור שירי: מה נכון? לפני רגע אמרת שאתה לא יודע מה זה רמת השרון והוד השרון

יצחק קרויזר: לא, אני יודע, אני רוצה - - -      

נאור שירי: אמרת שיש לי אדנית רק במרפסת

מטי צרפתי הרכבי: שם הירוק הוא הירוק של המעשנים

יצחק קרויזר: הוא לא שולל

נאור שירי: לא, ממש לא

נאור שירי:  אני מברך על זה

קריאה: קנביס רפואי

נאור שירי: גם לא רפואי, הכול טוב

נאור שירי:  רוצים עוד דברים על הוד השרון?     

יצחק קרויזר: בין דבורה הנביאה להוד השרון

יצחק קרויזר:      תמשיכי

מטי צרפתי הרכבי: דבורה הנביאה היא שהביאה לתשואת ישראל ולשארית יושבי כנען שהתרכזו והתיישבו בגליל התחתון וצררו את ישראל בחוזקה 20 שנה

מטי צרפתי הרכבי:  אז יושבי כנען צררו - - -      

נאור שירי: אתה אומר: קוברים ביהודה ושומרון, חיים בקו הירוק

מטי צרפתי הרכבי: בראשם עמד בית יבין ואיתו מלכי כנען, הם מלכי הערים הכנעניות, תענך, מגידו, יבלעם ועוד

מטי צרפתי הרכבי:  כנביאה, ובשליחות ה', קראה דבורה לברק בן אבינועם מקדש נפתלי שבגליל העליון ממערב להחולה, לצאת בראש צבא גדול על-מנת להביא לפתרון צבאי שיושיע את ישראל

מטי צרפתי הרכבי:       נו, גם פה הכול מתחבר

מטי צרפתי הרכבי:  כתוב: "ותאמר אליו, הלוא ציווה אדוני אלוהי ישראל, לך ומשכת בהר תבור ולקחת עמך עשרת אלפים איש מבני נפתלי ובני זבולון

מטי צרפתי הרכבי:  ומשכתי אליך אל נחל קישון, את סיסרא שר צבא יבין ואת רכבו ואת המונו ונתתיהו בידיך"

מטי צרפתי הרכבי:      ברק מתנה את הפיקוד על צבא ישראל – גם יש פה איזה רמז לסרבנות

מטי צרפתי הרכבי:       ברק מתנה את הפיקוד על צבא ישראל בהשתתפותה של דבורה אימו, כי בזכותה תדבק יותר ההשגחה על חיל ישראל הנלחמים עם סיסרא

מטי צרפתי הרכבי:  דבורה מסכימה להצטרף לברק

מטי צרפתי הרכבי:       וואלה, יש פה שירות נשים

נאור שירי: אני מוחה נגד שירות נשים

מטי צרפתי הרכבי: זה שירות נשים, ראית?     

נאור שירי: היא עמדה בראש הכוח

מטי צרפתי הרכבי: לא, זה ממש מהפך מבחינת המקום של האישה

מטי צרפתי הרכבי:       דבורה מסכימה להצטרף לברק - - -      

יצחק קרויזר: זה ספר על נשים

מטי צרפתי הרכבי: נכון, אבל זה שהיא עמדה בראש הצבא זה באמת

מטי צרפתי הרכבי:       דבורה מסכימה להצטרף לברק ולעמוד עמו בראש צבא ישראל

מטי צרפתי הרכבי:  אולם, דע, אמרה היא לברק, הצטרפותי תגרום שתהילת הניצחון לא תיזקף על שמך כי ביד אישה ימכור ה' את סיסרא

מטי צרפתי הרכבי:  הניצחון ייקרא בעיקר על שמי

מטי צרפתי הרכבי:       על-פי שירת דבורה, קראה דבורה לכל שבטי ישראל להצטרף למלחמה בבית יבין, אולם רק שישה שבטים נענו לה

מטי צרפתי הרכבי:  עוד פעם יש כאן סרבנים

מטי צרפתי הרכבי:       זבולון, נפתלי, יששכר, בנימין, אפרים ומנשה

מטי צרפתי הרכבי:  שלושת השבטים הראשונים היו מאוימים ישירות על-ידי הכנענים ואילו השלושה האחרים היו השבטים שבחבליהם ישבה דבורה

מטי צרפתי הרכבי:  אכן גייס ברק 10,000 חיילים ופניו אל הר תבור ועימו דבורה

יצחק קרויזר: כן, כן

נאור שירי: למה פעמיים כן?     

יצחק קרויזר: זה הערות לניסים ואטורי

נאור שירי: לא, ניסים ואטורי יש לי איתו שיח של ימאי בכיר

מטי צרפתי הרכבי: נסגרה ההרשמה

נאור שירי: קודם כל, כשואטורי נכנס כולם צריכים לקום ולהצביע

קריאה: גלעד קריב קם אליו

נאור שירי: אתם מכירים את השריקה ששורקים כשמגיע קפטן

יצחק קרויזר: קודם היה לנו שיח טייסים, עכשיו זה שיח אנשי ים, זה טוב

נאור שירי: מי עוד אנשי ים פה?     

יצחק קרויזר: רק אתה

יצחק קרויזר: מי לא נרשם? למי אין כרטיס לשיט של ואטורי?     

נאור שירי: ואטורי

נאור שירי:      תדע לך, בסוף  הכנסת הזאת ההישג שלי יהיה דוקטורט על ואטורי מאוניברסיטת ליטא

יצחק קרויזר: יש קבוצת ווסטאפ "הואטורי היומי"

נאור שירי: כן? הוא פתח קבוצת וואטסאפ הוואטורי היומי? שמע, זאת מכונת תעמולה

יצחק קרויזר: בשתיים בלילה אני קם לראות

נאור שירי: שמע, זאת מכונת תעמולה

נאור שירי:       כשאתה אומר שאתה קם, אתה קם פותח את העיניים, או קם פיזית ומסתכל?     

יצחק קרויזר: אני בשכיבה

יצחק קרויזר:  אני רק מתעדכן וחוזר לישון

יצחק קרויזר:  מה הוא עשה פה במשכן בשתיים בלילה, אתה יודע?     

נאור שירי: היום?     

יצחק קרויזר: אתה היית פה בשתיים בלילה?     

נאור שירי: לא

יצחק קרויזר: למה לא?     

נאור שירי: כי הלכתי לנוח

יצחק קרויזר: יפה

יצחק קרויזר:  למה הוא היה פה?     

נאור שירי: ניסים לא ישן, הוא כמו דולפין, חצי מהמוח שלו ער והחצי ממשיך

נאור שירי:  הוא נון סטופ

נאור שירי:  זה בזבוז זמן לישון

נאור שירי:  יש לו את היכולת

נאור שירי:  באונה הימנית הוא נח ובשמאלית הוא בשיא הכוח

נאור שירי:  כמו שהוא אוהב להגיד, פול טרוטלים קדימה

נאור שירי:  אז הוא לא ישן, חשוב שתדע את זה

נאור שירי:  בגלל זה הוא אפקטיבי

יצחק קרויזר: אם הוא ישן, מה קורה? הוא בבעיה

מטי צרפתי הרכבי: לא ינום ולא יישן שומר ישראל

יצחק קרויזר: לדעתי הוא יושב עכשיו בוועדת חוץ וביטחון

מטי צרפתי הרכבי: עם קיסם בעין

יצחק קרויזר: הוא הראשון שזיהה

נאור שירי: הוא פשוט לא זיהה נכון, אבל הוא הראשון שזיהה

נאור שירי:   רגע, אז הוא היה ממלא מקום?     

קריאה: הוא בא לדיון

נאור שירי: קראתם את הציוץ שלו מהיום?     

יצחק קרויזר: לא

נאור שירי: היתה לו הברקה

יצחק קרויזר: אה, שבלי נתניהו אין ישראל?     

נאור שירי: בדיוק

מטי צרפתי הרכבי: משיח בן דוד

מטי צרפתי הרכבי:  אני חושבת שאפשר להכריז על נתניהו כמשיח

נאור שירי: כמלך

מטי צרפתי הרכבי: הבעיה שלי רק עם המלכה, לא עם המלך

נאור שירי: אחאב היה מלך?     

יצחק קרויזר: כן

נאור שירי: כרם נבות זה אחאב, נכון?     

קריאה: אני לא עד כדי כך שולט

נאור שירי: לא, זה כותרת

נאור שירי:  מי היה המלך בזמן כרם נבות

נאור שירי:  זה אחראב?     

יצחק קרויזר: כן

נאור שירי: חמש יחידות תנ"ך, 93

נאור שירי: ביש עתיד יש כיבוד, לא נעים לי להגיד, כיבוד של אזכרות

נאור שירי:  הכי קמצנים שיש

יצחק קרויזר: אין מצב שאתם מקבלים את האננס הפחות טרי משלנו

נאור שירי: איזה אננס?     

קריאה: אצלם זה לא הליכוד

קריאה:  בליכוד פותחים

יצחק קרויזר: לא היית היום בטקס של קרעי שר התקשורת, נכון?     

נאור שירי: מאלי אקספרס?     

יצחק קרויזר: לא, המקורי

נאור שירי: נו, טקס השקת החרבת התקשורת הישראלית? פספסתי

נאור שירי:  גם לא זימנו אותי

מטי צרפתי הרכבי: הוא לא רוצה להוריד את הכפתורים?     

נאור שירי: אין כפתורים

נאור שירי:  הוא ביטל, הכול טאצ'

יצחק קרויזר: כל השלט יהיה של ערוץ 14

נאור שירי: כי מה שקורה פה לא דפוק

נאור שירי:  באמת, בא שלמה קרעי וחירב את כל העשייה המבורכת של ממשלת ישראל

נאור שירי:  חיכינו לו כדי שנוכל להגיד - - -      אוקי, אז הוא הוציא את הכפתורים, מעביר מיליארדים לערוץ 14, מבטל את כל ערוצי התבהלה

נאור שירי:  מה עוד?     

יצחק קרויזר: זהו, נשארת עם ערוץ אחד

נאור שירי: מה שנקרא, ברוך בואך לשלמה סקרי לנד

יצחק קרויזר: מה היה לך פעם? רק ערוץ אחד, נכון?     

נאור שירי: מה היה לי פעם? היה טוב פעם

נאור שירי:  איזה כיף היה פעם? אנשים היו מתים בגיל 40, לא היו שואלים יותר מידי שאלות

נאור שירי:  מה היה צריך את כאב הראש?     

יצחק קרויזר: לגמרי

מטי צרפתי הרכבי: אבל עם הקריסה של מערכת הבריאות אנחנו נגיע גם לארבעים, בטח בפריפריה

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו בתפוסה הכי גבוהה במדינות ה-OECD בתפוסה של כמעט 95% בבתי חולים

מטי צרפתי הרכבי:  בעצם, במשך 40 שנה, יש איזו נקודת זמן שקוראים לה 1977 התחילה הירידה במיטות אשפוז בצורה שיטית

יצחק קרויזר: זאת המשימה שלנו, של הפריפריאליים

נאור שירי: לא, זאת לא המשימה שלכם הפריפריאליים

יצחק קרויזר: למה?     

נאור שירי: כי זאת אמורה להיות המשימה של ממשלת ישראל

נאור שירי:  הבכיין הראשי – אגב, אני ממליץ והצעה לסדר, שכל פעם שדודי אמסלם עולה, לתת לו קופסה של ממחטות

נאור שירי:  לא ראיתי כזה בכיין בחיים שלי, באמת

יצחק קרויזר: עם רולקס או בלי רולקס?     

נאור שירי: לא, הוא הוריד את השעון, שמתם לב?     

יצחק קרויזר: לא יודע

נאור שירי: אני בודק

מטי צרפתי הרכבי: איך הוא יודע מה השעה?     

נאור שירי: לא צריך, יש לו את הקדוש ברוך הוא

יצחק קרויזר: שמש העמים

מטי צרפתי הרכבי: לא, זה הוא שמש העמים

יצחק קרויזר: הוא מחליט מתי שמש

מטי צרפתי הרכבי: אנחנו כל בוקר אומרים לו תודה שהשמש זרחה כי בלעדיו נהיה בעלטה מוחלטת

יצחק קרויזר: לא, בזה תהיו אחרי ביטול עילת הסבירות

מטי צרפתי הרכבי: לא, זה סביר בהחלט שהוא קובע מתי תזרח השמש, מתי היא תשקע

מטי צרפתי הרכבי:  יום זה לילה, לילה זה יום

מטי צרפתי הרכבי:  אמסלם הוא חזק בשמש

מטי צרפתי הרכבי:  אני חושב שהוא עושה נזק לעדות במדינת ישראל

נאור שירי: הוא עושה נזק ליקום גם ואז הוא משפיע על השמש

מטי צרפתי הרכבי: אם תסתכל על הטופ של הליכוד - - -      

יצחק קרויזר: יש בליכוד אנשים טובים

מטי צרפתי הרכבי: יש הרבה אשכנזים

נאור שירי: פשוט הם לא בכנסת

מטי צרפתי הרכבי: ביש עתיד הרוב זה מזרחיים וספרדים אז אי-אפשר לנופף בזה

יצחק קרויזר: במה?     

מטי צרפתי הרכבי: בזה שאנחנו אשכנזים

נאור שירי: אתם עם הסטיגמות האלה

מטי צרפתי הרכבי: אז נמשיך עם דבורה

נאור שירי: רגע, רוצים לדבר על חיזבאללה בצפון לפני שאתה הולך? בתור תושב הצפון והמשימה שלכם כפריפריה

מטי צרפתי הרכבי: הם הקימו אוהל וטרח ישר קיפלו את האוהל

יצחק קרויזר: האוהל זה בגזרה של לבנון

מטי צרפתי הרכבי: ישר פיניתם את האוהל

נאור שירי: נו, באמת

מטי צרפתי הרכבי: אבל ישר פינו את האוהל

מטי צרפתי הרכבי:  זה במפורז, לא?     

יצחק קרויזר: לא, לדעתי חצו קו כחול

נאור שירי: חצו קו

מטי צרפתי הרכבי: נו, אז איזו משילות? איזו יד קשה?     

יצחק קרויזר: זה שששר הביטחון גלנט

יצחק קרויזר:  אם זה היה מעבר לגדר - - -      

מטי צרפתי הרכבי: יש אבל שר במשרד הביטחון

יצחק קרויזר: הוא אחראי על יהודה ושומרון, על הקו המזרחי

יצחק קרויזר:  שם אין אוהלים

נאור שירי: אתה יודע מה מצחיק? זה צריך להיות בטיפולו של בן גביר צריך להיות כי זה בתוך ישראל

יצחק קרויזר: זה שטח כחול

נאור שירי: קו על מלא

מטי צרפתי הרכבי: מלא על מלא

יצחק קרויזר: אולי גלנט ייתן להם צו

נאור שירי: אתה יודע שהם פתחו קו סיור בישראל כבר? זה נהיה קטע לעבור למדינה

מטי צרפתי הרכבי: לא, הם בודקים גבולות

נאור שירי: הם לא בודקים, הם כבר חצו גבולות

מטי צרפתי הרכבי: חצו את כל הגבולות

יצחק קרויזר: עכשיו עם אוהד טל יש הרבה מה לדבר כי היום הוא העביר חוק חשוב מאוד של שיתוף פעולה של קואליציה ואופוזיציה לגבי האגודות השיתופיות

יצחק קרויזר:   שאלת מה הממשלה הזאת עושה? מה שהרבה שנים לא עשו פה

נאור שירי: מדהים

נאור שירי:  תדע לך, בכל המזרח התיכון מדברים על מה שאתם עושים

יצחק קרויזר: דע לך שעל הצעת החוק הזו מדברים בכל המזרח התיכון

יצחק קרויזר:  אתה יודע למה? בגלל הייעוץ המשפטי

נאור שירי: אין, אתה לא מסוגל לסיים משפט בלי להגיד או יועמ"שית או ייעוץ משפטי

מטי צרפתי הרכבי: אבל הוא גם לא הלך להלל יפה

מטי צרפתי הרכבי:  אין רפואה טובה בפריפריה

נאור שירי: פעם התייבשת? כולנו התייבשנו פעם בחיים, נכון? פעם קרה לך שהתייבשת ואמרת: נשים בצד את ההתייבשות, נירגע 24 שעות, נישן על זה לילה, אחרי 24 שעות, קמת בבוקר, אמרת: נראה לי שהתייבשתי אתמול, אני מבקש ללכת לעשות בדיקה, אתה מגיע לבית חולים, קודם אתה עובר ארבעה בתי חולים - - -     

יצחק קרויזר: יכול להיות שאין שם מחלקת התייבשות

נאור שירי: היא הייתה סגורה בשבת

נאור שירי:  המחלקה הטובה ביותר להתייבשות זו מחלקת צנתורים וקרדיולוגיה

נאור שירי:  לא רק זה, גם הזעיקו את כל הקרדיולוגים הכי בכירים כי הוא התייבש

נאור שירי:  מה הדבר הבסיסי שאתה עושה כשאתה מתייבש? אני הייתי חובש בצבא – נוזלים, נכון? אם אתה מתייבש, קח נוזלים

נאור שירי:  בא האדם הסביר המיובש למיון, אומרים לו: פנה ימינה לקרדיולוגיה

נאור שירי:  יש שלט ישר כדי למנוע את התורים, כמו הקופה הדיגיטלית

נאור שירי:  כל מי שהתייבש – ימינה לקרדיולוגיה, ויתרו לו על הנוזלים

יצחק קרויזר: זה מה שקרה כשיש עתיד הוציאו את הייעוץ המשפטי מהוועדה

יצחק קרויזר:  זה דיון על עילת הסבירות

נאור שירי: השלט: מי שהתייבש – ימינה לקרדיולוגיה

נאור שירי:  הלג הבא – אתה לא פוגש אחות, אתה פוגש אדם עם טלפון שמצלם אותך ואומר: בבקשה, האדם הסביר המיובש, מה יש לך לומר לאומה? והוא אומר: תשתו ושימו כובע, הייתי אתמול בכנרת

נאור שירי:  מילא אתה לא יודע להכין חביתה, איך אפשר לסמוך על בן אדם שלא יודע לשתות?      

יצחק קרויזר: הוא יצא ושאלו אותו: למה לא נכנסת להלל יפה? הוא אמר: לא רציתי להתייבש

יצחק קרויזר:  זה מה שקורה למי שבא לבית חולים בפריפריה – מתייבש

יצחק קרויזר:  בכל מקרה, הוא לא רצה להתייבש בהלל יפה, התקשורת סילפה את מה שהוא הוציא

יצחק קרויזר:  הוא הגיע ואמר: באתי לבדוק, עצרנו בתחנה הכי קרובה, זו הייתה מחלקת קרדיולוגיה בשיבא וזהו

יצחק קרויזר:  מפה הכול יצא משליטה

נאור שירי: זה מצב הזיה, הבן אדם התאשפז, אף אחד במדינה לא מאמין לו

נאור שירי:  מסכן, הוא התייבש, אף אחד לא מאמין לו שהוא התייבש

נאור שירי:  שרה לא האמינה לו

יצחק קרויזר: אוהד טל, נעשה לך את הטקס

יצחק קרויזר:  תדע לך שהוא יושב-ראש הוועדה הכי מפרגן

יצחק קרויזר:  הוא כבר חודשיים דן בחוק לא שלו, של חבר כנסת אחר – לא רלוונטי לדיון – מדבר על החוק, קואליציה, אופוזיציה, פרגונים מקיר לקיר, כל הכבוד לו, רק מציע החוק נעלם מהחוק

נאור שירי: אני מרגיש שיש ביניכם משהו לא פתור

אוהד טל: אני אשמור על כבודו של חבר הכנסת שמימיני ולכן אני לא אשיב לו על האשמות השווא

אוהד טל: בוקר טוב, עם ישראל

אוהד טל:  אולי נוציא את הישיבה להפסקה?     

נאור שירי: לא, אנחנו לא יכולים להפסיק לדון בדברים המאוד ענייניים

אוהד טל: נדון, כולנו בקשב רב לכל מי שיש לו מה לומר

נאור שירי: ראיתי שעשית עלי סרטון, אני רוצה להעלות אותו, למה אני נותן להם אישורי כניסה

נאור שירי:  אתה הפקת את הסרטון הזה? שאלה לרמת הקרדיט שאני רוצה לתת

אוהד טל: לא, יש צוות דוברות, אנשים רציניים

נאור שירי: אה, זו המפלגה, הציונות הדתית

נאור שירי:  קודם כל אני רוצה להודות לכם, למפלגת הציונות הדתית, על תשומת הלב שאתם מקדישים לי

אוהד טל: בכל זאת אתה מייצג את הרוב, את רוב הציבור, אז אנחנו מעריכים את האנשים שעומדים מאחוריך

נאור שירי: איפה גדלת?     

אוהד טל: אילת

נאור שירי: איזה פריבילג

מטי צרפתי הרכבי: וההורים מאיפה?     

אוהד טל: אימא ממרוקו

נאור שירי: איפה היית כל החודש האחרון?       

יצחק קרויזר: הוא יושב-ראש הוועדה למיזמים ציבוריים

אוהד טל: באוסטרליה

נאור שירי: לפני אוסטרליה איפה היית?     

אוהד טל: לא בחודש האחרון כבר

נאור שירי: ברור, כי בחודש האחרון היית באוסטרליה, לפני חודשיים?     

אוהד טל: בארצות הברית

נאור שירי: אתה חבר בוועדת חוץ?     

אוהד טל: גם

נאור שירי: למה עשית עלי סרטון?     

אוהד טל: מה למדת מהסרטון?     

נאור שירי: למה הכנסתי אותם? למה לא?     

אוהד טל: למה כן?     

נאור שירי: אבל למה להשוות את זה למשה מירון?     

אוהד טל: כל אחד והלא נחמדים שלו

נאור שירי: אבל זה לא מישהו שעושה את זה באופן קונסיסטנטי

מטי צרפתי הרכבי: נאור לא ידע

נאור שירי: למה שאני אדע את זה?     

יצחק קרויזר: הוא לא ידע שהם רוצים להדביק את עצמם

נאור שירי: מה, אתה לא מכניס אנשים לכנסת?     

יצחק קרויזר: רק מי שאני מכיר

נאור שירי: אין מצב

נאור שירי:  אתה ראית אותו עם דבק?      

יצחק קרויזר: שמעתי

נאור שירי: שמעת

נאור שירי:  אתה ראית אותו עם דבק?     

אוהד טל: לא

יצחק קרויזר: אתה ראית אותו עם דבק?     

נאור שירי: לא

יצחק קרויזר: למה אתה מכניס אותם?     

נאור שירי: די, נו

נאור שירי:  יש לך מלא אזרחים שאתה מכניס ונפגש אתם שלא פגשת אותם בחיים

נאור שירי:  אתה מכניס אנשים שאתה לא מכיר?      

אוהד טל: לא

אוהד טל:  שאני לא מכיר, לא

נאור שירי: כן? לא עשית אף פעם אישור כניסה למישהו שהוא לא מכיר שבא להיפגש אתו?      

קריאה: אני מברר לפני

אוהד טל: תסתכל למצלמה ותגיד שלא ידעת שהם רוצים לבוא להפגין כאן בכנסת

נאור שירי: יש פה מצלמה גם, הכול בסדר, היא ב-360

נאור שירי:  אני אסתכל למצלמה, תכף נעשה את הרגע הדרמטי

נאור שירי:  עכשיו אתה מבין מה היה, קרויזר? אחרי שהוא חזר מאוסטרליה - - -     

אוהד טל: הוא לא עונה

נאור שירי: אל תדאג, יש לנו פה שעתיים, אני אענה לך על הכול, אתה לא תענה לי על דברים, תכף תסתכל

נאור שירי:  אז עכשיו התגלה פה בכתבת תחקיר מעמיק שעשיתי, אחרי שחבר הכנסת אוהד טל אמר: אני לא מכניס אנשים שאני לא מכיר, שהעוזר שלו אמר: אני שואל מי הם לפני

נאור שירי:  גם אצלי שאלו מי הם לפני

נאור שירי:  היי, מי את? מטי, אני אשמח להיפגש אתך, תודה רבה, אני מכיר אותך

נאור שירי:  אז קודם כל פאק באמינות

מטי צרפתי הרכבי: יש אנשים שרוצים להיפגש

מטי צרפתי הרכבי:  למשל, היום בא לבקר אותי אבא עם ילד שכתב ברשתות שהילד שלו, בן ה-10, בחופשה ומאוד מעניינת אותו הכנסת, אם הוא יכול לבוא ולראות את הכנסת

מטי צרפתי הרכבי:  ילד בן 10 עם אבא שלו

מטי צרפתי הרכבי:  אז כן

אוהד טל: מזכירה לי היועצת המשפטית שהמטרה שלכם כאן היא לנמק את ההסתייגויות

אוהד טל:  אם אתם בוחרים לוותר על זכותכם, זאת זכותכם לוותר על זכותכם אבל רק שזה יהיה לפרוטוקול שאתם מוותרים על זכותכם לנמק ולעסוק בענייני הגיגים למיניהם

נאור שירי: היא לא הזכירה לך את זה כי במקרה הסתכלתי ושמעתי מה היא אמרה לך

טליה ג'מאל: אמרתי שעל פי מה שנקבע אנחנו כרגע בחריג של הנוהל של ההסתייגויות, ולכן אם הם מבקשים לדבר זה הזמן שלהם

טליה ג'מאל:  אפשר לשמור על שיח הדדי, אבל ככל שאתם מבקשים לדבר בעצמכם אז הוא אמור לתת לכם את הזמן הזה

נאור שירי: אתה רוצה להמשיך ולשאול אותי למה הכנסתי אותם, או שאתה רוצה שאני אסביר לך את חוסר ההקבלה והקורלציה בינם לבין משה מירון? או שאתה בעד שמשה מירון ימשיך עם קמפיין "השמאלנים בוגדים"? זו גם אופציה

נאור שירי:  אתה בעד שמשה מירון ייכנס לכנסת?     

אוהד טל: אני בעד שלא יהיו מחאות בכנסת, שלא לנצל את הבמה המכובדת הזאת להפגנות

אוהד טל:  אתה בעד הדבר הזה? אתה בעד לשמור על המקום הזה ממלכתי?     

נאור שירי: אני לא חושב שהמקום הזה ממלכתי

אוהד טל: אתה בעד שאנחנו נעשה מאמץ כדי שהוא יהיה ממלכתי?     

נאור שירי: כן

נאור שירי:  אתה יודע איך נתחיל מהמאמץ? אני לא אכניס יותר את ארבעת החבר'ה שביקשו פגישה איתי וצעקו פה "דמוקרטיה", השם-ישמרנו, ואתה תצטרף אליי לקריאה לא להכניס את משה מירון

אוהד טל: אתה אי פעם ראית שהכנסתי את משה מירון לכנסת?     

נאור שירי: תצטרף אליי לקריאה

נאור שירי:  אמרתי שהכנסת אותו?     

אוהד טל: אני לא בעד להכניס אנשים שגורמים נזק לממלכתיות של המקום מכל צד

נאור שירי: אז אתה מצטרף אליי?     

אוהד טל: אני לא מכיר את הסיפור שלו, אני לא יודע אפילו מי זה הבן אדם הזה

אוהד טל:  באמת שאני לא יודע מי זה הבן אדם הזה, אתה יכול לצחוק

מטי צרפתי הרכבי: הוא כל הזמן נמצא במליאה, מצלם אותנו, מגחך, נמצא בכל מקום, נמצא בוועדות עם הטלפון בזום עליך ומגחך

מטי צרפתי הרכבי:  בן אדם שנימוסים והליכות זה לא הצד החזק שלו, אבל בסדר

אוהד טל: מה עם הסבירות?      

מטי צרפתי הרכבי: אני אספר לאוהד, שלא יודע, אני הייתי 12 שנים ראש מועצה אזורית ובתפיסת הניהול שלי כראש מועצה הבנתי שלמרות הסמכויות והכוח שניתן לי כראש רשות נבחר לחמש שנים, העובדה שיש שומרי סף, כמו יועץ משפטי, כמו מבקר פנים, כמו מהנדס, כמו גזבר, עוזרת לי בתפקידי

מטי צרפתי הרכבי:  אחד, הם עוזרים לי בהבנת מגבלות הגזרה של ההתנהלות; שתיים, הם גם עוזרים לי לעשות את טובת הכלל

מטי צרפתי הרכבי:  על ראש רשות יש הרבה מאוד לחצים, כל מיני קבלנים, כל מיני תושבים שמבקשים שתפטור אותם מארנונה, כל מיני מכרזים לבינוי בהרבה מאוד כסף, והעובדה שיש לצד ראש הרשות שומרי סף עוזרת לך לקבל את ההחלטות הכי טובות לציבור, לא לתת מכרז לאיזה מקורב או להיכנע ללחץ של איזשהו תושב בהיתרי בנייה, בהקלות, בהיטלי השבחה

מטי צרפתי הרכבי:  אני חושבת שבזכות שומרי הסף שהיו לי ברשות עשיתי את עבודתי נאמנה יותר כנבחרת ציבור לטובת הציבור

מטי צרפתי הרכבי:       מה שמדאיג אותי זה שנקודת המוצא גם בעילת הסבירות – ואני כרגע לא מדברת על החלטות ממשלה במליאתה כממשלה, שזה באמת בדרך כלל דיונים על מדיניות רחבה יותר עם השקה מאוד גדולה – העובדה שיוצאים מתוך נקודת הנחה שבשיקול הדעת של השר לא יכול ליפול רבב ואין עליו ביקורת שיפוטית במקרי קיצון שהוא קיבל החלטה לא נכונה

מטי צרפתי הרכבי:  זה מטריד אותי בעילת הסבירות

מטי צרפתי הרכבי:  ניחא זה היה אאוט אוף קונטקסט

מטי צרפתי הרכבי:  מה שקורה בחצי השנה האחרונה זה שהרבה מאוד חקיקות נצבעות בארומה אישית ופרסונלית

מטי צרפתי הרכבי:  הייתה לנו החוויה של בועז יוסף, שלכולם היה ברור, אפילו יושב-ראש הכנסת אמר את זה מעל במת הכנסת – מי היה יושב ראש הכנסת שאמר: אנחנו מצביעים עכשיו על חוק טבריה?     

נאור שירי: ואטורי

נאור שירי:  אני מסייג מראש את האמירה הזאת

מטי צרפתי הרכבי: אז העובדה הזאת, שבכנסת ישראל, המקום המכובד הזה, עסוקים בחוקים פרסונליים שבאים לעשות רק אדם אחד במדינת ישראל יכול? החוק הזה תקף בפטור מחובת הנחה בכנסת, בפרסום העיר, כשהבן אדם כבר התחיל קמפיין ממזמן, כי כנראה הייתה לו הבטחה שהוא יהיה

מטי צרפתי הרכבי:  אז הדאגה שלי מעילת הסבירות היא כפולה ומכופלת, כי כל מה שאני רואה לאורך הזמן זה באמת חוקים עם ארומה פרסונלית

מטי צרפתי הרכבי:  זה מה שמדאיג אותי

מטי צרפתי הרכבי:       אם הכול היה נקי וכל החקיקה בכנסת בחודשים האחרונים כולה הייתה לטובת הציבור אז הייתי אומרת ניחא, אבל זה לא המצב

מטי צרפתי הרכבי:  המצב הוא עוד חוק פרסונלי, עוד חוק פרסונלי, ופה משנים את חוק יסוד: הממשלה, פה עושים חוק נבצרות ופה עושים חוק מתנות – זה החיפזון הכי גדול? כשכמובן אנחנו יודעים מה האתגרים הרבים של מדינת ישראל, בטח לא חוק הנבצרות, בטח לא חוק המתנות ובטח לא הנושא של הרשויות המקומיות

מטי צרפתי הרכבי:  מכאן נובעת הדאגה האישית שלי

מטי צרפתי הרכבי:      בקבלת ההחלטות שלי כראש רשות כל הזמן הייתה הראיה הציבורית, ראיית העל, בהשפעה על כמה שיותר תושבים, אפילו ברמה – הרי מועצה אזורית זה יישובים – שאתה לא מקבל החלטה פר יישוב, אתה מקבל תמיד החלטת מדיניות רוחבית, וזה לצערי לא - - -     

אוהד טל: הם ייהנו עכשיו מהחוק החדש של ועדות הקבלה, נכון?     

מטי צרפתי הרכבי: לא כי לא הכנסת את חבל לכיש ולא הכנסת את שפלת יהודה

אוהד טל: כי הם נכללים בנגב

מטי צרפתי הרכבי: הם לא נגב

מטי צרפתי הרכבי:  לי היו שני יישובים שהיו היסטורית בנגב, בית גוברין ושדה יואב

מטי צרפתי הרכבי:  כשדרעי היה שר הפריפריה החברתית ונגב גליל, משום מה – אם בעבר הרחוק, לפני 15 שנה, אפשר היה להגיש קולות קוראים לנגב, זה היה פתוח להגשה – אז אמרו לי לא, זה לא נחשב נגב, למה? כי אנחנו מועצה שמאלנית

אוהד טל: מבדיקה שעכשיו עשינו זה עד קו צומת פלוגות

מטי צרפתי הרכבי: אני קצת צפונית מצומת פלוגות

אוהד טל: אני חושב שראיתי שרק בית גוברין יצא אבל בסדר

אוהד טל:  אבל קיבלנו את ההמלצה שלך לסיפור של הפריפריאליות

מטי צרפתי הרכבי: אני אתן לך דוגמה

מטי צרפתי הרכבי:  אצלנו בית המועצה נמצא בצפון המועצה אז מבחינת הפריפריאליות נדמה לי שאנחנו 6, אבל רוב היישובים הם דרומית למועצה, נגיד בית גוברין, שזה חתיכת חור, שדה יואב ונגבה, שהם 15 ק"מ מרצועת עזה, כל הישובים בטווח 30 ק"מ מרצועת עזה

מטי צרפתי הרכבי:  אלה חלק מהאתגרים אבל זו בעיה ספציפית של המועצה שלי, אני לא חושבת שזה חל על - - -     

אוהד טל: מי היום ראש המועצה שם?     

מטי צרפתי הרכבי: נבחר מישהו מקיבוץ רבדים שמכיר את העולם המוניציפאלי

מטי צרפתי הרכבי:       אני שוב חוזרת לאיזונים ובלמים

מטי צרפתי הרכבי:  להיות נבחר ציבור, בטח ראש רשות או שר במדינת ישראל, זה כוח שחייב להיות מרוסן

מטי צרפתי הרכבי:  חייב להיות, בטח אם אתה נמצא בשלטון הרבה שנים, כי אתה מקבל ביטחון, אתה מכיר את עולם התוכן הכי טוב, לאנשים קשה לצאת בביקורת ובגדול זה מה שמטריד אותי בכל החקיקות האחרונות

מטי צרפתי הרכבי:  אני בירכתי על כך כשמישהו היה מבקש ממני משהו שלא אני מחליטה

מטי צרפתי הרכבי:  נניח השמאי קבע 70,000 ש"ח היטל השבחה, השמאי קבע, זה שהתושב יבוא ויגיד לי: בחייך, תעשי טובה, אנחנו חברים, אמרתי לו: שמע, זה החוק, זה השמאי, אתה יכול ללכת לוועדת ערר

מטי צרפתי הרכבי:  זה מאוד עזר לי

מטי צרפתי הרכבי:  אם יש לי את היכולת ואת הסמכות לקבל החלטה אני נתונה ללחץ שמשחית

אוהד טל: את אומרת כמה שפחות יכולת לנבחרי ציבור לקבל החלטות

מטי צרפתי הרכבי: לא, לא

מטי צרפתי הרכבי:  החלטות כן

מטי צרפתי הרכבי:  לכן, כשמדברים על ביקורת שיפוטית, אתה יכול שלא תהיה ביקורת שיפוטית על החלטות שהן החלטות מדיניות שנוגעות בציבור רחב, אתה לא יכול להיות שבאופן מוחלט לא תהיה לך ביקורת שיפוטית

אוהד טל: אבל זה מה שהחוק הזה אומר

מטי צרפתי הרכבי: החוק הזאת אומר – כתוב – שאין ביקורת שיפוטית לממשלה

מטי צרפתי הרכבי:  אני יכולה לפתוח את החוק

אוהד טל: בעילה ספציפית

מטי צרפתי הרכבי: מה זה עילה ספציפית?     

אוהד טל: בעילת הסבירות

אוהד טל:  רק את העילה הזו שנקראת סבירות, אותה אנחנו מצמצמים

אוהד טל:  זה הדבר היחידי

אוהד טל:  יש עוד אינסוף עילות אחרות שבהן השופטים יכולים להשתמש ולבצע ביקורת שיפוטית

מטי צרפתי הרכבי: אז למה צריך את הדבר הזה?     

אוהד טל: כי זו בדיוק האמירה

אוהד טל:  אנחנו רוצים לחיות בדמוקרטיה ובדמוקרטיה לא עדיפה אמת המידה הערכית-מוסרית של השופט על פני זו של נבחר הציבור

אוהד טל:  זה בדיוק העניין

מטי צרפתי הרכבי: אין שום איזונים ובלמים על השר?      

אוהד טל: יש עילות אחרות שבהן יכול בית המשפט להשתמש על מנת לאכוף את הדין, את ערכי השוויון, למנוע אפליה, מידתיות ומיליון ואחד אלף דברים, אבל לא להחליט שלמרות שנבחר הציבור עמד בכל דרישות החוק והתנהג למופת, עדיין שיקול דעתו, או מה שנראה לשופט, הוא - - -     

נאור שירי: איך אמר היום יו"ר המפלגה שלך? אנחנו מתחילים בעילת הסבירות ואחרי זה, לאן אנחנו מתקדמים? הוועדה למינוי שופטים

נאור שירי:  אז הניסיון שלכם, נניח, כאילו לקיים עכשיו איזה דיון מעמיק על הסבירות ולהגיד: מה אתם רוצים, אנחנו רק מצמצמים ויש עוד הרבה עילות אחרות, כאילו אנחנו איזה עב"מים שנחתנו עכשיו ואתם עושים עלינו איזה קונץ-פטנט, אתם הולכים אול-אין על המהפכה

נאור שירי:  מה זה משנה עכשיו אם זה הסבירות? אתם תמשיכו עם היועמ"שים, אחריהם אתם תמשיכו לוועדה למינוי שופטים וכו'

אוהד טל: אנחנו לא מסתירים את עמדותינו

אוהד טל:  זה לא סוד

אוהד טל:  לא גילית סוד כמוס

אוהד טל:  אנחנו מעוניינים לתקן את מערכת המשפט

נאור שירי: דווקא אני אגלה לך סוד כמוס, שראש הממשלה שלך לא מעוניין בזה

נאור שירי:  הוא מדבר באנגלית, ואני יודע שראש המפלגה שלך פחות מבין אנגלית, ואומר דברים אחרים לחלוטין

נאור שירי:  אז אני רוצה לחדש לך, קודם כול, ראש הממשלה שלך אומר בפירוש – אגב, לא רק הוא, אומרים את זה גם אחרים בקואליציה, במפלגה הגדולה בקואליציה - - -     

אוהד טל: מה אתה דואג? אז מה הבעיה?      

נאור שירי: קודם כל, אני לא מודאג

נאור שירי:  יש את הקדוש ברוך-הוא, הוא ייתן לכם מנה אחת אפיים

נאור שירי:  מי שמסתובב פה כלא מודאגים זה אתם

נאור שירי:  אתם לא רק מסתובבים כלא מודאגים, אתם מסתובבים כמו המון אנשים שעלה להם מלא מלא מלא שתן לראש ואתם מסתובבים כמו אנשים שחושבים שבחיים הם לא יפסידו את השלטון יותר

נאור שירי:  זה חוסר ההבנה שלכם

נאור שירי:  עכשיו אני רק חוזר לזה שראש הממשלה שלך אומר דברים הפוכים, אבל אתם, בהיותך יושב גם בכיסא הזה וגם כנציג הציונות הדתית, לא מסתכלים רק על עילת הסבירות, אתם רוצים הכול

נאור שירי:  אתם רוצים למנות את היועמ"שים - - -     

אוהד טל: נכון

נאור שירי: נכון, בדיוק

נאור שירי:  שגם זה, זה בסדר למנות יועמ"ש שיהיה ממשרת האמון שלך?     

אוהד טל: כן, ודאי

נאור שירי: כן, הכול בסדר, בעולם שלך אין סבירות ואין ביקורת שיפוטית

אוהד טל: לא, יש ביקורת שיפוטית - - -     

נאור שירי: תן לי, אמרת שזה הזמן שלי לנמק אז תן לי לפחות דקה ברצף לדבר

נאור שירי:  בעולם שלך אין סבירות כי אתה רוצה לצמצם את העילות והיכולת של בית משפט לתת עליכם ביקורת ואתה רוצה לצמצם גם את היכולת של הייעוץ המשפטי למלא את תפקידו, שנועד לתת ייעוץ משפטי ולשמור את נבחר הציבור בתלם של החוק, כי אתה אומר: מי שיגיד לי לא אני אחליף אותו כי הוא משרת אמון שלי

נאור שירי:  אז למה שמישהו יבקר אותך? ואז אתה גם רוצה לבחור את השופטים במדינת ישראל

מטי צרפתי הרכבי: כל הזמן מנופפים לנו באהרון ברק

מטי צרפתי הרכבי:  כמה שנים הוא כבר לא נשיא בית המשפט העליון? 25 שנה?     

אוהד טל: לא, גם ביושב-ראש המפלגה שלכם מנופפים לכם כל הזמן ועוד לא משמעתי תשובה טובה על זה אף פעם

נאור שירי: מה יו"ר המפלגה שלך עכשיו קשור לבית המשפט העליון?     

אוהד טל: מה שהוא אמר על נושא הסבירות

מטי צרפתי הרכבי: אהרון ברק כבר כמעט 30 שנה לא נשיא בית המשפט העליון - - -     

אוהד טל: חוץ מפרצופים אין תשובה

נאור שירי: מה אתה אומר על ראש המפלגה שלך שקרא לסרבנות לצה"ל?     

אוהד טל: אבל אני שואל אותך על יושב-ראש המפלגה שלך

נאור שירי: אנחנו נקריא עכשיו את שני המאמרים

אוהד טל: אתה רוצה שנפתח פה בקרב ציטוטים של ראשי מפלגות? תאמין לי שאתה, עם יושב-ראש המפלגה שלך, לא תצא מזה טוב

נאור שירי: לא מאמין לך ותראה איך אני יוצא יותר טוב, רוצה?     

מטי צרפתי הרכבי: אוהד, אני אומרת שכמעט 30 שנה אהרון ברק לא נמצא בכס בית המשפט העליון

מטי צרפתי הרכבי:  גם מפא"י, וואלה, כבר לא בשלטון מ-1977

מטי צרפתי הרכבי:  אפשר לדבר על ההיסטוריה, אבל אני רוצה לדבר על ההווה

מטי צרפתי הרכבי:  מה קרה בתמהיל שופטי בית המשפט העליון בשנים האחרונות? יש שופט שנקרא יצחק עמית שנבחר ב-2009, בזמן כהונתו של ביבי ושר המשפטים היה נאמן, הוא נוטה לשמרנות והוא עם חינוך דתי במקור

מטי צרפתי הרכבי:  יש את נעם סולברג, שגם נבחר ב-2012, כשביבי היה ראש ממשלה, נאמן היה שר המשפטים הוא מזוהה בשמרנות והוא תושב התנחלות

מטי צרפתי הרכבי:  יש את דוד מינץ, 2017, ביבי היה ראש הממשלה, שקד הייתה שרת המשפטים, גם הוא מזוהה בשמרנות, תושב התנחלות

מטי צרפתי הרכבי:  יוסף אלרון ב-2017, ביבי ראש ממשלה, שקד שרת משפטים, גם הוא מזוהה בשמרנות, בן עדות המזרח

מטי צרפתי הרכבי:       יעל וילנר, 2017, ביבי ראש הממשלה, שקד שרת המשפטים, אינה מזוהה, היא לא אקטיביסט ולא שמרנית, אבל היא דתייה

מטי צרפתי הרכבי:  עופר גרוסקופף, 2018, ביבי ראש ממשלה, שקד שרת המשפטים, מזוהה בשמרנות

מטי צרפתי הרכבי:  גם פה יש אולי מועמד לנשיאות

מטי צרפתי הרכבי:  אלכס שטיין, 2018, ביבי ראש ממשלה, שקד שרת משפטים, מזוהה בשמרנות, בוגר ישיבת יוניברסיטי

מטי צרפתי הרכבי:  גילה כנפי-שטייניץ, 2022 , בנט היה ראש ממשלה, סער שר המשפטים, מזוהה שמרנות

מטי צרפתי הרכבי:  ח'אלד כבוב, מוסלמי אקטיביסט, בתקופתו של בנט וסער

מטי צרפתי הרכבי:  יחיאל כשר, 2022, בנט היה ראש ממשלה, מזוהה בשמרנות

מטי צרפתי הרכבי:  ויש לך את רות רונן, שנחשבת אקטיביסטית, יש לך את דפנה ברק, שנחשבת אקטיביסטית, ענת ברון, הנשיאה חיות ועוזי פוגלמן

מטי צרפתי הרכבי:      אז אני אומרת, מתוך 15 שופטי בית המשפט העליון, בהיסטוריה של 20 השנה האחרונות, כשביבי ראש הממשלה ושרי המשפטים הם מהמפלגה שלו או ממפלגה בקואליציה שלו, שופטי בית המשפט הם לא אקטיביסטים, הם לא אהרון ברק, אז להגיד שבית המשפט קובע וכו'

מטי צרפתי הרכבי:  זה מה שקרה במשך שנים, ועדיין אנחנו יודעים לחיות עם זה בשלום

מטי צרפתי הרכבי:  העובדה שחסרים 1000 שופטים במדינת ישראל, זה עינוי הדין שלא ממש נחפזים וממהרים למנות עוד שופטים

מטי צרפתי הרכבי:  לכל שופט יש יותר מ-350 תיקים בשנה

מטי צרפתי הרכבי:  זה לא הגיוני

מטי צרפתי הרכבי:  אז במה מתעסקים? אתה חושב שהשופטים מתעסקים? הם כל כך זהירים, גם בעילת הסבירות וגם בעיקר בהתגברות

מטי צרפתי הרכבי:  מאוד מאוד זהירים, מאוד מאוד שמרניים

מטי צרפתי הרכבי:       לי היה דיון בראשות הנשיאה חיות כשיצאתי נגד משרד הפנים במשהו כראש רשות, לא אהבתי החלטה של השר, הלכתי לבית המשפט העליון, היא אמרה לי: זה בסבירות החלטת השר

מטי צרפתי הרכבי:  זה בסבירות החלטת השר, כשזה צעק לשמיים כי השר החליט בוועדת חלוקת הכנסות שהוא מאפס את המועצה שלי, מ-18% לאפס, בניגוד להמלצת הוועדה

מטי צרפתי הרכבי:  הוא החליט שאני לא באה לו טוב אז הוא מאפס אותי

מטי צרפתי הרכבי:  מילא היה מאפס אותי משנת כספים עוקבת כי התקציב אושר

מטי צרפתי הרכבי:  12 מיליון שקלים באמצע שנת תקציב, שמשרד הפנים אישר, באבחת סכין חתך לי מתקציב שוטף שאושר על ידי משרד הפנים, שהתבסס על התגמולים האלה

מטי צרפתי הרכבי:  נראה לי לא סביר בעליל

מטי צרפתי הרכבי:  לא יכול להיות שרשות שאושר לה תקציב עם התגמול הזה

מטי צרפתי הרכבי:  הלכתי לבג"ץ, היא אמרה לי: זה במידת הסבירות, תמשכי את העתירה

מטי צרפתי הרכבי:  קיפלתי את הזנב ומשכתי את העתירה

מטי צרפתי הרכבי:      אז אני אומרת, הם מאוד מאוד נזהרים בשימוש בעילת הסבירות

מטי צרפתי הרכבי:  אבל כשאני רואה את רשימת שופטי בית המשפט העליון, אני אומרת, חברים, די, אהרון ברק היה כבר כמעט לפני 30 שנה, אי אפשר  כל הזמן לנופף בזה

מטי צרפתי הרכבי:  גם מפא"י היה כבר לפני 40 שנה

מטי צרפתי הרכבי:  40 שנה הליכוד בשלטון, 40 שנה ש"ס בשלטון

מטי צרפתי הרכבי:  אי אפשר לבוא ולהגיד עכשיו שיש קיפוח של הפריפריה, שהם לא מתקדמים

מטי צרפתי הרכבי:  40 שנה היה זמן לתקן את הכול

מטי צרפתי הרכבי:  אי אפשר לחזור למפא"י של 1950

מטי צרפתי הרכבי:  40 שנה

מטי צרפתי הרכבי:  אז במקום לקבע את הבערות, במקום לא לעודד לימודי ליבה, במקום לעשות פרויקטים להעצמת הפריפריה, 40 שנה, כמה אפשר להתלות על מה שהיה פעם?      אז אני מודאגת

מטי צרפתי הרכבי:  אני מודאגת בגלל רצף החקיקות, בגלל האמירות המאוד ישירות שלכם: אנחנו בתהליך של רפורמה משפטית ואנחנו לא רואים ממטר

מטי צרפתי הרכבי:  גם חוסר ההדירות בין מה שאומר ראש הממשלה בעברית, מה שהוא אומר באנגלית, חלק מחברי הכנסת אומר כך, חלק אחרת

מטי צרפתי הרכבי:  מדאיג מאוד

מטי צרפתי הרכבי:  לכן הנכווה ברותחין נזהר בצוננין

מטי צרפתי הרכבי:  זה העניין

מטי צרפתי הרכבי:  דברי חכמים בנחת נשמעים

אוהד טל: יפה

אוהד טל:  תודה, חבר הכנסת מטי צרפתי הרכבי

אוהד טל:  מה את קוראת שם?      

מטי צרפתי הרכבי: הבאתי חומרים, נשים בתנ"ך, התחלנו עם דבורה הנביאה, עוד לא סיימנו, ויש לי גם נשים ששינו את העולם, אפשר לקרוא למשל על אימא תרזה

מטי צרפתי הרכבי:  על מי אתם רוצים עכשיו? תבחרו

אוהד טל: נשים בתנ"ך נראה לי יותר מעניין

מטי צרפתי הרכבי: אני אקרא על בנות צלפחד

מטי צרפתי הרכבי:  התקופה היא הנדודים במדבר

מטי צרפתי הרכבי:  צפלחד בן חפר למשפחת מנשה הוא אביהן של מחלה, נעה, חגלה, מלכה ותרצה

מטי צרפתי הרכבי:  אף שנקבע בתורה סדר ואופן חלוקת הארץ לשבטים לא התברר מה יהיה הדין באדם הזכאי לנחול בארץ – בדיוק בהמשך של ועדות הקבלה – שמת בלא בנים והותיר אחריו רק בנות

מטי צרפתי הרכבי:  לצלפחד היו רק בנות וכשהוא מת, מי יורש אותו? הן לא יכולות לרשת אותו

נאור שירי: מה זאת אומרת מי יורש אותו? יאיר נתניהו

מטי צרפתי הרכבי: בדיוק

מטי צרפתי הרכבי:  שהרי הארץ התחלקה רק ליוצאי צבא והבנות אינן בכללם

נאור שירי: אמרת צבא אמרת בצלאל סמוטריץ

מטי צרפתי הרכבי: סוגיה הלכתית מעשית זו נגעה לבנות צלפחד שאביהן מת ולא השאיר אחריו בנים

מטי צרפתי הרכבי:  בנות אלה התייצבו לפני משה ולפני אלעזר הכהן ולפני הנשיאים וכל העדה, פתח אוהל מועד, ובפיהן טענה: אבינו מת במדבר, הוא לא היה בתוך העדה הנועדים על השם בעדת קורח כי בחטאו מת ובנים לא היו לו, למה יגרע שם אבינו מתוך משפחתו, כי אין לו בן? תנה לנו אחוזה בתוך אחי אבינו

מטי צרפתי הרכבי:  כלומר, היות ואביהן היה מיוצאי מצרים זכאי היה לחלק בארץ ומשום שאין לו בנים אין מי שיזכה בחלק אביהן אלא בנותיו

מטי צרפתי הרכבי:  על כן דורשות להורות שאף להן חלק בארץ, חלקו של אביהן, וזוהי הוראה שעדיין לא התפרשה בדברי משה

מטי צרפתי הרכבי:       התשובה לשאלתן ובקשתן של בנות צלפחד נתעלמה ממשה ועל כן הקריב משה את משפטן לפני אדוניי

מטי צרפתי הרכבי:  אדוניי עונה למשה: "כן בנות צלפחד דברות, נתן תתן להם אחוזת נחלה בתוך אחי אביהם והעברת את נחלת אביהן להן"

מטי צרפתי הרכבי:  לאחר תשובה זו למשה מורחב חוק הירושה למקרה מעין זה: ואל בני ישראל תדבר לאמור, איש כי ימות ובן אין לו, והעברתם את נחלתו לביתו, ואם אין לו בת, ונתתם את נחלתו לאחיו, ואם אין לו אחים, ונתתם את נחלתו לאחי אביו, ואם אין אחים לאביו ונתתם את נחלתו לשארו הקרוב אליו ממשפחתו ויירש אותה

מטי צרפתי הרכבי:  כך זכו בנות צלפחד שהן הן שגרמו שנכתבה פרשה זו על ידיהן בעקבות רצונן העז לזכות בנחלה בארץ ישראל

מטי צרפתי הרכבי:       אלא – שימו לב, זה דבר מעולה –שזכותן של בנות צלפחד לנחול את חלק אביהן בארץ ישראל הותנתה והוגבלה בנישואיהן רק לבנים בני שבטן

מטי צרפתי הרכבי:  יש כאן סייג, אתן חייבות להתחתן עם השבט כדי שלא תיסוב נחלת אביהן לשבט אחר

מטי צרפתי הרכבי:  הרקע להגבלה זו באה בעקבות פניית ראשי האבות למשפחת בני גלעד בן מכיר בן מנשה לפני משה ולפני הנשיאים

מטי צרפתי הרכבי:  "ויאמרו את אדוניי צווה השם לתת את נחלת צפלחד אחינו לבנותיו והיו לאחד מבני שבטי בני ישראל לנשים ונגרעה נחלתן מנחלת אבותינו ונוסף על נחלת המטה אשר תהיה להן וגורל נחלתנו יגרע"

מטי צרפתי הרכבי:      טענתם של מטה בני יוסף מוצדקת והוראה חדשה יוצאת מפי משה על פי אדוניי "זה הדבר אשר צווה ה' לבנות צלפחד לאמר לטוב בעיניהם תהיינה לנשים אך למשפחת מטה אביהם תהיינה לנשים"

מטי צרפתי הרכבי:  זאת אומרת, הוא גם מסדר להן את השידוך

מטי צרפתי הרכבי:  "ולא תסב נחלה לבני ישראל ממטה אל מטה כי איש בנחלת מטה אבותיו ידבקו בני ישראל"

מטי צרפתי הרכבי:  ואכן, "כאשר צווה יהוה את משה כן עשו בנות צלפחד, ותהיינה מחלה, תרצה, חגלה, מלכה ונעה בנות צלפחד לבני דודיהן לנשים", כי אין מה לעשות, צריך להתחתן בתוך המשפחה

מטי צרפתי הרכבי:  "ממשפחת בני מנשה בן יוסף היו לנשים ותהי נחלתן על מטה משפחת אביהן", ובימי הכיבוש והנחלה אכן זכו בחלקן בעבר הירדן המערבי

אוהד טל: בהמשך שינו את הצורך לשמור על הנחלות רק בתוך השבטים

מטי צרפתי הרכבי: דרך אגב, בספר הזה גם חז"ל מתייחס לפרשה, ריש לקיש ועוד

מטי צרפתי הרכבי:  נעבור לשרה, אשת אברהם אבינו

מטי צרפתי הרכבי:  כמובן שהתקופה היא ימי האבות

מטי צרפתי הרכבי:  שרה הייתה הראשונה מבין ארבע האימהות של העם היהודי, אשתו של אברהם אבינו ואמו של יצחק אבינו

נאור שירי: תדעו לכם שיש מלא צופים

נאור שירי:  אם כתבו לי חמישה, יש לפחות עשרה צופים

מטי צרפתי הרכבי: שמה אומרים?     

נאור שירי: שערוץ הכנסת הפסיק לשדר, זה נכון?     

אוהד טל: מי האנשים שמשחיתים את זמנם לצפות בנו ב-04:43 לפנות בוקר?     

נאור שירי: אני רוצה לעדכן את הצופים והצופות בבית שאתר  News 1משדר

מטי צרפתי הרכבי: על קרבתו המשפחתית לשרה מעיד אברהם בדבריו לאבימלך: "וגם אמנה אחתי בת אבי הוא אך לא בת אמי ותהי לי לאשה"

מטי צרפתי הרכבי:  אם כן, תרח הוא אביהם של אברהם ושרה בנוסף לנחור והרן

נאור שירי: מטי, יש צופה שרוצה לדבר אתך מהבית

נאור שירי:  בכ"א רש"י אומר: מכאן ששרה גדולה מאברהם ברוח הקודש

מטי צרפתי הרכבי: רגע, אז הם היו אחים?      

אוהד טל: קרובי משפחה

מטי צרפתי הרכבי: תרח הוא אביהם של אברהם ושרה מאימהות שונות

אוהד טל: זה רגע מטלטל

מטי צרפתי הרכבי: מטלטל, בחיי

מטי צרפתי הרכבי:  אחים? אברהם ושרה אחים? אברהם ושרה היו אחים

מטי צרפתי הרכבי:  דרך אגב, למדים אנו שאחות מאב ולא מאם מותרת לבן נוח, ואולם יש שמזהים את שרי עם יסכה, בתו של הרן, אחיו של אברהם, ואם כן, לא אחותו היא אלא בת אחיו

מטי צרפתי הרכבי:  לאחר ציון העובדה שאברהם נשא לאשה את שרי מציין הכתוב את היותה עקרה ואין לה ולד

מטי צרפתי הרכבי:  מאור כשדים יוצא אברהם ומשפחתו ורכושו לארץ כנען

מטי צרפתי הרכבי:  בדרכם יושבים הם זמן מה בחרן והוא ושרה אשתו עושים נפשות לאמונה באדוניי

מטי צרפתי הרכבי:  בהגיעם לארץ כנען חונים הם בשכם ומשם מדרימים הם לאזור בתל-אל ומשם אל הנגב

מטי צרפתי הרכבי:  אתה רואה, כך קובעים את התקציבים, כי הכול או ליהודה ושומרון או לפריפריה של הנגב

נאור שירי: קודם כל זה לתפוצות, ליהדות העולם, לאור כשדים

נאור שירי:  שר המורשת לקחת על עצמו פרויקט מאוד מאוד גדול - - -     

מטי צרפתי הרכבי: עתיקות באור כשדים, הוא משקם את המערות

מטי צרפתי הרכבי:       הרעב שפקד את ארץ כנען מאלץ את אברהם אבינו לרדת למצרים, אולם הוא חשש שבראות המצרים את יופייה של שרי אשתו יהרגו אותו ואותה ייקחו, על כן ביקש ממנה לומר שהיא אחותו ולא אשתו, ואכן כך היה אותו

מטי צרפתי הרכבי:  בראות המצרים את האישה כי יפה היא מאד ותוקח האישה בית פרעה

מטי צרפתי הרכבי:  בטרם קרא פרעה אל שרי באו נגעים גדולים על פרעה ואנשי ביתו

מטי צרפתי הרכבי:  פרעה, שהבין מיד שנגעים אלה באו לו בעקבות לקיחת שרי, פנה אל אברהם בטענה: מה זאת עשית לי? למה לא הגדת לי כי אשתך? למה אמרת אחותי היא ואקח אותה לי לאשה? הנה אשתך, קח ולך

מטי צרפתי הרכבי:  ויצו עליו פרעה אנשים, ויישלחו אותו ואת אשתו ואת כל אשר לו

מטי צרפתי הרכבי:  אז הוא כן ידע את שרי או לא ידע את שרי?     

אוהד טל: לא

מטי צרפתי הרכבי: לאחר שנים רבות של עקרות פונה שרי אל אברהם בבקשה "הנה נא עצרני יהוה מלדת בא נא אל שפחתי אולי אבנה ממנה"

מטי צרפתי הרכבי:  כלומר, הגר תלד אבל שרה תגדל את הילד וכך ייחשב לבנה

אוהד טל: פונדקאות

מטי צרפתי הרכבי: לא, לא פונדקאות, כי אין תרומת ביצית, זה: את עכשיו מכונת ולדנות כי את שפחה ואת תלדי לי, אני אקח את הילד שלך ואני אגדל אותו

נאור שירי: פחות פונדקאות, אם אנחנו עושים דיוק היסטורי

מטי צרפתי הרכבי: פחות פונדקאות, כן

מטי צרפתי הרכבי:       או שבזכות מעשה אצילי זה, לתת את שפחתה לאברהם לאישה – זאת אומרת, זה ממש מעשה אצילי שהיא נותנת לו את הרכוש שלה, את השפחה – גם תזכה היא להיפקד בבן

מטי צרפתי הרכבי:  היא חשבה שזה יקרב אותה

מטי צרפתי הרכבי:  אברהם שומע לעצת אשתו, ברור, ולוקח את הגר המצרית לאישה על אשתו

מטי צרפתי הרכבי:  כשנוכחה הגר לדעת שהרתה לאברהם נעשתה גבירתה שרה מזולזלת בעיניה

מטי צרפתי הרכבי:       שרה נפגעה מייחס כפוי טובה זה ובאה אל אברהם בטענה

מטי צרפתי הרכבי:  "ותאמר שרי אל אברם חמסי עליך אנכי נתתי שפחתי בחיקך ותרא כי הרתה ואקל בעיניה ישפט יהוה ביני וביניך"

מטי צרפתי הרכבי:  נעלבה מזה

מטי צרפתי הרכבי:  היא כל כך טובה הייתה, נתנה את השפחה שלה לאברהם

מטי צרפתי הרכבי:  אברהם השיב לשרה: "הנה שפחתך בידך עשי לה הטוב בעיניך ותענה שרי ותברח מפניה"

מטי צרפתי הרכבי:  שרי מענה את הגר וזו בורחת מפניה, אך שבה אליה בעקבות ציווי המלאך והבטחתו מפי השם: "הרבה ארבה את זרעך ולא יספר מרב"

מטי צרפתי הרכבי:  בתום ירחי הלידה ילדה הגר לאברהם בן שנקרא על ידיו ישמעאל

מטי צרפתי הרכבי:      במקביל להבטחת הארץ והזרע משנה השם את שמם של אברם לאברהם ושל שרי לשרה

מטי צרפתי הרכבי:  הבדל זה מבטא התחדשות ושינויים מהותיים שיחולו עליהם ועל זרעם מעתה

מטי צרפתי הרכבי:  השם אומר לאברהם: "שרי אשתך לא תקרא את שמה שרי כי שרה שמה, וברכתי אתה וגם נתתי ממנה לך בן וברכתיה והייתה לגוים מלכי עמים ממנה יהיו"

מטי צרפתי הרכבי:  אברהם שומע את ההבטחה המופלאה, נופל על פניו, צוחק ומהרהר בלבו: "הלבן מאה שנה יולד ואם שרה הבת תשעים שנה תלד?" אולם אדוניי מחזקו ומבטיחו שוב

מטי צרפתי הרכבי:  ואומר אלוהים "אבל שרה אשתך יולדת לך בן, וקראת את שמו יצחק"

מטי צרפתי הרכבי:      כשהמלאכים באו לבשר לאברהם על לידת הבן לשרה ביקרו באוהלו

מטי צרפתי הרכבי:  מיהר אברהם אל אהל שרה אשתו וביקש ממנה: "מהרי שלש סאים קמח סלת לושי ועשי עגות", שכן הייתה שרה רגילה להקביל אורחים ולכבדם

מטי צרפתי הרכבי:  כשלא ראו המלאכים את שרה ושהתקרובת שביקש אברהם משרה להגיש לא הגיעה, שאלו האורחים את אברהם: איה שרה אשתך? שכן מן הראוי שגם היא תשמע את הבשורה הקשורה אליה ושלשמה הגיעו

מטי צרפתי הרכבי:  על שאלה זו משיב אברהם: הנה היא באוהל ואין באפשרותה לקבל את פניהם, אם משום צניעות, זה רש"י אומר, ואם משום שדרך נשים לה באותה עת

נאור שירי: אפשר לקחת את השיחה לכיוון אחר

נאור שירי:  לא קיבלנו את התייחסותו של קרויזר למחנה הקיץ שפתח חיזבאללה בצפון, אשמח לשמוע את דעתך בתור נציג הציונות הדתית

אוהד טל: א', יש לנו היום בבוקר ישיבה של ועדת חוץ וביטחון עם הרמטכ"ל, אני מניח שאחד הדברים שיעלו שם זה גם הנושא הזה

נאור שירי: אחרי שתסיימו עם היועמ"שים, מערכת המשפט והתקשורת, המהפכה הבאה זה בצבא

נאור שירי:  בוא נגיד: מה שווה רמטכ"ל אם אי אפשר לשלוט בו? אני עושה קיצור לכל המילים היפות שתגידו ותעשו

מטי צרפתי הרכבי: צבא שכירי חרב יהיה לנו, לא צבא העם יותר, כי יהיה לך חלק שמשרת בצבא וחלק שבזכות לא משרת בצבא ופטור משירות צבאי

נאור שירי: הוא עדכן אותי שהוא דיבר על חיזבאללה

נאור שירי:  אני רוצה שנהיה על אותו הדף

נאור שירי:  על חיזבאללה אני מבין שאין תגובה

נאור שירי:  שדה הגז מול עזה? אני רוצה לשמוע את עמדתך בנוגע למסירת שטחי מולדת

אוהד טל: תמשיך, תמשיך

נאור שירי: אנחנו בדו-שיח, אתה לא מעוניין להגיב? זה גם בסדר

אוהד טל: על שדה הגז מול עזה לא

מטי צרפתי הרכבי: זה מיזמים ציבוריים

נאור שירי: בדיוק,  אתה יו"ר הוועדה

נאור שירי:  אגב, אני הייתי ממליץ שזה יגיע אליך

נאור שירי:  אתה רוצה לספר לנו על מיזם ציבורי משמעותי שקידמת בוועדה?      

אוהד טל: אתה מכיר את החוק שהעברנו היום?     

נאור שירי: על האגודות השיתופיות? החוק שלא פרגנת לקרויזר? אם זה החוק הזה אז אני מכיר

נאור שירי:  אתה רוצה להתייחס אולי – כי דיברנו על זה מקודם וזה העלה פה קצת גיחוכים – לכל נושא ההתייבשות? התייבשת פעם?     

אוהד טל: לא יצא לי

נאור שירי: שמעת פעם על מישהו שמתייבש והולך לעשות צנתור? טוב, חצי מילה של רצינות

נאור שירי:  אתה רוצה לספר על הוועדה שלך? אני פשוט לא הייתי חשוף אליה

אוהד טל: תשאל שאלות, אני אענה לך

נאור שירי: איזה מיזם לאומי?     

מטי צרפתי הרכבי: אני חברה בוועדה הזו

מטי צרפתי הרכבי:  בחוק ההסדרים היו המון המון דיונים איך עוקפים כל מיני מערכות ואיך מקדמים כל מיני מיזמים, עוקפים את חוק התכנון והבנייה, חוקים אחרים וכדו'

נאור שירי: ואחרי שעבר התקציב?     

מטי צרפתי הרכבי: עכשיו היה הנושא של ועדות הקבלה

נאור שירי: זה מיזם לאומי? מיזם לאומי היה לעקוף את ועדות התכנון והבנייה כי זה - - -     

מטי צרפתי הרכבי: כל הנושא של חוק ההסדרים הרי היה בשיטת הסלמי, כל הוועדות במקביל עבדו על חוק ההסדרים בכדי להספיק הכול בזמן אז אוהד קיבל שני פרקים

נאור שירי: והיום מה?     

אוהד טל: חוק הבנקאות, חוק חשוב מאוד

נאור שירי: אבל מה מיזם לאומי בזה? למה אי אפשר לתת כותרת לוועדה שתעסוק בוועדה? אתה מבין מה אני אומר? נגיד לקחו את משרד הנגב והגליל והוסיפו לו "החוסן הלאומי" – למה? למה אי אפשר פשוט להיות צנועים ולהגיד: בואו נעסוק בנגב גליל, נראה לנו שזה מספיק עשייה ויש מספיק תוכן בתפקיד? למה היו צריכים להוסיף לו "החוסן הלאומי"? נגיד לוועדה שלך איך היית קורא? הוועדה למעקפים?     

אוהד טל: ועדת הרפורמות, זה היה השם המקורי שלה

נאור שירי: זה ממותק מרדכי, "מותק בול באמצע", ועדת הרפורמות

אוהד טל: זה היה בכנסת הקודמת גם, זו לא ועדה חדשה

נאור שירי: ראיתם "מותק בול באמצע"? גאוני

נאור שירי:  זה כאילו מה ש"מותק בול באמצע" עשתה לפני 5 שנים, אתם עושים אחד לאחד היום

נאור שירי:  אז עכשיו ועדת הרפורמות הפכה להיות הוועדה למיזמים ציבוריים

נאור שירי:  ואין "לאומיים"? לא מתאים

אוהד טל: ציבוריים

נאור שירי: אתה חייב להוסיף "לאומי", זה כחוט השני בממשלה

אוהד טל: ציוני, דתי, לאומי

נאור שירי: לא, אל תגזים עם ה"דתי"

אוהד טל: כלל ישראלי

נאור שירי: אתה רוצה בסוף להגיד שאתה ליברלי

אוהד טל: להיפתח לקהלים חדשים

נאור שירי: למה קהלים חדשים? אנחנו מיותרים

אוהד טל: חס ושלום, אתה לא מיותר, נאור שירי

נאור שירי: אתה אומר: אתה סרח עודף אבל הכרחי

נאור שירי:  הייתי שמח לשמוע את דעתך על השר פיתה-מר בן גביר

אוהד טל: כולם עכשיו הולכים עם השרוכים של הטלפון

נאור שירי: כי זה נהיה כבר תיק קטן

נאור שירי:  מפה אפשר להמשיך לשיר על תיק קטן

מטי צרפתי הרכבי: אני לא מספיק מעודכנת בשירים האלה, אני יודעת שיש כזה שיר, לא שמעתי אותו אף פעם

נאור שירי: אתה מכיר את השיר "תיק קטן"?     

אוהד טל: אני בחברה טובה עם מטי, אפילו לא ידעתי שיש שיר כזה

נאור שירי: אני אתן לכם את הקונטקסט ההיסטורי שעליו נכתב השיר "תיק קטן"

נאור שירי:  הוא מתייחס לתיק המשמעותי - - -     

אוהד טל: 4,000

נאור שירי: לא, זה תיק אחר, שאגב, אתה יכול להגיד עליו הרבה דברים, קטן הוא לא

נאור שירי:  אבל הוא נכתב במקור על the minister of explanation, מאדאם גלית דיסטל אטבריאן

נאור שירי:  אני רוצה להשמיע לכם אותו

נאור שירי:  "כל אחת סוחבת איתה תיק קטן/ מספיק לה גם אם זה רק תיק קטן"

נאור שירי:  ומקנחים במילים: תיק, תיק, תיק, תיק

נאור שירי:  זה התמה המרכזית בשיר ומשם זה מתפתח לעולמות ההגות של עמית הלוי

אוהד טל: של מי השיר?     

נאור שירי: נס וסטילה

מטי צרפתי הרכבי: "לא צריך תיק ענקי/ מספיק לי מקום להכניס/ את הדברים שנופלים לי תמיד מהכיס/ שיר אל תדאגי יש מספיק/ בצה, טאצ׳ אפ, ליפגלוס, מצית בריץ' רץ' להדליק לו, יש קאש/ לא אכפת לי לשלם, קרא לי ביג בוס/ יש עליי ת״ז למרות שמזהים ברחוב/ וויד טוב וגם דרכון/ בתיק שלי מוצאים הכל/ טיק טק ומשקף ורסאצ'ה/ מילה שלא נשאר מקום/ בשוק שהוא נסגר בסוף/ גם בחום וגם בקור/ בחורות טובות יודעות שכל אחת סוחבת איתה/ כל אחת סוחבת איתה תיק קטן/ מספיק לה גם אם זה רק תיק קטן/ כל אחת סוחבת איתה תיק קטן/ תיק תיק תיק תיק"

אוהד טל: אני מציע שתחזרי לספר שהקראת ממנו קודם, לפחות היה קשר בין המילים בתוך המשפט

אוהד טל:  המצב שלנו קשה, אני מתחבר לדאגה שהצפת קודם

נאור שירי: אני חושב שאנחנו נעשה דיון מהיר בוועדה למיזמים לאומיים בנוגע לתיק הזה, כי אין ספק שזה תיק משמעותי

מטי צרפתי הרכבי: אז יש כזה שיר ויש כאלה זמרים?     

נאור שירי: כן, זה קיים, זה עובד, זה רץ

נאור שירי:  זה גדול למרות שזה קטן

נאור שירי:  אחרי שסיימנו את השיר שנכתב על משרדה הענף בעשייה המרובה הציבורית של minister of explanation, אתם רוצים לעבור קצת על העשייה הציבורית של הממשלה הזו?      

מטי צרפתי הרכבי: בוא נדבר על ההישגים בהתמודדות עם יוקר המחיה? או אולי קודם עם השלום עם שכנינו?     

נאור שירי: אני אתחיל

מטי צרפתי הרכבי: מצב שוק הדיור? אולי עם מחירי הירקות והפירות בסופר?      

נאור שירי: אין לי הישגים למנות פשוט

מטי צרפתי הרכבי: מה עם המשכנתה? אתה רוצה לדבר על שלום עם שכנינו?      

נאור שירי: לא, אל תגידי שלום, לא סבירות ולא שלום

מטי צרפתי הרכבי: אתה רוצה יחסי החוץ עם מדינות G7?     

נאור שירי: יאללה

נאור שירי:  אז מה עשית באוסטרליה? נדבר על יחסי החוץ, נערב אותו בשיחה

מטי צרפתי הרכבי: היה סיור מעניין שמעתי

נאור שירי: מה זה סיור? זה סיור של ועדת מיזמים לאומיים פה בקישון?     

אוהד טל: היה כנס של אוהבי ישראל באוסטרליה, תומכי ישראל

אוהד טל:  היו נציגים משבע מדינות בפסיפיק

נאור שירי: זה Friends of the IDF?     

אוהד טל: לא

נאור שירי: אז מי אוהב בפסיפיק את ישראל?     

אוהד טל: מסתבר שמאוד

אוהד טל:  פגשתי גם את סגן ראש ממשלת פיג'י שם, הם עכשיו פותחים שגרירות חדשה בישראל ומתחילים, בעזרת-השם, בסוכות קו טיסה ישיר מפיג'י לישראל

אוהד טל:  נסענו בשלושה קונקשנים, היינו יומיים בדרך הלוך, יומיים בכנס ויומיים חזור

מטי צרפתי הרכבי: מה עיר הבירה של פיג'י? כמה אוכלוסייה? פחות ממיליון

מטי צרפתי הרכבי:  מוטו לאומי: ראה את האל וקבל את המלכה

מטי צרפתי הרכבי:  יש נשיא

מטי צרפתי הרכבי:  חשוב מאוד לעשות שלום עם פיג'י

מטי צרפתי הרכבי:  מדינת איים

נאור שירי: מה היו מסקנות הכנס?     

אוהד טל: א', יש רצון רב להגביר את המסחר בינינו לבין האזור הזה בעולם

אוהד טל:  ב', הם נמצאים עכשיו גם בעצמם בכל היחס שבין סין וארצות הברית באיזושהי נקודת מרכז ומנסים ללכת בין הטיפות, והם זקוקים לנו גם בהקשר הזה

נאור שירי: אם הייתי שם הייתי נותן להם טיפ – תשחררו אותנו, יש לנו מספיק על הראש

אוהד טל: למה? מה רע לכם אתם?     

נאור שירי: לא, חלילה, בשבילם, לא בשבילנו

אוהד טל: אז הם מאוד רוצים להתקרב לישראל, לחזק את הקשרים

אוהד טל:  יש עוד מדינות שאמרו שהן רוצות לפתוח שגרירות בישראל

נאור שירי: היו פיג'י, אוסטרליה, ניו זילנד, מי עוד?     

אוהד טל: האמת שאני לא זוכר כבר את השמות של כל האיים

נאור שירי: מדינות

אוהד טל: איי שלמה היו שם

מטי צרפתי הרכבי: באין ציפור שיר גם עורב ישיר

מטי צרפתי הרכבי:  אם לא ארצות הברית, צרפת, ספרד אז בואו נפתח לנו ערוצי תקשורת עם העולם הגדול

אוהד טל: איי שלמה זו מדינה שמצביעה לנו באופן קבוע חיובי, נכון? לא, זה מיקרונזיה

מטי צרפתי הרכבי: בואו נקרא

מטי צרפתי הרכבי:  איי שלמה, מדינה באוקיאניה, גם מדינת איים, עיר הבירה הוניארה, ראש הממשלה סוגברה, שם יש 700,000 תושבים, אתה מבין? זה מדינות רציניות

מטי צרפתי הרכבי:  990 איים, לכל בן אדם יש אי

נאור שירי: אפשר למכור את זה לביבי קל

נאור שירי:  קל אני מוכר לו להיות ראש ממשלה שם

נאור שירי:  עבור לשם – אי במתנה

מטי צרפתי הרכבי: בואו נראה מה עוד

מטי צרפתי הרכבי:  פפואה ניו גינאה

אוהד טל: פפואה ניו גינאה, נכון

מטי צרפתי הרכבי: אני מסתכלת באוקיינוס, לא הגיעו אליכם מאינדונזיה במקרה?     

אוהד טל: לא

מטי צרפתי הרכבי: מה עם קלדוניה החדשה? מה עם טונגה? סמואה? איי קוק

מטי צרפתי הרכבי:  כאן יש רק 17,000 תושבים, צריך אתם יחסים דיפלומטיים

נאור שירי: אז מה על סדר-יומה של הוועדה לקראת סוף המושב?      

אוהד טל: עוד חוק אחד של חבר הכנסת יונתן שריקי גם בנושא הבנקאות

נאור שירי: אבל בנקאות זה לא כלכלה? אני לא מצליח להבין

אוהד טל: הוועדה שלנו היא ועדת סל, לוקחת דברים מכל מיני תחומים שרוצים לערוך בהם רפורמות ושינויים

נאור שירי: אז במה עוסק חוק הבנקאות?     

אוהד טל: בעצם אנחנו מבינים שכדי לייצר תחרות אחד התנאים המרכזיים זה שהציבור יוכל לשפוט, להכיר את החומר ולקבל החלטות מושכלות

אוהד טל:  היום, כשאתה פותח כרטיס אשראי חדש, כשאתה פותח חשבון בנק, כשאתה מצטרף לכל מיני מועדוני לקוחות, אתה מקבל הרבה פעמים הטבות, פטור מעמלות לשנה, פטור מכל מיני דברים, אבל אתה לא יודע כשהעמלות האלה מסתיימות ואז פתאום אתה מגלה – לא כל אחד מגלה – שאתה מתחיל לשלם

מטי צרפתי הרכבי: אין חובת דיווח?  

אוהד טל: אין חובת דיווח מסודרת

נאור שירי: רק בבנקים

נאור שירי:  במבצעים, נגיד בסלולר, מודיעים לך

אוהד טל: א', אין חובת הודעה והמטרה היא שכל אחד יידע בדיוק מתי שינו לו, לאיזה תעריף שינו לו, שיקבל את ההודעה באופן אפקטיבי כך שהוא באמת יוכל לשלוט בזה, להבין את הסיטואציה ואז לקבל החלטה

אוהד טל:  זו המטרה

אוהד טל:  זה עוד דבר שעכשיו הולכים לקדם

נאור שירי: יפה מאוד

אוהד טל: של יונתן משריקי מש"ס

מטי צרפתי הרכבי: אחלה בחור

אוהד טל: חבר ועדת חוקה גם, כמוכם

נאור שירי: אני לא בחוקה, אני בפנים וביטחון

נאור שירי:  לא הייתי שורד בחוקה

מטי צרפתי הרכבי: כן, זה קשוח

נאור שירי: זו לא הוועדה, זה יו"ר הוועדה

מטי צרפתי הרכבי: דרך ארץ קדמה בשיח? אז דווקא אוהד, בתור יושב ראש ועדת מיזמים ציבוריים, מקפיד מאוד על דרך ארץ ועל כבוד האדם ולפנות בכבוד

נאור שירי: מה עשית לפני? בני עקיבא, נכון?     

אוהד טל: מזכ"ל בני עקיבא העולמי

נאור שירי: מה זה אומר העולמי? מטייל הרבה בעולם בקיצור?     

אוהד טל: "מטייל", מטייל זו הגדרה - - -     

מטי צרפתי הרכבי: קראת את הפרדס של עקיבא של יוכי ברנדס? ספר על רבי עקיבא, מומלץ בחום

נאור שירי: עקיבא נוביק כתב על ינון מגל ואמר שהוא מצייץ כמו הרב קנייבסקי וחי כמו אייל גולן

נאור שירי:  זו כנסת ראשונה שלך?     

אוהד טל: כן

נאור שירי: איך הכנסת?      

אוהד טל: אתה גם כנסת ראשונה, לא?      

נאור שירי: כן, כולנו

אוהד טל: אולי זה מסביר למה אנחנו פה ב-05:30 בבוקר

נאור שירי: אז איך אתה מסכם?     

אוהד טל: ההתחלה הייתה מאוד קשה מבחינתי, גם האווירה הציבורית המורכבת, צריך לומר את האמת, וגם אנחנו עובדים פה לא מעט שעות, עובדים קשה, מסיימים יום, והייתי שואל את עצמי: מה עשיתי? ישבתי פה כל כך הרבה זמן אבל מה שיניתי? מה קידמתי בעולם? אני חייב להודות שבהתחלה לא הייתה לי תשובה מספיק טובה לעצמי

אוהד טל: , עכשיו, ככל שמתחילים להבין איך העסק הזה עובד ואחרי שאני יושב-ראש ועדה, מקדמים חוקים ומתחילים להרגיש שבאמת יש עשייה, אז יש את הסיפוק שמחפה על האווירה המורכבת

נאור שירי: תמיד רצית להיות חבר כנסת?     

אוהד טל: בכלל לא חלמתי על זה אפילו

מטי צרפתי הרכבי: אז איך הגעת לדרך?      

אוהד טל: התחלתי את התפקיד שלי כמזכ"ל כשנה וחצי לפני כן, לא תכננתי לעזוב את התפקיד הזה בכלל, גם מאוד מאוד אהבתי אותו

אוהד טל:  שמונה חודשים התמודדתי במכרז רק בשביל להתקבל

מטי צרפתי הרכבי: איך הגעת לציונות הדתית?     

אוהד טל: הם הגיעו אליי, ביקשו ממני להצטרף

מטי צרפתי הרכבי: מתי הוקמה תנועת בני עקיבא?     

אוהד טל: 1929, בל"ג בעומר

מטי צרפתי הרכבי: תרפ"ט

מטי צרפתי הרכבי:  מי הקים את התנועה?     

אוהד טל: אדם בשם יחיאל אליאש

מטי צרפתי הרכבי: זה על שם רבי עקיבא?     

אוהד טל: כן

מטי צרפתי הרכבי: איפה הוא הקים אותה?     

אוהד טל: בירושלים

אוהד טל:  כשהוא מתאר את בחירת השם של התנועה הוא אומר שאחד החברים הציע את השם הזה, רבי עקיבא, ומה היה הנימוק לכך שהשם הזה התקבל? כי זה שם יפה

אוהד טל:  זה היה הנימוק, לא היה צריך יותר מזה, יותר מדי

אוהד טל:  אחר כך הוסיפו לנו עוד מיני הסברים

אוהד טל:  בני עקיבא העולמית פועלת ב-34 מדינות ברחבי העולם

מטי צרפתי הרכבי: זה הוקם בירושלים כתנועת התיישבות? כתנועת נוער? כאיזו תנועה?     

אוהד טל: האמת היא שבני עקיבא הוקמה בעולם עוד לפני שהיא הוקמה בישראל, אבל היא לא הוקמה בשם הזה

אוהד טל:  הייתה תנועת נוער דתית ציונית שהוקמה באירופה בכל מיני שמות וכשהוקמה בישראל תנועת בני עקיבא זה בעצם קיבל את השם בכל העולם

נאור שירי: אבל היא תנועה פוליטית היום, על מלא

אוהד טל: היא לא פוליטית, היא ממש לא פוליטית

נאור שירי: היא מממנת הסעות להפגנות הימין

אוהד טל: מה פתאום

אוהד טל:  אין דבר כזה

נאור שירי: ברור שכן

נאור שירי:  ראיתי את הלוגו

אוהד טל: אין דבר כזה

אוהד טל:  תנועת נוער היא תנועת נוער א-פוליטית

אוהד טל:  מה פתאום, היא לא פוליטית

נאור שירי: אני אראה לך את הלוגו של תנועת בני עקיבא על ההסעות?     

אוהד טל: תראה לי

אוהד טל:  אין דבר כזה, לא תמצא דבר כזה

נאור שירי: ואם כן?     

אוהד טל: בכל אופן, היא פועלת ב-34 מדינות ברחבי העולם

אוהד טל:  יש לה 110 שליחים שיוצאים מישראל לשליחויות ארוכות בחוץ לארץ, בקהילות יהודיות, במטרה לחזק קשר עם הקהילות, זהות יהודית, ציונות

אוהד טל:  זה מה שעושים

מטי צרפתי הרכבי: במה זה שונה מהשליחים ששולחת הסוכנות היהודית? או שזה דומה?     

אוהד טל: זה דומה, פשוט יותר תנועת נוער

אוהד טל:  למרות שזה לא רק תנועת נוער, בחוץ לארץ, בהרבה מקומות - - -     

מטי צרפתי הרכבי: ומאיפה המימון? התקצוב?     

אוהד טל: גיוס תרומות ומקומי, מהקהילות עצמן

מטי צרפתי הרכבי: והמנגנון בארץ, המטה?     

אוהד טל: בארץ מביאים כל שנה כמה מאות חבר'ה צעירים, בוגרי תיכון, לתוכניות שונות של שנה בארץ

אוהד טל:  אז יש פה גם פעילות בישראל בהקשר הזה

אוהד טל:  יש את בני עקיבא ישראל ויש את בני עקיבא העולמי, זה תנועות אחיות אבל הן שונות

מטי צרפתי הרכבי: וכשהם באים לארץ איפה הם נמצאים?     

אוהד טל: תלוי, בכל תוכנית זה משהו אחר

אוהד טל:  יש תוכניות שיותר מרוכזות במקום אחד והם יוצאים משם, יש תוכניות שכל חודשיים מסתובבים במקום אחר

מטי צרפתי הרכבי: קצת כמו מכינה קדם-צבאית

אוהד טל: נכון

אוהד טל:  אחת התוכניות היא גם תוכנית של מכינה קדם צבאית שמשלבת נוער ישראלי עם נוער מחוץ לארץ

מטי צרפתי הרכבי: זה נראה לי השוס

מטי צרפתי הרכבי:  עדיף כך, זה מקרב אותם גם

אוהד טל: נכון, זה מייצר אינטראקציות, בטח

נאור שירי: מה הסיפור עם סמוטריץ ובן גביר?      

אוהד טל: בואו נדבר על רבי עקיבא, עזוב אותי מסמוטריץ ובן גביר

נאור שירי: תסביר לי למה נפרדו דרכם

מטי צרפתי הרכבי: דרך אגב, שמעתי הרצאה על עשרת הדיברות

מטי צרפתי הרכבי:  הרי "אנוכי אדוניי" זה לא דיבר, הדיברות זה עשה ואל תעשה

מטי צרפתי הרכבי:  "אנוכי אדוניי" זה איזשהו פרולוג שאומר קודם כל אני ואחרי אני אתן לך את כללי המשחק, עשה ואל תעשה, ובעצם הדיבר העשירי כתוב מפורשות בטקסט "ששת ימים תעבוד"

מטי צרפתי הרכבי:  מפורשות כתוב

מטי צרפתי הרכבי:  "ששת ימים תעבוד" זה הדיבר העשירי

נאור שירי: אני הבנתי את הקונץ-פטנט, בשביל שאתם תטפלו במשהו צריך להצמיד לזה את המילה "רפורמה"

נאור שירי:  נגיד אתם רוצים לטפל בביטחון? צריך רפורמה בביטחון

נאור שירי:  רוצים לטפל בביטחון האישי? רפורמה בביטחון האישי

נאור שירי:  איזה עוד רפורמות היית רוצה לעשות?      

אוהד טל: בתקשורת

נאור שירי: בתקשורת אתם כבר

נאור שירי:  נציג הממשל הסיני בממשלת ישראל, השר מ-AliExpress, שלמה קרעי, כבר ידאג לתקשורת, אבל בסדר

אוהד טל: כמה אתם דואגים לחופש ולחירות, זה מדהים

נאור שירי: לא, ההגדרה שלכם לחופש וחירות זה ג'ון לוק עושה סלטות פליק-לק מעזריאלי

נאור שירי:  אבל בסדר, נדבר על חירות וכל מיני מושגים

נאור שירי:  צדק חלוקתי, זו הייתה ההמצאה אתמול

נאור שירי:  הייתי בוועדת הפנים והם החליטו מה זה צדק חלוקתי אליבא דממשלת המלא-מלא

נאור שירי:  ג'ון רולס כתב על צדק חלוקתי, התיאוריה של הצדק, והצדק החלוקתי, על פי הצעת החוק של יעקב אשר זה שבוועדות גיאוגרפיות של אזורי תעשייה שר הפנים יוכל לקבוע שרשויות בשומרון יקבלו הכנסות – נגיד כפר סבא, ראש העין, מודיעין, לא משנה – אבל מה? הן לא יתנו, שזה צדק חלוקתי

מטי צרפתי הרכבי: חד-כיווני, מה אתה רוצה?     

נאור שירי: אז מה אתה אומר? נצמיד רפורמה, נגיד "רפורמה בביטחון האישי" ואז באמת תעבדו בזה

מטי צרפתי הרכבי: "תיאוריה של צדק" הוא ספר פרי עטו של הפילוסוף האמריקאי ג'ון רולס

מטי צרפתי הרכבי:  הסיפור יצא ב-1971

קריאה: זה הסיפור של מסך הבערות, קרעי דיבר על זה

מטי צרפתי הרכבי: הספר מבטא את ביקורתו הגדולה של רולס נגד תורת התועלתנות

מטי צרפתי הרכבי:  לדעת רולס, עקרונות צדק נכונים לחברה מתקבלים "במצב התחלתי", מצב שבו אנשים בחברה היפותטית נמצאים תחת "מסך הבערות"

מטי צרפתי הרכבי:  רולס מאמין כי במצב ההתחלתי יחליטו בני הקבוצה פה-אחד לאמץ שני עקרונות מרכזיים: עיקרון החירות ועקרון החלוקה הצודקת של טובין כלכלים-חברתיים

נאור שירי: התיאוריה אומרת שהחברה נמדדת על פי חוזק החוליה החלשה שלה

מטי צרפתי הרכבי: רולס פותח את התאוריה שלו בטענה הבאה: בתחומים חברתיים העיקרון היסודי ביותר הוא צדק

מטי צרפתי הרכבי:  בלב תורת הצדק של רולס עומדים שני עקרונות: הראשון, שוויון בחלוקה של חירויות יסוד – זה, אפרופו, אוהד, הנושא של השוויון והתחושה שלי עם החקיקות שהם לא דואגות פה – לכל אזרח יש זכות שווה למערכת המקיפה ביותר של זכויות יסוד שמתיישבת עם הענקה של אותן זכויות לכל האחרים

מטי צרפתי הרכבי:  השני, אי שוויון בחלוקת משאבים שמוצדק בשני תנאים - - -     

טליה ג'מאל: כתבנו קצת על התיאוריה במסמך ההכנה הראשון

נאור שירי: אז קלעתי לדעת גדולים

נאור שירי:  הצדק החלוקתי, אליבא דג'ון רולס, שעכשיו הקראת את הגותו, תואמת את הצעת החוק של יעקב אשר? אם אני אומר את ההגות של יעקב אשר או ממשלת הימין מלא-מלא אל מול הגותו של ג'ון רולס?     

מטי צרפתי הרכבי: זה חד סטרי

נאור שירי: חד סטרי

נאור שירי:  אין אוסמוזה

מטי צרפתי הרכבי: כן, אין אוסמוזה ואין כלום

מטי צרפתי הרכבי:  חד סטרי

נאור שירי: אתה מאילת במקור

נאור שירי:  מה דעתך על מה שקורה באילת? נגיד מיזם לאומי, מה דעתך לקחת את העיר אילת כמיזם לאומי? מה אתה אומר?      

אוהד טל: אילת עיר חשובה מאוד שצריך להשקיע בה ולפתח אותה

נאור שירי: אתה בקואליציה, תעשה את כל מה שאמרת עכשיו

אוהד טל: נכון, עובדים

נאור שירי: קח את אילת במקום הצעות החוק של יונתן משריקי שנוגעות בבנקאות בישראל, שמקומן בוועדת הכלכלה, כמיזם לאומי

נאור שירי:  אתה מסכים?     

אוהד טל: לגמרי, אילת מיזם לאומי

נאור שירי: נו, קדימה, תתחיל לקדם אינטרסים של אילת, נגיד שיהיה להם בית חולים ראוי

נאור שירי:  מה אתה אומר? מה אתה אומר שתיקח את אילת כפרויקט במיזמים לאומיים? אמיתי

אוהד טל: נניח את זה על שולחן הוועדה ונקיים על זה הצבעה

אוהד טל:  מה את אומרת, מטי צרפתי?     

מטי צרפתי הרכבי: אני בעד

נאור שירי: מה יש לקיים דיון על אילת? המצב גרוע

אוהד טל: אולי נעשה סיור ועדה לאילת, מטי?     

נאור שירי: אני פשוט אומר שאפשר למנוע בזבוז כספי ציבור על נסיעה לאילת ולהבין שהמצב לא טוב לא באילת

נאור שירי:  בכינונה של הכנסת הקימו את שדולת אילת, היה יו"ר הכנסת, גדי איזנקוט, גילינו מלא אילתים, חצי מהכנסת הם אילתים - - -     

אוהד טל: לא, רק גדי ואני אני חושב

נאור שירי: יש עוד אילתים, אני אזכר

נאור שירי:  דיברו גדולות ונצורות ומה שנקרא, יצאנו פיתה, בלשון בן גביר

נאור שירי:  אין כלום, כלום לא הולך לאילת

נאור שירי:  בקרן הארנונה, אגב, גמרו את העיר

אוהד טל: לא, יש פיתרון לנושא

נאור שירי: אני כבר חודשיים שומע על הפתרון שיש באילת

נאור שירי:  מה עשו בקרן הארנונה? קרן הארנונה מבוססת על תושבים והכנסות, אבל הם שכחו להגיד שבאילת חצי מעם ישראל מגיע לאילת וצורך שירותים, נגיד פינוי אשפה

נאור שירי:  אז יש להם בחודש כ-117,000, בא ראש העיר ואומר מה עשו להם באילת, לוקחים מהם כסף כי יש להם שטחי מסחר

נאור שירי:  אגב, איך אתם הולכים לתקן את זה? זה מעניין אותי כי אם אתם תתקנו את זה, כל המודל של קרן הארנונה קורס

נאור שירי:  אתה לא יכול לתקן את אילת ספציפית

מטי צרפתי הרכבי: אבל מה האבסורד בקרן הארנונה? שהשלטון המרכזי מכניס את היד לקופה הציבורית של השלטון המקומי

מטי צרפתי הרכבי:  למה? כי הוא יכול, ובעצם רשות שעבדה קשה, טרחה, תכננה, עשתה תב"עות ואזורי תעשייה תצטרך עכשיו לשלם לשלטון המרכזי

נאור שירי: צביקה אומר שביבי רוצה להקים רכבת קליע לאילת

נאור שירי:  אני מוסיף ואומר שחצי מהרכבות במדינת ישראל לא עובדות, הוא יקים רכבת קליע?     

מטי צרפתי הרכבי: גם אנשי המקצוע במשרדי הממשלה אומרים שאין הצדק כלכלי לרכבת לאילת ביחס בין ההשקעה הנדרשת, הפגיעה בסביבה שתהיה כתוצאה ממסילת הרכבת ומכמות המשתמשים, אין הצדק להקמת הרכבת

מטי צרפתי הרכבי:  מבחינת התקציב הכסף הזה יכול להיות מוטה לדברים הרבה יותר חשובים

נאור שירי: בקיצור, מה שאמרת עכשיו זה כל הנימוקים למה יעשו רכבת לאילת

מטי צרפתי הרכבי: כי הוא אמר קריית שמונה אילת, אבל אנשי מקצוע אומרים שאין הצדק לרכבת לאילת

מטי צרפתי הרכבי:  צריך לעשות דברים של פיתוח הכלכלה באילת

אוהד טל: מטי, את יודעת טוב מאוד שעל כל איש מקצוע שיגיד לך שזה לא כלכלי נמצא כאלה שיגידו שאפשר

נאור שירי: על כל סולברג ימציאו שפטל

מטי צרפתי הרכבי: דרך אגב, בדיונים בחוקה הרוב המוחלט אמר על החוק של עילת הסבירות שהוא לא ראוי, מומחי משפט, אני לא מדברת על היועץ המשפטי של הוועדה והמשנה ליועמ"שית

נאור שירי: מה אתה אומר על זה שבוועדת החוקה הייתי עד השבוע שראשון הדוברים – כשיש את הייעוץ המשפטי, יש את הכנסת והכול – היה יורם שפטל? ראשון הדוברים

נאור שירי:  פותחים את דיוני הועדה, למי אנחנו נותנים לדבר? ליורם שפטל, שאפילו 103, שיש להם באמת טולרנטיות מדהימה – ינון מגל שם מרסס  עיתונאים בנגב והכל בסדר, זה זורם, הם הדיחו את שפטל כי לא יכלו לשמוע אותו

נאור שירי:  איפה הגאון בא לקבל את הבמה? ראשון הדוברים בוועדת חוקה בכנסת ישראל

נאור שירי:  אם אתה היית שואל אותי מה דעתך בשמונת החודשים האלה על הכנסת הייתי מזכיר לך את זה והייתי אומר לך: תגיד לאן אתה רוצה שנמשיך מפה?      

מטי צרפתי הרכבי:  אחד מרגעי השיא

נאור שירי: יורם שפטל לא מקבל במה ב-103 כי הוא קיצוני מדי

נאור שירי:  זה שנותן במה לינון מגל ששוחט וגומר אנשים, יורה בעיתונאים, אומר: הייתי יורה עליהם, מעמיד אותם ויורה עליהם בנגב צרורות

נאור שירי:  הוא אמר את זה

נאור שירי:  זה בסדר ב-103, הם ידיחו את שפטל בגלל שהוא קיצוני מדי ואז הוא בא לפה והוא ראשון הדוברים, לא גילי מון, לא נציגי היועמ"ש, הם שוליים, הוא וטליה איינהורן

מטי צרפתי הרכבי: לא נציגי משרדי הממשלה שביקשנו

נאור שירי: זה מדהים

נאור שירי:  איזו הזיה הכנסת הזו

נאור שירי:  לאיזה מחוזות הזיה באיי פיג'י עוד תביאו אותנו? לאן? לאן נגיע? לאן נגיע? אתה רוצה לספר לי? אחרי שסיימו את עילת הסבירות, נמשיך ליועמ"שים? זו התוכנית הגדולה?     

אוהד טל: נחכה ונראה

מטי צרפתי הרכבי: אבל ראש הממשלה הבטיח שלא

נאור שירי: לא, הוא הבטיח באנגלית, זה לא תופס

נאור שירי:  קודם כל, הוא לא ראש ממשלה, הוא רוצה להיקרא יו"ר האופוזיציה בעת ההתנתקות, או כמו שיו"ר מפלגתך קורא לו ושר האוצר - - -     

מטי צרפתי הרכבי: שקרן בן שקרן

נאור שירי: אתה הצלחת להבין אם ג'ו ביידן הזמין את ביבי לבית הלבן? לא הצלחתי להבין את זה

נאור שירי:  למה הכול אצלו לא ברור?     

אוהד טל: יצאה הודעה מעניינת

נאור שירי: מישהו הצליח להבין אם ג'ו ביידן הזמין את ביבי?     

דבורה ביטון: כן, בסוף שנה כנראה

נאור שירי: מה זה סוף שנה, זה טקס סיום של כיתה י"ב?   

דבורה ביטון: לא אמרו איזו שנה, אמרו "לקראת סוף השנה"

דבורה ביטון:  אני מניחה שזה 24, כשיאיר יהיה ראש ממשלה הוא יעשה לו טיול-סיור כזה

נאור שירי: חבר הכנסת מלביצקי, הצלחת להבין אם ביבי קיבל הזמנה לבית הלבן? זה משהו שני כבר שאני לא מצליח להבין כי אני עדיין לא הצלחתי להבין אם הוא התייבש

נאור שירי:  היית בפ"ת?     

חנוך דב מילביצקי: כן

נאור שירי: מה יש לך לומר על המעבר של בוסו בתור מי שהיה אתו כמשנה וסגן?     

חנוך דב מילביצקי: אני חושב שאוריאל בוסו הוא אחד מאנשי הציבור היותר מוכשרים שאני מכיר, באמת אני אומר לך

חנוך דב מילביצקי:  אם הוא ייבחר הוא יהיה ראש עיר מצוין

חנוך דב מילביצקי:  אין לי צל של ספק בזה

חנוך דב מילביצקי:  האיש מכיר את המוניציפלי לעומק

נאור שירי: אבל זה לא המהלך המעניין

חנוך דב מילביצקי: העניינים שם בין לבין? שמע, במופלא ממך אל תחקור

נאור שירי: מופלא? יש דברים מופלאים בעולם, זה די פשוט ורדוד

דבורה ביטון: איך אתם מרגישים? זה הולך ומתקרב והרחובות בוערים והיום ייצאו אלפים

דבורה ביטון:  האם לא לקחתם נשימה ואמרתם לעצמכם, הם אמרו ככה ואנחנו עשינו ככה? אתם לא לוקחים נשימה בחלק מהישיבות שלכם ואומרים, בואו נעשה חישוב מסלול מחדש? הרי בסופו של יום ידוע לכם, שלבתי משפט יהיו עוד יותר – בית משפט הוא מספיק יצירתי, כעורכת דין 14 שנה, אם לא תהיה עילת הסבירות, תהיה עוד מילה אחרת או עוד פרשנות אחרת

דבורה ביטון:  כשאנחנו רואים פה משהו מאוד עקרוני, עקרוני לציבור, לפחות מחצית ממנו, כשאנחנו רואים את הקרע ואנחנו בין המיצרים, אני תוהה, אתה יודע, הרבה פעמים התעסקתי בגישור וראיתי את האנשים בגישור, במשפחה, אני לא צריכה לספר לך, אתה בא מהעולם הזה - - -      

חנוך דב מילביצקי: עשית דיני משפחה?     

דבורה ביטון: כן

דבורה ביטון:  כשישבתי איתם במסגרת הגישור הייתי אומרת להם, תעשו רגע פוס, תחזרו לליל הכלולות

דבורה ביטון:  באיזשהו שלב היינו מצליחים איזשהו משהו שכן יהיו הסכמות

דבורה ביטון:  אני רוצה לומר לך, במשך 14 שנים אולי הייתי פעמיים בדיון הוכחות

דבורה ביטון:  תמיד סיימתי עם הסכם, תמיד עם גישור

דבורה ביטון:  ואני תוהה, למה זה לא יכול לקרות עכשיו? כי עכשיו זה בדיוק כמו זוג שמתגרש, צד א', צד ב', הוא רוצה ככה, היא רוצה ככה

דבורה ביטון:  ואני שואלת, למה? יש לנו עם מדהים, למה צריך לראות את הרחובות בוערים? הבתים לא שקטים

דבורה ביטון:  ביום שבת הייתי בהפגנה בגדרה, אנחנו יוצאים להפגנה, לא כי אני יש עתיד, כי אני אימא, אני אימא וסבתא וזה באמת מטריד אותי

דבורה ביטון:  ניגשה אליי אישה בת 80, עם הידיים חרושי הקמטים, פשוט בכתה

דבורה ביטון:  הלב נקרע ממה שקורה

דבורה ביטון:  להגיד לך שפעם אחת ישבתי ובכיתי? לא

דבורה ביטון:  סבלתי, כאב לי

דבורה ביטון:  והיא אמרה לי, אני לא ישנה, יש לי חרדות

דבורה ביטון:  אני מסתכלת על האישה הזאת ופשוט התביישתי, בהתחשב בעובדה שאני בכנסת ישראל

דבורה ביטון:  היא אמרה לי, בבקשה, תעזרו לנו

דבורה ביטון:       מה מצופה? יש כאן ראש ממשלה, נבחרת, אף אחד לא לקח לך את זה

דבורה ביטון:  אבל חבר'ה, לא נבחרתם לפצל את המדינה הזאת, לקרוע אותה, לגרום לאנשים מבוגרים לבכות

דבורה ביטון:  ניסיתי טיפה לרכך את הכאב שלה, לא הצלחתי

דבורה ביטון:  עם המראות האלה אני הולכת ואז ליבי עוד יותר מתקשח כי אני אומרת לעצמי, למה הם לא רואים את זה? אני שולחת בריאות לראש הממשלה, אבל אם תשאל אותי, זה לא הסתכם בהתייבשות, זה יסתכם כי גם הלב שלו לא עומד במה שקורה

דבורה ביטון:  אם הוא כבר רצה להיכנס לאירוע, הוא היה צריך להיכנס לאירוע כי מה שהוא עושה עכשיו זה אירועים אחרים

דבורה ביטון:  אני חושבת שגם מחובתכם, וכן, יש בליכוד, אנשים ליכודניקים, אני גדלתי בבית ימני, אני יודעת מה זה ליכוד

דבורה ביטון:  אם אני מושכת אתכם בפינצטה, אז דלאל הוא ליכוד, וגם אתה ליכוד

דבורה ביטון:  יש גרעין שיכול לבוא ולשנות את המציאות הזאת

דבורה ביטון:  אני אומרת לך, כשאתם תיכנסו לבית הנשיא, לא תיכנסו כמו שנכנסתם בפעם ראשונה

דבורה ביטון:  כשעוברים משבר, צומחים ממנו, לא יורדים

דבורה ביטון:  ולכן אני חושבת, שאתם צריכים להגיד, אוקי, קחו שבועיים, בואו נעשה עצירה, בואו ניכנס לבית הנשיא

דבורה ביטון:  אני מאמינה שכל הצדדים בסוף יתגבשו לאיזה שהיא הסכמה

דבורה ביטון:  שלא תבין לא נכון, כן, צריך רפורמה, יש המון דברים שיש לעשות בבית המשפט, שלא לדבר על נושא השופטים, קיצור הזמנים של השפיטה, יש מלא מורשעים, לא מורשעים, הם מואשמים, ולא מעט כאלה של פגיעות מיניות וכו', שהם עוד מסתובבים, הם מסתובבים, לא גזרו את דינם

דבורה ביטון:  אני שואלת, למה? למה מגיע לציבור שלנו? למה מגיע לבוחרים שלכם? אין שלכם, שלנו

דבורה ביטון:  בסוף כשאתה ראש ממשלה, אתה ראש ממשלה גם שלי, אפילו אם לא שמתי מח"ל, ושמתי מספיק שנים מח"ל

דבורה ביטון:  בחרתי להיות ביש עתיד, משום שראיתי, שהליכוד זה לא הליכוד שאני גדלתי עליו, זה לא בגין

דבורה ביטון:  אתמול שמענו על ז'בוטינסקי, איך דיבר יו"ר הכנסת, אמיר אוחנה, דיבר ותיאר, אבל כשעלה אקוניס, כשהוא דיבר אני בטוחה שז'בוטינסקי התהפך בקברו כי לא מדברים ככה

דבורה ביטון:  אם אנחנו עושים יום לציון, תביאו את מי שהוא היה ומה שהוא היה ולא לקחת רעל, ושמאל

דבורה ביטון:       לא הייתי פוליטיקאית בחיים שלי, אני חושבת שגם היום אני לא פוליטיקאית, אני בסך הכול אזרח שהתגייס והלוואי ויכולתי לתת, כי כל חיי בעבודתי עשיתי שירות, הרווחתי יפה אבל עשיתי שירות, גם היום אני רואה בכך שירות

דבורה ביטון:  כשאני אומרת, אני באה לשרת אנשים, יש סדרי עדיפויות שאנחנו צריכים לתת ולסייע, אם זה קטינים, אם זה חסרי ישע שיש לנו לא מעט, יוקר המחייה ועוד ועוד ועוד

דבורה ביטון:  מישהו בא והחליט שזה הכי חשוב, הכי חשוב לשבת על בית המשפט

דבורה ביטון:  אני שומעת את אמסלם, טונות של רעל

דבורה ביטון:  אמסלם, גדלת בבית מזרחי, אנחנו עוד בקושי יכולים להרים את העיניים להורים שלנו

דבורה ביטון:  איך אתה הופך לדבר על ברק, כמו שאתה מדבר? השופט ברק, ניצול שואה

דבורה ביטון:  אתה לא מסכים עם הדרך שלו, לא מסכים עם הסבירות שלו עכשיו, ישבת מספיק שנים בכנסת, אתה לא חבר כנסת מהקדנציה הזאת, למה שתקת? למה, כי לוין ורוטמן באו? אני מזכירה, שלוין התחיל כשמאל

דבורה ביטון:  מה זה שמאל? שמאל זה קללה? זו דרך חשיבה

דבורה ביטון:  ואתה יודע מה? גם ביבי, שמאל

דבורה ביטון:  גם ביבי רוצה שתי מדינות

דבורה ביטון:  אין שמאל ואין ימין

דבורה ביטון:  לדעתי, היום כולנו מקשה אחת עם מחשבות שונות אבל בסוף אנחנו יכולים להתכנס לאותה מחשבה

דבורה ביטון:  אני בטוחה שכל מי שבא לכנסת ישראל יש לו מטרה אחת, לעשות טוב לאנשים

דבורה ביטון:  אם אתה עסוק ב"צפונבונים", מה זה צפונבונים? אני רוצה לשאול אותך, הם גרו שם כי ההורים שלהם הלכו לשם

דבורה ביטון:  אני גרה בשדרות כי ההורים שלי באו לשדרות

דבורה ביטון:  להגיד לך שאני חיה שונה מהצפונובונים? לא אני לא חיה שונה

דבורה ביטון:  בגלל שהם מהצפון או מקיסריה? יש לנו את אותה איכות חיים

דבורה ביטון:  אז הם יישבו על וילות של 7 מיליון, אני אשב על וילה של 2 מיליון, לשנינו יש בריכות

דבורה ביטון:  אני שואלת אותך, מה מפריד בינינו, המיקום?      

נאור שירי: למי יש וילה עם בריכה?      

דבורה ביטון: לי

דבורה ביטון:  לכל משפחת אסולין, אתה מוזמן

נאור שירי: כי אני צפונבון, פשוט פספסתי וילה כזאת

דבורה ביטון: אני רק מציינת כאילו שם יש פחות טובים, פה יש יותר טובים

דבורה ביטון:  זה לא העניין, הבריכה היא לנכדים

נאור שירי: בואי נתעכב שנייה על הבריכה

דבורה ביטון: אה, אתה רוצה לעבור אליי?      

נאור שירי: לא, אני לא רוצה לעבור אלייך, אני רק רוצה הזמנות לבריכה בסופ"ש

דבורה ביטון: אתה מוזמן לארוחת שישי, עם דגים של מרוקו

נאור שירי: לא מוזמן ככה, אני רוצה הזמנה

נאור שירי:  אפשר בשבת?      

דבורה ביטון: באהבה

דבורה ביטון:  למה, מה יש בשבת? יש משהו מיוחד? בעלי הולך לבית הכנסת, יש בית כנסת על שם חמי, אנחנו כל חודש גם תורמים מעשר מכובד כי אנחנו מרוויחים לא רע

דבורה ביטון:  בעוד חודשיים אני מכניסה ספר תורה על שם חמותי

דבורה ביטון:  אז מה עושה את פינדרוס ליותר דתי ממני? או קרעי, שיראה לי מה הוא יעשה למען היהדות? ואיפה התרומות שאתה נותן בחגים? והוא גר רק בזמרת, הוא לא צפונבוני, הוא בדרום, איתנו

דבורה ביטון:  אני אומרת לך, חנוך, אתם הגרעין הטוב של הליכוד, צריכים לגשת לראש הממשלה ולהגיד לו, תתעשת

דבורה ביטון:  תנסו

דבורה ביטון:  אני אומרת לך, הפעם, אם ייכנסו לבית הנשיא, ייצאו עם הסכם כי לא ייכנסו כמו שנכנסו בפעם הראשונה

דבורה ביטון:  כי כולם רואים מה שקורה

דבורה ביטון:  צריך לעצור את החקיקה הזאת

דבורה ביטון:  זה מביך

דבורה ביטון:  אתמול אני שומעת, שפיטרו את יושב-ראש הדואר כי הוא לא מתפקד נכון

דבורה ביטון:  פתאום הוא לא מתפקד נכון? כי מה, יש איזה חבר עכשיו בסטנד-ביי? אנחנו יודעים שזה לא נכון והנה זה מגיע לבית משפט

דבורה ביטון:  מה, זו הממשלה שאנחנו צריכים? על כל מינוי ירוצו לבית משפט? ואין מה לעשות, בית משפט זה עדיין האיזון והבלמים של המדינה הזאת, שלנו, אנחנו לא יכולים להיות עם כוח בלתי נלאה

דבורה ביטון:  בסוף יש מישהו שצריך להגיד לנו, תירגעו, אתם לא ה' ואתם לא הכוח שצריך לקחת

דבורה ביטון:       כאב לי ששמעתי את רוטמן, באחד הראיונות שאמר, אנשים אומרים לי, אנחנו פונים ללב שלך, וכאילו הוא לא מאמין

נאור שירי: הוא אמר, תעזרו לי לשמור את הלב

דבורה ביטון: הוא בעצם זלזל בזה

דבורה ביטון:  אמרתי לו, פעם אחת תצא להפגנה, מצדי, תצא מחופש, כמו רם בן ברק, תהיה אישה – במסגרת עבודתו – צא פעם אחת מחופש, תעמוד בן האנשים, אל תגיד מי אתה, תקשיב לקולות

דבורה ביטון:  ואני בטוחה, אם כל אחד מכם היה עושה את זה, היה מבין, שזה לא איזה המצאה, זה אנשים שבאמת חרדים למה שקורה כאן

דבורה ביטון:  למה צריך להרוס את המדינה הזאת? הייתה לנו שנה וחצי ממשלת השינוי, מלח הארץ, לא שמענו, לא הפגנה, כולם התאספו, לאן הם נוסעים, איזה יעד, איזה אוטו הם קונים, מה קרה לזה?      אני מצפה ממך, אני שמחה שאתה מאזין ולשם שינוי אתה לא מתנגח, כי לפעמים גם לך יש יציאות באין כניסה

דבורה ביטון:  אני יודעת שאתה גם יכול להקשיב, אולי בלב שלך יש קצת יותר מקום מהלב של רוטמן

דבורה ביטון:  אמרתי לו באחת הפעמים, הוא מזכיר לי את הסיפור שהייתי מקריאה לנכדים שלי, איש הפח

דבורה ביטון:  איש הפח זה לא שהוא פח, פשוט אין לו לב, עקרו לו את הלב כי הוא היה מאוד מאוהב, אז אין לו לב, אין לו רגשות

דבורה ביטון:  לא חלילה שהוא פח, זה הסיפור

דבורה ביטון:  יש לי תחושה, כאילו לקחו לבבות, שמו אותם בצד ואמרו, זה הזמן להתעלל בהם, לקחו לנו את השלטון שנה וחצי, קורעים להם את הצורה

דבורה ביטון:  אתם לא קורעים לנו, אנחנו קמים בבוקר, עובדים, יש לנו משכורות, אתם קוראים לעם ואני חלק מהעם כי בשבילי, כשאני באה הביתה, אני רואה רק את הילדים שלי, את הנכדים שלי

דבורה ביטון:  בעוד שבועיים אני מגייסת ילדה ללוחמה ואני מסתכלת פה על כמה חבר'ה שמרשים לעצמם, שהילדים הנהדרים שלהם לומדים תורה, לומדים תורה גם בברוקלין

דבורה ביטון:  גם בתורה כתוב שצריך לעבוד

דבורה ביטון:  עזבו, אני לא נכנסת אם יש תלמידי חכמים, אבל איפה השוויון שלנו? ראיתם מה עשו לאישה כי היא נהגת אוטובוס? תגידו, התחרפנתם? מה זה, טליבן? איפה אנחנו? אני עד היום מתקשה להבין למה רואים באישה מוקצה

דבורה ביטון:  אני יושבת בפרסה, מגיע לשם חבר כנסת, לא שאלתי את שמו, אחרת כנראה לא הייתי עוברת על זה לסדר היום - - -      

נאור שירי: פינדרוס

דבורה ביטון: לא פינדרוס, חדש, אני חושבת אפילו שהוא נורווגי, דתי

דבורה ביטון:  אני יושבת, היה מקום בספה, הוא רוצה לדבר עם מישהו אחר, אומרים לו, בוא שב

דבורה ביטון:  והוא אומר, לא, אני לא יכול לשבת ליד נשים

דבורה ביטון:  אמרתי לו, אני מצטערת, חלילה שלא נפגע בך, תאמין לי, אם היה מותר, היה חוטף את הסטירה של החיים שלו שיבין מה זה אישה, מה הוא שווה בלי האישה שלו שיש לו בבית

דבורה ביטון:  ההבדל, שנשים הן חכמות ומסוגלות לתמרן ואנחנו יכולות להיות כאן ואנחנו יכולות להיות אימהות נהדרות ולהחזיק את הבית שלנו באהבה

דבורה ביטון:  כן, אנחנו הפמיניסטיות שקורעות את התחת אבל אוהבות את זה כי אנחנו מסוגלות

דבורה ביטון:  אתה תגיד לי, אני לא יכול לשבת לידך? בטח לא שמתי אותך ליד הרגליים שלי, היית מת

דבורה ביטון:  אלא היה לך מספיק מקום בספה, אתה אפילו לא מתקרב אליי

דבורה ביטון:  אתה אומר, איזה עזות? אתה יודע, אני יכולה לשמוע את זה מהקיצונים, אתה חבר כנסת בכנסת ישראל, אני עומדת מהצד ואני אומרת, אני לא מאמינה, כמה רעל אפשר להכניס? נגד נשים, נגד להט"בים, נגד כל מה שזז

נאור שירי: יש לי הרגשה שדבי הולכת להתנגד לחוק

דבורה ביטון: אני מתנגדת? אני רוצה למחוק את החוק, אני לא אוהבת אותו

נאור שירי: הייתה לי הרגשה כזאת

דבורה ביטון: אני חושבת שצריך לעצור אותו

דבורה ביטון:  אני חושבת, שהיושב-ראש, חנוך, יכול להיות גם מספיק, יש לו פה כשהוא רוצה

נאור שירי: יש לי הרגשה שחנוך, לא יתנגד לחוק

נאור שירי:  הוא ניסה להסתיר את תווי הפנים בעת הנאום המרגש שלך, הוא לא הסכים לפחות שש-שבע פעמים בספירה שלי, הוא הביע תמיהה גדולה ואפילו חוסר הסכמה מהותי, אני מקיש מזה, שהוא לא יסכים איתך בשורה התחתונה

נאור שירי:  אבל אני כמובן מתיר לך את הזכות לומר את שעל ליבך

נאור שירי:  אני אגיד לך איפה הוא בדיוק לא הסכים איתך? במפגינים, מה הם יגידו

חנוך דב מילביצקי: אם תרצה, אני אענה

נאור שירי: אני משאיר לדבי את זכות הדיבור, היא במשפט אחרון

דבורה ביטון: אני דווקא חושבת שחנוך, כשהוא מוריד את גלימת הליכוד, הרוע ואמסלם והסביבה, כשכאן הוא מבודד ולא מוקף בחיצי הרעל, יש תחושה שהוא מקשיב

דבורה ביטון:  כמי שעבדה גם כאחות ויש לה סוג של אבחון, אני חושבת שבכל זאת משהו נכנס ללב

דבורה ביטון:  אני מצפה, שתצא מכאן, קח את הדברים האלה, בסך הכול אתם צריכים להתכנס ארבעה-חמישה חבר'ה שאוהבים את המדינה, שאוהבים את הציבור שלנו, שמסכימים עם זה שצריכים לשמוע את חצי העם השני, תעצרו את זה, בואו לבית הנשיא

דבורה ביטון:  אני מתערבת איתך, נכנסים לבית הנשיא, יוצאים עם הסכם

נאור שירי: אני חושש שהוא לא יסכים איתך גם פה

דבורה ביטון: אני חושבת שכן, כי כשנכנסים בהתחלה, יש את הפיצוצים

דבורה ביטון:  יש את המשבר, צריך להיכנס עכשיו עם התבונה

נאור שירי: כאילו עכשיו מי מנוחות במדינה?      

דבורה ביטון: לא, אין מי מנוחות, אבל כשייכנסו עכשיו לבית הנשיא, הם לא ייכנסו כמו שהם נכנסו בפעם הראשונה, עם יותר תובנות, עם יותר רצון

דבורה ביטון:  אם תמשיכו עם זה, זה יהיה רע לאזרחים

דבורה ביטון:  בית המשפט לא יעביר לכם את זה, אתם עוד פעם תתבזו

דבורה ביטון:  ראינו שעכשיו הוא ביטל את המס לדירה שלישית, אני מאמינה - - -      

נאור שירי: מס לדירה שלישית התבטל כבר אחרי הליך החקיקה

דבורה ביטון: כולי תקווה, לפחות אחרי מה שאמרתי, גם אם תיקח שני משפטים שירככו את כל מה שקורה, עשינו את שלנו כחברי כנסת

דבורה ביטון:  אתן כבוד לחברת הכנסת מירב כהן

מירב כהן: בוקר טוב, החדר הזה ידע הרבה דיונים סוערים, לרוב, הדברים נאמרו פחות בנינוחות, כנראה צריך להיפגש בשש בבוקר כדי לדבר בנחת

מירב כהן:  אני חושבת שהעובדה, שלאנשים לא היה פה הרבה זמן לדבר ולא היו דיונים מאוד מעמיקים ובעיקר לא היו פה דיונים מעמיקים, זה משהו שמאוד פוגע באיכות החוק ובעיניי גם בלגיטימציה של החוק

מירב כהן:  הראיה הכי טובה לזה בעיניי, שהחוק לא השתנה בשום דבר

מירב כהן:  אני לא מכירה הרבה ועדות – אנחנו חיים שנים רבות בעולם שבו הכנסת והממשלה אחת הן

מירב כהן:  לממשלה יש רוב אוטומטי ותמיד אפשר להעביר את החוקים בוועדות, הקואליציה תמיד יכולה לעשות את זה בהגדרה ועדיין יש קשב ורוב החוקים לא יוצאים כמו שהם נכנסים

מירב כהן:  וכן יש דיונים ענייניים וכן מקשיבים לחברי האופוזיציה, גם אם לא חייבים את הקול שלהם בשביל להעביר את החוק

מירב כהן:  אני חושבת, זה שעובר פה חוק בנוסח מאוד קיצוני, לא רק שהוא לא רוכך ולא רק שהוא לא תוקן, הנוסח שלו אפילו הוחמר לאורך דיוני הוועדה

מירב כהן:  אני חושבת שזאת תעודת עניות לקואליציה, מאוד פוגע בלגיטימציה של החוק הזה וגם מלמד על הבעיה החריפה של רשויות שהן כבר לא מופרדות, הכנסת והממשלה

מירב כהן:  אגב, אני לא מאשימה בזה את הקואליציה הנוכחית, זו בעיה שאנחנו סובלים ממנה לאורך זמן אבל אני חושבת שבדיונים על חוק הסבירות ראינו את הבעיה בשיא תפארתה וזה עוד יותר מחריף את המצוקה שעכשיו גם מבטלת את הרשות השופטת, כלומר, לסרס את הרשות השופטת כי אז בכלל, היו יש שתי רשויות עצמאיות, אם נבטל גם את החוזקה של הרשות השופטת, נותר רק עם אחת

מירב כהן:       אני שומעת בכלי התקשורת יום יום, שרים וחברי כנסת, שאומרים שברור שהחקיקה הזאת של עילת הסבירות זה רק השלב הראשון

מירב כהן:  אגב, חנוך, מה דעתך? זה רק השלב הראשון? הוועדה לבחירת השופטים, התגברות, יועמ"שים, כל זה בדרך, כפי שאתה רואה את זה?      

חנוך דב מילביצקי: פסקת התגברות כללית, שדובר עליה בהתחלה, למיטב הבנתי לא תהיה

חנוך דב מילביצקי:  יכול להיות שתהיה פסקת התגברות ספציפית לחוק כזה או אחר אבל פסקת התגברות כללית - - -      

מירב כהן: מה זאת אומרת?      

חנוך דב מילביצקי: זאת אומרת, שלא יהיה חוק שאומר, לצורך העניין, שהכנסת יכולה ברוב של 61 או 65, לעקוף כל החלטה של בית משפט, זה לא יהיה

חנוך דב מילביצקי:  כן יכול להיות שיהיה חוק מסוים שיגידו, על החוק הספציפי הזה צריך רוב איקס לשנות אותו, לבטל אותו או כל דבר אחר

מירב כהן: שיהיו חוקים משוריינים כאלה

חנוך דב מילביצקי: זה אולי

חנוך דב מילביצקי:  אבל פסקת התגברות כללית שמאפשרת לכנסת לבוא ולהתגבר על כל חוק, לא תהיה, זה אני אומר בוודאות

מירב כהן: בוודאות, כלומר, כל סיעות הקואליציה מתואמות על זה?      

חנוך דב מילביצקי: עד כמה שאני מבין, מי שאחראי על קואליציה – נושא היועמ"שים בהחלט נידרש אליו

מירב כהן: היועמ"שים כן יבוא?      

חנוך דב מילביצקי: נידרש אליו, אני לא יודע אם בנוסח שהיה עד עכשיו אבל בהחלט נידרש אליו

חנוך דב מילביצקי:  דרך אגב, גם בנושא הזה וגם בנושא של העיקרון שיש פה בחוק הסבירות שמדבר על זה שצריך לצמצם את עילת הסבירות כך שלא תחול על החלטות ממשלה ושרים, היו הסכמות מאוד מאוד רחבות, אומנם לא הוחלפו טיוטות אבל בדיונים בבית הנשיא היו הסכמות מאוד רחבות על הצורך לצמצם את עילת הסבירות, שלא תחול על ממשלה ועל שרים

חנוך דב מילביצקי:  וגם על הצורך ברוויזיה בכל נושא של היועמ"שים, דרך מינויים, זמן כהונתם, האפשרות לסיים את כהונתם במקרה שהם מחבלים בעבודת השר ועוד דברים כאלה ואחרים

חנוך דב מילביצקי:  דרך אגב, גם מהחבר'ה שלכם שהיו שם בבית הנשיא ונתקלו בדברים האלה במהלך העבודה שלהם

מירב כהן: אני הייתי עם נעמה שולץ, הנציגה שלנו בבית הנשיא, בקשר יום  יומי

מירב כהן:  היועמ"שים לא נדונו מעולם

מירב כהן:  ולגבי הסבירות, היה במתווה הנשיא, נוסח שהבטיח שמצד אחד, משנים את הסבירות אבל מצד שני, מחוקקים עוד חוקי יסוד ומתקדמים לכיוון של חוקה ואז בעצם נותנים מענה שהוא מאוזן יותר

חנוך דב מילביצקי: אנחנו גם מתכוונים להתקדם בחקיקה - - -      

מירב כהן: לחוקק חוקה

חנוך דב מילביצקי: חוקה, לא

חנוך דב מילביצקי:  אבל כן חקיקה של זכויות פרט

מירב כהן: אז למה אתם לא באים ואומרים את זה?      

חנוך דב מילביצקי: את אומרת שזה לא נדון? אני אומר לך בכל הצניעות, כי אני הייתי שם, שזה כן נדון

מירב כהן: הם טוענים אחרת לגמרי

מירב כהן:  ואגב, הם לא טוענים רק עכשיו

מירב כהן:  לאורך כל העבודה הייתי בקשר יום יומי, מתוך דאגה ואכפתיות, לא כי הייתי חלק רשמי מפורום בית הנשיא

חנוך דב מילביצקי: אז היא וסוזי נבון, שהבאתם בשלב מאוחר יותר, שהחליפה את היועץ המשפטי הקודם שהיה לכם שם, כולם ישבו והדבר הזה נדון מספר רב של פעמים

מירב כהן: אולי מישהו הזכיר את זה, אבל בשום שלב לא הייתה אצלנו שום הסכמה לדבר כזה

חנוך דב מילביצקי: לא, לא, זה נדון כמה פגישות

מירב כהן: דיברו על הכול

חנוך דב מילביצקי: העניין היה, הצד שייצג את האופוזיציה, לא היו מוכנים להגיע להסכמות כל עוד לא מסכימים על הכול

מירב כהן: נכון, זה גם נכון כי רצינו לעשות קץ התביעות, שלא יהיה לנו סלאמה כפי שאנחנו רואים עכשיו

חנוך דב מילביצקי: הרי מה עשו? בהתחלה עשו סוג של סריקה

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת, עברנו על כל הנושאים שעל הפרק, הצוות של בית הנשיא ניסה למפות הסכמות, מחלוקות וכו'

חנוך דב מילביצקי:  על חלק מהנושאים, סבירות ויועמ"שים, מכיוון שחשבנו כולנו שאלה הנושאים שכולם יותר קרובים בהם, נכנסנו לדיונים יותר לעומק

מירב כהן: אני ממש לא מכירה שום קרבה בנושאים האלה

חנוך דב מילביצקי: אני אומר לך, זה מה שקרה

מירב כהן: אני אומרת לך מה קיבלתי דיווח, לא הייתי בחדר אבל יש לי נטייה להאמין לאנשיי

חנוך דב מילביצקי: אני לא אומר למי להאמין ולמי לא

חנוך דב מילביצקי:  אני אומר לך - - -      

מירב כהן: אגב, השיח שיש בינינו עכשיו בעיניי מלמד עד כמה אין טעם בשיחות האלה

מירב כהן:  כזה אפס אמון, כזה אפס ענייניות בעיניי

מירב כהן:  בסוף בסוף בסוף אתם בממשלה, ראש הממשלה מטעמכם, יש לו אחריות, הוא גם יודע מה הכיוון שהוא צריך לפעול בו, הוא לא צריך אותנו בשביל זה

חנוך דב מילביצקי: אני מסכים איתך

חנוך דב מילביצקי:  דבי, קודם דיברת על זה שעשית גישור וכו'

חנוך דב מילביצקי:  בתור מי שעשתה גישור את יודעת, כדי שגישור יצליח, אחד הדברים המהותיים שצריכים להיות, שאנשים שהם בסוף מחליטים, יהיו שם

חנוך דב מילביצקי:  בשיחות האלה זה לא היה ולכן כדי שיהיו שיחות משמעויות, זה לא משנה איפה הן נערכות, בבית הנשיא או בכל מקום אחר, צריך שיהיו שם ראשי המפלגות שלכם וצריך שיהיה ראש הממשלה ושר המשפטים ואנשים שבסופו של דבר קובעים

חנוך דב מילביצקי:  לבוא ולשלוח משלחות שהן נעדרי סמכות לחלוטין, גם אם הן מורכבות מאנשי אמון, אצלכם שולץ, אצלנו דרמר ואחרים, גם אם הן מורכבות מאנשי אמון שבאים ועוברים איזשהו תהליך שמקבלים את ההחלטות, היו צריכים להחליט בסוף, לא עוברים אותו

חנוך דב מילביצקי:  זה לא רציני

מירב כהן: יש בזה משהו אבל אני רוצה להגיד לך עוד משהו לגבי זה

מירב כהן:  בגישור, הבעיה הכי קשה פה היא אמון

חנוך דב מילביצקי: תמיד

מירב כהן: אני אישית הייתי במקום שחשבתי, הכול לא משנה, העיקר שנמנע את השסע בעם

מירב כהן:  אני הייתי מהאנשים שחשבו, שצריך לשבת עם נתניהו בעבר, הייתי במקום הזה, גם ישבתי איתו בממשלה

מירב כהן:  בחלומות הכי גרועים שלי, לא חשבתי שמישהו יכול לקחת את המדינה לכזה קצה מתוך שיקולים אישיים

מירב כהן:  ואני לא אומרת את זה בציניות

מירב כהן:  אני ישבתי סביב שולחן הממשלה בשנים שבהן לא הביאו תקציב מדינה, פרויקטים נסגרו, ארגונים לא קיבלו שכר, פרויקטים חברתיים קרסו, המדינה לא נוהלה, פקידים הגיעו בבוקר ועם כל הרצון הטוב שלהם, לא היו להם כלי עבודה בסיסיים

מירב כהן:  ופתאום התחילו להמציא תיאוריות, שזה שאין תקציב מדינה זה בכלל טוב למדינה, כל זה רק כדי להתחמק מיישום של הסכם פוליטי

מירב כהן:  ברמות הכי ציניות אפילו לא העליתי על דעתי אופציה כזאת כשנכנסתי לאירוע

מירב כהן:  ואותי זה לימד לקח, שאין לנו את אותו סטנדרט של מחויבות

מירב כהן:  אני כאדם בפוליטיקה, גם אם אני לא אהיה בפוליטיקה, אני אמשיך לשרת את עם ישראל ממקום אחר, זה לא אובססיה

מירב כהן:  ראיתי שם תאוות שלטון שבדרך, הכול, כולל הכול, מותר

מירב כהן:  כשזה המצב, אתה מרגיש את זה על בשרך, זה לא תיאורטי, אתה מבין שבעצם אין דרך לעשות איזה עסקה או משהו שמישהו יעמוד עליו ביום שאחרי

מירב כהן:  כשזה נקודת המוצא, אני חושבת שקשה מאוד להגיע להבנות, בטח בנושא מורכב כזה אבל באופן כללי

מירב כהן:       בסוף, ראש הממשלה שלנו יודע מה הציבור רוצה

מירב כהן:  אגב, כשהוא נבחר הייתה עתירה לבג"ץ, האם ראש ממשלה עם כתבי אישום יכול להיות ראש ממשלה? בג"ץ קבע חד משמעית שכן

מירב כהן:  הוא רק ביקש, שהכול יהיה כפוף להסדר ניגוד עניינים כמו שיש לכל שר ולכל פקיד בממשלה

מירב כהן:  גם אני כשנכנסתי לממשלה, היה לי הסדר ניגוד עניינים

מירב כהן:  תעמוד בו

מירב כהן:  אתה יכול לנהל את המדינה ביד רמה, את כל בעיות הפשיעה והטרור והחינוך והבריאות והתחבורה

מירב כהן:  תעשה הכול אבל דבר אחד אל תתעסק בו, מערכת המשפט שמנהלת בימים אלה תיק מאוד מאוד מורכב וגדול נגדך

מירב כהן:  אני לא חושבת שהיה נכון שהוא יתמקד רק בזה

מירב כהן:  אני באמת חושבת שזה לא ראוי

מירב כהן:  אני חושבת שזאת עבירה על החוק ואז יש שתי חלופות, או שכל פקיד ושר יידעו בישראל מעתה, לא צריך לעמוד בהסדר ניגוד עניינים וזה פתח אדיר לשחיתות, כל אחד ימנה את המשפחה שלו, יעביר כסף לאנשים שיש לו קשר אליהם, יפעל בניגוד עניינים, שזה באמת שחיתות ענקית

מירב כהן:  או לחילופין, שרק לראש ממשלה מותר, לא לעמוד בהסדר ניגוד עניינים ואז הוא מורם מהעם והחוק איננו שוויוני, זאת ממש הגדרה של מלך

מירב כהן:  אלה שתי חלופות גרועות מאוד ואני חושבת שכל בן אדם יכול להבין את זה, זה בכלל לא קשור לימין או שמאל, זה קשור ליושרה

מירב כהן:  זה קשור להגינות, לניקיון כפיים

מירב כהן:  גם לאנשים בתנועת הליכוד זה צריך להפריע

מירב כהן:  אני גם יודעת, שיש רבים שזה מפריע להם

מירב כהן:  אתם גם רואים את זה, יש חלק שאפילו בוחרים להגיע להפגנות, לא המונים, אבל הנה, היו סקרים לא מזמן ש-10% ממצביעי הליכוד מגיעים להפגנות

מירב כהן:  למה אתה חושב שזה קורה? אולי הם עם תפיסות עולם ימניות, אבל הם אנשים ישרים, הם רואים את מה שקורה

מירב כהן:  זה לא מפריע לך?      

חנוך דב מילביצקי: כמי שנמצא פעמיים בשבוע בקשר ישיר ובלתי אמצעי עם מצביעי ליכוד, שמסתובב בשטח, תרשי לי להתייחס בהערכה זהירה לסקרים הללו

חנוך דב מילביצקי:  מה שאני מקבל מהציבור הליכודי הוא אחר לגמרי

חנוך דב מילביצקי:  הציבור הליכודי  מרגיש שלמרות שהוא יצא בהמוניו להצביע, דרך אגב, התוצאה של הבחירות הללו היא לא תוצאה של מנגנון טוב שעבד לליכוד, להפך

חנוך דב מילביצקי:  בתוך מי שהיה שם אני יכול להגיד לך, שהבחירות הללו מבחינה אדמיניסטרטיבית, התנהלו לא טוב

חנוך דב מילביצקי:  מי שהביא את הניצחון לימין בבחירות האלה זה אנשים שהלכו והביאו את הסבתא שלהם להצביע, גם אם זה אומר להוריד אותה על הידיים שלהם

חנוך דב מילביצקי:  בסופו של דבר הם באו

חנוך דב מילביצקי:  הרפורמה הפכה לסמל

חנוך דב מילביצקי:  הרפורמה עבור הרוב המוחלט של האנשים היא פחות מה בדיוק מעבירים, על סעיף כזה או סעיף אחר, להערכתי זה גם נכון בצד השני, אלא האם מבחינתנו, הימין שנמצא בשלטון יכול סוף סוף להעביר חוקים שנמצאים במחלוקת עמוקה? להעביר דברים שהצד השני מתנגד להם לחלוטין ולגעת, לא במה שנתפס בעיני רבים כלב הדבר שהכי יקר לצד השני

מירב כהן: אגב, ראית את הריאיון עם אמיר אוחנה, שסיפר, שהפעם הראשונה שהוא שמע על הרפורמה היה במסיבת העיתונאים של יריב לוין, שר המשפטים? אז זה לא באמת היה קיים שם

מירב כהן:  אתה בעצמך אומר, שזה סמל, זה לא משהו שאנשים סבלו ממנו ביום יום והיה חשוב להם

חנוך דב מילביצקי: גם לי היו שיחות עם אמיר אוחנה בנושא הזה

חנוך דב מילביצקי:  זה נכון שהמועד על מתי מעבירים את זה, כולנו ידענו באותו יום, שיריב מתכוון לבוא ולהציג תוכנית כזאת

דבורה ביטון: זה לא הופיע במצע שלכם

חנוך דב מילביצקי: אל תגידי שזה לא הופיע במצע שלי כי אני הייתי בשטח

דבורה ביטון: אתה דיברת על סבירות?      

חנוך דב מילביצקי: דיברנו על הרבה דברים

חנוך דב מילביצקי:  הנושא של הרפורמה המשפטית, היה צורך לערוך שינוי במערכת המשפט כמו שאנחנו חושבים, לא כמו שאתם חושבים, עלה לא פעם ולא פעמיים

מירב כהן: אבל לא ענית, האם זה מפריע לך, שראש ממשלה, שנכתב לו הסדר ניגוד עניינים מראש, מלכתחילה אמרו לו, בעולם המשפט אסור לך לעסוק, לא מפריע לך שמהבוקר עד הערב הוא מתעסק רק בזה?      

חנוך דב מילביצקי: אז קודם כל, בהתחלה הוא לא התעסק בזה בכלל

מירב כהן: אתה מאמין לזה?      

חנוך דב מילביצקי: אני יודע כי אני רואה את ההבדל בהתנהלות בין מה קרה אחרי שהוא נכנס לאירוע לבין מה היה לפני

מירב כהן: אני לא מאמינה שאתה חושב שהוא לא התעסק במשהו בסדרי גודל כאלה במדינה

מירב כהן:  ואם הוא נתן למשהו בסדרי גודל כזה, שכל המדינה מנוטרלת אליו, אם הוא נתן למשהו כזה לא להיות מנוהל, הוא פעל בחוסר אחריות

חנוך דב מילביצקי: הוא הפקיד את זה בידיים של שר המשפטים

מירב כהן: תראה מה קרה במדינה

מירב כהן:  היה מוטב לא להיכנס לזה

חנוך דב מילביצקי: אתם באים ומאשימים ואומרים, שזה מה שיצר את המציאות שאנחנו חווים היום ברחוב

חנוך דב מילביצקי:  אני חושב אחרת לחלוטין ואני לא נכנס למשחק האשמות של מי הלהיט, מי הצית

מירב כהן: תראה כמה שנים נתניהו בשלטון, אי פעם ראית את הציבור יוצא ככה לרחובות? אתה לא מאמין לנו שיש פה משהו חריג?      

חנוך דב מילביצקי: אני אסביר לך, כי חלק מבני משפחתי גם הולכים להפגין כל מוצאי שבת, אז זה לא שאני צריך לבוא להפגנות, יש לי שיחות מאוד ערות ומורכבות עם בני המשפחה שלי

חנוך דב מילביצקי:  אבל זה לא העניין

חנוך דב מילביצקי:  אני רוצה רגע לנטרל את כל הנושא שקיים, אתם יכולים להתכחש אליו מהיום עד מחרתיים, של כסף גדול ושל אנשים שמממנים ומתדלקים משהו שברור לחלוטין - - -      

מירב כהן: מה, אתה מאמין לזה, שאנשים שבאים להפגנות מקבלים כסף? אתה מאמין לזה באמת?      

חנוך דב מילביצקי: זה לא משנה, כסף או לא

מירב כהן: אתה יודע שזה לא נכון

חנוך דב מילביצקי: אבל מירב, את יודעת יפה מאוד כמוני, כמה עולה כל במה כזאת, בטח במקום הזה

מירב כהן: מישהו משלם על הבמה, נכון, אבל אף אחד שבא להפגין ומרים דגל או שלט, לא מקבל כסף

חנוך דב מילביצקי: זה לא העניין

חנוך דב מילביצקי:  העניין בעיניי הוא אחר

חנוך דב מילביצקי:  העניין בעיניי, הקרע שאנחנו חווים, שנמצא היום בעם ישראל, בעיניי היה קיים מתחת לפני השטח כל הזמן

חנוך דב מילביצקי:  מה שהחקיקה הזאת עשתה, הציפה את הכול

חנוך דב מילביצקי:  אני יכול לתת לך דוגמה ממני אישית, ואני לא פה בעניין של התמסכנות כי אני לא מסכן ואני גם לא חושש לחיי, אבל רמות השנאה שאני חוויתי מאנשים שגרים כמה בניינים ממני בפתח תקווה, ולא הכירו אותי מעולם ולא דיברו איתי מעולם, חוץ מזה שפעם אחת באתי וניסיתי לדבר איתם, גם בכנסים שהייתי והחבר'ה האלה הגיעו להפריע, חלק באים עם הילדים שלהם וצורחים כמו משוגעים

חנוך דב מילביצקי:  אתה קולט, יש להתווכח ויש לכעוס ויש להתעצבן גם בשנייה, אבל כשמישהו שונא אותך ממש, אתה רואה ומרגיש את זה

מירב כהן: גם אני חוויתי את זה מהצד השני, כל הזמן

חנוך דב מילביצקי: את כל הזמן באה ואומרת הצד השני

חנוך דב מילביצקי:  אני לא בא ואומר מצד אחד ומצד שני

חנוך דב מילביצקי:  בסופו של דבר השנאה הזאת קיימת לא רק מצד אחד לצד שני, גם משני הצדדים

חנוך דב מילביצקי:  לכן בעיניי, מעבר לחקיקה כזאת או אחרת, האתגר של מדינת ישראל עכשיו הוא לנסות ולגבש מחדש את אותו מרחב הסכמות שלא מבוסס על עקרונות משפטיים או פוליטיים, כי שם, להערכתי, כמו בהרבה דברים אחרים של תחומי החיים שלנו, אנחנו לא הולכים ומתקרבים אחד לשני, להפך

חנוך דב מילביצקי:  לכן, השרידות שלנו, ככה אני חושב, תלויה ביכולת שלנו למצוא איזשהו מחנה משותף אחר, חדש, שונה ממה שחשבנו שקיים עד עכשיו

חנוך דב מילביצקי:  מה שאיחד אותנו עד עכשיו, במדינת ישראל, עם כל הצער שבדבר, זה שיש לנו שונאים מסביב וזה שרוצים להרוג אותנו ושברור היה לרובנו, שאין אלטרנטיבה אחרת כי אנחנו רואים שהיום זה כבר לא עובד

מירב כהן: אני חושבת, שיש לנו מחנה משותף הרבה יותר רחב

מירב כהן:  אני חושבת שהסיטואציה שנוצרה, בגלל שיקולים פוליטיים נוצרה קואליציה עם גורמים מאוד קיצוניים בפנים, שבמידה רבה הזנב מקשקש בכלב

מירב כהן:  זאת אומרת, דעות שהן לא דעות הרוב, הן גם לא דעות רוב הליכודניקים, מקבלות במה מאוד רחבה

מירב כהן:  אני יכולה להגיד לך, כשהיינו בממשלת הליכוד, ישבתי עם אנשים שהם מאוד ימין, הצלחנו להגיע להבנות

מירב כהן:  זאת הייתה חוויה מאוד מעצימה, מאוד טובה, שלימדה אותי עד כמה אפשר, גם עם איילת שקד לשבת ולדבר איך מביאים לכאן עוד עובדים זרים, למרות שהיא מתנגדת לחלק מהדברים, ואיך תמר זנדברג, מצביעה בעד תקנות יו"ש, למרות שמאוד קשה לה עם זה

מירב כהן:  היה שם שיח ענייני והיה שם אמון וכבוד הדדי

מירב כהן:  אני באמת מאמינה, ברגע שראש הממשלה, שיש לו כתבי אישום וגם נמצא במשבר אמון מאוד גדול עם כל הפוליטיקאים, כי לכל אחד הוא הפר הסכם כזה או אחר, הייתה לנו חוויה כזאת שאפשר להגיע להסכמות

מירב כהן:  אני באמת מאמינה, שביום שאחרי, אסור שצד אחד ירגיש שהוא ניצח כי זה חלקים מאוד גדולים מהעם

מירב כהן:  ביום שאחרי צריך להקים ממשלה רחבה, גדולה, אני יודעת שזה יתאפשר ברגע שנתניהו יפסיק להחזיק את כולנו בני ערובה ויפנה את מקומו

מירב כהן:  ברגע שזה  ייקרה, אתה חושב שיש בעיה לשתף פעולה עם מפלגה כמו הליכוד? לא, אין

מירב כהן:  ברגע שיש שיח ענייני, שאין אדם שיפר כל הסכם, יפגע בטובת המדינה בלי למצמץ, אם זה משרת אותו, אז השיח יכול להיות ענייני

מירב כהן:  כשזה מי שמושך בחוטים, אי אפשר להתקדם, אנחנו תקועים

חנוך דב מילביצקי: את בעצם באה ואומרת, שראש הממשלה, שנבחר ברוב מוחץ על ידי הליכוד, פעם אחר פעם, להוביל אותנו, שהרוב של תושבי מדינת ישראל בחרו שינהיג אותם כי כל מי שבחר במפלגות הימין, בטח אחרי הפעם האחרונה של בנט, הבין שהוא בוחר עבור בנימין נתניהו כראש ממשלה, את באה ואומרת, אני מבינה מה אתם אומרים, אבל זה לא לגיטימי מבחינתכם הבחירה שלכם ואני מוכנה לבוא ולדבר איתכם רק אחרי שאתם תשנו את הבחירה שלכם

מירב כהן: אני אתן לך את הצד השני של המטבע, אתה מסכים איתי, שהניצחון היה בפער של 3,000 קולות, משהו זניח, בגלל שמרצ נפלה מאחוז החסימה

מירב כהן:  אם תסתכל מספרית, בערך חצי מהעם בחר ככה וחצי בחר ככה

חנוך דב מילביצקי: את רוצה שנדבר על הבחירות האחרונות ומה בחרו פה עם בנט?      

מירב כהן: אתה מסכים איתי שמי שהצביע לנו, הצביע לנו כי הוא מצפה מאיתנו לא לשתף פעולה עם בן אדם שמתנהל כמו בנימין נתניהו? אתה מסכים שהבוחרים שלנו, זה מה שהם אמרו לנו, אל תשתפו פעולה עם הדבר הזה?     

חנוך דב מילביצקי: לא

חנוך דב מילביצקי:  אני לא יודע מה הבוחרים שלך אמרו לך כי אני לא מתיימר לדבר בשמם, אבל אני יכול להגיד לך - - -      

מירב כהן: הם אמרו את זה חמש פעמים ברצף

חנוך דב מילביצקי: אני יכול להגיד, כל מיני אנשים שאני מכיר שהצביעו ליש עתיד, כשאני משוחח איתם, לרבות גם עם חלק מחברי הכנסת שלכם, שלא מבינים את ההתעקשות הזאת שלא לשבת עם ראש הממשלה, שחושבים שזה לא נכון וצריך להתקדם

מירב כהן: אני לא מכירה

חנוך דב מילביצקי: אני מניח, שכמו אצלנו, כשיש ריבוי דעות, גם אצלכם יש ריבוי דעות

מירב כהן: ואז מה ייקרה? ייקרה לנו כמו שקרה לנו בפעם הקודמת, שהוא שוב הפר כל הסכם והשתמש בכוח לרעה, שנתנו לנו על מנת לשרת את האינטרסים האישיים שלו ולפגוע במדינת ישראל בכוונה

חנוך דב מילביצקי: אבל בוא לא נעשה את הדיון הזה פרסונלי

מירב כהן: אבל זה פרסונלי

מירב כהן:  זה פרסונלי כיוון שהוא זה שעומד בראשות הממשלה והוא ניצל את הכוח שלו ואת העמדה שלו כדי לפעול נגד המדינה

מירב כהן:  אין לי מושג איך לבן אדם ימני - - -      

חנוך דב מילביצקי: אני לא חושב שהוא פועל נגד המדינה

מירב כהן: לא להביא תקציב זה לא לפעול נגד המדינה? לא למנות בעלי תפקידים? תראה את המצב של המשטרה היום

מירב כהן:  למה אתה חושב שזה קרה? איך המשטרה הגיעה למצב כזה גרוע שאנשים נרצחים ואין לה שום יכולת לתפקד? כי היה לנו ראש ממשלה שמנע מינוי של מפכ"ל לאורך שנים

חנוך דב מילביצקי: אבל אתם הייתם בממשלה

מירב כהן: בסוף אנשים משלמים על זה בדם

חנוך דב מילביצקי: אבל אתם הייתם בממשלה

מירב כהן: נכון ולא הצלחנו

חנוך דב מילביצקי: הייתם שנה וחצי, לא? תראו את מי אתם שמתם שם

מירב כהן: אני למדתי, הפקתי לקח מהשנה הארורה הזאת, שבה חשבנו שאנחנו באים לעשות טוב למדינה ובסוף עשינו רע

מירב כהן:  לכן אני לא אחזור על אותה טעות פעמיים, למען מדינת ישראל

מירב כהן:  ואני הכי בן אדם שמאמין באחדות ומציאת פשרות

מירב כהן:  אין לי שום בעיה עם האנשים מהימין, חבריי

מירב כהן:  אני בעצמי בחלק מהסוגיות כאן, בחלק מהסוגיות כאן, אבל חייב להיות שיח של ניקיון כפיים, לא יכול להיות שיח של בן אדם שדואג רק לעצמו

מירב כהן:  לכן זה לא ימין ולא שמאל, זה עניין של יושרה, זה ישר, וכשאין את זה, קשה מאוד להתקדם

מירב כהן:  ואני חושבת שהמדינה משלמת פה מחיר מאוד מאוד גדול ומי שאחראי למצב הזה זה ראש הממשלה

מירב כהן:  אני רואה את השיח שכל הזמן אומר, אתם יושבים באולפנים ואומרים, בגלל המחאה, אתם הרסתם את הכלכלה, אתם מדרדרים את המצב הביטחוני, בגללכם אנשים נרצחים, הגענו למצב שאיתמר בן-גביר, אומר שאנשים נרצחים כי המשטרה אצלכם בהפגנה

מירב כהן:  תבין עד כמה חוסר לקיחת האחריות

מירב כהן:  סליחה, יש ראש ממשלה, הוא בחר ללכת לדרך הזו, הוא יודע מה הוא יכול וצריך לעשות כדי להרגיע את המצב

מירב כהן:  אנחנו במצב מאוד מאוד רע, המצב הביטחוני הכי גרוע שראיתי מזה שנים רבות מאוד

מירב כהן:  מה שקורה בצפון מטריד מאוד

מירב כהן:  כמה ביקורת הייתה לכם עלינו, על זה שעשינו הסדר בלב ים כדי להרגיע את האזור

מירב כהן:  חיזבאללה פלשו לשטח ישראל כבר חודשים, אנחנו בהבלגה, שקט

נאור שירי: זה פשוט קייטנה, לא פלשו

מירב כהן: ההשקעות בהיי-טק צונחות, השקל נחלש, אני באמת חוששת שחברות ייסגרו, אנשים יאבדו את מקומות העבודה שלהם, השסע החברתי, אין דברים כאלה, תראה מה קורה בצבא

חנוך דב מילביצקי: הנתונים האובייקטיביים מראים אחרת

מירב כהן: אתה חושב שהנתונים האובייקטיבים אומרים שהמצב במדינה טוב? אתה באמת חושב שהמצב במדינה טוב?      

חנוך דב מילביצקי: הנתונים האובייקטיביים על הכלכלה שדיברת, מראים אחרת

חנוך דב מילביצקי:  לפחות ממה שמתפרסם

מירב כהן: אני לא יודעת, אני ראיתי ירידה של 68% בהשקעות בהיי-טק

חנוך דב מילביצקי: האינפלציה יורדת

חנוך דב מילביצקי:  אנחנו רואים שסוכנויות הדירוג, לא רק שלא מורידות, אלא מעלות תחזיות

חנוך דב מילביצקי:  אז כל הדברים הללו - - -      

מירב כהן: מישהו שמע על סוכנויות הדירוג שהעלו תחזיות?      

חנוך דב מילביצקי: כי אנחנו לא רואים את זה

מירב כהן: לא, לא, חנוך, אתה במציאות אחרת

מירב כהן:  תראה לי איזה חברה?      

דבורה ביטון: חנוך, כל העולם רואה את המציאות, אנחנו לא רואים - - -      

מירב כהן: תגיד לי באיזה חברה?      

חנוך דב מילביצקי: התפרסם, חברת מודי'ס, זאת שדיברה על תחזית הצמיחה, שאתם עשיתם מזה אז קמפיין גדול - - -      

נאור שירי: מוד'יס אמרה את זה

חנוך דב מילביצקי: יפה

חנוך דב מילביצקי:  ומודי'ס אמרה שבועיים אחרי, שאת התחזית שלה היא מעלה, לא רק שמשאירה, מעלה

מירב כהן: לא קרה

מירב כהן:  אף חברת דירוג לא העלתה את המצב

חנוך דב מילביצקי: אני תיכף אמצא לכם את זה

מירב כהן: ואם אתה חושב שהמצב במדינה הוא טוב, אתה מנותק

חנוך דב מילביצקי: את רואה, זאת בדיוק הבעיה

חנוך דב מילביצקי:  א

חנוך דב מילביצקי:  אני לא חושב שהמצב במדינה הוא טוב, אבל יש הבדל

חנוך דב מילביצקי:  הפוזיציה שלכם, של לבוא ולשבת ולהגיד תראה, אנחנו שורפים את המדינה - - -      

מירב כהן: או, הנה, אתה רואה? אתה שוב פעם חוזר אלינו לשורפים

מירב כהן:  זה שזכותנו למחות זה אומר שאנחנו שורפים את המדינה? מי הוביל פה מהלך ויזם מהלך

חנוך דב מילביצקי: אני לא מדבר על למחות

חנוך דב מילביצקי:  יש הבדל בין למחות - - -      

מירב כהן: על מי האחריות, על ראש הממשלה או על - - -      

חנוך דב מילביצקי: אין לי שום בעיה עם מחאה

חנוך דב מילביצקי:  יש לי בעיה עם הפרות חוק המוניות

חנוך דב מילביצקי:  יש לי בעיה עם עידוד סרבנות

חנוך דב מילביצקי:  ויש לי בעיה - - -      

מירב כהן: אנחנו עידדנו סרבנות?      

דבורה ביטון: אין פה סרבנות, זה התנדבות

חנוך דב מילביצקי: דבי, תני לי רגע כי זה פייק אחד גדול

חנוך דב מילביצקי:  אני חתמתי כמילואימניק, אני השתחררתי ממילואים בגיל 46 או 47

דבורה ביטון: בדרך כלל עד 48 משתחררים

חנוך דב מילביצקי: תלוי מי

חנוך דב מילביצקי:  קרבי משתחרר בגיל 39, אם אתה רוצה, אתה יכול להמשיך להתנדב

חנוך דב מילביצקי:  אני התנדבתי עד 47 או 48

חנוך דב מילביצקי:  כשאתה חותם על טופס התנדבות כזה – עזבי שלא אוכפים את זה וטוב שלא אוכפים את זה – יש תאריך

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת, אתה לא חותם על איזשהו טופס התנדבות שכל רגע אתה יכול להפסיק, אלא אתה חותם על תאריך, בדרך כלל עושים את זה לשלוש שנים של התנדבות ואתה יכול להפסיק אותו בכל רגע

חנוך דב מילביצקי:  וזה בסדר, אני לא בא ואומר על הדבר הזה

חנוך דב מילביצקי:  נכון או לא? כשאתה מתנדב אתה עוד לא בן 40

נאור שירי: אתה צודק, אני עדיין לא בן 40

דבורה ביטון: אין סעיף שמאפשר לצאת מההסכם הזה?      

חנוך דב מילביצקי: אין

חנוך דב מילביצקי:  אבל הצבא לא אוכף את זה כי הצבא, בצדק, אחרי שבן אדם מתנדב, הוא לא יחייב אותו

חנוך דב מילביצקי:  כשאתה חותם על טופס ההתנדבות, טופס ההתנדבות הוא בן שנתיים או שלוש, על תקופות התנדבות שאתה מתחייב אליהן, שהצבא יידע שעל זה הוא יכול לבנות עליך

דבורה ביטון: בסדר, התחייב לנקודה א' והמדינה הופכת להיות משהו אחר

חנוך דב מילביצקי: זה לא העניין

חנוך דב מילביצקי:  השאלה, אם זה כן או לא ככה, ומה קרה בהתנתקות ועוד הרבה דברים אחרים

חנוך דב מילביצקי:  גם אז המדינה הפכה להיות חלק אחר על ידי חלק גדול מהתושבים

מירב כהן: נכון והייתה סרבנות גדולה

חנוך דב מילביצקי: לא הייתה סרבנות גדולה, אבל את יודעת מה היה ההבדל?      

מירב כהן: אני הייתי בממשלה אז והייתה סרבנות גדולה ואתה יודע מי הפיל אותה? סמוטריץ', שתפסו אותו עם מאות ליטרים של דלק ודוקרנים כדי לשרוף ולהביא לפגיעות בנפש

מירב כהן:  ובן גביר, שחסם את הכניסה לאוגדת עזה ואמר, אותי יוציאו מפה בארון קבורה

חנוך דב מילביצקי: היית אז בממשלה?      

מירב כהן: אני הייתי בממשלה וכמות האלימות שספגו כוחות הביטחון, הייתה לי חברה שנדקרה

מירב כהן:  שפכו חומצה על חיילים, מה אתה בכלל משווה?      

חנוך דב מילביצקי: מירב, את מוזמנת לקרוא את דוח הסנגוריה הציבורית בעקבות ההתנתקות ולראות איך מערכת המשפט התנהלה אז

חנוך דב מילביצקי:  תקראי את דוח הסנגוריה

מירב כהן: פה אני רוצה להתחבר לדברים שלך - - -      

נאור שירי: זה לפני 20 שנה, מה ההשוואה?      

מירב כהן: אני שומעת מהרבה אנשים, מה שקורה עכשיו, כל הסיפור של ההפיכה המשטרית, זה בעצם מסע נקם על מה שקרה בהתנתקות

מירב כהן:  אני לא מבינה עד הסוף למה מאשימים את בית המשפט בהתנתקות כי זו הייתה החלטה של מדיניות

חנוך דב מילביצקי: למה לבוא ולהוריד – אני לא אשתמש ב"אתם" – את הנושא הזה ל - - -      

מירב כהן: כי הם חושבים שמה שקרה אז מחייב תיקון

חנוך דב מילביצקי: תבינו, שיש אנשים, גם אם אתם לא מסכימים על זה מהותית, שחושבים באמת ובתמים שהדבר הזה הוא נכון לעשות

חנוך דב מילביצקי:  אתם מדברים עם אחד מהם

דבורה ביטון: שהרפורמה נכונה אבל לא הסבירות

דבורה ביטון:  אתה בעצמך אומר שהם מבינים מה, הם רוצים רפורמה

דבורה ביטון:  גם אנחנו רוצים רפורמה

חנוך דב מילביצקי: אבל אני מדבר כרגע על עצמי

חנוך דב מילביצקי:  אני לא צריך להתפכח משום דבר, אני מבין לחלוטין איפה אני נמצא

חנוך דב מילביצקי:  זה לא שאני לא מבין או לא רואה או מובל באף או משהו כזה

חנוך דב מילביצקי:  אני בתור בן אדם או בתור עו"ד משנת 2000, שהופיע לא מעט בבתי משפט, יש לי התרשמות מאוד מסוימת ממערכת המשפט, ושחווה על בשרו דברים בהליכים משפטיים, שהאוזניים שלך יצהלו

חנוך דב מילביצקי:  ואתה יודע ומבין שיש הרבה בעיות

חנוך דב מילביצקי:  ואני אחד האנשים, לא סתם אני משתדל לדבר על כל הרפורמה במערכת המשפט כי אני באמת מאמין בזה

חנוך דב מילביצקי:  לא צריך לתת לי דף מסרים, אני מאמין בזה

מירב כהן: אני מאמינה לך, אני לא חושבת שאתה לא מאמין בזה

דבורה ביטון: אנחנו לא חלוקים על כך שבהחלט יש צורך ברפורמה בתוך בתי המשפט וגם בנושא של השופטים

חנוך דב מילביצקי: אני מאוד מאוד מאוד לא הסכמתי עם הדרך של הממשלה האחרונה, לא הסכמתי עם המעשה שבנט עשה, בטח ובטח לא הסכמתי - - -      

דבורה ביטון: שמה, מה עשה?      

נאור שירי: שהלך עם – לא משנה, עכשיו תפתחי את זה, את יודעת כמה דברים לא טובים שבנט עשה - - -      

חנוך דב מילביצקי: אני מדבר כרגע על עצם הנושא שלו, הוא אמר - - -      

נאור שירי: אפשר פוס משחק שנייה?      

חנוך דב מילביצקי: כן

נאור שירי: דיברנו על משהו שהוא קריטי לי וזה נושא הסרבנות

נאור שירי:  אני באמת תוהה על צביעות מסוימת שיש

נאור שירי:  כמו שמירב אמרה, היו קריאות לסרבנות ומרי אזרחי

חנוך דב מילביצקי: פורקו פלוגות

חנוך דב מילביצקי:  שתי פלוגות שם פורקו, אם אתה זוכר, בהתנתקות

נאור שירי: רגע, אבל מה עשה הצבא? הצבא לקח את המקרה הזה ואמר, אנחנו לא צריכים ללכת עם הראש בקיר

נאור שירי:  אנחנו צריכים עכשיו לנסות לייצר פלוגות אזרחיות, אנחנו נוציא אנשים או חבר'ה שיש להם קרובי משפחה ונוציא אותם מהמשימה הזאת

חנוך דב מילביצקי: סיפרתי לך על המ"פ מילואים, נכון?      

נאור שירי: נכון

נאור שירי:  אז אני אומר, היה שכל, באו ואמרו, זה אירוע מורכב, בואו שנייה נטפל בזה

נאור שירי:  זה מדיניות של ממשלה, זה ממש לא דומה - - -      

חנוך דב מילביצקי: אבל פירקו פלוגות

חנוך דב מילביצקי:  אנשים נכנסו לכלא ופירקו פלוגות

נאור שירי: גם דיברו על מרי אזרחי

נאור שירי:  ב-2017 כותב שר האוצר, סמוטריץ', מצילים את צה"ל, לא מתגייסים

נאור שירי:  מאמר שלם שהוא קורא לסרבנות, שחור על גבי לבן

מירב כהן: עזוב מה הוא אמר, הבן אדם פעל בדרכים אלימות, נתפס על חם עם מאות ליטרים של דלק כדי לשרוף, הוא רצה לפגוע באנשים הבן אדם

מירב כהן:  עכשיו הוא מטיף לי אם אני מרימה שלט כזה או אחר, הבן אדם נתפס עם דוקרנים ועם מאות ליטרים של דלק כדי לעשות בערה ולפגוע בחיי אדם

נאור שירי: זה בסדר, אנחנו לא מדברים על זה

חנוך דב מילביצקי: אם הוא היה רוצה לפגוע בחיי אדם, סביר להניח שהוא היה נעצר

מירב כהן: הוא באמת נעצר והובא למשפט

חנוך דב מילביצקי: ומה קרה עם המשפט?      

מירב כהן: אחר כך החליטו לעשות חנינות לכולם, כל מי שהיה שם

חנוך דב מילביצקי: לא מי שרצה לפגוע בחיי אדם

נאור שירי: כשאתה מסתובב עם מאות ליטרים של דלק ועכשיו מדליק אותם נניח באיילון - - -      

חנוך דב מילביצקי: נו, מה קורה? זה לא קורה כל שבוע?  

מירב כהן: עם מאות ליטרים של דלק, על מה אתה מדבר? לקחת צמיג זה דבר אחד ולהסתובב עם מאות ליטרים של דלק זה דבר אחר

נאור שירי: אף אחד לא מסתובב עם מיכלי דלק בכוונת מכוון להבעיר את איילון

נאור שירי:  למה אני מדבר על הצביעות המסוימת? כי הוא כותב מאמר מנומק, הוא מנמק את הסיבה שלו והבקשה שלו לסרבנות לשרת בצבא

חנוך דב מילביצקי: וזה מקובל?      

נאור שירי: לא

נאור שירי:  אבל אף אחד לא שמע על זה

חנוך דב מילביצקי: למה אף אחד לא שמע על זה?      

נאור שירי: כי אף אחד לא שמע על זה

נאור שירי:  אף אחד לא שמע על זה

נאור שירי:  ישב לפניך חבר המפלגה שלו, כשיו"ר המפלגה שלו כתב את זה, הוא בכלל לא ידע על מה אני מדבר

נאור שירי:  אחד לפניו שישב, גם לא היה לו מושג על מה אני מדבר

נאור שירי:  אבל מה הצביעות? כשאתה בא ואומר, הבן אדם קורא לסרבנות ועכשיו הופכים כאלה שבאים  ומביעים עמדה ביקורתית על היותה של מדינת ישראל ושבירת כללי המשחק - - -      

חנוך דב מילביצקי: אתה יודע מה ההבדל?      

נאור שירי: יש מלא הבדלים בין מלא דברים

חנוך דב מילביצקי: אני אסביר לך מה ההבדל

חנוך דב מילביצקי:  מה ההבדל? לקרוא לסרבנות, אם אתה פוליטיקאי, בעיניי, זה אחד הדברים הכי חמורים ולא לגיטימיים שאתה יכול  לעשות, ללא קשר למצע פוליטי

נאור שירי: זה מה שהוא עשה

חנוך דב מילביצקי: חמור מאוד

חנוך דב מילביצקי:  לא שמעת אותי מצדיק את זה ולו לרגע

נאור שירי: אבל זו צביעות

חנוך דב מילביצקי: אני לא מדבר איתך כרגע על הקריאה לסרבנות

חנוך דב מילביצקי:  אני מדבר איתך על האקטים של עידוד, מתוך הצבא, לבוא ולעשות את הדברים האלה

חנוך דב מילביצקי:  ולכן, אם אתה מתנדב - - -      

נאור שירי: אתה לא יכול להגיד שאנחנו מעודדים מתוך הצבא

מירב כהן: ממש לא

נאור שירי: אנחנו לא בתוך הצבא

דבורה ביטון: זה גם החלטות שלהם

חנוך דב מילביצקי: זה לא בדיוק החלטות שלהם, יש גופים שפועלים שם, כל מיני פורומים של לשעבר שנמצאים שם ועושים עבודה לא קטנה בנושא הזה, של פמפום ועידוד של הדבר הזה

נאור שירי: נניח שזה קורה, אתה יודע מה, אני יוצא מנקודת הנחה שזה קורה

חנוך דב מילביצקי: אתם, כל אלה שהם בעד - - -      

נאור שירי: אמרנו בלי אתם

חנוך דב מילביצקי: כל אחד שמשטר דמוקרטי חשוב לו או אמור להיות חשוב לו, הנושא שצבא השתמש במדים או באנשי הצבא כדי לכפות מדיניות על דרג נבחר - - -      

נאור שירי: זה לא מדיניות

חנוך דב מילביצקי: זה בדיוק מה שעושים

דבורה ביטון: זה לא מדיניות, הם אומרים את דעתם

חנוך דב מילביצקי: זה לא להביע את דעתם

חנוך דב מילביצקי:  אתה יכול, כאדם פרטי, אתה יכול להיות מג"ד, מח"ט, מה שלא תהיה במילואים, ולצאת כאדם פרטי ויש לי חברים כאלה, לצאת כאדם פרטי כל מוצאי שבת או פעמיים שבוע, להפגין

חנוך דב מילביצקי:  אבל כשאתה בא ואתה אומר, אני כמג"ד, אני כמח"ט, עושה א', ב', ג', אתה חוצה פה קו

דבורה ביטון: אני רוצה לשאול אותך, מה חשבת על זה, כשראש הממשלה החליט לפטר את גלנט, יצאו מלח הארץ, ביניהם גם אנשי צבא, שמבינים את המשמעות, ונלחמו? אתה מסכים איתי, שגלנט נמצא במקום הנכון

דבורה ביטון:  עכשיו, זה לא בגלל שהם החליטו לקחת את שרביט השלטון

דבורה ביטון:  הם פשוט החליטו, שטובת המדינה זה גם במחיר לצאת ולמחות

דבורה ביטון:  ולראייה, גם ראש הממשלה התעורר

דבורה ביטון:  אז אי אפשר, כשהם רואים שמשהו נהרס - - -      

חנוך דב מילביצקי: אבל זה לא סרבנות

חנוך דב מילביצקי:  אין לי בעיה עם מחאה, דבי, הבעיה שלי - - -      

דבורה ביטון: אז למה כשהמחאה הייתה להשיב את גלנט, כדי שיהיה לנו שר ביטחון ושלמדינה הזאת, במצב הכי מסוכן, יהיה שר ביטחון, למה זה לא בסדר שהם אומרים, תקשיבו זו לא המדינה שלנו ולמה שאני אשרת במדינה דיקטטורית? כי זה הולך לשם

דבורה ביטון:  אז למה יש לנו לכעוס עליהם? שלא לדבר על אלה שלא משרתים בכלל והם מרשים לעצמם להעביר ביקורת

חנוך דב מילביצקי: זה לא הולך לשם

חנוך דב מילביצקי:  אני אומר עוד פעם, יש הבדל גדול בין לבוא ולמחות כאדם פרטי לבין לבוא ולהשתמש במדים או בתפקיד הצבאי שלך כדי להביע - - -      

דבורה ביטון: אבל הם אנשים פרטיים

חנוך דב מילביצקי: כל אותם אנשים שמדברים עליהם כרגע, לא היו מדברים עליהם אם הם היו מביעים עמדה בתור אנשים פרטיים

חנוך דב מילביצקי:  אבל כן מדברים עליהם, וזה כל העניין התקשורתי, כי הם טייסים, כי הם רופאים - - -      

דבורה ביטון: כשהם חתמו, הם לא פיללו שזה מה שהולך להיות

חנוך דב מילביצקי: זה לא משנה מה פיללו, אסור להשתמש במדים

דבורה ביטון: הם לא ידעו, הם אפילו לא חשבו שיכולים לשנות להם את הדמות של המדינה

חנוך דב מילביצקי: גם כל הדברים האלה שבאו ודיברו בזמנו, בממשלה הקודמת, היה איזה קצין שהתבטא, שהמדיניות בשטחים לא בסדר, הדיחו אותו ישר, כל הדברים הללו, אסור במדים, זה קדוש

חנוך דב מילביצקי:  לבוא ולשפוך ולזהם אותם באמרות פוליטיות, זה דבר שמדינה דמוקרטית אסור לה לסבול

חנוך דב מילביצקי:  ולכן האנשים האלה, בעיניי, צריך לקרוא להם, להודות להם על שירותם המסור במשך שנים לצבא ולסיים את התנדבותם מידית, כי הם, במעשה הזה שלהם הם אמרו כבר, שהם על תנאי

חנוך דב מילביצקי:  ועל תנאי אתה לא יכול שיהיה לך בצבא, זה לא קיים

מירב כהן: אני נגד סרבנות אבל אתה מבין את הקושי של אנשים שאומרים, רגע, יושבים שם כל מיני אנשים שלא עשו צבא, מבחירה, החרדים כאידיאולוגיה, סמוטריץ', הלך לעשות תואר שמונה שנים ואז הגיע לשירות מקוצר, בן גביר היה חבר בארגון טרור ולכן לא גויס, יש קואליציה שחלק גדול ממנה מושתת על משתמטים בהגדרה

מירב כהן:  אז אתם באים ומטיפים לנו? אתה מבין את המרמור ואת הכעס שזה יוצר?      

חנוך דב מילביצקי: קודם כל, הייתה תחושה מאוד דומה בצד השני כאשר ישבו עם אנשים שלא עשו צבא מסיבות אחרות

חנוך דב מילביצקי:  זה כמו שישבה פה אז, בוועדת חוקה, סטודנטית לקראת סוף תואר ראשון, ואמרה בצורה מאוד ברורה, שמבחינתה, כל החלטה שמתקבלת על ידי אנשים שלא למדו ליבה, היא לא לגיטימית

חנוך דב מילביצקי:  סטודנטית לתואר ראשון שישבה פה בוועדה ואמרה את הדברים הללו

חנוך דב מילביצקי:  אלה כללי הדמוקרטיה

מירב כהן: רגע, לא נראה ממרמר שגולדקנופ יושב ואומר, אני לא אבנה דירות למי שהיום מסרב

מירב כהן:  אתה וכל המשפחה שלך, שב  בשקט לפחות

חנוך דב מילביצקי: כמו שלך, אני בטוח, הייתה אי נוחות מסוימת מכל מיני אמירות שאמרו חברייך לממשלה אז - - -      

מירב כהן: זה ממש הפיק של זה

חנוך דב מילביצקי: את בטח לא מצפה שאני אחבק כל אמירה שכל חבר ממשלה אומר

נאור שירי: היא לא מדברת על הטיעון הדמוקרטי, היא מעלה טיעון שהוא מהותי, שאתה בא ומנסה להבין את הצד, כשיושב גולדנקנופ וקורא ל-8200, שמונת אלפים מאתיים, ברמת חוסר ההבנה של איפה העולם הזה? זה טיעון שהצד השני מסתכל ואומר, מה נסגר, למה שאימא תשלח ילד לצבא למדינה כזאת?      

חנוך דב מילביצקי: אני מסכים ואני מבין אבל יש הבדל – אני לא אומר שאני לא מבין את הפחד שקיים, אני לא אומר שאני לא מבין את המרמור שקיים, ויש חלק מהדברים, אולי אני יכול אפילו להסכים איתם בנסיבות מסוימות

חנוך דב מילביצקי:  אבל בין זה ובין להגיד שבגלל הדבר הזה הממשלה היא לא לגיטימית ולכן אני לא שובר את הכללים שהיו עד עכשיו, בעיניי זה ללכת צעד רחוק מדי

חנוך דב מילביצקי:  עוד פעם אני אומר, תסתכל, אתה היום רואה כל מיני עיתונאים מובילים, זאת אומרת, זה לא איזה משהו בשוליים, מפרסמים מפות של חלוקת ישראל לשתיים - - -      

מירב כהן:  זה נורא עצוב

חנוך דב מילביצקי: זה הרבה יותר מעצוב, וזה ההתחלה של הסוף

חנוך דב מילביצקי:  אפשר להסתכל בהיסטוריה שלנו, הנה, אנחנו עכשיו בשנה ה-75, תסתכל אחורה, תראה בין 75 ל-80, זה כל הדברים האלה

מירב כהן: אולי ראש הממשלה צריך לחשוב איך הגענו להתחלה של הסוף? אני חושבת שראש הממשלה צריך לחשוב איך הגענו להתחלה של הסוף? אותם אנשים שחלק מהם גם באים מהצד השמאלי של המפה, שנים רבות שירתו וסיכנו את חייהם בשמירה גם על התנחלויות ועל מקומות שהם חושבים שאסור לנו להיות בהם, והם עשו את זה בכל זאת למרות שזה בניגוד לצו מצפונם כי היה חוזה מסוים

מירב כהן:  החוזה הזה הופר עכשיו

חנוך דב מילביצקי: קשה לי להסכים עם מדיניות החוזה שאת מדברת עליו

מירב כהן: עובדתית, אתה מסכים איתי שהרבה מאוד אנשים שמתנגדים לישיבה בשטחים שירתו בצבא וסיכנו את חייהם? אתה מסכים איתי על זה? אולי בכל זאת קרה משהו חריג ודווקא עכשיו הם התעוררו?      

חנוך דב מילביצקי: כשאתה חייל, אתה עושה דברים ללא קשר לשיוך פוליטי

מירב כהן: בדיוק, והם עשו את זה לאורך שנים

מירב כהן:  אז מה קרה עכשיו? מה קרה עכשיו שהם מרגישים שהם לא יכולים לשאת את זה יותר? תשאלו את עצמכם את השאלה הזאת?      

חנוך דב מילביצקי: אני יכול להגיד לך הרבה מה קרה עכשיו אבל מן הסתם את לא תסכימי למה שאני אגיד

מירב כהן: אני מקשיבה

חנוך דב מילביצקי: העניין הוא מעבר

נאור שירי: בשנה ה-75, אתם, ממשלת ישראל, אתה רואה לאן העם הזה הולך, כולם מציינים את זה - - -      

חנוך דב מילביצקי: אבל אני אתן לך את הצד השני

נאור שירי: לא, אל תיתן לי את הצד השני, יש צד אחד לשאלה שלי

נאור שירי:  כי אתם הממשלה, האחריות עליכם

נאור שירי:  אתה יכול להגיד, מירב, אבל בסוף זה אתם, אתם תישפטו בהיסטוריה

נאור שירי:  גם אנחנו אבל האחריות היא עליכם

נאור שירי:  כשאתה רואה לאן העם הולך, אתה אומר, בסוף אני עושה מאזניים, אני עושה פלוס מינוס, טבלה, יתרון וחיסרון

נאור שירי:  מה אתם עושים? להגיד, אתם קוראים לזה? סבבה, אבל האחריות עליכם

נאור שירי:  מה אתם עושים?      

חנוך דב מילביצקי: לענות לך?      

דבורה ביטון: לפני כן אני רוצה להגיד משהו

דבורה ביטון:  אתם מספיק שנים מנהיגים את המדינה

דבורה ביטון:  ממשלה כזאת קיצונית, החיבור שעשיתם בפעם הנוכחית, לא רק שהיא קיצונית אלא שהיא מכתיבה - - -      

חנוך דב מילביצקי: השארתם לנו ברירה?      

דבורה ביטון: קודם כל אני חושבת שכן

מירב כהן: הוא עבד עלינו, הוא עבד עלינו בלי סוף

מירב כהן:  חנוך, אתה היית עושה עם מישהו כזה עסקים? שילמת לו במזומן על הבית ולא קיבלת את הדירה, תקנה ממנו עוד דירה? כמה טמבלים אפשר להיות?      

דבורה ביטון: פה הבעיה

דבורה ביטון:  שים לב, שבממשלות האחרות, גם ככה לא הייתם מי יודע מה, אבל לא הבאתם את מה שקורה עכשיו, הסחיטה של הכספים, המחטף של המינויים, אנחנו לא מכירים את זה

דבורה ביטון:  מעידות היו, זה בסדר, זה לא בסדר, אבל היו

דבורה ביטון:  מה שקורה עכשיו, זה חזירות שאי אפשר להסביר

דבורה ביטון:  כל בוקר פותח, עוד חוק ועוד חוק

דבורה ביטון:  לא בחרו להם בלשכה, אז הם מפילים את הלשכה

חנוך דב מילביצקי: את רוצה שאני אדבר איתך על הלשכה? עכשיו אנחנו יכולים לדבר חצי שעה על הלשכה

חנוך דב מילביצקי:  נקרא ביחד את המאמר של עלי זלצברגר, אולי?      

דבורה ביטון: אז אני אומרת לך, זו ממשלה? עכשיו תיתן לנו תשובות, איך נראה לכם נורמלי שסוחטים, אבל מה זה סוחטים? אני חושבת שכבר לא נשארה טיפת מים

דבורה ביטון:  אני מנסה לחשוב, מה עוד? כסף לאברכים - - -      

נאור שירי: אגב מים, שכולם ישתו ויהיו עם מימייה וכובע היום?      

דבורה ביטון: סוגרים לנו בתי ספר וגנים לילדים עם צרכים מיוחדים ונותנים לאברכים

חנוך דב מילביצקי: אני לא חושב שלאברכים אין זכות לחיות

מירב כהן: חס וחלילה, אנחנו גם לא חושבים שיש מישהו שאין לו זכות לחיות

חנוך דב מילביצקי: זה מה שקורה, סוגרים פה ועושים פה, זה בכלל לא אותו הדבר

מירב כהן: אני רוצה רגע לדבר על הריכוך שהובא לוועדה, ואני רוצה לשאול את דעתך

חנוך דב מילביצקי: דיברנו קודם על משהו אחר, לא? אני כבר לא זוכר על מה דיברנו

מירב כהן: אתה יודע שזאת הזדמנות חד פעמית להכיר את הדעות אחד של השני, אנחנו נפגשים רק בפאנלים של שתי דקות

מירב כהן:  לא מפריע לך, שהוסיפו לנוסח החקיקה, סעיף שבעצם קובע, לא רק שכל החלטה ומינוי לא יהיו נתונים לביקורת שיפוטית - - -      

חנוך דב מילביצקי: של ממשלה ושרים

מירב כהן: של ממשלה ושרים, אלא גם היעדר החלטה

מירב כהן:  זאת אומרת, רוצים לתת פה גושפנקה להתנהלות הפסולה של נתניהו בעבר, לא להביא תקציב, רוצים עכשיו לעשות אותו הדבר גם עם מינוי שופטים

מירב כהן:  אז מה, ניתן עכשיו את האפשרות לא למנות שופטים בכלל, למרות שחסרים פה כל כך הרבה שופטים

מירב כהן:  נגיע למצב שמאות שופטים חסרים? מה עם הערכאות הנמוכות? זה עינוי דין לכל כך הרבה אנשים שזקוקים להכרעות ולצדק

מירב כהן:  למה לתת לזה עכשיו גושפנקה חוקית להתנהגות פסולה, לנורמה פסולה? מה, אנחנו רוצים לעודד שרים וראשי ממשלות, לא למלא את תפקידם בחסות החוק?      

חנוך דב מילביצקי: יש לך תואר במשפטים?      

מירב כהן: לא, אני כלכלנית

חנוך דב מילביצקי: במקרה הכינותי מראש את העילות - למרות שאני בטוח, שרוטמן, הקריא לכם את זה 7,000 פעמים – שבית משפט, דרך אגב, פרי פסיקת בית המשפט העליון, שיכול להתערב בהן ללא קשר לסבירות, בהחלטות של ממשלה לעשות או לעשות

מירב כהן: אפילו ברמה ההצהרתית, למה להכניס דבר כזה לחוק? הרי כשאתה אומר חוק, אתה נותן ערך מסוים, אתה קובע סט ערכים

מירב כהן:  זה סט הערכים שאתה רוצה לקבוע במדינת ישראל? אל תבצעו זה סבבה?      

חנוך דב מילביצקי: מבחינתי, כשאת באה לשקול פעולה של שר, אז פעולה של שר למנות או פעולה של שר לא למנות, היא במסגרת שיקולי המדיניות שלה, שלגביהם, בעיניי - - -      

מירב כהן: לא למנות זה תקלה

מירב כהן:  אתה רוצה להפוך תקלה למדיניות?      

חנוך דב מילביצקי: אני אומר, אם המדיניות של שר במקרה מסוים, או של הממשלה במקרה מסוים, היא לא למנות, זה בדיוק בתוך מגוון ההחלטות של עילת הסבירות

מירב כהן: חנוך, זה לא בסדר

מירב כהן:  זה לא יפה

חנוך דב מילביצקי: אנחנו מדברים על עילת הסבירות אבל תראי מה עוד אפשר

חנוך דב מילביצקי:  יש את הנושא של אי חוקיות, יש את הנושא של חוסר סמכות, יש את הנושא של מידתיות - - -      

מירב כהן: עזוב, אתה נכנס איתי עכשיו לפרוצדורות

מירב כהן:  ערכית, זה המסר שאתה רוצה? זו הממשלה? זו הנהגת המדינה שאתה רוצה, שאנחנו נותנים להם אישור לא לעבוד? למה?      

חנוך דב מילביצקי: אז הערך שלי בנושא הזה הוא כזה: הערך שלי בא ואומר כזה דבר, נבחרי ציבור, אנחנו כולנו נבחרים על בסיס האמונות שלנו, על פי תפיסת העולם שלנו, אנחנו נדרשים לרוב לפרט אותה לציבור הבוחרים שלנו על סמך האמונות והדעות הללו אנחנו נבחרים, והעם יכול להחליט שבגדנו באמון שלו, שלא מילאנו את תפקידנו כמו שצריך ולהחליף אותנו, לפי החוק כל ארבע שנים, בפועל, זה הרבה פחות

מירב כהן: ברור, אבל אתם יודעים שהעם גם לא בקי ברזולוציה של כל מילה

מירב כהן:  אני חושבת שיש אחריות עליך לעשות גם משהו יפה

חנוך דב מילביצקי: תני לי לסיים

חנוך דב מילביצקי:  השופט, בתפקידו כשופט, נבחר כדי לעשות משפט צדק, כדי לפעול בהתאם להוראות החוק

חנוך דב מילביצקי:  עולם הסבירות של השופט הוא לא עדיף במאומה על עולם הסבירות של הדרג העליון של נבחרי הציבור

מירב כהן: זה לא עניין של עדיפות, חנוך, זה עניין של הפרדת רשויות

חנוך דב מילביצקי: אבל יש שמונה עילות אחרות שבית המשפט העליון קבע – דרך אגב, את יודעת שבמדינות אחרות ההתערבות השיפוטית היא פרי חקיקה – וזה אולי משהו שאנחנו צריכים לחוקק – זאת אומרת, יש חוקים שאומרים מתי בית משפט יכול להתערב, בהחלטה של הרשות המבצעת

חנוך דב מילביצקי:  זה לא קיים ולכן בית משפט עליון חוקק את זה תוך כדי תנועה וקבע עקרונות של מתי בית משפט יכול להתערב בהחלטות ממשלה או רשות מינהלית בכלל

חנוך דב מילביצקי:  כי אנחנו בעילת הסבירות מדברים, לא על חוקים אלא מדברים על פעולות מינהליות

חנוך דב מילביצקי:  ולכן, בנושא הזה, לבוא ולהגיד, אני השופט, אני חושב שסביר, או לא סביר, להחזיק גופות של מחבלים לצורך מיקוח עתידי

חנוך דב מילביצקי:  אני לא חושב שזה סביר, הרכב שישב באותו בג"ץ ב-2016, לא חשב שזה סביר ולכן הוא הורה לממשלה להחזיר את גופות המחבלים כי הוא לא האמין בהחזקה של גופות לצורך מיקוח עתידי

מירב כהן: אני לא מכירה החלטה כזאת

חנוך דב מילביצקי: את רוצה שאני אתן לך את מספר הבג"ץ?      

מירב כהן: אני לא יודעת לטוב ולרע, אני פשוט לא מכירה ולכן אני לא רוצה להתייחס

חנוך דב מילביצקי: בג"ץ 4466/16

מירב כהן: אני לא יודעת מה היו השיקולים שם, אין לי מושג, אני לא מכירה את הפרטים ולכן אני לא יכולה להתייחס

חנוך דב מילביצקי: את יכולה לקרוא

חנוך דב מילביצקי:  למשל בדבר הזה, עולם הסבירות של שופטי בית המשפט העליון, בהחלטות מהסוג הזה, הן לא עדיפות במאומה - - -      

מירב כהן: אבל מה זה קשור לזה שאתה מעביר חוק שתכליתו, שרים, דעו שאתם יכולים לא למנות, לא לבצע, לא לקבל החלטות, אנחנו נותנים לכם אור ירוק

מירב כהן:  למה להעביר חוק כזה?      

חנוך דב מילביצקי: שוב, מירב, לעשות או לא לעשות זה שני צדדים של אותו מטבע

מירב כהן: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה, ששרים באים לעבוד

חנוך דב מילביצקי: נכון אבל לפעמים הלא לעשות, זה הפעולה שהשר מחליט, שנכון באותו זמן לבצע

חנוך דב מילביצקי:  לכן, מה אני בא ואומר? אם כתוצאה מהדבר הזה יש איזה פגיעה מהותית אז אפשר לתקוף את ההחלטה הזאת לעילות אחרות שהיא לא סבירות

מירב כהן: אתה, בחוק הזה, נותן עוד כלים לשרים להחזיק כבני ערובה את תושבי מדינת ישראל, עד אשר ישיגו את מה שהם הגדירו לעצמם - - -      

חנוך דב מילביצקי: אני לא מסכים

מירב כהן: מה ייקרה מחר בבוקר במערכת המשפט? לא יכנסו את הוועדה, חסרים 93 שופטים, מה, נחכה שנה, שנתיים, יהיו 200-300 שופטים שחסרים?      

חנוך דב מילביצקי: אנחנו לא נחכה שנה-שנתיים

מירב כהן: כמה זמן אתם מתכננים למשוך את זה?      

חנוך דב מילביצקי: אנחנו לא נחכה שנה-שנתיים, אני מניח שיתייחסו לנושאים האלה

מירב כהן: אז למה לא לכנס?      

חנוך דב מילביצקי: שוב, הדבר הזה נתון לשיקול דעת של שר המשפטים ואני לא רוצה להיות הדובר של שר המשפטים במקרה הזה

מירב כהן: הרי הוא הכניס את הסעיף הזה כדי שהוא יוכל לא לכנס את הוועדה

חנוך דב מילביצקי: אני אומר לך, במקרה שאת לא יודעת, שאפשר לתקוף את הדבר הזה כמו שאפשר לתקוף את נושא המינוי של דרעי, שמדברים עליו

חנוך דב מילביצקי:  וכמו שאפשר לתקוף כל דבר אחר, כל החלטה מינהלית שהממשלה לוקחת או ששר לוקח כהחלטה מינהלית, להבדיל מחוק שזה משהו אחר, שבזה עילת הסבירות בכלל לא דנה, עילת הסבירות לא רלוונטית לחוקים, רק להחלטות מינהליות, אפשר לתקוף דרך עילות אחרות אבל מה ההבדל בין הסבירות לעילות אחרות? שבסבירות אתה לא צריך להוכיח דבר

חנוך דב מילביצקי:  מידתיות אתה צריך להוכיח

מירב כהן: כמה זמן אתם מתכוונים לא לכנס את הוועדה לבחירת שופטים?      

חנוך דב מילביצקי: צריך לשאול את השאלה הזאת את שר המשפטים

מירב כהן: אתה לא שואל אותו, כחבר קואליציה?      

דבורה ביטון: אנחנו יודעים מה התשובה שלו, הוא אמר, שהוא לא  מכנס

דבורה ביטון:  מה אתם אומרים?      

חנוך דב מילביצקי: אני חושב, אישית, שלא נכון לכנס את הוועדה בהרכבה היום מכיוון שהיא ועדה שההרכב שלה הוא לא נכון ומעוות

חנוך דב מילביצקי:  זו עמדתי

מירב כהן: עוד כמה זמן ההרכב ישונה? כמה זמן לוקח לשנות הרכב? מתי יש שוב בחירות?      

חנוך דב מילביצקי: אני מקווה שבמושב הבא, לפי מה שאני מבין

מירב כהן: כמה זמן קדנציה? עכשיו נבחרה קארין, וקרויזר, יש נציג ללשכת עו"ד, כמה זמן זה קדנציה?      

חנוך דב מילביצקי: אני מקווה שבמושב הבא אנחנו נעביר ונחוקק מבנה חדש לוועדה למינוי שופטים

חנוך דב מילביצקי:  דרך אגב, זה לא אותו מבנה - - -      

מירב כהן: הבנתי, עד אשר אתם תשנו את החוק אתם לא תכנסו, שזה יכול לקחת זמן רב

חנוך דב מילביצקי: אני לא יודע, צריך לשאול את שר המשפטים

מירב כהן: אני פונה אליך ואני חושבת שאתם צריכים לשקול לפחות, למנות בערכאות הנמוכות כדי שעסקים קטנים ואנשים, הבנתי, בג"ץ רגיש לכם, לא מכבדת את זה ולא מקבלת את זה, אבל לפחות בערכאות הנמוכות, תשחררו לאנשים את הפקק שהם חיים בו

חנוך דב מילביצקי: אפשר לעשות את זה בהסכמות מהר מאוד, אם יחליטו שרוצים

חנוך דב מילביצקי:  דרך אגב, גם למנות את אותם שופטים שצריך למנות בעליון, אם זה היה העניין, היו נכנסים שר המשפטים ונשיאת בית המשפט העליון, לחדר, ותוך פחות מחצי שעה היו סוגרים את האירוע הזה

חנוך דב מילביצקי:  לכן זה לא העניין

חנוך דב מילביצקי:  העניין הוא, רצון לבוא ולעשות שינוי בדרך שבה נבחרים  שופטים

דבורה ביטון: אז למה היה צריך מלכתחילה לעשות בחירות, לשחק אותה ואז אין לנו בקואליציה ועכשיו הוא רוצה - - -      

חנוך דב מילביצקי: אני הייתי באירוע מההתחלה

חנוך דב מילביצקי:  זה לא היה תרגיל, הייתה פה חברת כנסת שהחליטה, שהיא לא מקבלת את המשמעת הקואליציונית על עצמה בנושא הזה

דבורה ביטון: מה הבעיה, עם כל האצבעות שלכם היא לא הייתה נבחרת

חנוך דב מילביצקי: אבל הייתה דאגה, שהאופוזיציה, בגלל הדבר הזה, דווקא תצביע לה

דבורה ביטון: למה שנצביע לה?      

חנוך דב מילביצקי: כדי לתקוע לנו אצבע בעין

חנוך דב מילביצקי:  הבעיה הייתה, להפר הסכם מול עוצמה יהודית

חנוך דב מילביצקי:  לפי ההסכם הקואליציוני, עוצמה יהודית הייתה צריכה לקבל את הנציג בוועדה למינוי שופטים, כפי שהיא קיבלה עכשיו

חנוך דב מילביצקי:  זה גם מה שהוסבר אז

חנוך דב מילביצקי:  ולכן הפחד היה, שבעזרת האופוזיציה שהייתה מתגייסת לאירוע הזה, היו מצביעים לה ויכול להיות שהיו עוד אנשים אצלנו שגם היו מצביעים לה, ואז היא הייתה נבחרת על הראש של נציג עוצמה יהודית והדבר הזה היה מציב את הממשלה במשבר קואליציוני גדול מאוד

חנוך דב מילביצקי:  לכן ביקשו, שהיא תסיר את מועמדותו

חנוך דב מילביצקי:  משהיא סירבה לעשות זאת, לכן נתבקשנו להצביע נגד כל המועמדים, כפי שאני למשל עשיתי

חנוך דב מילביצקי:  אני הייתי עם ראש הממשלה, ראיתי אותו נכנס לישיבת סיעה, לא ראיתי אותו ככה אף פעם

חנוך דב מילביצקי:  אחר כך ישבנו בתדרוך לתקשורת, לא הייתה לרגע מחשבה אצל מישהו, שהדבר הזה ייצא כפי שיצא

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת, זה לא שתכננו את האירוע

חנוך דב מילביצקי:  אנחנו היינו בטוחים שלא הולכים להיבחר נציגים בכלל, וכבר דיברנו על מה ואיך נכון להביא את זה לתקשורת

דבורה ביטון: חנוך, תסכים איתי, שאם לא היה האירוע הזה, מן הסתם היו שני נציגים, בוא ננטרל את הנושא של גוטליב, וכן היינו מתקדמים לאיזה ועדה

חנוך דב מילביצקי: עכשיו יש שני נציגים

דבורה ביטון: אז למה צריך להתמהמה עם זה? אתה רוצה לשנות? קודם כל תכנס את הוועדה, תתחיל, חסרים מלא שופטים ואתה עסוק עכשיו - - -      

חנוך דב מילביצקי: מה אמרנו בבית הנשיא? אמרנו והצענו אז, בואו נדחה את כל נושא כינוס הוועדה לספטמבר, אוקטובר, נדחה את זה לשם

דבורה ביטון: מה קורה עם הציבור? הוא לא קיים

דבורה ביטון:  מה קורה עם מערכת המשפט?      

חנוך דב מילביצקי: את הנושא של השופטים, של הערכאות, היה אפשר להגיע להסכמות, אם היינו עושים את זה, היה אפשר להגיע לשופטים מוסכמים

חנוך דב מילביצקי:  זאת לא הבעיה

חנוך דב מילביצקי:  לכולם ברור, שהבעיה היא לא השופטים והערכאות - - -      

דבורה ביטון: אני אגיד לך מה הבעיה, הבעיה היא, שרואים ששמתם לכם ליעד בממשלה הזאת על המוקד את כל נושא בתי המשפט, השופטים, כאילו אין לנו יוקר מחיה ואין צרות יותר גדולות

חנוך דב מילביצקי: זה לא נכון

חנוך דב מילביצקי:  זה גם אבל זה לא רק

דבורה ביטון: גם כשרוצים לעשות שינויים, זה לא צריך להיות ככה - - -      

חנוך דב מילביצקי: קחי סקופ, זה לא סקופ כי אמרתי את זה בראיונות, הדרך שבה פעלנו בשלושת החודשים הראשונים לכינון הממשלה, של ללכת עם שלושה חוקים במקביל בריצה מאוד מהירה של הדברים האלה הייתה לא נכונה

דבורה ביטון: עזוב לא נכונה, זה לא מנחם אותי שאתה אומר לי, שבעוד חודש היו מבלבלים אתכם כי בסוף אתם שיקרתם לאן אתם הולכים

דבורה ביטון:  אם אנחנו כבר רוצים לעשות משהו, רוצים עילת סבירות, אתם חושבים שהיא יותר מדי חונקת, נותנת כוח לבתי משפט, אז בהחלט היה אפשר לעלות על זה וכן לדון עליה וכן אולי לרכך, למרות שאני אומרת, שיש עילות שלא נכנסות כי בסוף, אם אתה מתחיל לקחת את הכוח של בית משפט, אז אנחנו פולין, אין לנו מערכת משפט שתאזן אותנו

חנוך דב מילביצקי: יש אנשים במערכת הפוליטית, חלקם ישבו איתי בבית הנשיא, שאמרו לי בגלוי, שמבחינתם, ולא משנה מה הנושא, אם שופט או פוליטיקאי צריך להכריע, הם מעדיפים שהשופט יכריע

חנוך דב מילביצקי:  אמרו לי את זה בגלוי, זו תפיסת עולמם

חנוך דב מילביצקי:  זה בסדר, זה רק לא דמוקרטיה

דבורה ביטון: אני חושבת ששופטים, לפחות ככה אני יודעת, אמורים להיות נטולים שיקולים זרים, להבדיל מאיתנו

חנוך דב מילביצקי: שופט הוא בן אדם, את מסכימה איתי?      

דבורה ביטון: ללא ספק

חנוך דב מילביצקי: כשבן אדם רוצה, לא רוצה, הוא מושפע מאיפה שהוא חי, הוא מושפע ממה שהוא מאמין, הוא מושפע כשהוא דן בדבר שאמור להשפיע עליו

דבורה ביטון: אבל כשהוא יושב עם הרכב, הוא לא אדם בפני עצמו

חנוך דב מילביצקי: איזה הרכב? הרי מי קובע את ההרכב? דרך אגב, אחד הדברים שהצענו, שיהיה AI שיבחר את ההרכב

חנוך דב מילביצקי:  שלא נשיא העליון יבחר את ההרכב אלא שיהיה תוכנת בינה מלאכותית או כל דבר אקראי אחר, שלא יהיה מגע אדם, שיבחר את ההרכב כל פעם

חנוך דב מילביצקי:  היה לזה חוסר הסכמה מוחלט כי קביעת ההרכב היא כוח, זה יגיד לך כל אחד

חנוך דב מילביצקי:  קביעת ההרכב היא כוח

חנוך דב מילביצקי:  כששופט קובע את ההרכב, שנשיא העליון או נשיאת העליון קובעים את ההרכב איפה הוא יישב, הוא יודע פחות או יותר, הוא מכיר את השופטים, הוא יודע מה תהיה ההחלטה

דבורה ביטון: ניסינו להעלות את השאלה הזאת של סבירות לבינה המלאכותית, מה היא חושבת?      

חנוך דב מילביצקי: אני לא, אני לא יודע איך משתמשים בזה

חנוך דב מילביצקי:  אני מאותגר טכנולוגית

דבורה ביטון: אני בטוחה שגם הבינה המלאכותית תגיד, שיש פה טעות חמורה ואתם צריכים להחזיר אותה לשולחן

דבורה ביטון:  אני חושבת שהדאגה שלי זה עצם ההרכב של הממשלה הזאת, שבסוף אנחנו רואים, שכל אחד מהממשלה הזאת רואה רק את המגדר שלו או את המגזר שלו ובסוף הוא שוכח שיש כאן עוד קהל וציבור ענק, שהוא קיים במדינה, שהוא שירת את המדינה, שהוא עובד במדינה, בין אם זה היי-טקיסים ומלא עצמאיים

דבורה ביטון:  כשאני רואה שחוקים עוברים למען מגזר זה ומגזר זה, וכשאנחנו מדברים על ימי מחלה לעצמאיים, כמי שהייתה עצמאית, זה נורא שאתה שוכב, אני לא יודעת אם היית עצמאי - - -      

חנוך דב מילביצקי: 20 שנה הייתי עצמאי

דבורה ביטון: אתה לא היית מתוסכל שבימים האלה, כשאתה עוד משלם לעובדים שלך את ימי המחלה ואתה משלם טונות של כסף לביטוח לאומי, למס הכנסה, בסוף המדינה הזאת, הממשלה הזאת, לא מסוגלת להעביר בחוק, בהגינותה, אני נותנת את הדוגמה הזאת של העצמאים, כן להכיר בהם בימי מחלה? או פיצויים? כמה עסקים קרסו

דבורה ביטון:  אז עובד שכיר, אנחנו מגבים אותו

דבורה ביטון:  ואגב, כל עצמאי שם את מיטב כספו, כמה אתה מרוויח בסוף עצמאי, הכול הולך למדינה, איך יכול להיות שאת המעט הזה, כשאתה קורס, לא נותנים לך? לעומת זאת, אתה רואה כספים לכאן ו-258 מיליון, ואני רבה על מיון בשדרות, 6 מיליון

דבורה ביטון:  איפה ההוגנות, 6 מיליון להשלמת מיון בשדרות, על מה הוויכוחים?      

חנוך דב מילביצקי: היה רעיון ממש בסמוך לאישור התקציב, שבן כספית ראיין את שר האוצר, סמוטריץ', שמעת אותו? הרעיון הזה בדיוק התייחס לדברים הללו

חנוך דב מילביצקי:  כשאז דיברו על התקציב גם ידעתי לשלוף את הנתונים כי זה היה לי בראש, הכסף שניתן, את יודעת, מוסדות הלימוד החרדים, אם נדבר עליהם, צריך להבין, לא מדובר בעולם הישיבות הגבוהות אלא על חינוך נמוך, מבחינת גיל

חנוך דב מילביצקי:  המוסדות החרדיים נחלקים לשני סוגים, יש את החינוך המוכר שאינו רשמי, שעליו יש פיקוח, ויש את החינוך העצמאי שעליו אין פיקוח

חנוך דב מילביצקי:  העצמאי, מקבל תמיכה נמוכה משמעותית מהמוכר שאינו רשמי והממלכתי וכו'

חנוך דב מילביצקי:  מה העדכון שעשו? הטבלאות של משרד החינוך, הייתה ועדה שקבעה את אותם אחוזים, רק מה שקרה עם הזמן, החינוך הממלכתי ושל המוכר שאינו רשמי, היה מוצמד למדד ועוד קיבל כל מיני תוספות כאלה ואחרות, ולעצמאי לא היה

חנוך דב מילביצקי:  כתוצאה מכך, זה הפך את זה מ-30% ומשהו תמיכה שקיבלו, ל-17%

חנוך דב מילביצקי:  לכן השלימו את הפער הזה

חנוך דב מילביצקי:  צריך להבין, המוסדות העצמאיים, בפעם הראשונה, נותנים למשרד החינוך רשימה של המורים, זה לא היה קודם

חנוך דב מילביצקי:  מעבר לזה, חלק גדול מהכסף הזה זה דברים כמו אופק חדש, שאופק חדש זה טוב למדינה שהדבר הזה יהיה

חנוך דב מילביצקי:  לכן, לתת כסף למקום הזה הוא לא דבר רע

חנוך דב מילביצקי:  קחי את התקציב הזה של אותם 258 מיליון שקל מתוך כלל התקציב וכלל התוספת התקציבית שניתנה לכל משרד החינוך - - -      

דבורה ביטון: אני מדברת על אבי מעוז, הוא לא חלק מכל הסיפור הזה

חנוך דב מילביצקי: אבי מעוז זה 100 מיליון שקל

דבורה ביטון: 258 מיליון

חנוך דב מילביצקי: הרשות שלו זה 100 מיליון שקל בשנה

מירב כהן: 285 מיליון

חנוך דב מילביצקי: לשנתיים

דבורה ביטון: שההתמקדות שלו ולפי התכנים שאנחנו רואים זה נושא היהדות ויהדות ויהדות

דבורה ביטון:  אני רוצה רק לומר לך, שלא חלילה ישתמע או יתפרש לא נכון, מבחינתי, ילדים זה ילדים, זה לא משנה אם אתה ילד חרדי, חילוני, זה בכלל לא מעניין אותי

דבורה ביטון:  תקציבים צריכים להיות פרוסים בצורה שווה, אני בעד

דבורה ביטון:  עצוב לי מאוד שחלק חושבים שלימודי ליבה – הם עושים נזק מטורף לילדים האלה

דבורה ביטון:  אתה יודע מה, מי שלוקח היום את ההחלטות זה ההורים

דבורה ביטון:  אני בטוחה כשהילדים האלה יצמחו, אנחנו גם פוגשים אותם היום במקומות מסוימים, הם יכעסו שלא נתנו להם את האפשרות ללמוד אנגלית, מתמטיקה, אתה יודע מה, אתה לא צריך בשביל האקדמיה, אתה צריך בשביל החיים שלך, לדעת להתנהל חשבונאית אתה צריך אפילו כשאתה הולך לבנק

דבורה ביטון:  זה שמחליטים שצריך ללמוד רק נושאים מסוימים, זה מטריד

דבורה ביטון:  אני אספר לך סיפור קטן מהחיים כדי שתבין את המשמעויות וההשלכות שעלולות להיות בעתיד

דבורה ביטון:  הבית שלי הוא בית מסורתי אבל הבנות שלי התחנכו בבית ספר חילוני

דבורה ביטון:  בכיתה ז', ביתי האמצעית, המנהל קרא לי לשיחה

דבורה ביטון:  הגעתי ותוך כדי שיח הוא מספר לי, שהילדה התקוטטה עם חברה והשתמשה במילה, לא נעים להגיד אותה, מילים שהיום אתה שומע חופשי, זרקא שולט בהם, ואני הייתי המומה כי אצלנו בבית לא מדברים, אין לי מושג מאיפה זה בא

דבורה ביטון:  אתה יודע מה עשיתי למחרת? רשמתי אותה לאולפנה

דבורה ביטון:  ילדה בכיתה ז', רשמתי אותה לאולפנה

דבורה ביטון:  הגעתי הביתה ואמרתי לה, את תלמדי דרך ארץ, את תלמדי איך לדבר, את המילים האלה שלא גדלת עליהם בבית – ומכיתה ז' עד כיתה ט' היא למדה באולפנה, כשאנחנו מדליקים טלוויזיה ביום שבת, משפחה מסורתית

דבורה ביטון:  אני, כשהגעתי לאולפנה, המנהל ראה אותי עם מכנסיים, הוא אמר לי זה בעיה

דבורה ביטון:  אמרתי לו, אין שום בעיה, אני רוצה שתחנך אותה, אל תחנך אותי

דבורה ביטון:  אבל בכיתה י', כשהיא הייתה צריכה לעלות, ישבתי לראות מה תוכנית הבגרות שלה ונבהלתי

דבורה ביטון:  אגב, לא ידעתי שאין לימודי ליבה, לא נחשפתי כי למדתי בתיכון רגיל

דבורה ביטון:  ואז ראיתי שאין מתמטיקה ואין אנגלית

דבורה ביטון:  כששאלתי את המנהל, הוא אמר לי, לא, אנחנו לא לומדים

דבורה ביטון:  בכיתה ז', כשהיא כבר למדה מה זה דרך ארץ, כבר לא שמענו את המילים, היא חזרה חזרה לתיכון

דבורה ביטון:  היום היא עם תואר ראשון, היא עובדת סוציאלית, היא מנהלת מעונות של אנשי משה, והיא עיוורת מלידה

דבורה ביטון:  אבל תחשוב, שאני כאימא, לא יכולתי לחשוב על זה שהילדה הזאת לא תדע מה זה מתמטיקה ולא תדע מה זה אנגלית

דבורה ביטון:  אז גם עשיתי אקט חינוכי, אבל מצד שני, כאם צעירה, הבנתי שבלי זה היא לא הייתה מגיעה לשום דבר

דבורה ביטון:  איך היא הייתה יכולה לעשות תואר

דבורה ביטון:  אז היא תחכה לגיל 30, לפטור? אני לא רוצה להיכנס להם לחיים, אבל התחושה שלי, שמישהו לא מתקדם, לא מבין היום שלימודי ליבה זה חשוב

דבורה ביטון:  זה חשוב להם גם כהורים

דבורה ביטון:  אתה יכול להיות חובש כיפה ואתה יכול ללמוד תורה, אבל אתה גם יכול לעבוד על מחשב ואתה יכול להיות איש היי-טק מצוין

דבורה ביטון:  אגב, יש מצוינים ואנחנו רואים אותם בארצות הברית והם עושים עבודה נהדרת והם סופר חרדים

דבורה ביטון:  אני לא מבקרת אותם, זאת דרך החיים

דבורה ביטון:  אבל מצד שני אני אומרת, הורים, קחו אחריות

דבורה ביטון:  והממשלה הזאת, אל תעשה איפה ואיפה, נתת לזה, תיתן לזה

דבורה ביטון:  שמעתי גם על אולפנות שנמצאות בקרוואנים, שאין להם שירותים

דבורה ביטון:  סליחה, לא במדינת ישראל

דבורה ביטון:  אני חושבת שזה חמור מאוד

דבורה ביטון:  כן צריך לתת להם כיתות וכן צריך לתת להם שירותים, מה זה הדבר הזה? זה אל"ף-בי"ת

דבורה ביטון:  אבל מצד שני, אל תגיע למצב שיש אוכלוסייה, כמעט מחצית מהמדינה הזאת שעובדת ותורמת וקמה בבוקר ומשרתת וכשאתה צריך לקחת תקציב מסוים ולהגיד, כן, בואו נשמור עליהם, בסוף הם המנוע, הם הצמיחה, נאלמים דום ופתאום אין אצבעות

דבורה ביטון:  כשאני באה ומגישה חוק וכשאני מבקשת הצעת חוק על חדר מיון קדמי בשדרות, שדרות, יותר מ-20 שנים חוטפת, אני אומרת לך, כולם שם בפוסט טראומה, כולל אותי

דבורה ביטון:  אתה צריך לראות אותי ואת הנהג שלי, אם רק הרדיו קופץ, שנינו כמו מפגרים, סליחה, אבל אנחנו נבהלים כי אנחנו בעצם בפוסט טראומה

דבורה ביטון:       מיון קדמי זה מתבקש, אז אתם לא יכולים בתקופת הבחירות – בתקופת הבחירות, איזה יופי בשדרות

דבורה ביטון:  אתה רואה את כל הליכודניקים בבריתות, בחתונות, זה הבית שלהם

דבורה ביטון:  איך יכול להיות ש-6 מיליון שאתה צריך, אתה לא מסוגל לבוא ולהגיד, זה ציבור שהוא מגן

דבורה ביטון:  אנחנו עכשיו מגנים שם, אנחנו לא חייבים לגור שם

דבורה ביטון:  אנחנו יכולים לבוא למדינה ולהגיד לה, סליחה, לא מתאים לי, אני לא רוצה לסבול, אני לא רוצה להיות תלויה, תעביר אותי למרכז כדי שיהיה לי שקט

דבורה ביטון:  אז אני שואלת אותך, איפה ההגינות, מה קרה לממשלה הזאת? איך הגענו למצב כזה, הגיעו לממשלה הזאת אנשים קיצוניים שרואים רק את עצמם, רק את הבועה שלהם

דבורה ביטון:  בסדר, הם צריכים את הקולות שלהם אבל נבחרתם בשביל כל העם הזה

דבורה ביטון:  אם אתם לא מסוגלים, אתה יודע, זה מתחיל מפה, מהסבירות, כי זה לא מעניין אותם

דבורה ביטון:  הם אפילו לא מבינים, חלקם לא מבינים, אני אומרת לך, אתה יושב עם אנשים ואתה מבין שהם לא מבינים כלום

דבורה ביטון:  אז משפטים מהתורה גם אני יודעת

דבורה ביטון:  קשה לנהל מדינה ככה וראש הממשלה צריך לקחת אחריות על מה שקורה כאן

חנוך דב מילביצקי: ברשותך, אני רוצה לענות לך, אבל לפני כן חמש דקות הפסקה, בסדר?      

דבורה ביטון: באהבה

חנוך דב מילביצקי: חזרנו

שרון ניר: אני אתחיל

חנוך דב מילביצקי: לפני כן, ברשותך, ליבה והכול

חנוך דב מילביצקי:  לי אין בעיה עם לימודי ליבה אבל אני אתן לך דוגמה מהבן שלי

שרון ניר: יש לך בעיה, גם אתה היית רוצה שכל ילדי ישראל יקבלו לימודי ליבה

חנוך דב מילביצקי: אני אתן לך דוגמה עם הבן שלי

חנוך דב מילביצקי:  הבן הגדול שלי מאובחן עם הפרעות קשב, יותר משמעותי משלי

חנוך דב מילביצקי:  הייתה לו בעיה מגיל מאוד קטן, מבית הספר

חנוך דב מילביצקי:  רצו שניתן לו תרופות

חנוך דב מילביצקי:  לא חשבנו שנכון לתת לו תרופות, לא הסכמנו

חנוך דב מילביצקי:  המורים בבית הספר שלו, בי"ס ממלכתי רגיל, המורים בבית הספר שלו החליטו שיותר נוח להם לא להתמודד איתו אלא כל פעם שהיו נכנסים, כמעט כל המורים, אמרו לו, צא החוצה, תעשה מה שאתה רוצה

חנוך דב מילביצקי:  ילד שנכנס לתוך הדבר הזה, מקבל כבר תדמית מסוימת על עצמו או מקבל תדמית של בעייתי והוא גם צריך להצדיק אותה אחר כך, צריך להפוך את זה לאיזה משהו קולי, כאילו זה בסדר להיות

חנוך דב מילביצקי:  ואז נוספו בעיות התנהגות ובעיות חברתיות, עד שבכיתה ד', באחת השיחות הוא אומר לי, אבא, אני לא חכם

חנוך דב מילביצקי:  כשאתה שומע את הבן שלך אומר דבר כזה, בא לך למות

חנוך דב מילביצקי:  אמרתי, או-קי, הבנתי את האירוע, הבנתי שאני צריך למצוא לו מסגרת אחרת והלכתי וניסיתי למצוא, זה היה מאוד מאוד קשה, בסוף התמזל מזלי ובבית ספר דמוקרטי החליטו לקבל אותו

חנוך דב מילביצקי:  בבית ספר דמוקרטי אתה יכול ללמוד, תעשה מה שבא לך

חנוך דב מילביצקי:  בחודשים הראשונים הוא לא עשה כלום

חנוך דב מילביצקי:  לאט לאט, מהסקרנות שלו, התחיל ללמוד

חנוך דב מילביצקי:  תוך כדי, הכישורים החברתיים השתנו שמיים וארץ, הוא התחיל גם לשחק כדורגל

חנוך דב מילביצקי:  הוא קיבל בצבא גם ספורטאי פעיל, הוא עושה את זה בצורה סופר מקצועית

חנוך דב מילביצקי:  בכיתה י', הוא בא אליי מעצמו, אמר, שמע אבא, את כיתה י"א-י"ב, אני לא רוצה ללמוד פה כי לא לומדים פה טוב, אני רוצה בית ספר אחר, לעשות בגרות בצורה יותר טובה ובאמת השלים בגרות

חנוך דב מילביצקי:  לי, לא היה אכפת בכלל אם הוא יעשה בגרות במתמטיקה או לא יעשה בגרות במתמטיקה

חנוך דב מילביצקי:  רציתי קודם כל שיהיה בן אדם ושיהיה לו טוב

חנוך דב מילביצקי:       כשאת לוקחת עולם ערכים שהוא שונה משלך, אצל חלק מהעולם החרדי, להם חשובים דברים אחרים

חנוך דב מילביצקי:  אלא שבסופו של דבר, זה לא שהם לא יודעים חשבון כי הם כן מתנהלים, אבל אלו שצריכים את זה ללימודים גבוהים אחר כך, הולכים ומשלימים

חנוך דב מילביצקי:  ואם את גם מסתכלת על מה קורה בחברה החרדית, את רואה שיש תהליך מסוים שקורה בחברה החרדית, הם כן יוצאים יותר לעבוד, כן הולכים יותר ללמוד, אבל הדבר הזה בא מבפנים ולא כפייה מבחוץ

חנוך דב מילביצקי:  אם אנחנו נבוא לחבר'ה מהחברה החרדית ונגיד להם, אנחנו יודעים יותר טוב מכם מה נכון עבורכם, לכן אנחנו נחליט שתעשו אל"ף, בי"ת, גימ"ל, זה לא יעבוד

מירב כהן: השאלה חנוך, מה מעודדים באמצעות מדיניות?     

חנוך דב מילביצקי: יש הבדל בין לעודד לבין לאפשר

מירב כהן: אתה מעודד

מירב כהן:  כשאתה מכפיל את קצבת האברכים לכל החיים, אתה מעודד להיות אברך

מירב כהן:  כשאתה יוצר כלים כלכליים, זה נקרא עלות אלטרנטיבית בכלכלה, כאשר 6,000 שקלים בחודש אדם יפסיד אם הוא ייצא לעבוד, אז אתה מעודד אי עבודה, אי תעסוקה

חנוך דב מילביצקי: אבל זה לא רק עם אברכים

מירב כהן: יכול להיות אבל זאת לא תשובה

חנוך דב מילביצקי: זה דבר שצריך לטפל בו, בלי קשר, ומה שקורה עם הנכים ומה שקורה עם המובטלים ומה שקורה עם אלה שמקבלים קצבה

מירב כהן: לא, לא, נכים וחרדים זה אירוע אחר לגמרי, כל אחד יש לו את פיצוי כושר ההשתכרות שלו

מירב כהן:  בתפיסת עולמי, צריך להשקיע הרבה מאוד בחברה החרדית, הרבה מאוד כספים

מירב כהן:  אגב, בדומה לתוכנית החומש שעשינו למען החברה הערבית - - -      

חנוך דב מילביצקי: איתם ביחד, לא מעל הראש שלהם

מירב כהן: איתם ביחד אבל מה זה איתם ביחד? אם יש לי נבחרי ציבור שהמדיניות שלהם זה לעודד עוני, לעודד מתן קצבאות, זה מה שהם עושים

חנוך דב מילביצקי: זה מנקודת מבטך, הם מעודדים עוני

חנוך דב מילביצקי:  נראה לך שהם רוצים שהאוכלוסייה שלהם תהיה ענייה?      

מירב כהן: כן, כי הם חושבים - - -      

חנוך דב מילביצקי: בעיניי, זה דבר חמור להגיד, אני אומר לך אמיתי

מירב כהן: אני עומדת מאחורי זה כי אם בן אדם רוצה שציבור לא ילך ללמוד ולקבל השכלה ולא ילך לעבוד אלא יחיה מקצבה של אלפי שקלים בודדים בחודש, התשובה היא, שעל פי תפיסת עולמו, טוב להיות עני כי זה יותר חשוב, זה מאפשר לי כל הזמן להתעסק בתורה

מירב כהן:  זאת תפיסת עולמו

מירב כהן:  אני לא אומרת אם זה טוב או רע, זה המצב

חנוך דב מילביצקי: את מסתכלת על זה כטוב להיות עני

חנוך דב מילביצקי:  אני מסתכל על זה בתור זה שעבור אותו חלק שאת מדברת עליהם, לימוד תורה הוא ערך עליון

חנוך דב מילביצקי:  הוא ערך עליון שלא ישתנה גם אם לא תתני להם שקל

מירב כהן: זה מקסים שהם לומדים תורה, רק אני לא מבינה, למה לחיות בעוני? שישלבו את זה, כמו שעושים בכל העולם, לימוד תורה עם פרנסה

חנוך דב מילביצקי: אבל פה את מתערבת להם בחיים

מירב כהן: אתה מתערב להם כשאתה אומר להם - - -      

שרון ניר: ברגע שמגבילים ילדים מלימודים, אתה מצמצם את אותו ילד

שרון ניר:  אתה אמרת בעצמך, שאתה קשוב לבן שלך והיית קשוב לצרכים שלו ולמה שטוב לו ומה שהופך אותו להיות מצוין, הפך את הבן שלך להיות מצוין, להיות שחקן כדורגל, פתחת בפניו את כל האפשרויות

שרון ניר:  יצרת לו סוג של כלכלה של אפשרויות

חנוך דב מילביצקי: אבל עבורם יש אפשרויות אחרות

שרון ניר: זו תפיסת עולם

שרון ניר:  ברגע שאתה מרחיק אפשרויות - - -      

חנוך דב מילביצקי: זו תפיסת עולם אחרת ואני לא חושב שתפיסת עולמי עדיפה

שרון ניר: אבל תפיסת עולם שמצמצמת את האפשרויות עבור הילדים, זו תפיסת עולם שמגבילה ילדים

חנוך דב מילביצקי: את יודעת איזה עושר יש בעולם התורה, שרון? יש שם עושר אדיר ועבורם זה כאילו שמיים וארץ

מירב כהן: אני לא מזלזלת בזה אבל צריך גם לדעת לפרנס את משפחתך בכבוד

חנוך דב מילביצקי: את יודעת שאי אפשר להתפרנס מ- - -      

מירב כהן: אם יש שיעורים כאלה של עוני, וזה עובדתי, אי אפשר להתווכח עם שיעורי העוני בחברה החרדית

חנוך דב מילביצקי: תבינו שלהם עדיף המצב הזה - - -      

מירב כהן: אם זה עדיף אז למה לתת קצבאות?      

חנוך דב מילביצקי: חבר'ה, זו הטעות שלכם, זה לא נכון

מירב כהן: מה יהיה פה כש-90% מהאוכלוסייה תהיה אוכלוסייה חרדית?      

שרון ניר: חנוך, אני מדברת עם אימהות חרדיות, כמוך, כי אני מניחה שאתם מדברים עם כולם, אני אומרת לך, שאימא חרדית רוצה בדיוק כמוני עבור הילדים שלה

חנוך דב מילביצקי: תלוי מאיזה זרם חרדי

שרון ניר: מגוון אפשרויות כדי שהילד יוכל להתפתח

חנוך דב מילביצקי: יש היום הרבה סוגים של חרדים, תלוי מאיזה זרם

שרון ניר: ראינו מה בעלז אמרו, ואי אפשר לחשוד בהם שזאת לא חסידות חרדית

שרון ניר:  הם באמת רצו להגיע למקום שהם בסוף בקצה מייצרים כלים עבור הילד החרדי להתפתח

שרון ניר:  אתה יודע, יש כאלה שילמדו תורה ויש כאלו שבגיל 18 יחליטו שהם הולכים לשוק התעסוקה, אבל לייצר הזדמנויות, זה הדבר הכי חשוב בחינוך

חנוך דב מילביצקי: על 18 אין הסכמה, אני יודע שמדברים עכשיו על 22-23

חנוך דב מילביצקי:  על 18 אין הסכמה

חנוך דב מילביצקי:  השופט עמית הציע 18, אתם מכירים את ההצעה של השופט עמית, בחוק הגיוס? הוא אמר, להוריד את הפטור לגיל 18, לא כמו עכשיו, 26, להוריד את גיל הפטור ל-18, תוכנית לעשר שנים, חמש פלוס חמש, וכל מי שרוצה, בגיל 18 ייצא לעבודה

שרון ניר: אני כמובן לא מקבלת את התפיסה הזאת של פטור

חנוך דב מילביצקי: נכון, בסדר, אבל הוא בא ואומר, נרד רגע מהסיפור של השירות ונאפשר להם לצאת לשוק העבודה, לפחות לאלה שלא לומדים, כדי לפתור או להקל בנושא הזה

חנוך דב מילביצקי:  אני לא יודע אם זה נכון או לא, אבל זו הייתה ההצעה שלו באחד הדיונים האחרונים על חוק הגיוס

דבורה ביטון: הרעיון הוא, שהם ישתלבו בעבודה כי כשאתה נותן איזה שהיא קצבה, אתה גורם להם לאיזה שהיא נוחות וצורת חיים של קצבאות

דבורה ביטון:  בקצבאות לא מגדלים ילדים

דבורה ביטון:  בקצבאות לא מתחזקים בית

דבורה ביטון:  אז בסוף הם צריכים להשתמש או לצרוך את הדברים המינימאליים ואני שואלת למה? עוד פעם, אני נותנת דוגמאות מהעולם, בכל העולם אנחנו רואים אנשים חרדים, דתיים, שיוצאים לעבוד

דבורה ביטון:  עזוב לעבוד, איפה אתה, לומד התורה שלך, גם איפה הפן החברתי שלך? מה אתה יכול להביא איתך הביתה? מה הילד שלך רואה? אל תשכח, כשהוא לומד תורה, זה מה שהילד שלו רואה

דבורה ביטון:  זה עובר מדור לדור

דבורה ביטון:  זה מדהים אבל תסכים איתי שלא צריך לשבת כל היום ולקרוא

דבורה ביטון:  הרי גם כשאתה קורא כל היום, אתה לא באמת עושה את המצווה

דבורה ביטון:  כל אחד מאיתנו יש לו את - - -      

חנוך דב מילביצקי: אני לא פוסק הלכה ואני לא רוצה לדבר על מתי עושה מצווה ומתי לא, אבל אני כן יכול להגיד לך, שלימוד עבור אוכלוסייה, חלק ניכר מהאוכלוסייה החרדית, היא ערך עליון והם מוכנים לעשות הרבה בשביל הדבר הזה

דבורה ביטון: תאמין לי, כמה הייתי משלמת לשבת שעות ולקרוא בכיף

חנוך דב מילביצקי: אני לא חושב שזה לקרוא בכיף

חנוך דב מילביצקי:  זה איזה שהיא שגרה שהיא מאוד תובענית ומתישה, אלה שלומדים

דבורה ביטון: זו שגרה, ומה ייקרה אם זה יהיה ארבע שעות ביום, לא תספיק? אתה רוצה להגיד לי, גם בתור סטודנט שאתה לומד, יש גם שעות, אתה עושה תארים ודוקטורט וכו', בסוף יש גם איזה לו"ז

חנוך דב מילביצקי: אני פחות דוגמה כי אני בכל בוקר מתחיל את היום שלי בלימוד, מ-2:40 לפנות בוקר ועד 5:30

דבורה ביטון: וזה מספיק לך, אתה מצליח לקבל הזנה

חנוך דב מילביצקי: אבל זה אני

דבורה ביטון: אז מה ההבדל?      

חנוך דב מילביצקי: אני לא חרדי שגדל בעולם מסוים ויש לו מערכת ערכים אחרת

חנוך דב מילביצקי:  אני לא חושב שאני יכול לבוא ולקבוע עבור אנשים

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת, אני יכול שתהיה לי את העמדה האישית שלי אבל לבוא ועל הבסיס הזה להתחיל לצמצם תמיכות, שבאמת מדובר בדברים מינימאליים לאנשים הללו, אני לא חושב שזה נכון כי הדבר הזה לא יעודד את מה שאני רוצה

חנוך דב מילביצקי:  גם אם יש לי רצון לעודד את השוק החרדי לצאת לעבודה, לעודד את העולם החרדי להיפתח לעולם שהוא מחוץ אליו, שדרך אגב, אני בכלל לא בטוח אם זה נכון לו לעשות, אבל אני לא נכנס לזה, לבוא דרך כפייה מלמעלה, זה בטח לא הדרך

דבורה ביטון: כפייה, לא

חנוך דב מילביצקי: לבוא ולהגיד להם, אתם לא יודעים מספיק טוב לכם, אני יודע עבורכם ולכן אני מחליט אל"ף, בי"ת, גימ"ל

חנוך דב מילביצקי:  זה טעות בעיניי

דבורה ביטון: התחושה שלי חנוך, המנהיגים שמובילים, נוח להם עם זה

חנוך דב מילביצקי: אני לא מסכים

דבורה ביטון: זה נראה להם נורמאלי לחלק שוברי תשלום או לשלוח כרטיסים

דבורה ביטון:  אני אומרת, יש תלמידי חכמים, זה עולמם וזה בסדר

דבורה ביטון:  עכשיו, בואו נבדוק מתוך כולם, אנחנו לא באים חלילה להגיד, שלימודי התורה הם בזבוז זמן, לא

דבורה ביטון:  נהפוך-הוא, כאדם מאמין אני חושב שחשוב שתהיה תורה כי זה גם סוג ששומר עלינו כישראל

דבורה ביטון:  אבל מצד שני, אתה מתחתן, מביא ילדים, אתה גם צריך לתת להם את הכלים מעבר

דבורה ביטון:  ברגע שהם רואים את אבא, ואת אימא שהיא בעצם בבית כי זו העבודה שלה, זה בסדר כי יש לה את השליחות הכי קשה, אני אומרת לך, להיות אישה שמגדלת, מאכילה, זו שליחות מאוד קשה, ונותנת את השקט לאבא, זה בסדר

דבורה ביטון:  אבל מצד שני, איפה האופק שלהם? פה זה יסתיים בעולם הקצבאות?      לכן אני חושבת שצריך להשאיר את הבחירה בידיהם

דבורה ביטון:  אתה יודע, אם היו נותנים להם את זכות הבחירה, או אפילו אם היו מקבלים ברכת רב, שיש להם אפשרות לבחור, המצב היה נראה אחרת

חנוך דב מילביצקי: שימי לב במה את מתערבת

חנוך דב מילביצקי:  את מתערבת במה הרב יגיד ואיזה ברכה הוא ייתן

חנוך דב מילביצקי:  זה לא מקומנו

דבורה ביטון: כי זו תפיסת העולם שלהם

חנוך דב מילביצקי: בסדר, אבל זה לא מקומנו, דבי

חנוך דב מילביצקי:  לא מקומנו לבוא ולהגיד לרבנים מה להגיד

מירב כהן: גם לא מקומנו להגיד לאנשים, תיקחו כסף ואל תעבדו

מירב כהן:  זה גם לא מקומנו

חנוך דב מילביצקי: זה לא תיקחו כסף ואל תעבדו

חנוך דב מילביצקי:  הם מקבלים מה שכל אדם שעובד במדינת ישראל - - -      

מירב כהן: אתה יודע שמספר האנשים שמקבלים היום קצבאות הוא יותר גדול מכל חיילי צה"ל ביחד ואנחנו הולכים ומגדילים את הקבוצה הזאת וזה לא בסדר

מירב כהן:  זה לא נכון ערכית וזה לא נכון כלכלית

מירב כהן:       אני רוצה לשאול, האם אתה חושב, שהעיסוק הזה בהפיכה המשפטית, זו הסוגיה הכי בוערת כרגע במדינת ישראל? אני מתעסקת בפניות ציבור הרבה שנים, אני אוהבת לעשות פניות ציבור

מירב כהן:  אני באמת מרגישה את המצוקות של אנשים, לא קיבלתי הרבה פניות שקשורות לנושאים האלה

מירב כהן:  קיבלתי הרבה פניות שקשורות לקצבת זקנה, קיבלתי הרבה פניות שקשורות לקושי של נכים, של אימהות חד הוריות, של דיור ציבורי, הרבה פניות של חינוך

מירב כהן:  כאימא אני אומרת, מערכת החינוך במצב רע מאוד

מירב כהן:  אני מסתובבת בבתי חולים, אני רואה איך אנשים מתים יום יום, מזיהומים, מחוסר כוח אדם, כל מי שיש לו הורה מבוגר והיה איתו בבית חולים, יודע על מה אני מדברת

מירב כהן:  הפקקים, מצב התחבורה, באמת, המון בעיות

מירב כהן:  לא במקרה, לא ממש דיברנו על הנושא הזה במערכות הבחירות כי זה לא מה שעניין את הציבור, זה לא מה שכואב לו

מירב כהן:  למה לבחור להתעסק דווקא בסוגיה הזאת שבסוף היא לא מה שמשנה לאנשים את איכות חייהם ביום יום?     

חנוך דב מילביצקי: הם מתעסקים בכל הסוגיות שציינת

חנוך דב מילביצקי:  הם מתעסקים גם בנושא שאנחנו דנים עליו פה, של רפורמה במערכת המשפט

מירב כהן: מה עשיתם במערכת הבריאות כדי לשפר את העומסים?     

חנוך דב מילביצקי: במערכת הבריאות יש לא מעט בשורות

חנוך דב מילביצקי:  יצא לי להיות במקרה בדיון בוועדת הבריאות, שאישרר את המהפכה שעשו בכל הנושא של כפל ביטוחי בריאות ובהזרמת הכספים העודפים שהצטברו שם לתוך מערכת הבריאות הציבורית

חנוך דב מילביצקי:  בשלב הראשון היו שם כ-200 מיליון שקלים ואחר כך עוד ועוד, זה מגיע בסוף למשהו כמו - - -      

מירב כהן: כפל הביטוחים עדיין קיים

חנוך דב מילביצקי: אבל מטפלים בזה

מירב כהן: לא היה שום דבר בחוק ההסדרים או בחקיקה

מירב כהן:  כלום

חנוך דב מילביצקי: ראיינתי את אוריאל בוסו, כיושב-ראש ועדת הבריאות, בנושא הזה, לכן אני יודע, הם כן נגעו בסיפור הזה וזה אמור להזרים משהו כמו 2 מיליארד שקל למערכת הציבורית

מירב כהן: אולי משהו עתידי, בחוק ההסדרים לא היה כלום

חנוך דב מילביצקי: חלק מהתקציב שעבר עכשיו, עבר גם הנושא הזה

מירב כהן: לא ראיתי לזה תקצוב

מירב כהן:  לא ראיתי שום תקצוב בנושא הזה, אני דווקא עוקבת ומכירה את הנושא

חנוך דב מילביצקי: אז כן מטפלים בנושאים הזה, מטפלים ומשתדלים לטפל גם בנושא הדיור

חנוך דב מילביצקי:  המהפכה בעיניי, כעורך דין, התעסקתי בעיקר בנושא התכנון והבנייה

חנוך דב מילביצקי:  המהפכה הכי גדולה שאני רואה זה הנושא של הרישוי העצמי, שפרויקטים של עד 9 קומות, יהיה אפשר ללכת לאדריכל פרטי, שיוציא תיק מידע מהעירייה והוא זה שילווה את הפרויקט עד למתן היתר

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת, לא צריך לעבור דרך ועדות התכנון בעירייה

מירב כהן: אבל הדברים האלה לא היו בתקציב או בחוק ההסדרים

חנוך דב מילביצקי: זה חלק מחוק ההסדרים

מירב כהן: אני לא ראיתי

מירב כהן:  זה עבר?      

חנוך דב מילביצקי: כן, כן, זה חלק מחוק ההסדרים

מירב כהן: כשאני מסתכלת על החקיקות שאתם העברתם, 90% מזה מתעסק בסוגיות המשפטיות בצורה רחבה

חנוך דב מילביצקי: אפשר לקשור כל דבר לסוגיה המשפטית, אבל זה לא המצב

מירב כהן: מה אני רואה? אני רואה תמונת מצב כזאת, אני רואה שיטה שכל פעם לוקחת עולם תוכן, מסרסת את הדרג המקצועי ומרכזת את הכוח בידי הדרג הפוליטי, השר, ומרחיבה את שיקול דעתו והופכת את שיקול דעתו לשיקול הבלעדי

מירב כהן:  כך זה במערכת המשפט

מירב כהן:  אגב, עכשיו השתתפתי בדיונים בחוק שעוסק במנגנון של בחירת רבנים

מירב כהן:  אותו הדבר, פחות כוח לרשויות המקומיות, פחות שליטה של הרשויות המקומיות, יותר החלטה של שר הדתות

מירב כהן:  כך ברשות לקידום מעמד האישה, שהופכת להיות לגוף פוליטי

מירב כהן:  כך בלשכת עורכי הדין, שאתה רוצה לקדם

מירב כהן:  זה מן שיטה כזאת, דפוס כזה, בכל עולם תוכן אנחנו ניקח - - -      

חנוך דב מילביצקי: בנושא של בחירת רבנים, אני לא מבין

חנוך דב מילביצקי:  בנושא של מעמד האישה, צריך לשאול את מציעת החוק, מה העיקרון בו? כי אני לא מבין אותו עד הסוף

מירב כהן: אז בוא אני אספר לך

חנוך דב מילביצקי: ואחר כך נדבר על לשכת עורכי הדין

מירב כהן: בשמחה, גם נושא חשוב

מירב כהן:  שאלת על החקיקה של מאי גולן

מירב כהן:  מה החקיקה קובעת? החקיקה מחליפה את הרשות למעמד האישה, שהוקמה בשנת 1998, על ידי ראש הממשלה כיום, בנימין נתניהו, שהשכיל לבנות אותה מלכתחילה כרשות עצמאית שסוברנית לקדם נשים

חנוך דב מילביצקי: תחת מי היא?      

מירב כהן: היא הייתה אז תחת משרד ראש הממשלה

מירב כהן:  לאורך השנים היא עברה בכל מיני משרדים אבל תמיד היא הייתה עצמאית

מירב כהן:  מי שעומדת בראשות הרשות הזאת, זה מינוי לארבע שנים של קדנציה והיא סוברנית לנהל את סדר היום של הרשות על פי שיקול דעתה ויש לה קדנציה קצובה מראש ולא ניתן לפטר אותה, זאת אומרת, זאת לא משרת אמון

מירב כהן:  עכשיו הפכו את זה למשרת אמון

מירב כהן:  אתה מבין מה זה אומר? זה אומר, שאם היא לא עושה את מה שהשרה רוצה, היא יכולה לפטר אותה בכל רגע נתון כי זו משרת אמון

מירב כהן:  ולא רק זה, אם היא לא תמנה תחתיה את האנשים שהשרה תרצה, היא גם יכולה לפטר אותה

מירב כהן:  בעצם, כל המנגנון הפך להיות מנגנון של משרות אמון, במקרים מסוימים משרת אמון היא מוצדקת, לא במקרה של הרשות לקידום מעמד האישה שצריכה להיות רשות עצמאית

מירב כהן:   אגב, הנה, אני אגיד לך דוגמה מעכשיו איך זה בא לידי ביטוי: אנחנו הבאנו תקציבים לקמפיין שיעודד נשים לריצה לרשויות המקומיות כי הייצוג של הנשים בשלטון המקומי מאוד נמוך הן ברשות והן במועצה

חנוך דב מילביצקי: אני מסכים

חנוך דב מילביצקי:  באתי משם

מירב כהן: הבאנו סכום מאוד גדול – 600,000 שקלים

מירב כהן:  עבדו על קמפיין

מירב כהן:  הגיעה השרה מאי גולן, ראתה שהפרצוף שלה לא בקמפיין – ביטלה את הקמפיין

מירב כהן:  אין קמפיין

מירב כהן:  הבחירות עוד רגע

מירב כהן:  אגב, מעולם, אני כמי שהייתי אחראית לזה לא השתתפתי באיזשהו קמפיין – מעולם לא חלפה במוחי המחשבה

מירב כהן:  הקמפיין נגנז

חנוך דב מילביצקי: אני לא חושב שעל קמפיין של משרד יכול להיות הפרצוף של השר, לדעתי

מירב כהן: היו מקרים כאלה

מירב כהן:  ישראל כץ כשר תחבורה שם את התמונות שלו על כבישים חדשים, אבל כתוצאה מישראל כץ אחר כך מאוד החמירו את הכללים מתי מותר ומתי אסור

מירב כהן:  זה מה שקרה

מירב כהן:       מעבר לזה שהפכו את זה לעניין פוליטי – גם את המועצה המייעצת שמלווה את עבודת הרשות החליפו מארגונים ואנשי מקצוע לנציגים פוליטיים, ואת החוק שינו כך שכל התכלית, כל המטרות של מיגור אלימות כלפי נשים, מניעת אפליה, חינוך לשוויון וכן הלאה – הכול הוצא החוצה

מירב כהן:  לדעתי, זה דבר רע שלא באמת משקף את רצון הבוחרים, גם שלכם

מירב כהן:  זה צריך להטריד

חנוך דב מילביצקי: ברשותך, היושב-ראש ביקש ממני לוודא שזה בסדר מצדכם שאנחנו מנהלים שיח; שלא תגידו אחר כך שזה לא - -     

מירב כהן: לדעתי, היה מוטב לנהל שיח לאורך כל הדיונים פה

דבורה ביטון: יש אנשים שלא רק מוציאים החוצה אלא גם מקשיבים, וזה בסדר

דבורה ביטון:  יש לו אישור מלא

מירב כהן: אנחנו מאמינות בשיח

מירב כהן:  היינו שמחות שהיה פה שיח בכל ימות השנה, רק זה לא מה שקרה

דבורה ביטון: אנחנו עושים שיח שהתובנות שלו יעברו הלאה

דבורה ביטון:  הלוואי שמהשיח הזה גם תבינו - - -     

שרון ניר: מירב, אני יכולה להתערב בטיעון שלך כי אני מכירה את הרשות לקידום מעמד האישה שאפשר להגיד עליה הרבה דברים

שרון ניר:  יש הרבה דברים שצריך להשתפר בהם, וזה גוף רגולטורי, ואולי הוא היה צריך להיות גוף עם יותר שיניים

שרון ניר:  אבל אני יכולה להגיד לך ממקום מושבי בעבר – בשנת 2017-2016 כשהייתה התופעה הגועשת וגואה של הטרדות מיניות הטילה השרה דאז גילה גמליאל על ראש הרשות לקידום מעמד האישה לעשות ועדה לאומית שארכה ימים, והיא עסקה בתחום הפגיעה על רקע מיני במקומות עבודה

שרון ניר:  זאת ועדה של ימים שלמים, הגיעו לשם מומחים; מי שישב בראש הוועדה באופן טבעי זאת הייתה יושבת-ראש הרשות לקידום מעמד האישי

שרון ניר:  הגיעו לשם יוהל"ן משטרה, יוהל"ן צה"ל – הגיעו כל הגופים הרלוונטיים, כולל גופי האכיפה כדי לדבר על התופעה

שרון ניר:  היה סוג של שעון פעילות מאוד אינטנסיבי כדי לייצר איזשהו נייר עמדה שאומר כיצד מפחיתים או מגיעים עד לכדי אפס באירועים של פגיעה על רקע מיני כי הבנו שצריך להתעסק בזה

שרון ניר:  זה עושה גוף מקצועי שיש לו הכלים לכך, שיודע לעסוק מול גופים מקצועיים ממלכתיים

שרון ניר:  זה לא עושה שר בממשלה, זאת רשות שיש לה כלים מקצועיים אחרים

חנוך דב מילביצקי: אבל היא יכולה להמשיך לעשות את זה, לא?      

שרון ניר: אם מבטלים אותה איך היא תעסוק בזה?      

חנוך דב מילביצקי: אבל לא מבטלים את הרשות

מירב כהן: אם מחליפים את זה למשהו פוליטי אז יש דברים שייפגעו

מירב כהן:  אני אתן לך דוגמות לדברים שקרו - - -     

שרון ניר: השיקול הוא אחר

דבורה ביטון: זר לחלוטין

מירב כהן: אני נכנסתי לפוליטיקה עם שליחות למען זקנים

מירב כהן:  עם הזמן למדתי עוד עולמות תוכן כי נכנסתי למשרד והייתה לי הזכות לקדם את התכנית למען הערבים ולמען נשים, והקמנו את היחידה למען קהילת הלהט"ב - -     

חנוך דב מילביצקי: היית השרה לשוויון חברתי, נכון?      

מירב כהן: כן

מירב כהן:  זה היום פוצל לארבעה משרדים שונים

מירב כהן:  גם הרשות לזכויות השואה

מירב כהן:       אני אגיד לך דברים שכבר קרו עכשיו

מירב כהן:  למשל, תחום מיגור האלימות כלפי נשים שזה בעיניי התחום הכי אקוטי – מה שנקרא, קודם כול, החיים עצמם

מירב כהן:  הייתה ועדה בין-משרדית בשנת 2017 שישבה על המדוכה והוציאה שורה של מסקנות איך צריך למגר את התופעה

מירב כהן:  לא תוקצב מ-2017

מירב כהן:  הגענו לממשלה והתחלנו לתקצב את זה

מירב כהן:  ב-2017 קבעו שכל שנה זה יגדל ב-50 מיליון שקלים, ולאורך חומש זה יגיע בבשלות מלאה ל-250 מיליון שקלים בבסיס התקציב

מירב כהן:  כיוון שזה לא תוקצב אנחנו הגענו ובבת אחת ניסינו לסגור חלק משמעותי מהפער שנוצר ותקצבנו את זה ב-155 מיליון שקלים, והתכנית הייתה להעלות את זה בשנה הבאה בעוד 50 מיליון

מירב כהן:  זה לא קרה בתקציב שהבאתם, גם לא הייתה רשות חזקה שיכלה להילחם על זה

מירב כהן:  זאת בעיה

מירב כהן:  זה משהו שכבר עכשיו קורה

מירב כהן:       עוד דוגמה: אני יצרתי בוועדת שרים לחקיקה, כמי שהייתה אחראית על הרשות, תקן של יועצת משפטית שעוברת על כל החקיקה ובודקת איך זה ישפיע על נשים בעקיפין ובמישרין; לא רק חוקים כמו חופשת לידה שברור שזה משפיע על נשים, אלא כל חוק

מירב כהן:  אתה רוצה לקבוע את הרכב המנגנון שבוחר את הרבנים – איך זה משפיע על נשים? איך נשים יקבלו שירות מזה? מה הייצוג שלהן שם? אתה רוצה להקל על קבלת רישיון נשק – איך זה ישפיע על רצח נשים? איך זה ישפיע על החיים שלהן? כל דבר

מירב כהן:  בוטל, אין יותר

מירב כהן:  אלה דברים שאם הייתה רשות עצמאית היא הייתה נלחמת עליהם

חנוך דב מילביצקי: אבל עכשיו יש רשות עצמאית, לא?      

מירב כהן: כבר לא

חנוך דב מילביצקי: מה זה כבר לא?      

מירב כהן: כשהגיעה השרה מאי גולן היא פיטרה את מי שהייתה מנהלת הרשות

מירב כהן:  זאת הייתה קדנציה של ארבע שנים

מירב כהן:  אני נכנסתי למשרד והייתה מישהי שלא מונתה על-ידי, ועבדתי איתה

מירב כהן:  עד שהיא סיימה את הקדנציה השלמנו עוד תקופה ועבדתי איתה

מירב כהן:  זה לא משנה שהיא מונתה על-ידי שרה אחרת – יש לה קדנציה של ארבע שנים

מירב כהן:  השרה הנוכחית לא כיבדה את זה

מירב כהן:  אז זה גוף בלי ראש

מירב כהן:  אלה דברים לא תקינים

מירב כהן:  אני יכולה להביא עוד הרבה מאוד דוגמאות: למשל, קיבלנו החלטה שנשים יהיו מיוצגות בפורומים של חירום, כמו קבינט הקורונה

מירב כהן:  כי כל הסטטיסטיקות בארץ ובעולם מראות שבזמן חירום הנפגעות העיקריות הן נשים

מירב כהן:  גם כלכלית – בקורונה, למשל, השכר שלנו הכי נפגע, ההתאוששות שלנו הייתה אחר כך הכי פחות מהירה, האלימות כלפי נשים עלתה בצורה ניכרת – ראוי שאנחנו נהיה מיוצגות שם כי קבלת ההחלטות משפיעה, קודם כול, עלינו

מירב כהן:  אז קיבלנו החלטת ממשלה על בסיס עבודת מטה מדהימה שנעשתה עם המועצה לביטחון לאומי על ייצוג של נשים בפורומים של חירום

מירב כהן:  אין עכשיו מישהו שיבוא וידחוף את זה

מירב כהן:  זה באמת הרבה מהלכים של פגיעות מידיות בנשים

מירב כהן:  כפי שקרה ברשות לקידום מעמד האישה, לשיטתי באותה טכניקה עובדים בעוד מקומות

מירב כהן:  היה פה דיון על בחירת רבנים – אותו דבר

מירב כהן:  בפורום הבוחר במקום עוד נציגים מהשלטון המקומי – עוד נציג של השר; המשרה לא תהיה כבולה לקדנציה, אלא עד גיל 75 יוארך אוטומטית

מירב כהן:  וכן הלאה – כל הזמן אותם מנגנונים

דבורה ביטון: מירב, ברוח השיח שאנחנו מדברים במציאות של המדינה והנושא החשוב שאת מציינת של נשים – שלחו לי דוח מטריד שפורסם הבוקר בישראל היום שאומר ש-54% מהצעירים בישראל יעדיפו להגר לחו"ל

דבורה ביטון:  זה מחקר מקיף של קרנות רש"י וגנדיר שחושף משבר אמון של הצעירים במדינה – 42% מהם חשים שהם דור חסר מזל; 62% מרגישים לבד במאבק על עתידם; ו-52% סבורים שבישראל קיימת אפליה על רקע מוצא ומקום מגורים

דבורה ביטון:  עורכות הדוח כותבות שזאת קריאת השכמה עבור כלל הפועלים בשטח

דבורה ביטון:       אני מנסה לחשוב – אנחנו עכשיו מתרשמים מהדוח הזה – מה קורה לדור החדש שצריך לצמוח ולהחזיק את המדינה הזאת ולהחזיק גם חלק לא קטן מהמדינה הזאת, וכמה מטריד שיכול להיות שמדובר בדור אחר לגמרי שיעדיף להעתיק את מקום מגוריו

דבורה ביטון:  הרי למדינת ישראל יהיה תמיד אפשר לחזור; והאם זה באמת לא קריאת השכמה גם לנו במציאות שהם רואים? הרי כל מה שקורה היום זה לא משהו רגיל כי כשטוב לך ואתה מנהל שגרת חיים, ואתה רואה שההורים שלך מסוגלים גם להכיל אותך ולתת, ופתאום זה לא קיים כי אנשים עסוקים עכשיו בפרנסה שלהם, ביוקר המחיה, בהמון החלטות שהן לא החלטות לגיטימיות, ובסוף זה התוצר שאנחנו מקבלים מהדור הבא שגדל, ויכול להיות שמרבית המוחות והכוחות ייעדרו לנו מהמדינה

דבורה ביטון:       אני אומר לך, היושב-ראש, כשלא הייתי חברת כנסת ועשיתי את המקצוע שלי – ותודה לאל, הרווחתי יפה מאוד ויכולתי לשבת בטלוויזיה לראות את כנסת ישראל – מעולם לא חשתי את מה שבאמת קורה

דבורה ביטון:  לפעמים אני מרגישה שכונה

דבורה ביטון:  אני עבדתי בלא מעט מקומות עבודה

דבורה ביטון:  אנשים פשוט קמו בבוקר כדי לעבוד, לא כדי להתייצב בעבודה

דבורה ביטון:  לדאבוני, אני רואה כאן לא מעט שבאים לעבודה, לא באים לעבוד

דבורה ביטון:  אני אומרת, יש לנו כזאת אחריות

דבורה ביטון:  אני נבחרתי לכנסת הזאת ולפעמים אנשים אומרים לי: וואוו, אחת מ-120

דבורה ביטון:  אני לא מבינה את גודל השעה, זה גם לא מעניין אותי

דבורה ביטון:  אני אומרת – אחת שבאה לעבוד בשבילכם; שלא תתבלבלו – אנחנו צריכים לעבוד בשבילכם, לא הציבור צריך לעבוד בשבילנו

דבורה ביטון:  מה שקורה עכשיו ומה שאני מרגישה בתחושות שלי – ולא רק אני, אפשר לראות את זה ברחובות – ששכחנו מה היעד של הכנסת הזאת, של הממשלה הזאת

דבורה ביטון:       מפה אני רוצה לפנות לראש הממשלה: התפקיד הזה כל כך חשוב לך, אתה כל כך רוצה להיות שם

דבורה ביטון:  אבל בוא נודה על האמת – כנראה, אתה כבר לא מסוגל

דבורה ביטון:  אתה לא ביבי מלפני 20 שנה

דבורה ביטון:  ואם אתה כן – בבקשה, קום, תעשה מעשה

דבורה ביטון:  כי כשהוא מחליט שמשהו צריך לקרות הוא קורה

דבורה ביטון:  לא ייתכן שהוא ימשיך לנווט אותו

דבורה ביטון:  ואני אומרת לך – שום התייבשות

דבורה ביטון:  כמי שהייתה אחות בבית חולים הייתה לו מועקה ולא אתפלא גם אם מדובר בחרדה

דבורה ביטון:  כי בכל זאת בביבי יש איזו טיפה שהוא רוצה לשמור על המדינה הזאת

דבורה ביטון:  לכן זה הזמן לקום ולהגיד, חברים, עצרו, בואו ניקח נשימה

דבורה ביטון:  תשעה באב זאת אחת התקופות הכי קשות

דבורה ביטון:  בין המצרים זה קטסטרופה למדינת ישראל, ודווקא לבעלי הדת ולכל אלה שמבינים – אנחנו לא יכולים ללכת בשחור וכל מה שקורה כאן

דבורה ביטון:  זה נראה נורא, זאת מדינה עצובה

דבורה ביטון:  אתה יודע, היום על מה אזרחים מתנהלים? איך הם ייצאו

דבורה ביטון:  כי כל מי שלבו כואב הוא בצמתים

דבורה ביטון:  הם עוזבים מקומות עבודה, והם לא מתפרנסים, ושאף אחד לא יגיד שהם מקבלים כספים כי הם עושים להם עוול

דבורה ביטון:  באחת ההפגנות הלכתי לצד השני

דבורה ביטון:  היו איזה שישה-שבעה במעוז של הליכוד, ואין לי בעיה

דבורה ביטון:  ניגשתי ואמרתי להם, אנחנו לא נלחמים רק בשבילנו – מחר אתם תגידו לנו "תודה" כי זה גם הילדים שלכם

דבורה ביטון:  ברגע שאתה משנה צביון של מדינה, את הדמות של המדינה – אתה משנה את זה לכולם

דבורה ביטון:  זה לא יבדיל בין חרדי, חילוני, מסורתי

דבורה ביטון:  לכן כשאני רואה נתונים ש-52% מהצעירים מעדיפים לחיות בחו"ל, אתם יודעים מה יקרה במדינה הזאת? ואתם יודעים מי הצעירים האלה שילכו – יצאו המון מוחות

דבורה ביטון:  וידוע שמדינת ישראל מייצרת ויש לה אינטליגנציה מטורפת

דבורה ביטון:  אנחנו תמיד היינו

דבורה ביטון:  המדינה אולי קטנה אבל הכי מראה של העולם – אם זה בדמוקרטיה, אם זה בהשכלה

דבורה ביטון:  למה להרוס את זה? על מה? על איזו קפריזה?      אתה יודע, אני שומעת – חייבים לתת להם משהו

דבורה ביטון:  מה זה "חייבים לתת להם משהו"? אומרים לי, תקשיבי, אנחנו לא יכולים לעצור את הסבירות – אנחנו רוצים לתת להם משהו

דבורה ביטון:  אני אומרת לכם שהציבור שלכם שבחר – והוא לא שלכם, אנחנו מדינה אחת – הוא לא רוצה שתיתנו את הסבירות

דבורה ביטון:  הוא רוצה שתעשו רפורמה, גם אנחנו בעד רפורמה

דבורה ביטון:  הרפורמה כשהיא טובה היא רפורמה טובה גם לבוחרי הליכוד ולבוחרים של ש"ס

דבורה ביטון:  אני אומרת לך כעורכת דין – בשביל לחכות לאיזה דיון הייתי צריכה כמעט שנה

דבורה ביטון:  אני מסתכלת היום ביומן שלי כאן ואני מסתכלת על דיונים של שנה וחצי ואני חושבת לעצמי, למה? זאת רפורמה

דבורה ביטון:  את זה הציבור רוצה

דבורה ביטון:  זה לא רק הציבור הליכודניקי או ציבור השמאל, שאתם קוראים להם או המרכז

דבורה ביטון:        אני מצפה – ואני אומרת לך שיושב-ראש הכנסת צריך לעשות קאט בשפה ששומעים בפודיום במליאה

דבורה ביטון:  לא יעלה על הדעת

דבורה ביטון:  אתה שומע חברי כנסת – אמסלם זה בכלל הפנינה, צריך להכין לו מילון, כבר אנציקלופדיה – כמה קללות, כמה השמצות

דבורה ביטון:  "ואתם השמאל" – אני רוצה לשאול אותך, תענה לי על השאלה: מה זה שמאל? יושבת כאן היועצת שלי

דבורה ביטון:  כשאני נבחרתי לכנסת – אני לא יודעת מה זה ימין ושמאל

דבורה ביטון:  כשהייתי קטנה גדלתי בבית ליכודניק, אבל כשראיתי את גולדה הייתי עפה עליה

דבורה ביטון:  ראיתי אישה חזקה עם הרבה בנים – הייתי יושבת שעות ומתבוננת באישה הזאת

דבורה ביטון:  בגין? הייתה לי תמונה, גם היום אני מעריצה אותו

דבורה ביטון:  ואני ביש עתיד שמצאתי בה את הבית הנכון לי

דבורה ביטון:  יש שם מאיר, אורנה, מירב

דבורה ביטון:  ואז אומרים לי, את נמצאת במפלגה של לבנים

דבורה ביטון:  הם באמת לבנים

דבורה ביטון:  היא פשוט לקחה את זה בטח מסבתא או משהו

דבורה ביטון:  אני כהה

דבורה ביטון:  אבל היא כהן ואני ביטון ומאיר כהן ואורנה ברביבאי ויש לנו בן-ארי

דבורה ביטון:  מה זה משנה באיזו מפלגה את? אם אני, דבורה ביטון ואסולין בילדות, מצאתי את עצמי ביש עתיד אחרי מח"ל יכול להיות שיש עתיד גם מביאה את מח"ל ומביאה, כנראה, גם את העבודה פנימה ועושה את האיזון שצריך

דבורה ביטון:  לכן צריך להפסיק עם המשפט הזה של שמאל, ימין – אנחנו כבר לא שם

דבורה ביטון:  הפנקסים האדומים – מה עשו לסבא? עד מתי נמשיך להתמרמר, מה עשו לסבא, מה עשו לסבתא? באמת, נמשיך להתמרמר

דבורה ביטון:  היה לי פעם שיח עם ההורים שלי

דבורה ביטון:  הם אמרו, אשכנזים קיבלו תפקידים

דבורה ביטון:  אמרתי, מה לעשות, הם באו יותר חכמים

דבורה ביטון:  למה אתם מתבאסים? הם באו יותר חכמים

דבורה ביטון:       אתה יודע, אלי מויאל ז"ל שהיה ראש המועצה שלנו בשדרות שהוא מזרחי ומרוקאי ובא ממשפחה מלח הארץ שכולם אקדמאים, אמר באחד הראיונות – למה אנחנו כל הזמן כועסים עליהם? הם באו, הם היו יותר משכילים

דבורה ביטון:  בסדר, אנחנו לא צריכים, גם אנחנו צמחנו משם

דבורה ביטון:  אני חושבת שאנחנו לשים את ההיסטוריה, להבין שזה דור חדש, והדור שלנו מדהים ומשכיל, והוא הולך למקומות אחרים שההורים שלנו לא היו שם, ואנחנו לא יכולים לבוא אליהם בטענות

דבורה ביטון:  אם אני מסתכלת – גם אצלי בבית יש לא מעט אנשים של ליכוד וליכוד

דבורה ביטון:  אתה שואל אותם למה, הם לא יודעים למה

דבורה ביטון:  אבל אני אגיד לך למה; כי, לדאבוני, המון מזרחים שבאו ממרוקו הם מכירים מלך, הם מעריצים

דבורה ביטון:  כשאני אומרת, תגידו, זה נראה לכם נורמלי שהוא צריך לקחת ככה או שהוא חי ככה ואתם ככה? אמרו לי, אז מה, הוא ראש ממשלה, מותר לו הכול

דבורה ביטון:  כשאני שומעת – מותר לו הכול, בדמיוני אני רואה מלוכה, אני לא רואה איש שירות

דבורה ביטון:       אני אספר קוריוז קטן: לפני שבועיים חזרתי מכנסת ישראל

דבורה ביטון:  באמת, לילה, יום שני

דבורה ביטון:  יום שלישי – כבד את אביך ואמך, אני מקפידה – הלכתי לראות את ההורים שלי

דבורה ביטון:  תוך כדי סיפרתי לאימא שלי: אמא, את יודעת, אני באה מהכנסת, הייתי בלילה בכנסת

דבורה ביטון:  השאלה הראשונה שהיא שאלה אותי זה מי הכין אוכל לחיים בעלי

דבורה ביטון:  הסתכלתי עליה ואמרתי לה, למה צריך להכין לו אוכל? הוא יכול לקנות כאן, יש שווארמה

דבורה ביטון:  ואז היא אומרת לי את המשפט – בהמשך לנשים: אני לא מבינה, אני גידלתי אותך כדי שהוא יאכל בחוץ? שים לב לנאמנות למודל שהיא חייתה בו, ויש לי אימא מדהימה – היא לא עבדה מימיה, הבית מבריק, הפיג'מות, הריחות – אני לא אוותר על אימהות כזאת כאימא

דבורה ביטון:  אבל היא תמיד ידעה שאני פוזלת יותר לצד האבהי שלנו שהוא איש עסקים שהיה מדריך נוער בצרפת

דבורה ביטון:  ואז אבא שלי מסתכל עליה, שזה לא טיפוסי, ואומר לה, תגידי, על מה את מדברת? מה שחשוב זה אוכל? והיא אומרת לו, אני לא מאמינה שהיא שלי

דבורה ביטון:       עכשיו, אני לא כועסת עליה, ככה היא גדלה

דבורה ביטון:  אבל אני לא הסכמתי לגדול ככה

דבורה ביטון:  הבנות שלי לא ככה

דבורה ביטון:  אני לא כועסת, זה מה שהיא למדה

דבורה ביטון:  ככה קידמו אותה, היא אישה מדהימה

דבורה ביטון:  אבל זאת התרבות שלה

דבורה ביטון:  בסוף אני מכבדת את הדרך שלה אבל אני לא יכולה להיות דומה לה

דבורה ביטון:  כי מה לעשות? העולם השתנה ואנחנו רוצים להביא משהו אחר ולהיות פה למען האחרים

דבורה ביטון:       אני מצפה מהממשלה הזאת – כשאני יושבת באיזו ועדה ושומעת שנשים חרדיות לא צריכות להיות או שיש להן תפקיד, ואז אני אומרת איזשהו משפט, וכולם קמים עליי – לא, חלילה, מתוך זלזול, אלא תחשוב שהייתה פה אישה חרדית בכנסת ישראל

דבורה ביטון:  היא הייתה מביאה את המסרים והיינו מכירים גם את העולם שלה, ואז יכול להיות שגם אנחנו היינו לומדים

דבורה ביטון:  אנחנו לא באים לפה כי אנחנו כופים עליכם, אנחנו רוצים להיות חלק מכם

דבורה ביטון:  בסוף אנחנו רקמה אנושית אחת

חנוך דב מילביצקי: אבל, בעיניי, זה לכבד אותם

חנוך דב מילביצקי:  להיות אותה רקמה אנושית אחת שאת מדברת עליה זה לכבד אותה במקום הימצאה

חנוך דב מילביצקי:  לא להגיד אם היא הייתה פה או הייתה פה מכיוון שחלק גדול מהן לא רוצות להיות פה

חנוך דב מילביצקי:  אם הן היו רוצות להיות פה אז מן הסתם הייתה כבר איזו התארגנות

דבורה ביטון: אבל הן רוצות

דבורה ביטון:  יש חלק שרוצות ולא נותנים להם

חנוך דב מילביצקי: אני מניח שאלה שרוצות בסופו של דבר ימצאו את עצמן פה או שם או באיזשהו מקום

חנוך דב מילביצקי:  בסופו של דבר יש הרבה זרמים

חנוך דב מילביצקי:  אבל לבוא ולהגיד שזה ככה – הרבה מהן בוחרות במודע כי זה מה שהן רוצות

חנוך דב מילביצקי:  ככה הן רואות את עצמן שלמות

חנוך דב מילביצקי:  יכול להיות שמבחינתך זה איום ונורא

דבורה ביטון: לא, זה לא איום ונורא, זאת הבחירה שלהן

דבורה ביטון:  כבודן במקומן מונח ואשריהן כי גם להיות עקרת בית ולגדל ילדים זאת, לדעתי, העבודה הכי קשה בעולם – אני לא צוחקת

חנוך דב מילביצקי: ברור

דבורה ביטון: זאת עבודה שבסוף את צריכה לתת את כול כולך, ומה שאת מצמיחה זה בזכותך ואיך שאת חינכת

חנוך דב מילביצקי: זה לא רק עקרת בית

חנוך דב מילביצקי:  אם הגבר לומד אז האימא היא גם המפרנסת במקומות האלה

חנוך דב מילביצקי:  זה לא רק עקרת בית

דבורה ביטון: אם זאת הבחירה שלה אני מכבדת אבל יש לא מעט שזאת לא הבחירה שלהן

דבורה ביטון:  הן פוגשות אותנו ורוצות

דבורה ביטון:  אז אני אומרת שבמקום הזה צריך קצת לשחרר

דבורה ביטון:  אנחנו כבר עברנו את שנות ה-50, אנחנו כבר לא שם

חנוך דב מילביצקי: תני לזה לבד

חנוך דב מילביצקי:  תהליכים יקרו לבד

חנוך דב מילביצקי:  אם את תנסי להתערב בדבר הזה מבחוץ את תקבלי בדיוק את הראקציה ההפוכה

דבורה ביטון: לא מתערבת, אני אומרת את דעתי

דבורה ביטון:  אמרתי לך מה אימא שלי חושבת נכון להיום

דבורה ביטון:  ויש לי אימא שמטיילת ומבלה וחיה כמו מלכה, אבל היא עדיין חושבת שזה המקום, שזה הכי נכון

דבורה ביטון:  זה העולם שלה

דבורה ביטון:  ככה סבתא שלה גדלה, ככה אימא שלה גדלה, ככה היא גדלה

דבורה ביטון:  היא לא עשתה את השינוי

דבורה ביטון:  גם לה היו שישה ילדים והיא הייתה צריכה לתת את כל כולה

דבורה ביטון:  אני מסתכלת על הבית שלנו – כולם אקדמאים, כולם עם תארים

דבורה ביטון:  זאת אומרת אתה רואה דור שיכולנו לגדול בדרך שלה

דבורה ביטון:  אני הייתי אחות ויכולתי להישאר באותה מתכונת, להישאר בבית חולים עם שעות עבודה ולחזור לבית וסבבה

דבורה ביטון:  לא – הייתה בחירה אחרת

דבורה ביטון:  אבל זה קורה כמעט בכל בית היום

דבורה ביטון:  כשאני קוראת נתון ש-52% מעדיפים לא לחיות כאן – אני בטוחה שגם לסקר הזה יש השלכות למציאות

חנוך דב מילביצקי: אני אגיד לך משהו: אני חייתי בחו"ל כמה פעמים

דבורה ביטון: איפה?      

חנוך דב מילביצקי: גרתי בניו יורק וביוסטון כשהייתי קטן יותר

חנוך דב מילביצקי:  גם במשך שנה וחצי הייתי מגיע רק בסופי שבוע במולדובה וברומניה

חנוך דב מילביצקי:  בסופו של דבר הרבה מאוד יהודים שחיים במדינת ישראל ונולדו במדינת ישראל מעולם לא חוו אנטישמיות

חנוך דב מילביצקי:  הם לא מבינים מה זה אנטישמיות

חנוך דב מילביצקי:  הם מבינים אנטי-ישראליות, מבינים BDS אבל אנטישמיות לא מבינים

חנוך דב מילביצקי:  אני נתקלתי בזה לראשונה בניו יורק שהיא אולי העיר היהודית הגדולה בעולם

חנוך דב מילביצקי:  שם דווקא נתקלתי באנטישמיות

חנוך דב מילביצקי:  כשאתה מבין את זה, ואתה מבין שהמקום הזה – לא משנה מה תעשה – הוא לעולם לא יהיה שלך כי זה לא הבית – אז בסוף כל מה שמסביב נהיה פחות חשוב

חנוך דב מילביצקי:  דווקא הדור שהקים את המדינה, כמו אימא שלי למשל

חנוך דב מילביצקי:  אימא שלי לא שייכת למחנה הפוליטי שאני תומך בו –אבל היא אומרת, אני שומעת פה את הדברים האלה לחלק את המדינה וכל הדברים האלה ואני לא מבינה איך אפשר

דבורה ביטון: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים, שאסור שהם לא ירגישו שהמדינה הכי מכילה, הכי הבית שלה – הם פתאום לא רוצים להיות כאן

דבורה ביטון:  ואתה אומר, זה לא יעזור, הם לא ימצאו את הבית שלהם בחוץ

חנוך דב מילביצקי: זאת אחריות של כולם

דבורה ביטון: נכון

דבורה ביטון:  לכן צריך לעשות קאט ולשקם חזרה את ההריסות האלה ולהיות פוליטיקאים עם אחריות ולהבין שאנחנו צריכים לשים את האגו של כל הקבוצות וכל המפלגות ולהיכנס להידברות נורמלית

דבורה ביטון:  להביא דברים ולא בקטע של אגו – אני ניצחתי

דבורה ביטון:  אין פה מנצחים

דבורה ביטון:  בינתיים כולנו מפסידים

דבורה ביטון:  היום אתה לא מסוגל לשבת עם בן משפחה

דבורה ביטון:  אף פעם לא היו לנו אותם דעות, עם חלק מבני המשפחה, אבל הם הקצינו

דבורה ביטון:  מה שקורה ברחוב חדר לבתים, למשפחות

דבורה ביטון:  כאן ראש הממשלה צריך להתעורר ולהגיד, בואו נעצור, בואו נחזור לבית הנשיא

חנוך דב מילביצקי: מצד שני אני חייב להציג - -     

דבורה ביטון: אתה אומר, אני צריך לתת משהו - -     

חנוך דב מילביצקי: עזבי, לא לתת - -     

דבורה ביטון: זה כמו גור שאתה צריך לתת לו

דבורה ביטון:  זה לא שם

חנוך דב מילביצקי: זה לא עניין לתת משהו

חנוך דב מילביצקי:  זה עניין שבאה ממשלה ורוצה לקדם משהו - -     

דבורה ביטון: אבל לא קיצוני כזה

חנוך דב מילביצקי: אבל זה לא קיצוני

דבורה ביטון: זה קיצוני

חנוך דב מילביצקי: עילת הסבירות היא לא קיצונית

חנוך דב מילביצקי:  את יודעת מה? אני יכול להבין - -     

מירב כהן: הנוסח לא קיצוני, חנוך?      

חנוך דב מילביצקי: כשדיברתם על הוועדה למינוי שופטים בנוסח הקודם, למרות שתמכתי בו זה משהו שאני יכול להבין - -     

דבורה ביטון: מה היה? זה היה כל השנים ככה

דבורה ביטון:  מה לא בסדר?      

חנוך דב מילביצקי: אבל לדבר על עילת הסבירות?      

מירב כהן: אתה לא חושב שלומר שהחלטות של שרים לא יהיו נתונות לביקורת? זה לא נשמע לך קיצוני? גם מה שהם עושים וגם מה שהם לא עושים נתון לביקורת

חנוך דב מילביצקי: הן יהיו נתונות לביקורת לפי העילות שציינתי קודם; הן לא יהיו נתונות לביקורת לפי עילת הסבירות, זה הכול

מירב כהן: אבל החיים לא בנויים מסיטואציות שלכל סיטואציה יש חוק

מירב כהן:  לפעמים יש סיטואציות שאין חקיקה מסוימת אבל ברור שיש פה עוול גדול וזה לא מידתי ולא סביר

חנוך דב מילביצקי: מידתי וסביר זה שני דברים שונים

מירב כהן: לפעמים זאת עילת סל שנותנת מענה למקרה שאין חוק ספציפי

חנוך דב מילביצקי: מה שאת אומרת עכשיו זאת בדיוק הבעיה

מירב כהן: מה הבעיה בזה? זה נעשה בכל העולם בשימוש הולך וגובר

חנוך דב מילביצקי: לא נכון

חנוך דב מילביצקי:  מה שאת אומרת עכשיו מגלם את הבעייתיות בעילת הסבירות

חנוך דב מילביצקי:  כי עילת הסבירות, לפי הפיתוח הישראלי שלה, לא לפי המודל האנגלי ומודלים אחרים שמתייחסים לחוסר סבירות קיצונית; אלא עילת הסבירות שמתפרסת על כל ההחלטות המנהליות – שוב היא לא נוגעת לחוק, אלא רק להחלטות מנהליות של הדרג הממונה הבכיר - -     

דבורה ביטון: גם מינויים

דבורה ביטון:  זה לא מושחת?     

חנוך דב מילביצקי: - - ואומרת, עולם הערכים שלי כשופט שאני לא צריך להוכיח אותו ולא צריך כלום הוא עדיף על הדרג הממונה הנבחר זה עיוות

חנוך דב מילביצקי:  לתת עילת סל שמאפשרת להפעיל את זה בכל מקרה זה, בעיניי, פוגע בדמוקרטיה ולא הפוך

חנוך דב מילביצקי:  אבל אני אפסיק לדבר כי אתם אמורים לדבר

דבורה ביטון: ניתן לאיימן

איימן עודה: סבאח אל-ח'יר, בוקר טוב

דבורה ביטון: סבאח אל-ח'יר, סבאח א-נור

איימן עודה: חברים וחברות, אני לא שותף להרבה דברים שאתם מדברים עליהם

איימן עודה:  אני ואבא שלי וסבא שלי לא יודעים מה זה ישראל היפה שאתם מדברים עליה; לא בתקופת הממשל הצבאי, לא בהפקעות האדמות, לא בהתנשאות – אני לא שייך למונחים שאתם מדברים עליהם

איימן עודה:  ובכל זאת אנחנו צריכות להתייצב מול ההפיכה המשטרית

איימן עודה:  למה? כי אפילו אם יש גזענות אבל מעבר לזה יש פשיזם אז צריך להתאחד נגד הפשיזם

איימן עודה:  זאת העמדה הנכונה למרות שאני לא שותף לכל ההיסטוריה שאתם מדברים עליה

איימן עודה:       אני רוצה לפנות לציבור של מרכז-שמאל ולהגיד לו שאנחנו צריכים להיות שותפים, ואני קורא מדם לבי לאוכלוסייה הערבית להשתתף בהפגנות

איימן עודה:  השבוע הזה חשוב ביותר ואפילו מכריע; והלאה צריך להשתתף בכל ההפגנות

איימן עודה:  יחד עם זאת וזה בכלל לא במקום – צריך לחשוב מאיפה מגיע הרוע הזאת, צריך לחשוב בצורה מדעית

איימן עודה:  למדתי בבית ספר תיכון שפשיזם מגיע מהחונטה הצבאית או מהקפיטל הגדול

איימן עודה:  כך זה אצל יימח שמו וזכרו בגרמניה, כך זה הדוצ'ה באיטליה, כך זה פרנקו בספרד, כך זה באמריקה הלטינית

איימן עודה:  אבל פה במדינת ישראל אני רואה שדווקא בעלי ההון נגד ההפיכה המשטרית, והגנרלים הם נגד ההפיכה המשטרית

איימן עודה:  אז מאיפה מגיע הרוע? הוא מגיע בדיוק מהמקום של בן גביר המתנחל, סמוטריץ' המתנחל, רוטמן המתנחל, קהלת והציונות הדתית

איימן עודה:  צריך לקשור בין מה שמתנהל בשטחים הכבושים לבין הבערת הרוע בתוך מדינת ישראל

איימן עודה:  אם לא רואים את זה אז לא רואים מאיפה הזנת הרוע מגיעה

איימן עודה:       הדבר השני: דמוקרטיה לכולם, לא דמוקרטיה יהודית

איימן עודה:  יש פה שני עמים

איימן עודה:  אהבנו, לא אהבנו, רצינו לא רצינו

איימן עודה:  ההיסטוריה כל כך חשובה – אפשר לריב על ההיסטוריה, אפשר לריב מה היה פה לפני 5,000 או 7,000 שנה כאשר הגיע אברהם אבינו – מי היה פה? אפשר לריב כמה שאתם רוצים, אבל זה באמת פחות חשוב

איימן עודה:  יותר חשוב מזה זה ההווה והעתיד

איימן עודה:  אני לא אומר שזה לא חשוב, אני לא אומר שההיסטוריה לפני 4,000 שנה לא חשובה – אני אומר שאלה דברים חשובים, אבל יש יותר חשוב מהם וזה ההווה והעתיד

איימן עודה:  בהווה יש שני עמים – אהבנו, לא אהבנו, אבל יש שני עמים, וצריך לכבד את הזכויות הלאומיות של שני העמים

איימן עודה:  צריך לכבד שהתגבש פה לאום יהודי ומגיע לו זכות להגדרה עצמית

איימן עודה:  אהבתי, לא אהבתי – האם זאת העמדה של סבא של סבא שלי לפני 100 שנה או לא – אבל צריך להכיר בעובדה שהיהודים התגבשו כעם ומגיעה להם זכות להגדרה עצמית1; צריך להכיר בעובדה שיש עם פלסטיני שמגיעה לו זכות להגדרה עצמית

איימן עודה:  לכל אחד יכול להיות חלום – עכשיו, לפני 20 שנה, לפני 70 שנה

איימן עודה:  אבל החלום הזה מתנגש עם מציאות שיש בה שני עמים

איימן עודה:  אז מה עושים? עושים טרנספר? עושים רצח עם? מה עושים? דמוקרטיה – כלומר דמוקרטיה לכולם, חברים – דמוקרטיה לכולם – לשני העמים ולכל האזרחים במדינה

איימן עודה:       לדעתי, כל פוליטיקאי מחפש את הרגע הזה שיש בו ערנות ציבורית כי לא כל פעם יש ערנות ציבורית

איימן עודה:  לפעמים פוליטיקאי סובר שבאמצע קדנציה אנשים חושבים, בוודאי על הפרנסה שלהם כל הזמן אבל גם על כדורגל ועוד דברים – כבר שישה חודשים יש ערנות ציבורית גבוהה מאוד

איימן עודה:  זאת הזדמנות לכל פוליטיקאי לתרום את חלקו לעיצוב תודעת הציבור

איימן עודה:  התקופה הכי טובה לעיצוב תודעה זה זמן שיש בו ערנות ציבורית

איימן עודה:  בדרך כלל יש בתקופת הבחירות – חודש-חודש וחצי ואחר כך זה אחרת

איימן עודה:  הפעם זה אחרת – שישה חודשים של ערנות ציבורית

איימן עודה:  לכן זה הזמן שלנו לדבר עם הציבור ולהגיד מה זה דמוקרטיה

איימן עודה:      אני רוצה לפנות לשני הצדדים – גם להנהגת המחאה וגם לציבור הערבי

איימן עודה:  להנהגת המחה אני רוצה ללחוש באוזנם שדמוקרטיה זה דמוקרטיה לכולם, זה להכיל את כולם

איימן עודה:  זה לא להגיד או שאנחנו לא רוצים ערבים או רוצים ערבי מחמד

איימן עודה:  רוצים ערבי שלא ידבר על הכיבוש – זאת דמוקרטיה? רוצים ערבי שנקרא את הנאום שלו לפני שהוא עולה על הבמה בשביל לדבר

איימן עודה:  מה, זאת דמוקרטיה? אני מבקר את הנהגת המחאה

איימן עודה:  אני פונה לציבור הערבי ואומר: אני יודע שיש גזענות – בוודאי; אני רואה את הסמלים הלאומיים בכל עבר, ויודע שאנחנו לא שייכים

איימן עודה:  אבל אני רוצה להגיד לציבור שלי: לא רק שצריך לראות את העיקר שיש פשיזם שהולך ומתחזק, והעיקר עכשיו זה איך להדוף אותו, אלא גם להגיד שכמה שהסמלים חשובים – והם כן חשובים – יש דבר אחד חשוב מהסמלים – התכנים

איימן עודה:  בדרך כלל שמאל מחפש תכנים וימין מחפש סמלים

איימן עודה:  זה בלי להקל ראש בחשיבות הסמלים

איימן עודה:  אבל יש דבר חשוב יותר מהסמלים, וזה התכנים

איימן עודה:  התכנים שציבור של מאות אלפים שיצא לרחוב נגד ממשלת נתניהו, נגד עליית הפשיזם לשלטון – צריך להתחבר לזה וצריך לתרום את חלקנו כדי למנוע מהפשיזם להשתלט על השלטון

איימן עודה:       כבוד היושב-ראש דיבר על אנטישמיות כשהוא חי פה ושם

איימן עודה:  כל יהודי צריך להתבונן בתוך עצמו ולשאול האם זה נכון להאשים את כל העולם? האם זאת עמדה נכונה ואפילו מוסרית? גם אני חלק מהעם השמי, ואין ספק שיש אנטישמיות, ואין ספק שהיא הגיעה במאה ה-20 לממדים שהאנושות לא ידעה כמוהם; ואין ספק שלפשעי הנאציזם אין אח ורע בכל ההיסטוריה; אין ספק שזה יימח שמו וזכרו רצה לפגוע בכל העמים

איימן עודה:  פגע ביהודים, פגע בכל מיני קבוצות

איימן עודה:  20 מיליון רוסים נהרגו במלחמה

איימן עודה:  נכון שיכולים להגיד שזאת הייתה מלחמה ולא קבוצה - - - ויש ממד מאוד חשוב בקריאת המצע המפלצתי הגזעני ביותר שידעה האנושות

איימן עודה:  אני שותף לכל ההערכות הללו

איימן עודה:  אבל לראות באנטישמיות תופעה נצחית של כל העמים זה צעד מאוד גזעני וצריך להתבונן בזה

איימן עודה:  אני חושב שיהודי דמוקרט ונאור לא צריך לקבל את זה

איימן עודה:  אנחנו חיינו במזרח

איימן עודה:  אני לא אומר שהמצב היה מופתי וטלית שכולה תכלת – לא, לא, אני לא טוען כך

איימן עודה:  אני יודע מתי התחילו הבעיות העיקריות – בצל הוויכוח הפוליטי במאה ה-20

איימן עודה:  אם מדובר על פרהוד – זה שם; אם מדובר מאז הסכם החלוקה עד עסקת לבון במצרים או במקומות אחרים – זה נכון

איימן עודה:  יחד עם זאת במזרח יהודים וערבים – כשכל המערב התרבותי המתפאר שאוהב את וגנר – לא היה כך במזרח – חיינו כמו אחים

איימן עודה:  אהבנו אחד את השני כמו אחים – בספרד, בעיראק, במרוקו

איימן עודה:  חיינו כמו אחים

איימן עודה:  שוב אני אומר שהיו טעויות גדולות – אין ספק, ולפעמים היה רצח של יהודים

איימן עודה:  אבל לראות באנטישמיות תופעה נצחית ואצל כל העמים זה מעבר לתפיסה בעייתית

איימן עודה:  כל בן אדם צריך להתבונן בתוך עצמו

איימן עודה:  מי שמאשים את כל העולם צריך לחשוב שזה דבר שפוגע בו עצמו

איימן עודה:  זה לא נכון

איימן עודה:       המצע שלנו ברור מאוד

איימן עודה:  אני חושב שהעמדה המוסרית והנכונה בצל כל המורכבות זה שלום על בסיס שתי מדינות וזה שוויון מלא בין ערבים ויהודים בתוך מדינת ישראל

איימן עודה:  האם זה האינטרס של הערבים הפלסטינים או זה גם האינטרס של היהודים? חברים, האינטרס האמיתי של שני העמים הוא אינטרס משותף – דמוקרטיה זה אינטרס משותף של כולנו, שלום זה אינטרס משותף לכולנו, שוויון של האוכלוסייה הערבית זה אינטרס משותף לכולנו

איימן עודה:  אני מסתכל על הנגב, למשל

איימן עודה:  יש כפרים בלתי מוכרים שאין בהם מערכת חינוך, אין מים, אין חשמל – האם זה לטובת היהודים בנגב שהערבים חיים ללא מערכת חינוך? לא, בכלל לא

איימן עודה:  להכיר בכפרים הבלתי מוכרים, תשתית חינוך טובה – זה לטובת הנגב, כולל לטובת הערבים והיהודים

איימן עודה:  האינטרס של שני העמים או של 90% מבין שני העמים הוא אינטרס משותף

איימן עודה:  אני קורא לצדק חברתי – יכול להיות של-3% שהם טייקונים זה לא האינטרס שלהם

איימן עודה:  אבל בוודאי זה האינטרס של עיירות הפיתוח, זה האינטרס של העניים, זה האינטרס של יותר מ-90% משני העמים

איימן עודה:  לכן צריך לעבור לפרדיגמה אחרת: במקום פרדיגמה לאומית שהיא בעיקרה לאומנית צריך לעבור לפרדיגמה של שותפות או מה האינטרס האמיתי של שני העמים ושל כל האזרחים

איימן עודה:  אנחנו מצדדים במחאה, אנחנו חותרים להשפיע עליה לטובת ערכים יותר דמוקרטיים: ערכי השלום, השוויון והצדק החברתי, ואני מקווה שנצליח בסוף –  חייבים להצליח בסוף

איימן עודה:  תודה

דבורה ביטון: אני רוצה להגיד לחבר הכנסת איימן עודה לאבי יש חברת בנייה והרבה פועלים היו מעזה

דבורה ביטון:  אני זוכרת שכשהייתי בגיל 10 היינו מניעים את האוטו בשבת בבוקר ונוסעים לעזה

דבורה ביטון:  הפירות הכי טעימים, הסרדינים, היינו משחקים עם הילדים יחד ויושבים לשתות

דבורה ביטון:  עד היום כשאני נמצאת במקום שאני מריחה הל זה לוקח אותי חזרה

דבורה ביטון:  לא הייתה שנאה, לא הייתה יריבות

דבורה ביטון:  לפעמים נחמץ לי הלב שדווקא הילדים שלי או הדורות הבאים לא חוו שהיה סוג של שיתוף פעולה

דבורה ביטון:  לפעמים אני מרגישה שמי שמביא את האסון זה דווקא הפוליטיקאים

דבורה ביטון:  כי כשאתה אזרח מול אזרח בסוף אתה אימא, אבא

דבורה ביטון:  גם היום כשיש לא מעט אירועים של קסאמים אני יכולה לומר שהלב שלי כואב גם על הילדים שם

דבורה ביטון:  זה לא רק שמסכנים את הילדים שלנו, אלא גם שם מסתכנים

דבורה ביטון:  למרות שאני חושבת ששם הם צריכים להתמודד עם קיני הטרור שלהם

דבורה ביטון:  אבל בסוף יכולנו וידענו לנהל בעבר גם את האחדות שלנו

דבורה ביטון:  לא היה מה שמרגישים היום

איימן עודה: דבי, אני מאוד מכבד את הגישה האנושית, אבל זה לא מספיק

דבורה ביטון: אתה צודק

איימן עודה: צריך להפנים שהפלסטינים הם עם

דבורה ביטון: אני מסכימה

איימן עודה: כלומר זה שאני קונה בעזה וזה שהם מוכרים לי וזה שהם מחייכים - -     

דבורה ביטון: אני מסכימה שאתם צריכים מדינה משלכם

איימן עודה: - - ואומרים תודה רבה – זה חלק מחיי היומיום

איימן עודה:  אבל יש דבר מעבר לזה – שהעמים חותרים לעצמאות מקומית, וצריך להגיע למקום הזה

דבורה ביטון: שתהיה הנהגה, לא טרור

איימן עודה: זוהי הדמוקרטיה האמיתית

איימן עודה:  לכן מה שיביא לא טיפול קטן פה ושם אלא טיפול אסטרטגי בכל הרמות זה השגת השלום

דבורה ביטון: השגת השלום, מדינה של עצמכם והפרדה מוחלטת כי הגיע הזמן

איימן עודה: טוב, אנחנו שותפים

איימן עודה:  אבל למה המילה "הפרדה"? אפשר שתי מדינות אבל בלי המילה "הפרדה"

דבורה ביטון: מה זה "הפרדה" – מדינה אתם, מדינה אנחנו - - - וזהו

איימן עודה: הלוואי ששני העמים יחליטו שהגבולות יהיו כמה שיותר פתוחים, הלוואי ששני העמים יחליטו שאחרי חמש-שש שנים נבנה קונפדרציה - -      

דבורה ביטון: זה נכון לאנשים כמוך, לא לטרוריסטים שרק רוצים להשחית ולחסל

איימן עודה: את יודעת מה עמדתי; אני חושב שהכיבוש הוא הטרור הגדול ביותר

דבורה ביטון: אתם קוראים לזה "כיבוש"

דבורה ביטון:  אני לא בעמדה הזאת

מירב כהן: אני מבקשת להתמקד בנזקים שנגרמים לנשים בימים אלה

מירב כהן:  אני רוצה לחזור לנושא החשוב הזה

מירב כהן:  אני רוצה לדבר על החלטות שאנחנו בממשלת השינוי הובלנו ועשינו ועכשיו הן בטלות, ולהתעכב על החלטות חדשות של הממשלה הנוכחית שמהוות נזק גדול מאוד לנשים, וחשוב שהציבור בישראל יכיר אותן

מירב כהן:       אז, קודם כול, נתחיל עם הוועדה למיגור אלימות בתוך המשפחה והתקצוב שלה

מירב כהן:  הייתה ועדה בין-משרדית בשנת 2017

מירב כהן:  אנחנו בממשלת השינוי נדרשנו לסוגייה והבאנו תקציב עם 155 מיליון שקלים בבסיס כדי למגר את האלימות במשפחה

מירב כהן:  הממשלה הזאת החליטה לא להמשיך את התקצוב הזה וזאת פגיעה ממשית בחיים של נשים

מירב כהן:       המוסד של חוות דעת מגדריות בוועדת שרים לחקיקה בוטל, לא קורה יותר

מירב כהן:  לצערנו, זה יוצר עיוורון של השרים והשרות שיושבים בוועדת שרים לחקיקה ובעצם לא יכולים ללמוד על ההשפעות  העתידיות של החקיקה על נשים; החלטת הממשלה שלנו בנושא ייצוג נשים בפורומים של חירום כמו קבינט הקורונה, מכיוון שבעיקר וקודם כול נשים הן אלה שנפגעות במצבי חירום

מירב כהן:  גם היישום של החלטת הממשלה הזאת נתקע

מירב כהן:       יש ברשות לקידום מעמד האישה צוות שאמון על מיגור הדרת נשים מהמרחב הציבורי – זה מה שהיה בממשלה שלנו

מירב כהן:  שימו לב, בממשלה הזאת יש הסכם קואליציוני שיש בו סעיף שאומר שיפעלו באופן אקטיבי להדרה של נשים מהמרחב הציבורי

מירב כהן:  זה סעיף שהוכנס על-ידי הסיעות החרדיות – תראו איזה מהפך במדיניות שהממשלה מקדמת

מירב כהן:       קמפיין לעידוד נשים לבחירות המוניציפליות – נשים אינן מיוצגות מספיק בשלטון המקומי

מירב כהן:  קמפיין שתוקצב על-ידינו בוטל על-ידי השרה מאי גולן כיוון שפרצופה לא הופיע בקמפיין

מירב כהן:       אנחנו הכנסנו לתכנית הלימודים של משרד החינוך שיעורים על מיניות בריאה

מירב כהן:  אני לא בטוחה שאבי מעוז יזרום עם זה

חנוך דב מילביצקי: מה זה מיניות בריאה?      

מירב כהן: לי יש ילדה בת 10

מירב כהן:  מצד שני אני לא רוצה לספר לה מה זה אונס או מה זה פדופילים ואני לא רוצה להפחיד אותה ולהכניס לה חרדות לחיים; מצד שני אני צריכה לתת לה כלים לדעת מתי היא צריכה להתגונן ולהיזהר מסכנות

מירב כהן:  אלה שיעורים חשובים – לדעת להגן על עצמך, לדעת מה מותר ומה אסור, מה הזכויות שלך כאישה על הגוף שלך, איזה הערות הן לגיטימיות?      

חנוך דב מילביצקי: הבת שלי תהיה בת 10 בספטמבר

מירב כהן: אגב, זאת דאגה מאוד גדולה

מירב כהן:  הבנות שלי אולי עברו הפחדה מוגזמת, אז עדיף אולי שמישהו בבית ספר ידריך אותן

מירב כהן:       אנחנו העברנו החלטה מאוד חשובה שתבטיח את הייצוג של נשים בתפקידים בכירים בממשלה

מירב כהן:  יש היום החלטה שאני העברתי על ייצוג של 50% נשים בתפקידים בכירים, ובממשלה הנוכחית גם העברנו כלי שנקרא ייעוד משרות – אם משרד ממשלתי לאורך שנים, למרות שהעירו לו, ממשיך לא למנות נשים לתפקידים בכירים תוכל נציבות שירות המדינה להחליט שתפקיד מסוים מיועד רק לאישה

מירב כהן:  כיוון שיש תת ייצוג כזה חמור ולמרות שנתנו זמן והתראות וביקשו מהמשרד לתקן את העוול הזה למרות שהוא לא עשה את זה אז יצרנו כלי שבמקרה קיצוני אפשר להפעיל אותו ולחייב משרד לייעד משרה ספציפית לאישה – גם זה לא קורה כרגע

שרון ניר: לא רק שלא קורה – אין נשים

שרון ניר:  פשוט עיוורון טוטלי

מירב כהן: נכון

מירב כהן:  ממצב של תשע שרות ועשר מנכ"ליות הגענו לתת-ייצוג

שרון ניר: עצוב

שרון ניר:  תשע חברות כנסת

מירב כהן: היינו בתהליכים של חקיקות מאוד חשובות: החוק למיגור אלימות כלכלית שהיינו בתהליך מתקדם שלו והוא נתקע כרגע; המודל של חופשת לידה לאבות שהיינו בתהליך מתקדם ונתקע כרגע

מירב כהן:      לא רק שדברים שאנחנו קיבלנו עליהם החלטה נתקעו וסוכלו, שימו לב להחלטות שהממשלה הנוכחית בחרה לקדם למען נשים, וזה עוד לפני שגמרו את מערכת המשפט וסרסו אותה בעוד מערכת המשפט היא אחת המגנות החשובות ביותר על זכויות נשים

מירב כהן:  אז קודם כול דיברנו על הסכם קואליציוני שיש בו סעיף על הפרדה מגדרית במרחב הציבורי

מירב כהן:  אני ממש לא חושבת שזה הרצון של מצביעי הימין - -     

שרון ניר: הפרדה זה אפליה

שרון ניר:  מי שרוצה – זה אירוע פרטי

מירב כהן: מרחב ציבורי זה של כולם

מירב כהן:  במרחב הציבורי לא שואלים

מירב כהן:  אני הייתי חברת מועצת העיר בירושלים

מירב כהן:  רוצים לעשות אירוע בהפרדה מגדרית בבנייני האומה? אני הצבעתי בעד

מירב כהן:  אין בעיה, תהיו בבנייני האומה, תעשו אירוע כלייזמרים לגברים, ושירה בציבור לנשים

חנוך דב מילביצקי: כשאת - - - מרחב הציבורי - - -     

מירב כהן: אל תגיד לי בגן סאקר באיזה שעות מותר לי לעבור

חנוך דב מילביצקי: לא בגן סאקר - - -     

מירב כהן: זה מרחב ציבורי

מירב כהן:  מרחב ציבורי זה מדרכות נפרדות לגבר ולאישה

חנוך דב מילביצקי: - - - לעשות אירוע בהפרדה

שרון ניר: ראית אתמול את נהגת האוטובוס שנסעה באוטובוס דן?      

חנוך דב מילביצקי: בשם הליברליות אתם מדירים אוכלוסיות שלמות

חנוך דב מילביצקי:  זה מה שאתם עושים

מירב כהן: רוצים לעשות במקום סגור? אין בעיה אפילו שהעירייה תתקצב את זה ותיתן לזה שירות

מירב כהן:  אל תגידו לי באיזה ימים ובאיזה שעות אני יכולה לרוץ בגן סאקר

מירב כהן:  גן סאקר הוא גם שלי ואף אחד לא יגביל אותי שם

חנוך דב מילביצקי: בהרצליה יש חוף נפרד

חנוך דב מילביצקי:  את מכירה את זה?      

מירב כהן: אני מכירה את זה

מירב כהן:  אני חושבת שזה בעייתי מאוד

חנוך דב מילביצקי: אז בחלק מהחוף בשעות מסוימות אתה צריך לעבור ליד

מירב כהן: בסדר, האג'נדה שלכם ברורה

מירב כהן:  בעיניי, זה מסוכן מאוד, ולא ירחק היום שבו יהיו מדרכות לגברים ומדרכות לנשים

שרון ניר: בדיוק מדרון חלקלק

מירב כהן: המדרון הוא מאוד חלקלק ואתם בגליץ' עליו

שרון ניר: אני רק רוצה להזכיר לאדוני היושב-ראש ששלשום נהגת אוטובוס עוברת בקו אוטובוס של "דן" בבני-ברק ומתנפלים עליה

שרון ניר:  ישראל שנת 2023

שרון ניר:  אני אראה לך את הסרטון, אני שולחת לך את זה

שרון ניר:  זה קורה כתוצאה מהאווירה, כתוצאה מלגיטימציה

שרון ניר:  איך הגענו עד הלום?      

חנוך דב מילביצקי: כתוצאה מהאלימות שיש

שרון ניר: לא

שרון ניר:  יש פה משהו מגדרי

מירב כהן: אבל יש פה אווירה ציבורית שהופכת את זה ללגיטימי

מירב כהן:  כשאתם כותבים את זה שחור על גבי לבן בהסכם קואליציוני אתם נותנים גושפנקה לאלימות הזאת

מירב כהן:  זאת בדיוק התשתית - -     

חנוך דב מילביצקי: אני נותן לך את הזמן אבל את לא מדייקת עכשיו

מירב כהן: אני מדייקת מאוד

מירב כהן:  שימי לב, הנציבות קיבלה החלטה ברוח הממשלה הזאת לבטל את כל המסמכים הרשמיים של מדינת ישראל שהם גם בלשון זכר וגם בלשון נקבה

מירב כהן:  יש אין-סוף מחקרים שמראים שזה דווקא מעודד נשים להגיש מועמדות לתפקידים

מירב כהן:  אגב, אתה יודע מה – אני לא מהאסכולה הזאת

מירב כהן:  לדעתי, צריך לעשות שינויים יותר מז'וריים ומעשיים

מירב כהן:  אני לא מהאסכולה שידברו בזכר או בנקבה

מירב כהן:  אבל וואלה, זה לא מזיק

מירב כהן:  אלוהים ישמור, מה כואב לכם שיהיה כתוב גם בזכר וגם בנקבה? זה לא עושה כסף, זה אפילו ברמה הסמלית

מירב כהן:  מה כל כך חשוב שבזה תתעסקו – למחוק את הגבר והאישה? למה למחוק אותנו מהמסמכים?     

שרון ניר: אגב, מחקרים מראים שזה יוצר דרייב אצל נשים להתמודד, להגיד, וואוו, זה גם מיועד לי

שרון ניר:  זה משהו שיכול להיות אלטרנטיבה מבחינתי

שרון ניר:  אז ברגע שלא סופרים נשים ומורידים את לשון הנקבה מייצרים סטייט אוף מיינד ברור – שזה לא לנשים

מירב כהן: הכפפת הרשות לקידום מעמד האישה – דיברנו על זה

מירב כהן:  המנכ"לית הופכת להיות משרת אמון

מירב כהן:  אם היא לא תמנה את מי שהשרה אומרת לה היא תפוטר, אם היא לא תעשה את מה שהשרה אומרת – היא תפוטרי

מירב כהן:  ממצב שיש רשות עצמאית עם מנכ"לית וקדנציה של ארבע שנים שרואה לנגד עיניה את טובת הנשים ולא את טובתו של שר או שרה

מירב כהן:       עוד ועוד העברת תקציבים וסמכויות לבתי הדין הרבניים

מירב כהן:  אני לא יודעת אם ראית אבל עכשיו יש גם החלטה על המזונות – רוצים להעביר את כל ענייני המזונות בגירושין לבתי הדין הרבניים כשאנחנו יודעים שזה לא מיטיב עם נשים, אנחנו יודעים שהפסיקות שם מפלות לרעה נשים

מירב כהן:  ואם כל זה לא הספיק אנחנו רואים ירידה דרסטית באכיפה של החוק למניעת צריכת זנות - -     

שרון ניר: מאלפים למאות

שרון ניר:  זה אומר שבפועל לא אוכפים

מירב כהן: נכון

מירב כהן:  יש נתונים שיש עלייה במאות אחוזים במקרים

מירב כהן:  הרבה פעמים אנשים אומרים לי, מה אתם כל כך מפחדים, אתם סתם מפחידים, לא יקרה כלום

מירב כהן:  זה לא שלא יקרה כלום – קורה עכשיו

מירב כהן:  נזקים כבר קורים עכשיו ואנשים צריכים לדעת את זה

מירב כהן:  ההפיכה המשטרית עדיין לא יושמה, וכבר האווירה והמסר הם ברורים ודברים קורים בשטח

חנוך דב מילביצקי: אני יכול רק לדייק אותך במשהו, מירב?      

מירב כהן: אתה מוזמן

חנוך דב מילביצקי: הנושא של הגירושין – אין חובה להעביר ענייני מזונות לבית דין רבני

חנוך דב מילביצקי:  אין חוק שמעודד חובה כזאת

מירב כהן: אבל ככל שאתה מאפשר את זה, והאישה היא החלק החלש במשפחה אתה לא מותיר לה ברירה

חנוך דב מילביצקי: מה זה "מאפשר"?      

מירב כהן: הגבר יגיד, אם את רוצה אז רק שם, אני לא בא איתך לבית משפט, אלא רק בבית דין רבני, ואם לא – לכי תחפשי

שרון ניר: זה נושא כלכלי, חנוך

דבורה ביטון: המזונות צריכים להיות בהסכמה

דבורה ביטון:  הוא יכול לפתוח בבית הדין הרבני

דבורה ביטון:  עד היום ניתנה האפשרות לאישה להגיד לא

דבורה ביטון:  מה שיקרה עכשיו זה שהאישה תגיד לא, וזה יישאר בבית הדין הרבני

חנוך דב מילביצקי: ראית את הצעת החוק?      

דבורה ביטון: אני רוצה להגיד לכם מה קורה בתחום המזונות נכון להיום: עניין המזונות צריך להיות בהסכמה

דבורה ביטון:  הרי הרבה פעמים יש מרוץ סמכויות – הוא יכול לפתוח בבית הדין הרבני ואז לכרוך את המזונות והכול

דבורה ביטון:  עד היום ניתנה אפשרות לאישה להגיד שהיא לא מסכימה שזה יהיה בבית הדין הרבני ושהיא מבקשת להעביר את זה לבית משפט

דבורה ביטון:  מה שיקרה עכשיו שאם האישה תגיד שהיא לא רוצה להעביר זה יישאר בבית הדין הרבני

חנוך דב מילביצקי: זאת הצעת חוק?      

דבורה ביטון: זה מה שיקרה עכשיו

חנוך דב מילביצקי: את ראית את הצעת החוק הזאת? זה מה שהיא אומרת? את בטוחה?      

דבורה ביטון: הצעת החוק אומרת שזה ישנה את מה שקרה עד היום, שלאחד מהצדדים, האישה או הגבר, הייתה אפשרות להגיד שהוא לא רוצה שהמזונות יידונו שם

דבורה ביטון:  לפעמים לפי מרוץ הסמכויות, מי מניח ראשון, בבית הדין הרבני או בבית משפט – ככה נקבעים ההליכים

דבורה ביטון:  עכשיו אם, נניח, הבעל הגיש בבית הדין הרבני, והאישה לא רוצה שהמזונות יידונו בבית הדין הרבני אז זה יידון בבית הדין הרבני, זאת אומרת לא ישאלו אותה

חנוך דב מילביצקי: אי אפשר יהיה להתנגד לזה? זה מה שאת אומרת?      

דבורה ביטון: לדעתי, מה שהולכים לעשות - -     

חנוך דב מילביצקי: אני לא מכיר חוק שיכריח באיזושהי צורה מישהו להידיין בפורום שלא מקובל עליו בנושא מזונות

דבורה ביטון: לצערי, זה מה שקורה

שרון ניר: זה מחליש נשים

שרון ניר:  עצם האלטרנטיבה הזאת שברירת המחדל היא לעשות את הדברים בבית הדין הרבני - -      

חנוך דב מילביצקי: אבל זאת לא ברירת המחדל

דבורה ביטון: אבל עכשיו נותנים את הכוח, זה מה שהם הולכים לעשות

חנוך דב מילביצקי: אני יודע שכשיש הסכמה אז אפשר

דבורה ביטון: אבל החקיקה עכשיו נותנת כוח לבית הדין הרבני

דבורה ביטון:  כמי שעסקה הרבה שנים בזה אני רוצה להגיד לך מה ההבדל בין בית משפט לבין בית הדין הרבני

חנוך דב מילביצקי: אני יודע מה ההבדל

חנוך דב מילביצקי:   קצת אני מכיר את ההבדל

דבורה ביטון: אתה מבין שבבית הדין הרבני, לדאבוני, המזונות מקובצים

דבורה ביטון:  הרבה פעמים הדיינים שהם לא משפטנים – הם למדו מדין תורה - -     

שרון ניר: הם גברים כולם

דבורה ביטון: - - הרבה פעמים לא נכנס לשם שיקול משפטי, להבדיל בית משפט שעובד כמו ביטוח לאומי – יש לו מחירון – הילד שווה ככה, יש להורים עסקים אז ככה

דבורה ביטון:  ככה זה הולך בבית משפט – יש ממש מחירון מסודר כמה שווה הילד

דבורה ביטון:  בבתי הדין הרבניים יכולים להיות שיקולים אחרים, למשל, אם האב מתפרנס רק מקצבה

חנוך דב מילביצקי: אני יודע, יש הרבה דברים

דבורה ביטון: בבית משפט זה לא מעניין אותו עניין של קצבה – הוא אומר לו, יש לך ילדים אתה  - - -     

חנוך דב מילביצקי: אבל אין חובה

חנוך דב מילביצקי:  - - - חוק שהולך לעשות חובה

שרון ניר: מה שהכי נורא שזה יפגע בילדים

שרון ניר:  במי זה יפגע בסוף? באישה ובילדים

שרון ניר:  אנחנו עומדים בסיטואציות כאלה

חנוך דב מילביצקי: אני שוב אומר: אני לא מכיר דבר שמחייב דיון בבית דין רבני בנושא הזה למי שלא רוצה

דבורה ביטון: זה, כנראה, התיקון שעושים עכשיו

דבורה ביטון:  הם רוצים לתת את הכוח של המזונות לבית הדין הרבני

חנוך דב מילביצקי: אני לא מכיר דבר כזה

חנוך דב מילביצקי:  אני יודע שיש מקומות שעד היום בית הדין הרבני לא יכול היה לדון, ורוצים לאפשר לו לדון במקרה שיש הסכמה פוזיטיבית של שני הצדדים - -      

דבורה ביטון: לא, אם יש הסכמה הם היו דנים

חנוך דב מילביצקי: - - אבל אני לא יודע על מקרים שהולכים לחייב מישהו לדון בבית דין רבני

דבורה ביטון: היה לי מקרה שהבעל פתח תיק בבית הדין הרבני והאישה התנגדה, ובבית הדין הרבני החליטו בהרכב של שלושה לעשות דיון, ואמרו לנו, אנחנו לא מעבירים את זה לבית משפט

דבורה ביטון:  האמת היא שבגלל שבאיזשהו שלב האישה התרככה לא ערערתי על זה

חנוך דב מילביצקי: אבל על זה אפשר לערער

דבורה ביטון: בגלל שבסוף היא אמרה, עזבי אותי, אני רוצה להתקדם, התיק שוכב ככה ואני לא מקבלת מזונות אז היא החליטה

דבורה ביטון:  אבל במציאות רגילה זה צריך ללכת לערעור משום שהייתה לה האפשרות לבקש שאם היא לא מסכימה שזה יידון בבית הדין הרבני שזה ילך לבית משפט

חנוך דב מילביצקי: ואת אומרת שאת זה מבטלים?     

דבורה ביטון: עכשיו, כנראה, ברגע שהתיק בבית הדין הרבני אז לא תהיה בחירה אם היא לא רוצה בבית הדין הרבני

דבורה ביטון:  לדעתי, זה רק מרוץ סמכויות שזה אחד החולות שיש לנו בבתי המשפט

חנוך דב מילביצקי: אני לא מאמין לדבר הזה, ואם זה יקרה אני לא רואה - - -     

שרון ניר: גם בסיס השיקולים הוא שונה

שרון ניר:  צריך להסתכל לפי איזה אמות מידה שוקלים בבית הדין הזה לעומת בית דין אחר

שרון ניר:  אנחנו מבינים שענייני מזונות זה משהו כלכלי גרידא, הוא זכויות של ילדים

דבורה ביטון: אני יכולה להגיד בהגינותי שהיו לא מעט פסיקות של בית הדין הרבני שעשו מאוד כבוד ואפילו - - - אבל, שוב, נכנסים לפה שיקולים של אמפתיה

דבורה ביטון:  אם הדיין תפס סיבוב של צד אחד אז אתה יכול

דבורה ביטון:  היו לי כאלה שהוא פשוט נתן להם מזונות לא הגיוניים

חנוך דב מילביצקי: אבל גם השופט  אם הוא תופס סיבוב זה אותו דבר, לא?      

דבורה ביטון: השופטים לא

דבורה ביטון:  שופטים זה מחירון של ביטוח לאומי

דבורה ביטון:  זה ככה

חנוך דב מילביצקי: את רוצה שאני אתחיל בסיפורים על שופטים? אנחנו צריכים עוד 10 שעות שאני אתחיל לספר לך סיפורים על שותפים

דבורה ביטון: אני לא יודעת אבל מהניסיון שלי בית הדין הרבני – כן

דבורה ביטון:  פתאום הוא יכול לבוא ביציאה – אני נותן 3,000 לא כולל מדור שזה לילד

דבורה ביטון:  פה הבעייתיות לטוב ולרע

מירב כהן: אני רוצה להקריא לכם קטע שאני ממש אוהבת

חנוך דב מילביצקי: מאיפה?      

מירב כהן: אני אקריא, אל תהרוס את המתח

מירב כהן:  "מערכת משפט חזקה ועצמאית היא זאת שמאפשרת את כל המוסדות האחרים בדמוקרטיה

מירב כהן:  קל מאוד להבחין בזה

מירב כהן:  כולנו יודעים שיש משטרים לא דמוקרטיים שחיברו ומחברים גם היום חוקות וחוקים מנוסחים לעילא ולעילא; מדברים גבוהה גבוהה על זכויות אדם

מירב כהן:  האם זכויות האדם מכובדות הלכה למעשה באותן מדינות? התשובה היא לא

מירב כהן:  אבל אני מבקש שתראו לי רודנות אחת, חברה לא דמוקרטית אחת שבה קיימת מערכת משפט חזקה ועצמאית

מירב כהן:  אין דבר כזה

מירב כהן:  בכל מקום שבו אין מערכת משפט חזקה ועצמאית הזכויות אינן יכולות להיות מוגנות

מירב כהן:  למעשה, הבדל בין המדינות שבהן יש זכויות על הנייר לבין מדינות שיש בהן זכויות בפועל – ההבדל הזה הוא מערכת משפט חזקה ועצמאית

מירב כהן:  זאת הסיבה שנעשה ונמשיך לעשות כל שביכולתנו כדי לשמור על מערכת משפט חזקה ועצמאית"

חנוך דב מילביצקי: אמר את זה ראש הממשלה

שרון ניר: ב-2012

מירב כהן: מגיע לו כפיים

מירב כהן:  הוא פשוט כתב את זה משכנע כל כך

חנוך דב מילביצקי: נכון

מירב כהן: אז איפה נתניהו מאז ועד היום? מה עבר עליו?      

דבורה ביטון: ב-2012 במעמד החלפת נשיאי בית המשפט העליון, אלה המשפטים שהוא אמר

דבורה ביטון:  אני מקווה שמכת השמש תחזיר אותו לשם

דבורה ביטון:  לפעמים אתה צריך איזה אירוע להתעורר על עצמך

חנוך דב מילביצקי: אנחנו הולכים ביחס ישיר לשם, לדעתי

חנוך דב מילביצקי:  הרפורמה לא פוגעת בזה

מירב כהן: חוץ מזה שאתם תמנו את הנשיא, תמנו את השופטים - -     

שרון ניר: תשתלטו על הוועדה לבחירת שופטים

שרון ניר:  זה סיפתח, זה כמו סלטים

מירב כהן: - - זה לסגור מכל הכיוונים: אנחנו נמנה את השופטים, ואם במקרה הם בכל זאת יפעילו שיקול דעת ויקבלו החלטה אחרת אנחנו נוכל לבטל אותה

מירב כהן:  מלכתחילה אי אפשר לגשת אל ההחלטות שלנו כי אנחנו מוגנים - -     

שרון ניר: מורמים

מירב כהן: - - והיועץ המשפטי יהיה חבר שלי

מירב כהן:  אז אני סגור מכל כיוון אפשרי

מירב כהן:  מערכת משפט עצמאית וחזקה

שרון ניר: אבל מי לא סגור? אני אמשיך מכאן

דבורה ביטון: אני רק רציתי לומר לגבי המזונות, אם אתם רוצים לקבל הבהרה

שרון ניר: אני רוצה להמשיך מכאן ואז נחזור למזונות, יש לנו זמן

שרון ניר:       בכל תקופת החושך הזאת יש לי נקודת אור אחת – אתן יודעות מהי? מאות אלפי אזרחים שבמשך 29 שבועות שוטפים את הרחובות

שרון ניר:  למה? כי הם פטריוטים, הם ציונים, כי הם מבינים שמדינת ישראל היא סוג של נס גלוי שקרה לנו אחרי 2,000 שנה וצריך לשמור עליו היטב היטב

שרון ניר:  את יודעת מה הכי מפתיע בסיפור הזה? שזה לא רק אנשים מבוגרים – ואגב, גם ראיתי בהפגנות אנשים עם כיסאות בגלגלים, ניצולי שואה שכל כך קרובים ללבך שמגיעים לשם – ראיתי ילדים מגיעים לרחובות ואומרים: אנחנו לא נוותר כשמשנים לנו את כללי המשחק

שרון ניר:       הדבר שהכי הרבה נוגע לי בלב והופך אותי זה מחאת אנשי המילואים

שרון ניר:  הרקע שלי מוכר לכולם – אני שירתי 31 שנים בצה"ל

שרון ניר:  אפשר להוציא אותך מצה"ל אבל אי אפשר להוציא את צה"ל ממך – זה בגדול המצב שאני נמצאת בו

שרון ניר:  בכל נקודת זמן אני חושבת על טובת הצבא, על טובת מערכת הביטחון ואיך אנחנו שומרים מכל משמר על הנס הגלוי הזה שנקרא מדינת ישראל

שרון ניר:  דווקא בתקופה הזאת שיש אתגרים ביטחוניים כל כך גדולים – עוד שעה בוועדת חוץ  וביטחון אנחנו נקשיב לרמטכ"ל – האויב מצפון מייצר פרובוקציות אין-סופיות

שרון ניר:  נסראללה מוציא מהבוידם את תאוריית קורי העכביש שלו והוא חושב וחוכך ידיים ואומר, מה קורה פה בחברה הישראלית, אולי זאת הזדמנות

שרון ניר:  בשלושת החודשים האחרונים אנחנו רואים פרובוקציה אחרי פרובוקציה; אם זה בחדרה למגידו שזה אחד האירועים הביטחוניים המטלטלים ביותר שהיו פה שבנס לא קרה כלום; אם זה טיל נ

שרון ניר: ט שנורה בצפון ואחרי זה הקמת שני המאהלים בשטח ריבוני של מדינת ישראל; בסוף השבוע ראינו גניבת מצלמה בשיא החוצפה של פעיל חיזבאללה מקו הגבול, ואחרי זה תהלוכה של חבר פרלמנט ירדני

שרון ניר:  ואני אומרת לעצמי: אנחנו חייבים פה חברה ישראלית חזקה, צבא חזק – זה סדר העדיפויות

שרון ניר:  מדינת ישראל צריכה להבין שזה בראש המדרג, בראש סדר העדיפויות כרגע

שרון ניר:       מה שהכי כואב לי זה שאנשי המילואים שרואים שמשנים להם את כל כללי המשחק ומחלישים את מערכת המשפט – אנשי מילואים שחודשים על גבי חודשים שיש מאחוריהם עשרות ומאות שנים במצרף של שירות מילואים – מבינים שחקיקת עילת הסבירות או החלשה וביטול הביקורת השיפוטית עלולה, חלילה, לפגוע ביכולת של הפרקליטה הצבאית הראשית להגן עליהם בבית הדין בהאג

שרון ניר:  מישהו חשב עליהם ברמה הפרטנית? מה זה גורם להם – לאותו טייס קרב שמצביע ברגליים? שאומר, וואוו, מה ההשלכות של זה עליי? פה בוועדה ביקשנו לשמוע את היועץ המשפטי של מערכת הביטחון, את הפרקליטה הצבאית הראשית – זאת הציפייה מדיון רציני, מממשלה רצינית שמובילה פה מהלך כל כך רציני, להבין את ההשלכות על מערכת הביטחון

שרון ניר:  אני מחכה לצדיק הראשון בקואליציה שירים ויגיד, עד כאן

שרון ניר:  זה צריך להדיר שינה מכל מי שיושב פה בבית

מירב כהן: קודם כול, אני מצטרפת אלייך שהמחאה באמת נותנת תקווה

מירב כהן:  בשבילי היא ממש השראה בלילות הלבנים פה וברגעים שהכול נראה שהולך מאוד קשה

מירב כהן:  אין ספק שהמחאה תרים את ראשה עכשיו כי לאנשים פשוט אין ברירה

מירב כהן:  כל אחד מהאנשים היה מעדיף להיות בבית עם המשפחה שלהם, בעבודה שלהם, בחיי היומיום שלהם

מירב כהן:  ואני מסתובבת בהפגנות ואני פוגשת אנשים שפעם ראשונה בחיים שלהם יצאו להפגנה, כולל בני משפחה שלי שתמיד היו צוחקים עליי

מירב כהן:  אני תמיד הייתי אקטיביסטית אבל הייתי לבד

מירב כהן:  אני רואה אנשים, כולל בני משפחה, שפעם ראשונה בחיים שלהם, יצאו להפגנה, כולל אנשים מהצד הימני של המפה

שרון ניר: ברור

מירב כהן: - - כי אנשים פשוט מרגישים שזה חצה כל גבול, וזה כבר לא קשור לימין ולשמאל אלא קשור ליושרה, להגינות, לנקיון כפיים

מירב כהן:  יש תחושה שאם הדברים האלה יעברו אנחנו נחצה את נקודת האל-חזור ונשנה לעד את צביון המדינה שלנו

מירב כהן:  לכן אנשים שהיו מוכנים לספוג המון דברים, ותמיד היו פערים ותמיד היו מתחים חברתיים, הם לא נולדו היום – אבל למה זה דווקא צף עכשיו? כי אנשים מרגישים שזה יותר מידי ויוצרים מולם חוזה חברתי חדש

מירב כהן:  אז בסדר, אם לא התגייסו – תמיד קצת הפריע; וזה שהיו קבוצות שמשלמות מיסים וקבוצות שלא משלמות מיסים – תמיד קצת הפריע; וזה שאין תחבורה ציבורית בשבת – תמיד קצת הפריע; וזה שמתחתנים רק בדרך מסוימת – תמיד קצת הפריע; וזה שיש כשרות רק בדרך מסוימת – תמיד קצת הפריע

מירב כהן:  אבל עכשיו קיבלנו הכול בבום

מירב כהן:  כל הדברים שספגנו כי היה לנו טוב במדינה שלנו – היו בעיות, אבל היה לנו טוב – זהו, זה עבר גבול מסוים, לאנשים אין כבר יכולת האיפוק הזאת

מירב כהן:  אנשים יוצאים החוצה, והם יוצאים החוצה בצורה הכי מכבדת, הכי עממית, הכי ציונית והכי לא אלימה שהייתה פה אי פעם

מירב כהן:  בתולדות מדינת ישראל לא הייתה מחאה כל כך ממושכת שבוע אחר שבוע

מירב כהן:  לפעמים אנשים יוצאים כמה פעמים בשבוע להפגנות - -     

דבורה ביטון: ואיזה אנשים

מירב כהן: - - אנשים נוסעים עם דגל ישראל בבגז' just in case – שיהיה לי, לא משנה, אני קופץ למכולת – אני אלך עם דגל ישראל

מירב כהן:  זה מה שקורה עכשיו

מירב כהן:  אנשים כל כך מרגשים

דבורה ביטון: תופעה שמדברים עליה בכל העולם

שרון ניר: לא היה דבר כזה

דבורה ביטון: לא היה דבר כזה

מירב כהן: מפכ"ל המשטרה אומר: אפס אלימות כלפי שוטרים

מירב כהן:  חצי שנה של חיכוכים – אפס מקרים של אלימות כלפי שוטרים

מירב כהן:  אומרים לו, איך יכול להיות שאין כתבי אישום? הוא אומר: לא הייתה אלימות, על מה אני אגיש כתב אישום?      

דבורה ביטון: מצאו שדווקא בצד השני את יכולה לראות אלימות

דבורה ביטון:  גם כללי המכת"זית שצריכה להיות בגובה של 20 מטר את רואה שהיא פשוט מכוונת לפרצופים של אנשים, לרגליים של אנשים

דבורה ביטון:  את רואה סוס דוהר שאמור בסך הכול לשמור על הסדר

דבורה ביטון:  זאת חיה מסוכנת, והיא פשוט דורסת

דבורה ביטון:  אני אומרת לעצמי – בן גביר, המיליציה הסמויה שלך כבר בשטח? כי ככה זה מרגיש לי

דבורה ביטון:  זה מרגיש לי שהיא פשוט לא הוכרזה אבל היא בשטח

דבורה ביטון:  למרות שאני חייבת להגיד תודה

דבורה ביטון:  במרבית ההפגנות השוטרים מתנהגים בצורה מכילה, מדהימה, אבל יש כמה, שלדעתי, זה הזמן לנקות אותם מהשטח וכן להעניש אותם ובטח לא לזלזל במי שנפצע

דבורה ביטון:  זה צפונבון שנשרטה לו העין, זה צפונבון שכמעט יצאה לו העין

דבורה ביטון:  להחזיר את שיקול הדעת ואת השפיות למדינה הזאת

דבורה ביטון:  את כל כך צודקת כי האנשים שאנחנו פוגשים – אני לא הייתי בהמון הפגנות אבל הייתי בהפגנות אבל התופעה שאני רואה עכשיו – כיף לי

דבורה ביטון:  אני חוזרת ואומרת, מלח הארץ

דבורה ביטון:  אני מרגישה כמו בצבא: כל כך נקי

דבורה ביטון:  אני גם לא רואה שנאה, אני לא רואה – אני לא אוהב את המחנה השני, אלא אני בסך הכול רוצה לשמור על המדינה שלי

שרון ניר: בעיקר אהבת חינם

חנוך דב מילביצקי: תבואי אליי הביתה פעם

חנוך דב מילביצקי:  תראי שנאה קצת

דבורה ביטון: מה יש לך בבית?      

חנוך דב מילביצקי: את רוצה שאני אספר?      

שרון ניר: תכף תספר

שרון ניר:  אבל הכי נורא הוא שאתם הנבחרים מנותקים מזה ולא רק מנותקים אלא משתלחים למפגינים

שרון ניר:  לקרוא לאותם אנשים טובים "אנרכיסטים", "טרוריסטים" – זה לא אני אמרתי, זה שרי ממשלה

שרון ניר:  איך אפשר לקרוא לעם ישראל היפה מכל חלקי הקשת הפוליטית, כולל ביישוב אפרת "אנרכיסטים" ו"טרוריסטים"? איך אפשר לא להקשיב לרחשי הקהל, הציבור? איך מנהיגות מעזה לא להקשיב למה שקורה בעם? איך? מאיפה הלגיטימציה? איזו זחיחות, איזו יהירות, איזה חוסר הבנה במנהיגות – בדבר הכי בסיסי שיכול להיות

שרון ניר:  אדוני, אני פונה אליך כי אני יודעת שאתה בא מאזורים של מנהיגות, תרומה לצבא, תרומה לקהילה

שרון ניר:  זה לא נראה לך ניתוק מוטרף, מטורף?      

מירב כהן: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולומר שאפילו עליי באופן אישי הם הגנו כמה פעמים מדברים לא נעימים, והם בטח לא מי שמוחים נגדו

מירב כהן:  הם חלק מהפתרון ולא חלק מהבעיה

מירב כהן:  אבל אני פונה למפכ"ל ולשוטרים: תעמדו בלחץ שמופעל עליכם

מירב כהן:  לצערנו, השר שאמון על המשטרה הוא שר עם עבר פלילי, עבריין מורשע, איש של פרובוקציות ומדון שבשביל כותרת בעיתון יבעיר את כל המזרח התיכון; בן אדם שהסית לרצח ואי אפשר לתאר שהגענו למקום כל כך נמוך שאדם כזה הוא שר בממשלת ישראל

מירב כהן:  תחזיקו מעמד, תעמדו בלחץ והימים האלה יעברו

מירב כהן:  אני מאמינה שאנחנו נצליח להחליף את הממשלה הרעה הזאת ואת השר שלא ראוי לשבת בממשלת ישראל

מירב כהן:      אני רוצה לעבור לדבר על היועמ"שית עורכת הדין גלי בהרב מיארה

מירב כהן:  עצוב לי שמי שממלאת את תפקידה ובסך הכול שומרת על החוק היא היום פשוט נרדפת

מירב כהן:  הרבה מאוד אזרחים שמסתכלים עליה מודים לאל שיש בימים אלה שומר סף שלא מפחד ועומד על שלו

מירב כהן:  אני מקווה שהיא תלך עם האמת המקצועית שלה עד הסוף

מירב כהן:  רואים שהממשלה הזאת מכינה את הקרקע לפיטוריה, זה ברור; זה התחיל בזה שהתחילו להדליף הקלטות מישיבות ממשלה שילמדו על משבר אמון

מירב כהן:  השר לוין מקליט את עצמו ומדליף לתקשורת ונותן את כל הנאום ואיך הוא נכנס בה בפרהסיה ומשפיל אותה מול כל השרים כדי להראות את אותו משבר אמון

מירב כהן:      לאחר מכן ביקשה ממנה לכתוב מסמך שברור שאי אפשר לכתוב אותו – כללים מתי אפשר לעשות הפגנות

מירב כהן:  רוצים שהיא תקבע כמה אנשים צריך לעצור בהפגנה, מתי מותר להפגין ומתי אסור להפגין, כאילו רוצים לעשות כללים לחופש הביטוי, שזה קצת בעייתי

שרון ניר: להגבלת חופש הביטוי

מירב כהן: כן

מירב כהן:  אנחנו נקבע לכם איך להתבטא, באיזו כמות, מתי, איפה ומתי לא נאפשר את זה יותר

מירב כהן:  זה כמובן מסמך שאי אפשר להגיש

מירב כהן:  אז, הנה, הם כבר רוצים להראות שהם ביקשו ממנה משהו והיא לא עמדה בו

שרון ניר: ד"ר שלמה קרעי אמר בפירוש שעילת הסבירות נועדה כדי לפטר אותה

שרון ניר:  את יודעת, בסוף זה גם מחליק למישהו

מירב כהן: זה בדיוק הכלי הכי מהיר לפטר אותה

מירב כהן:  זה ברור שהם היו רוצים לעשות את זה, וזה ברור שתפקידנו לעמוד על המשמר כדי שלא יוכלו להלך אימים על שומרי סף, ופשוט להכתיב להם מדיניות

מירב כהן:  האישה הזאת בסך הכול עושה את תפקידה באומץ, ביושרה

מירב כהן:  גם כשאנחנו היינו בממשלה הייתה לה ביקורת, היא הרבה פעמים עצרה

מירב כהן:  יועצים משפטיים זה לא פונקציה שתמיד קל להתמודד איתה

מירב כהן:  שרים לא אוהבים יועצים משפטיים כי הם לא אוהבים שמגבילים אותם והם לא אוהבים שאומרים להם מה לעשות

מירב כהן:  אבל זה מנגנון בריא כי זה לא ממשלה של אבא שלנו, אלא ממשלה של הציבור, והאיזונים בין הדרג המקצועי לדרג הנבחר הם נכונים מאוד

מירב כהן:       בוקר טוב, מנסור

מנסור עבאס: בוקר טוב

מנסור עבאס:  מה שלומכם?      

מירב כהן: בסדר

מירב כהן:  טוב שהצטרפת

מירב כהן:  אתה רוצה לקבל את רשות הדיבור?      

מנסור עבאס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתמול פורסם בערוץ 11 על כוונת משרד האוצר להעביר 130 מיליון שקל מהתקציבים של תכנית 550 לטובת העלאת המשכורות של האברכים

מנסור עבאס:  אני מפריד כאן בשני הדברים: בין העלאת המשכורות של האברכים, שהאמת אין לי התנגדות לזה

מנסור עבאס:  אני דווקא חושב שהממשלה צריכה להשקיע בחברה החרדית, וניסיתי לעשות את זה ולהשפיע על הנושא הזה גם בהיותי חבר קואליציה בשנה שעברה

מנסור עבאס:  אפילו פורסם שהיינו מוכנים להקצות תקציבים לא מתוך התכנית עצמה, אלא מתקציבים שהועמדו לרשות רע"מ לטובת החברה החרדית

מנסור עבאס:  לבוא היום ולבטל ולצמצם מתכניות שגובשו והתחילו לפעול בחברה הערבית ולהקצות תקציבים מתוך התכנית שצבועים על שמה של החברה הערבית לטובת מגזר אחר זה לא סביר, זה לא הוגן, לא צודק, לא נכון ולא חכם

מנסור עבאס:  זה לא נשמע טוב גם בהיבט הכללי של מערכת היחסים בין מגזרים שונים ובין ציבורים שלמים בישראל

מנסור עבאס:       היתוסף לזה כמובן הסיכום שכבר יש להעביר גם מאה מיליון שקל מתקציב איכות הסביבה בתוך תכנית החומש 550 גם לנושאים של יישובים חרדיים

מנסור עבאס:  אנחנו, כמובן, מודעים לזה שבאישור תקציב המדינה היה קיצוץ במיוחד מתקציב התחבורה בתוך תכנית החומש

מנסור עבאס:  לכן אין לנו, כמובן, הערכה מדויקת כמה קוצץ מתכנית התחבורה עצמה, אבל זה מאות מיליוני שקלים שאמורים לספק תשתיות לכל היישובים הערביים בחברה הערבית

מנסור עבאס:  כאן כדי לדעת מה ההגדרה של זה אנחנו הגדרנו בתכנית את החברה הערבית כי כל המגזרים: הבדואים בצפון ובדרום, היישובים הדרוזים והצ'רקסים, המגזר הערבי שהוא מה שנותר ונוסף לזה גם השכונות הערביות בתוך הערים המעורבות וגם היישובים הערביים שנמצאים במועצות האזוריות הכלליות היהודיות וכולי

מנסור עבאס:  יש 33 יישובים כאלה שהכנסנו לתוך תכנית החומש

מנסור עבאס:  לכן זאת לא בשורה טובה שהממשלה מנסה לפתור או לספק משאבים למגזר מסוים על חשבון מגזר אחר, ולדעתי, הממשלה יכולה למצוא מקורות תקציביים אחרים לטובת החברה החרדית בלי לפגוע בתקציבים של החברה הערבית; במיוחד שהתקציבים האלה מיועדים גם לטיפול בבעיות העומק של הפשיעה והאלימות בחברה הערבית

מנסור עבאס:  ההיגיון בתכנית הזאת הוא להשלים את תכנית 549 שמתמקדת ישירות בצעדים שיש לעשות כדי להתמודד עם הפשיעה והאלימות בחברה הערבית וטיפול בגורמי העומק של נושאים חברתיים וכלכליים

מנסור עבאס:  לידי השרה לשעבר השרה מירב כהן שהובילה בהיותה השרה לשוויון חברתי את אישור התכנית הזאת ואת היישום שלה בשנה הראשונה

מנסור עבאס:  היה משהו מדהים ששנת ההמראה של תכנית חומש כלכלית-חברתית מגיעה כמעט ליישום המלא של החלק של השנה הראשונה

מנסור עבאס:  זה בהחלט לטובת כולנו

מירב כהן: אגב, זאת הייתה תכנית כל כך עניינית ומקצועית שנבנתה על-ידי אנשי מקצוע שהממשלה הנוכחית שיש לה אג'נדה אחרת לחלוטין השאירה אותה כפי שהיא: אותם אנשי מקצוע, אותם סעיפים, אותם תקציבים – הכול אותו דבר

מירב כהן:  כי זה נבנה בצורה מקצועית אובייקטיבית

מירב כהן:  האינטרס של כולם שאנשים ילכו לעבוד ולא יהיו על הברזלים; אינטרס של כולם שיילחמו בפשיעה ויקימו תחנות משטרה; אינטרס של כולם שלא יהיה נוער שהולך לבית ספר – אלה הדברים שעשינו

מירב כהן:  ולראיה – הממשלה הנוכחית השאירה את זה אחד לאחד

מנסור עבאס: כי היא לא נגעה בשיקולים ואינטרסים פוליטיים

מירב כהן: נכון

מירב כהן:  כמה האשימו אותנו שזה כסף שהולך לחמאס – כלום

מירב כהן:  השאירו את אותו דבר

מירב כהן:  כשנתניהו עושה את זה זה בסדר וכשאנחנו עושים את זה זאת תמיכה בטרור

מנסור עבאס: לצערנו

מנסור עבאס:  לכן הדרישה שלנו היא להשאיר את התכנית

מנסור עבאס:  כמובן, אין לי יומרות להגיד שצריך להוסיף תקציבים לתכנית הזאת אבל לפחות לשמור על מסגרת התקציב ובאמת להתחיל לקדם אותה

מנסור עבאס:  חברת הכנסת מירב, כל הקולות הקוראים שיצאו ב-2022 – אנחנו כבר אחרי אמצע 2023, והעבודה הראשונית כבר נעשתה

מנסור עבאס:  יש פלטפורמה מסוימת – למה לא מוציאים קולות קוראים בכל התחומים שיצאו ב-2022 ולהתחיל לעבוד? במקו זה מנסים לפתור בעיות קואליציוניות, ולכן אני גם פונה לא רק לראש הממשלה ולממשלה באופן כללי, אני פונה גם לשרים ולמפלגות החרדיות לא לקבל את העיקרון הזה – גם לא את ההקצאה הראשונה של 100 מיליון שקל בתחום איכות הסביבה וגם לא הסכום של 130 מיליון שקל להעלאת משכורות של אברכים בחברה החרדית

מנסור עבאס:  אני עדיין זוכר את הדיונים וגם את הנאומים של חברי כנסת מהמפלגות החרדיות, במיוחד חבר הכנסת משה גפני, שעמד אז על הדוכן ונתן לי הרצאה והטיף לי מוסר מה אנחנו כאוכלוסיות מוחלשות צריכים לפעול יחד כדי לקדם את המגזרים שאנחנו מייצגים אותם

מנסור עבאס:  לכן אני פונה גם אליהם לא לקבל את העיקרון הזה

מנסור עבאס:  כל פעם שיש בעיה תקציבית של האוצר ושל הממשלה אז פותרים את זה על חשבון החברה הערבית

מנסור עבאס:  כמובן, שוב, אנחנו דורשים להתחיל לקדם את היישום של תכנית "תקדום" 550 ו-549 וכל התכניות שנגזרות מהתכנית הכללית 716 של היישובים הדרוזיים וגם של הנגב – להתחיל לקדם, לא לעכב אותן, לא לחסום אותן

מנסור עבאס:  את המודל הזה כבר יש לנו בתכנית 922

מנסור עבאס:  הגענו לשנה האחרונה של 922, ואני מזכיר, השרה מירב כהן, שבשנה הראשונה אחרי ההארכה את היית שרה בממשלת גנץ-נתניהו, ורק בשנה האחרונה אחרי שנכנסת לתפקיד ולקחת - -      

מירב כהן: אני ראיתי שתכנית החומש לפני כן שיזם נתניהו – צריך לתת לו את הקרדיט על זה –  הוא יזם את זה אבל הביצוע לא היה טוב

מירב כהן:  הרבה כספים נתקעו בקנה

מירב כהן:  אמרתי: לפני שמביאים תכנית חומש חדשה – תנו לי שנה לשחרר את הכספים שבצנרת, להפיק לקחים איפה הם נתקעו, להבין מהם החסמים ולבנות את זה חכם יותר כדי שבפעם הבאה זה לא ייתקע באותה צנרת

מירב כהן:  אז לקחנו שנה, שחררנו את הכספים, גיבשנו בשנה הזאת גם תכנית מאוד מעמיקה עם 12 צוותים מקצועיים מעולמות תוכן שונים, ואז באנו בצורה מאוד רצינית ומבושלת היטב עם תכנית חומש חדשה

מירב כהן:  אני רק אגיד שיש לה גם השלכות מרחיקות לכת על תופעת האלימות בחברה הערבית

מירב כהן:  בסוף כשרואים רציחות ברור שצריך משטרה, צריך להכניס אותם לכלא, צריך לקחת נשק ולהחרים רכבים וצריך לבוא אל משפחות הפשע – הכול נכון; אבל בסוף בצד השני גם צריך לייצר תקווה, זאת אומרת אלטרנטיבה

מירב כהן:  הרבה מאוד אנשים לא מוצאים עבודה, לא מצליחים להתפרנס, אז הם אומרים – יאללה, אני אלך לעבוד באיזו כנופיית פשע ואביא פרנסה לבית שלי

שרון ניר: תשתית מונעת

מירב כהן: אז, שוב, צריך להיכנס בכל הכוח בעולם הפשיעה

מירב כהן:  יואב סגלוביץ' ועמר בר-לב עשו את זה עם ראש הממשלה

מירב כהן:  זה היה ברמת ראש ממשלה, לא ברמה של שר כזה או אחר

מירב כהן:  מצד שני גם יצרנו מסלול אלטרנטיבי, והשילוב בין השניים הוכיח את עצמו

מירב כהן:  אני לא אגיד שפתרנו את הבעיה אבל הייתה ירידה של 16% מול עלייה של מאות אחוזים כרגע

מירב כהן:  אז, כנראה, משהו במה שהם עושים היום לא עובד

מירב כהן:  צריך להודות בזה

מנסור עבאס: חבר הכנסת חנוך מלביצקי, אני חושב שהנושא הזה חשוב לך, ואני יודע שיש לך הצעות חוק וגם הנושא של קידום המאבק למיגור הפשיעה והאלימות – זה קשור ישירות

מנסור עבאס:  כי יש לנו עשרות אלפי צעירים ללא מעש, וחלק מהתקציבים האלה, כנראה יפגעו בתכניות שמיועדות לצעירים האלה כדי לנסות לשלב אותם בלימודים, בתכניות שיקום, בתכניות עבודה – עשרות אלפים, גם לפי הדוח האחרון של מבקר המדינה

מנסור עבאס:  זה יפגע ישירות בכל המאמצים לטפל בתופעה הזאת ובאופן כללי

מנסור עבאס:       שוב אני רוצה להדגיש – התכנית הזאת היא נכונה, מקצועית, והיא לטובת החברה הערבית וגם כלכלת ישראל

מנסור עבאס:  כפי שאמר אחד האנשים המומחים בכלכלה – זאת בעצם ההשקעה המשתלמת ביותר של כלכלת ישראל

מנסור עבאס:  הכסף הזה הוא השקעה כדי להגדיל את התל"ג, ליצור צמיחה גם כלכלית וגם לטפל בנושאים אחרים

מנסור עבאס:  לכן אנחנו מבקשים ממך להתערב בנושא הזה וגם להפסיק את העיקרון שאמנם לממשלה יש סדר עדיפות

מנסור עבאס:  זה מקובל מבחינתי, זה דמוקרטי, אבל ברגע שיש נושאים שהם נושאי ליבה שבאים על רקע פערים אדירים בין החברה הערבית ושאר החברה הישראלית הכללית, והכותרת של התכנית הזאת היא לצמצם פערים , וברגע שאתה מקצץ את התכנית הזאת או מעכב את היישום שלה – בוודאי אין לך מטרה לסגור פערים אבל גם לצמצם פערים

מנסור עבאס:  אתה פוגע בתהליך הזה, ואין ספק שזה מסר מאוד שלילי, במיוחד שאנחנו נמצאים באירוע של עלייה מטורפת באחוזי הפשיעה בחברה הערבית

מנסור עבאס:  שוב להזכיר – אתמול דיברנו על הנושא הזה ש-124 אנשים נרצחו לעומת 53 בשנה שעברה אחרי הירידה שהייתה

מנסור עבאס:  היה לי חשוב מאוד להתחיל את הדברים בסוגיה הזאת כי חבל שכל פעם שמתקדמים צעד אחד חוזרים שני צעדים אחורה

מנסור עבאס:       לעניין ביטול עילת הסבירות, כמובן, אמרתי אתמול שיש אנשים שמתייחסים לנושא הזה כנושא נקודתי שבא לשרת נקודה מסוימת

מנסור עבאס:  אני יודע שחשוב מאוד לקואליציה ולממשלה לטפל בבעיות קואליציוניות ולקבל את הזכות לעשות מינויים של שרים ושל מנכ"לים בלי הביקורת השיפוטית או היכולת של בית המשפט לבחון את מידת הסבירות, הנכונות ושיקול הדעת שעומד מאחורי ההחלטות הללו

מנסור עבאס:  זה לכאורה מה שמונע מחברי הקואליציה לראות את התמונה הכללית שהביטול הזה של עילת הסבירות משליך את עצמו על כל תחומי החיים: בתחום הכלכלי, בתחום החברתי, בתחום של ההשתלבות של מגזרים שלמים בתוך השירות הציבורי

מנסור עבאס:  כמי שבא ואומר שאנחנו רוצים לשלב את החברה הערבית בכלכלה, בחברה, בהשכלה, בשירות המדינה וכולי – ברגע שמשאירים לפוליטיקאים לקבל החלטות אך ורק מתוך שיקול פוליטי אין ספק שזה יפגע בתהליך הזה

מנסור עבאס:  לכן ההתייחסות לביטול עילת הסבירות בהקלת ראש, כאילו על מה כל ההפגנות, הכעס והמחאה שמתמשכת לאורך כמה חודשים – מי שמתייחס ומסתכל על הנושא הזה רק בהיבט של יכולת הממשלה למנות שר או יכולת השר למנות מנכ"ל, כפי שאתמול הציג השר דוד אמסלם, הוא לא רואה את התמונה הכללית ולא מצליח להתחבר לרגשות ולחששות של האזרחים שיוצאים ומוחים וחושבים שזהו צעד ראשון, כמו שכבר הוכרז

מנסור עבאס:  אמנם הכוונה לא הייתה שזה יהיה צעד ראשון – היו צעדים אחרים – ואנחנו בכנסת ממתינים ליום שבו יוכרז על הגשת החוק לשינוי הרכב ועדת בחירת השופטים בקריאה שנייה ושלישית

מנסור עבאס:  אנחנו כבר עברנו את כל התהליך הזה, והחוק כבר מוכן מעבר לחוק ביטול עילת הסבירות שאנחנו מטפלים בו היום

מנסור עבאס:       לכן אי אפשר להמשיך ולהתעלם מהחששות של האזרחים ומהפגיעה הצפויה במעמדם, בזכויותיהם ובאפשרות שלהם להתייחסות הוגנת מהשלטון עצמו

מנסור עבאס:  כמובן, בחברה הערבית אנחנו מייחסים לנושא הזה חשיבות מרבית

מנסור עבאס:  ממילא אנחנו מנסים לצמצם פערים, לטפל בתופעות של אפליה בתחומים השונים, ואין ספק שהחוק הזה מצמצם את הסיכויים שלנו לעשות את זה

מנסור עבאס:  עד עכשיו החברה הערבית ניסתה גם בכלים פוליטיים דרך השתתפות בכנסת – ואנחנו הלכנו עוד שני צעדים קדימה ואמרנו שאנחנו מעוניינים להיות שותפים בקואליציה ובממשלה, ועשינו את זה בשנה שעברה

מנסור עבאס:  כל המאמצים האלה באים כדי לקדם את האזרחים הערבים בחברה, לשלב אותם ולפתור בעיות עומק קשות בחברה הערבית

מנסור עבאס:  אין ספק שקיבלנו תמיכה מסוימת ממערכת המשפט

מנסור עבאס:  יש ביקורת על מערכת המשפט, אבל אין ספק שאנחנו מצליחים להיות הגונים גם בתחום הזה

מנסור עבאס:  יש לנו מצד אחד ביקורת על מערכת המשפט אבל מצד שני אנחנו מודעים לכך שבית משפט עליון ומערכת המשפט הם קו הגנה לזכויות אזרחים באופן כללי וזכויות המיעוטים גם בהיבט הזה

מנסור עבאס:       אם אנחנו מדברים על עיקרון השוויון – הוא לא קיים בחוקי מדינת ישראל

מנסור עבאס:  מי שהגדיר אותו כעיקרון יסוד הוא בית משפט העליון דרך חוק כבוד האד וחירותו למרות שגם בהקשר הזה ההגדרה הזאת לא באה רק מחוק היסוד: כבוד האדם וחירותו, אלא מההגדרה של מדינת ישראל כמדינה דמוקרטית

מנסור עבאס:  אתה לא יכול להיות מדינה דמוקרטית בלי עיקרון השוויון – זה עיקרון כללי של כל מדינות העולם

מנסור עבאס:  לכן לבוא ולהסכים לאפשרות לצמצם את הסמכויות של בתי המשפט, ובמיוחד בית משפט העליון, זה פוגע ישירות במעמד, בזכויות ובסיכויים של האזרחים הערבים ואזרחים אחרים מקבוצות אחרות וממגזרים אחרים לקבל התייחסות הוגנת מהשלטון ובסיכוי שלהם להשתלב ולקבל את מלוא הזכויות שלהם

מנסור עבאס:       לכן מן הראוי, במיוחד אחרי הפרסום שהיה אתמול; אני זוכר את הנאום של ראש הממשלה בנימין נתניהו וגם של אחרים: גם שר המשפטים ויושב-ראש הוועדה רוטמן שדיברו על עילת הסבירות במתכונת של השופט סולברג, והשופט סולברג אמר את דברו, שהוא לא מתכוון שזה יהיה בחקיקה

מנסור עבאס:  אם יהיה שינוי זה יהיה שינוי דרך פסיקות בתי המשפט ולא דרך חקיקה שבאה ממטרה פוליטית ספציפית ומוגדרת וכחלק ממהלך שלם של פגיעה בסמכויות בתי המשפט, בהפרדת הרשויות, באיזון שבין הרשויות השונות

מנסור עבאס:  לכן מן הראוי להפסיק את התהליך הזה ולחזור שני צעדים אחורה ולחשוב איך אפשר – אם יש בעיות שצריך לפתור

מנסור עבאס:  אנחנו היינו חלק מהמשא ומתן שהתנהל בבית הנשיא ותרמנו את תרומתנו

מנסור עבאס:  אמרנו שאנחנו מעוניינים שתהיה הסכמה רחבה בנושאים שקשורים לרפורמה, לשינויים שיחולו במערכת המשפט ובאיזונים בין הרשויות השונות, אבל לא בגישה דורסנית שבאה להכפיף את מערכת המשפט אפילו לא לכנסת, אלא לממשלה

מנסור עבאס:  כי הכנסת כבר מזמן כפופה לממשלה ולהחלטות הממשלה, ואנחנו רואים את זה מתממש בכנסת

מנסור עבאס:  מרווח התמרון של חברי הכנסת, אפילו של חברי הכנסת מהקואליציה הוא צר ביותר

מנסור עבאס:  בסופו של דבר מדיניות אחת של הממשלה עם כל השיקולים של מי שעומד בראשה וחבריה, הם שמנחים גם את הכנסת והם שינחו את מערכת המשפט

מנסור עבאס:       לכן אנחנו רואים שגם העולם עצמו מרים ראש ושואל את ממשלת ישראל, לאן פניה מועדות

מנסור עבאס:  ההתייחסות הבינלאומית, כמובן, חשובה לנו מאוד

מנסור עבאס:  היום, בכלל, כל העולם הוא כפר גלובלי אחד

מנסור עבאס:  מדינות מביעות דעה ודאגות על מה שמתרחש בתוך כל מדינה ומדינה, במיוחד קבוצת המדינות הדמוקרטיות בעולם, ואנחנו רואים שיש דאגה אמיתית

מנסור עבאס:  ראינו שיש מדינות שהידרדרו בנושא הזה, והיום מציינים את ישראל כאחת המדינות שיכולה להפוך ממדינה דמוקרטית יחסית – אין מדינה דמוקרטית מוחלטת – למדינה שיש בה שלטון עריצות הרוב ולא שלטון לגיטימי בהיבט הדמוקרטי

מנסור עבאס:  כמובן, מה שמצער מאוד זה שחברי הקואליציה לא רואים את התמונה הכללית

מנסור עבאס:  הם רואים תמונה צרה מאוד וכל הזמן מנסים להדגיש שלכאורה אינם שולטים ואינם מושלים ואינם מצליחים לקדם את המדיניות שלהם למרות ששנים על גבי שנים רוב הממשלות הן ממשלות של הליכוד, ובמיוחד מ-2009, למרות שגם הממשלות שקדמו ל-2009 הן במקורן ממשלות של הליכוד

מנסור עבאס:  קדימה הייתה גרסה אחרת של הליכוד

מנסור עבאס:  בהיבט הזה חברי הקואליציה חייבים להתעשת ולראות את התמונה הכללית ולמנוע את הזליגה הזאת ממשטר סביר, פחות או יותר, עם היבטים דמוקרטיים מובהקים שיכולים להיות מודל; ובמקום לקדם את הערכים האלה ואת הזכויות השונות של האזרחים ושל קבוצות שונות בחברה הישראלית הכללית אנחנו רואים שמנסים להעמיק את השליטה של הממשלה ברשויות השונות – בכנסת ובבית המשפט העליון

מנסור עבאס:       לדעתנו, זה מאוד נכון כמו שראש הממשלה קיבל החלטה והפסיק את תהליך החקיקה של חוק הוועדה למינוי שופטים בקריאה שנייה ושלישית, ומן הראוי להפסיק את התהליך הזה עוד היום ולחזור שוב לשולחן המשא ומתן וההידברות בבית הנשיא, ולנסות להגיע לשינויים מקיפים ולא לעבוד בשיטת הסלמי – היום אנחנו מעבירים את הסבירות ואתמול שר האוצר מכריז בסיעתו שהם יחזרו לקדם את החוק של הוועדה למינוי שופטים

מנסור עבאס:  זה לא עוזר להרגיע את הרוחות ולעשות את הדברים בהסכמה כפי שאתמול התחייב ראש הממשלה, כנראה, בפני הנשיא ביידן שיעשה את המאמץ הזה; או לחלופין שכל צד יציג את ההצעות שלו ונלך לעם שיחליט האם הוא מקבל את השינויים האלה או דוחה אותם

מנסור עבאס:  לדעתי, רוב האזרחים בישראל לא מסכימים לעקרונות של הרפורמה המשפטית, במירכאות, וחושבים שהיא לוקחת את ישראל למחוזות של מדינה לא דמוקרטית

מנסור עבאס:       בחברה הערבית אנחנו מסתכלים על זה גם בהיבט הכללי וגם בהיבט הספציפי של החברה הערבית שהיא חברת מיעוט

מנסור עבאס:  בסופו של דבר כל פגיעה במהותו של המשטר תפגע גם במעמד וגם בזכויות שלנו כחברה ערבית ששואפת לפתרון אמיתי ומהותי של הבעיות שהיא סובלת מהן

מנסור עבאס:  היו ניסיונות לשכנע אותנו שהחוק הזה יעזור לנו, ושאם אנחנו מפקידים את ההחלטות בידי פוליטיקאים זה יאפשר לנו להשפיע בצורה ישירה בהיותנו פוליטיקאים

מנסור עבאס:  אבל אותם אנשים שדיברו איתנו בהקשר הזה או בתפיסה הזאת שכחו או התעלמו מהעובדה שהם עצמם אלה שמדירים אותנו ממעגל ההשפעה

מנסור עבאס:  לאורך שנה שלמה הם עשו כל מאמץ כדי להשתמש בעצם היותנו חלק מהקואליציה כדי להסית נגד הקואליציה הקודמת והממשלה הקודמת ולנסות לפרק אותה

מנסור עבאס:  כולנו היינו עדים לשיח שהתנהל במליאת הכנסת ובציבור עד כמה לא לגיטימי שמפלגה ערבית תהיה שותפה בקואליציה או בממשלה

מנסור עבאס:  אנחנו, כמובן, היינו חלק מהקואליציה ולא קיבלנו על עצמנו תפקידים ביצועיים בממשלה

מנסור עבאס:  במקום שיברכו על התהליך הזה ועל הצעדים שלקחנו והסיכונים שלקחנו על עצמנו גם ברמה האישית בשנה שעברה הם עשו הכול כדי לנסות לתקוף את הממשלה הקודמת והקואליציה הקודמת בנקודת התורפה שלה שהיא החיבור עם מפלגת רע"מ

מנסור עבאס:       אני עדיין זוכר את ההצבעות הלא סבירות של האופוזיציה דאז, הימין והממשלה היום, שקיבלו החלטה גורפת לא סבירה להצביע נגד כל החוקים של הממשלה הקודמת, והם אכן עשו את זה, ואפילו הצביעו נגד חוקים שמזוהים לכאורה עם המחנה הזה או יש להם היבט חשוב מאוד שיש לו משקל כבד על היכולת של הממשלה למשול ואפילו להתקיים

מנסור עבאס:  הם קיבלו החלטה גורפת כדי להשאיר את רע"מ בפינה ולנסות לעשות הכול כדי להחליש את היכולת שלה  לעמוד בלחצים של מפלגה ערבית שנמצאת בקואליציה

מנסור עבאס:       אז מצד אחד הם עשו את זה ואפשר להבין את זה – רצון פוליטי לחזור ולהיות שוב בממשלה או בקואליציה

מנסור עבאס:  אבל אתה לא יכול לעשות את זה וגם להמשיך להדיר אותנו אפילו בהחלטות כאן בכנסת ולדרוש מאיתנו לתמוך ברפורמה הזאת באופן כללי וגם באופן נקודתי על חוק הסבירות ולהגיד שגם לטובתנו כאזרחים ערבים הפוליטיקאים, נבחרי הציבור, יקבלו עוד כוח אל מול הרשות השופטת ויוכלו לקדם את הנושאים החשובים להם

מנסור עבאס:  זה אבסורד אחד גדול

מנסור עבאס:       אנחנו עדים – הנה, אני אתן לך דוגמה, ידידי יושב-ראש הישיבה - -     

חנוך דב מילביצקי: חנוך זה מצוין

מנסור עבאס: חנוך, עד היום קמו הרבה ועדות – כמובן, כל הוועדות הסטטוטוריות וכל הוועדות המיוחדות בכנסת, חוץ מוועדה אחת שהיא הוועדה לענייני החברה הערבית

חנוך דב מילביצקי: היא סטטוטורית?      

מנסור עבאס: לא, היא לא סטטוטורית

מנסור עבאס:  אנחנו הקמנו אותה בקדנציה שעברה ולפני כן, ומי שהקים אותה זה הליכוד

מנסור עבאס:  בתחילת הדרך זאת הייתה הוועדה למיגור הפשיעה והאלימות שפעלה במקביל לוועדת המנכ"לים שגיבשה את תכנית מיגור הפשיעה והאלימות שאושרה בממשלה הקודמת, אבל גם אושרה בממשלת נתניהו-גנץ החלטה 852

מנסור עבאס:  אחר כך היא הפכה להיות הוועדה לענייני החברה הערבית, ומי שהקים אותה הם יריב לוין ומיקי זוהר – וכולם זוכרים את הצילומים

מנסור עבאס:  גם הוועדה הזאת פעלה לטובת החברה הערבית והייתה כלי פרלמנטרי משמעותי לקידום העניינים של החברה הערבית

מנסור עבאס:       לצערי, בסיכום של הקואליציה והאופוזיציה בכנסת הנוכחית הוועדה הזאת נמצאת, ומשיקולים פוליטיים עדין לא קמה

מנסור עבאס:  כל הוועדות המיוחדות והסטטוטוריות קמו חוץ מהוועדה הזאת

מנסור עבאס:  למה? לא רוצים לתת לרע"מ את האפשרות הזאת למרות שציבורית הם טועים, לדעתי

מנסור עבאס:  כי הם מקימים את הוועדה תחת הכותרת של מיגור הפשיעה והאלימות או ענייני החברה הערבית, בסופו של דבר החיצים של האזרחים הערבים גם ליושב-ראש הוועדה או לוועדה עצמה – הנה, יש לכם ועדה בכנסת ומה אתם עושים? והם לא עשו את זה

מנסור עבאס:       לכן אני מביא את זה כדוגמה איך שיקול דעת פוליטי לא ענייני ולא הוגן ברמה הכי בסיסית שולט על מערכת קבלת ההחלטות גם בתוך הכנסת וגם בתוך הממשלה

מנסור עבאס:  לכן לא מתקבל על הדעת מבחינתנו כחברה ערבית להחליש את המעמד הזה ולהקטין את הסיכויים שלנו לקבל עוד חומה משפטית, קו הגנה מול הדורסנות הזאת של הממשלה והקואליציה והמערכת הפוליטית בכלל

מנסור עבאס:  זאת דוגמה אחת

מנסור עבאס:  יש עוד דוגמה מהכנסת

מנסור עבאס:  למעשה, הייצוג שלנו בוועדת הכספים היה מוטל בספק

מנסור עבאס:  יש מפלגות שקיבלו שני נציגים בוועדת הכספים למרות שמספר חברי הכנסת הוא אותו מספר

מנסור עבאס:  רע"מ לא קיבלה עד שהיועצת המשפטית לכנסת התערבה ואמרה להם שזה לא מתקבל על הדעת, ואם רע"מ תפנה לבג"ץ דווקא רע"מ תזכה לסעד בהקשר הזה למרות שזה עניין פרלמנטרי פנימי; כי זה לא מתקבל על הדעת שמפלגה שמייצגת ציבור מיוחד במרקם החברתי בישראל, שלא יהיו לה נציגים בוועדת הכספים

מנסור עבאס:       לכן הפתרון שמצאו הוא להגדיל את חברי ועדת הכספים בשני חברי כנסת

מנסור עבאס:  אנחנו קיבלנו אחד והקואליציה קיבלה אחד

מנסור עבאס:  זאת עוד דוגמה לשיקול הדעת הלא סביר ולא הוגן ומוטה פוליטית

מנסור עבאס:  לכן האינטרס גם של הממשלה וגם של הקואליציה, כמובן, שחומות כאלה של הגנה משפטית, לעדן או לרסן, לנסות להשפיע בצורה מסוימת על החלטות של כל ממשלה ושל כל קואליציה זה גם לטובתם

מנסור עבאס:  כי ברגע שאתה מרגיש שיש לך כוח אין-סופי אתה תתחיל לדרוס

מנסור עבאס:  וביום מן הימים אם המשטר ימשיך להתקיים כמשטר דמוקרטי אתה תהיה מיעוט, כמובן בהיבט הפוליטי

מירב כהן: מנסור, סליחה על ההפרעה, אני רק רוצה לשתף את הנוכחים שיש דיווח שמפגינה נדרסה ומצבה קשה

מירב כהן:  אני מקווה שיגיעו לטפל בה ושהיא תצא מכלל סכנה

מירב כהן:  זאת ידיעה מטרידה מאוד שמשקפת את הפחד הכי גדול שלנו

מנסור עבאס: נכון

מנסור עבאס:  אנחנו, כמובן, מתפללים לשלומה

מנסור עבאס:  כל הזמן אנחנו חוששים מאירוע כזה שיגיע, חס וחלילה, לרמה של אלימות מסכנת חיים

מנסור עבאס:  זה ייקח אותנו למחוזות מאוד מסוכנים

מנסור עבאס:  כל ההתלהמות שיש – אתמול שמעתי נאומים בכנסת – אני יודע להסתכל על הדברים גם מבחוץ – עשיתי את זה ועושה את זה

מנסור עבאס:  לא מתקבל על הדעת השיח המתלהם, המסית שמדבר על אוכלוסיות שלמות בצורה מעליבה

מנסור עבאס:       מספיק שאזרח אחד, שבן אחד, אפילו לא נורמטיבי או שיש לו כל מיני תסביכים, יקבל את המסר שהקבוצה הזאת, שהמחאה הזאת, שהמגזר הזה או שהמפלגה הזאת היא כמו שמתוארת בנאומים, אפילו של שרים וחברי כנסת, ויקבל החלטה שהוא עושה מה שבא לו לעשות

מנסור עבאס:  זו לא פעם ראשונה שאחד מהמשתתפים או מהמשתתפות במחאה נדרס בצורה כזו או אחרת, ולכן אני חושב - - -     

חנוך דב מילביצקי: מנסור, צריך לשים לב; קראתי גם: ירדה לכביש 531 מסיבות לא ברורות

חנוך דב מילביצקי:  אנחנו מכירים את הכביש הזה

חנוך דב מילביצקי:  זה כביש מהיר

חנוך דב מילביצקי:  לא ברור מה בדיוק קרה שם

חנוך דב מילביצקי:  בוא נבדוק מה קרה שם

חנוך דב מילביצקי:  כמובן שכולם מגנים אלימות, אבל לא צריך, אתה-יודע, כבר לבוא ולקטלג את זה תחת - - -     

מנסור עבאס: חנוך, אני אפילו אומר: כמובן שאנחנו מתפללים שזה לא יקרה, אבל הלוואי שהאירוע יהיה אירוע כאילו טבעי רגיל, תאונת דרכים ולא ניסיון דריסה או פגיעה

מנסור עבאס:  זה גם מצער, ושוב, אנחנו מתפללים לשלומה ומאחלים לה רפואה שלמה, אבל לפחות בהיבט הזה זה עדיף שזו תהיה תאונה ולא, חס וחלילה, פגיעה

יוליה מלינובסקי: הכול טוב

יוליה מלינובסקי:  אני פה

מירב כהן: לחכות?     

יוליה מלינובסקי: אני יכולה להמשיך

מנסור עבאס: את רוצה להמשיך? בבקשה

יוליה מלינובסקי: אדוני היו"ר, אני רואה עכשיו כותרת, ואולי זה יחדש לנו משהו פה: מגעים מאחורי הקלעים לריכוך חוק עילת הסבירות

יוליה מלינובסקי:  יש שיחות, והן מתקדמות

יוליה מלינובסקי:  אולי אתה יכול לחדש לנו משהו?     

חנוך דב מילביצקי: לא מכיר דבר כזה

יוליה מלינובסקי: קטי שטרית אישרה, עכשיו בראיון ל-Ynet, שזה נכון – יש שיחות בין הצדדים

יוליה מלינובסקי:  מה קורה פה?     

חנוך דב מילביצקי: אולי קטי מדברת עם מישהו

יוליה מלינובסקי: גם אם יש דבר כזה, אפרופו ממשלה–כנסת, יחסים בין ממשלה לכנסת, היה מאוד כדאי שהכנסת  תהיה מעודכנת בנושא, כי יש לזה השלכות רוחב

יוליה מלינובסקי:      אבל, אנחנו נמצאים בשיטת הממשל, כאשר הכנסת נשלטת באופן מוחלט על-ידי הממשלה

יוליה מלינובסקי:  אפרופו, למה כל כך חשובה מערכת משפט? כי, לצערי הרב, בשיטת הממשל שלנו הכנסת אף פעם לא הייתה חזקה מדי, אבל עם השנים היא איבדה עוד יותר מכוחה

יוליה מלינובסקי:  לא נשקר לעצמנו – כל דבר שהממשלה תרצה להעביר ולקדם זה בסוף יקרה בגלל השיטה שלנו

יוליה מלינובסקי:  אם יש מגעים כאלה ומשהו קורה בלשכת רוה"מ, אולי זה בהמשך לשיחתו עם ביידן, כדאי לנו מאוד לדעת על זה כי יכול להיות שיש פה דברים מהותיים

יוליה מלינובסקי:  אולי באמת מישהו קיבל שם שכל

יוליה מלינובסקי:  טוב, זו הייתה כותרת

יוליה מלינובסקי:      עכשיו, כמה הערות לפרוטוקול

יוליה מלינובסקי:  קודם כול, אני גם לא אוהבת מה שקורה עכשיו פה בוועדה

יוליה מלינובסקי:  אני הייתי מעדיפה להשאיר את כל חברי הקואליציה, באופן טוטאלי, לכל ההצבעות

יוליה מלינובסקי:  לצערי, התקבלה החלטה אחרת, ואנחנו, כמובן, חלק מהפוזיציה ואנחנו מכבדים

יוליה מלינובסקי:  מי שהמציא לנו את השיטה, מחולל הסתייגויות – אתה מכיר את שיטת מחולל הסתייגויות, חבר הכנסת מלביצקי? אתה זוכר מי המציא לנו את הדבר הזה?     

חנוך דב מילביצקי: מי המציא? אני לא יודע

יוליה מלינובסקי: אתה לא זוכר

יוליה מלינובסקי:  אני זוכרת כי כבר הייתי פה

יוליה מלינובסקי:  מי שהמציא לנו את שיטת מחולל ההסתייגויות ומי שהכניס את הנושא הזה לסדר-היום של הכנסת הייתה מפלגת ימינה זיכרונה לברכה

יוליה מלינובסקי:  הם התחילו עם זה

יוליה מלינובסקי:  אגב, מי שהיה שותף פעיל באירוע הזה היה בצלאל סמוטריץ'

יוליה מלינובסקי:  הם מאוד התלהבו אז מכל האירוע הזה

יוליה מלינובסקי:  הם המציאו שיטה בלי מגע יד אדם להמציא אלפי הסתייגויות

מנסור עבאס: רציתי להישאר, אבל יש עכשיו משלחת של חברי פרלמנט מקנדה

יוליה מלינובסקי: תכבד אותם

מנסור עבאס: נכבד אותם ונחזור

יוליה מלינובסקי: בסדר

יוליה מלינובסקי:      מי שאנחנו צריכים להגיד לו תודה על מחולל ההסתייגויות זה מפלגת ימינה ושר האוצר שלנו, בצלאל סמוטריץ', שאז היה מאוד גאה בפטנט הזה – שימוש בהייטק, בינה מלאכותית

יוליה מלינובסקי:  אגב, הם הכניסו לנו הרבה מאוד דברים רעים לכנסת, לסדר-היום ולהתנהלות

יוליה מלינובסקי:  הם הכניסו לנו את הבלגאן הזה

יוליה מלינובסקי:  איילת שקד, שכל כך גאה במה שהיא עשתה במערכת המשפט, הכניסה את הנושא הזה לשיח

יוליה מלינובסקי:  על זה היא בנתה את ההון הפוליטי שלה

יוליה מלינובסקי:  אחר כך הם הכניסו לנו, בימינה, את סיפור העריקים, את כל הסילמנים למיניהם וכל מה שאנחנו חווינו אחר כך וגם את מחולל ההסתייגויות

יוליה מלינובסקי:  וואלה, ששמחה רוטמן לא יפתח פה עכשיו

חנוך דב מילביצקי: את אומרת:  חוץ מבנט

יוליה מלינובסקי: גם על בנט יש לי ביקורת קשה מאוד

יוליה מלינובסקי:  אתה יודע מה הכי חשוב? כשבן אדם לא יודע לבחור את האנשים

יוליה מלינובסקי:  לדעתי, זה הדבר הכי חשוב למנהיג

חנוך דב מילביצקי: יש גם את הדבר הקטן הזה של נאמנות לבוחרים, אבל אני מניח שלא נסכים על זה

יוליה מלינובסקי: על נאמנות לבוחרים אפשר לפתוח פה דיון שלם: מה הליכוד הבטיח בזמנו? מה ביבי אמר? מה הוא עשה ואיך זה הלך? בוא, אתה רוצה לפתוח את זה? יש לי כמה דוגמאות שאני יכולה לשלוף

יוליה מלינובסקי:  לא ניכנס לזה

יוליה מלינובסקי:  נאמנות לבוחרים – כנראה שבשיטה שלנו: בוא, זה לא היה בכלל על סדר-היום של הבחירות

יוליה מלינובסקי:  אם אנחנו כבר מדברים על נאמנות לבוחרים, אני זוכרת שהבטיחו לי ביטחון אישי, והיום אחרי 22:00 אני מפחדת לצאת מהבית, וכשהבן שלי מסתובב בלילה אני עם טלפון ביד כל הזמן, כי הוא כבר עבר אירוע הלם – כבר היה לו את ניסיון השוד שהוא עבר ממש ליד הבית

יוליה מלינובסקי:  בגיל 13 היה אירוע, שבו הצמידו סכינים לבטן לו ולחברו, ולשמחתי, לבן שלי היה מספיק שכל כשהוא זרק את כל מה שהיה וברח

יוליה מלינובסקי:  אחר כך הוא אמר "אימא, מה, אני פראייר? הייתי צריך להתעמת"

יוליה מלינובסקי:  אמרתי לו: "לא, לא, לא, אין פה חוכמות

יוליה מלינובסקי:  כשמצמידים לך סכין לבטן

יוליה מלינובסקי: " – שתבינו, על יד הבית בשעה 24:00 בין שישי לשבת, לא בסמטה חשוכה וניידת המשטרה הייתה 100 מטר ממקום האירוע

יוליה מלינובסקי:  הילדים היו בסדר, זרקו הכול ונתנו כל מה שהיה, ברחו והסתתרו מאחורי פינה, ואחר כך הם בעצמם הזעיקו משטרה

יוליה מלינובסקי:  זה המצב, כשהבת שלי יוצאת או כשאני בערב נכנסת לחניה תת-קרקעית; לפני כמה ימים, לפני שבוע, היה לי אירוע של חשד למטען חבלה בחנייה

יוליה מלינובסקי:  לדעתי, היו שם עשר ניידות משטרה ומה לא היה שם, ובסוף זה הסתדר, אבל - - -     

חנוך דב מילביצקי: יש לי חבר בחולון שאצלו לא היה חשד למטען חבלה אלא היה מטען חבלה שהוצמד לקטנוע של מישהו, וגילו את זה בחניון הבניין, וזה היה בתקופת הממשלה הקודמת

חנוך דב מילביצקי:  הדבר הזה הוא לא תלוי ממשלה

יוליה מלינובסקי: לא, אני אגיד לך משהו

יוליה מלינובסקי:  הדבר הזה תלוי ממשלה, כשמפנים לשם משאבים

יוליה מלינובסקי:  הבעיה שלנו בביטחון האישי היא לא מהיום למחר או מאתמול

יוליה מלינובסקי:  אתה יודע שעשו הכול כדי להחליש את המשטרה בשנים שקדמו

יוליה מלינובסקי:  בסך-הכול, הממשלה הקודמת הייתה בשלטון שנה וחצי

יוליה מלינובסקי:  אם נסתכל על מה שהיה אחורה, 40 שנה אחורה, מאז בגין, שלטתם די הרבה שנים

יוליה מלינובסקי:  זה עניין של סדרי עדיפויות

יוליה מלינובסקי:  היום, משפחות הפשע אצלנו מרגישות הכי בטוח שאפשר

יוליה מלינובסקי:  הן חלק ממפלגת השלטון לכאורה כמובן

יוליה מלינובסקי:  זו הערה אחת

יוליה מלינובסקי:      הערה שנייה שהיא מאוד חשובה – אני באמת באמת באמת מעומק ליבי מצדיעה לאנשים, אזרחי ישראל, שעוזבים הכול, עוזבים בית, ילדים, משפחה, עבודה וחופש, ויוצאים למחאות אזרחיות

יוליה מלינובסקי:  זה הדבר הכי חשוב שיש לחברה במדינה דמוקרטית

יוליה מלינובסקי:  לאזרחים האלה יש מה לעשות

יוליה מלינובסקי:  כפי שאמרתי, לכל אחד מהם יש עיסוק אחר, והם עוזבים הכול ועושים את זה

יוליה מלינובסקי:  אני באמת מצדיעה להם מעומק ליבי, כי זה לא ברור מאליו

יוליה מלינובסקי:  זו אזרחות לתפארת מדינת ישראל

יוליה מלינובסקי:  לאזרחים פשוט אין ברירה אחת

יוליה מלינובסקי:  אני כל הזמן אומרת שאם הממשלה תעצור את החקיקה המטורללת הזאת, לטעמי, כל אחד יחזור לעיסוק שלו; יש להם מה לעשות

יוליה מלינובסקי:  מי ששולט על סדר-היום, מי ששולט על הכסף ומי שאחראי על מה שקורה זה הממשלה

יוליה מלינובסקי:  אי-אפשר להטיל אחריות על מישהו אחר

יוליה מלינובסקי:  תמיד מי שהוא יותר חזק הוא האחראי

יוליה מלינובסקי:  זה כמו שאנחנו אומרים בבית לאח הגדול, כשיש מריבה בן האח הגדול לאח הקטן: "תהיה יותר חכם

יוליה מלינובסקי:  אתה יותר חזק" – נכון? לפחות כך אנחנו אומרים בבית

יוליה מלינובסקי:  אני לא יודעת – כל אחד לפי הכללים שלו

יוליה מלינובסקי:  אבל, פה בבירור לאזרחים אין ברירה אחת

יוליה מלינובסקי:  מפה, אם למישהו יש עוד סבלנות לשמוע ולראות את הדיון הזה, אני באמת אומרת: תודה רבה לכם, כי זה הכוח היחיד שיכול לעצור את הטרלול הזה

יוליה מלינובסקי:  אתם הכוח היחיד

יוליה מלינובסקי:  אני בכנסת היום, בנסיבות האלו – בסוף, יש הצבעה, יש מספר, יש מתמטיקה, והקואליציה, אתם, מנצחת במתמטיקה

יוליה מלינובסקי:  היו בחירות ואלה המנדטים

יוליה מלינובסקי:  זו התוצאה וזו המשוואה

יוליה מלינובסקי:      אז, כן, אני פונה לאזרחי ישראל, לכל מי שחשובים לו ערכים, לכל מי שחשובה לו המדינה ולכל מי שחשוב לו לשמור על האיזון הפה ולא להידרדר למחוזות אחרים: אני מאמינה שכבר דובר רבות על איזה מחוזות, ואגב, ההידרדרות היא, בדרך כלל, מאוד מהירה, וזו שיטת הדומינו – אבן אחת נופלת ואז כל המגדל ייפול – במיוחד במדינת ישראל כשאנחנו עדיין מאוד צעירים

יוליה מלינובסקי:  בסך-הכול, כמה זמן אנחנו קיימים? 75 שנה

יוליה מלינובסקי:  ליסודות המדינה, לאבנים שבונים את התשתית של מדינה, זה באמת מעט מאוד זמן

יוליה מלינובסקי:  אנחנו עוד לא בשלים עד הסוף עם כל הבעיות שיש לנו מסביב

יוליה מלינובסקי:  אם אני מסתכלת על מדינות אחרות, לדעתי, בהונגריה החוקה הראשונה התקבלה לפני אלף שנה על-ידי המלכים שם

יוליה מלינובסקי:  יש מדינות שקיימות כבר כמה אלפי שנים

יוליה מלינובסקי:  אנחנו בסך-הכול 75 שנה, ובמועדים היסטוריים זה באמת כלום ושום דבר

יוליה מלינובסקי:  אנחנו עוד לא בנויים עד הסוף

יוליה מלינובסקי:  לכן, אגב, אנחנו רואים את כל התהליכים שקורים עכשיו, וזה מין חבלי לידה

יוליה מלינובסקי:  אבל, הכי חשוב שהתינוק בסוף יהיה בריא

יוליה מלינובסקי:  זה דבר שני, וכרגע אני מאוד חוששת ממה שאני רואה ואיך שאני רואה דברים

יוליה מלינובסקי:      דבר שלישי שמאוד חשוב להגיד אותו – יש פה בלבול במושגים

יוליה מלינובסקי:  להגיד על אנשי מילואים שכבר סיימו את השירות שלהם ועושים דברים בצה"ל בהתנדבות מלאה "סרבנים" זה פשוט שקר

חנוך דב מילביצקי: יוליה, את טועה

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא טועה

חנוך דב מילביצקי: אני יכול לנהל שיח על זה או שאת - - -?     

יוליה מלינובסקי: תן לי לסיים את המשפט ונתווכח

חנוך דב מילביצקי: בסדר

יוליה מלינובסקי: מי שעל-פי חוק גיוס צריך להתגייס חייב להתגייס – אגב, זה כולם, כולל אלו שאתם כרגע נתתם להם פטור מגיוס

יוליה מלינובסקי:  זו העובדה בשטח

יוליה מלינובסקי:  יש היום אוכלוסייה ענקית שקיבלה, מה שנקרא בהסכמה שבשתיקה, אפשרות לא להתגייס ואף אחד לא אוכף את זה

יוליה מלינובסקי:  בעיניי, זו הסרבנות, זו סרבנות אמיתית – זו השתמטות

יוליה מלינובסקי:      אחר כך אנשים מסיימים את צה"ל, ועל-פי חוק הם חייבים לתת ימי מילואים עד גיל מסוים, ולדעתי זה לפי המקצוע בצה"ל

יוליה מלינובסקי:  מה הגיל? 45? 43?     

חנוך דב מילביצקי: 45 – לא למערך לוחם, ו-39 – למערך לוחם

יוליה מלינובסקי: אוקיי

יוליה מלינובסקי:  גם את זה חייבים

יוליה מלינובסקי:  אין פה אפילו שאלה

יוליה מלינובסקי:  לדעתי, גם שם יש לנו בעיה קשה, כי אם אני זוכרת נכון הרבה אנשים, שחייבים במילואים, איכשהו די בורחים מזה

יוליה מלינובסקי:  יש אחוז מאוד מאוד קטן שבאמת עושה מילואים על-פי חוק

יוליה מלינובסקי:      יש קבוצה שלישית שהיא של אנשים שכבר סיימו את המילואים שלהם על-פי חוק, הגיעו לגיל 39 או 45 וכבר לא חייבים, והם עושים את זה בהתנדבות מלאה

יוליה מלינובסקי:  אי-אפשר לחייב אותם ואי-אפשר להעמיד אותם לדין

חנוך דב מילביצקי: לא מדויק

יוליה מלינובסקי: תכף אתה תסביר, בשמחה

יוליה מלינובסקי:  זה לפחות מה שאני הבנתי ומה שאני למדתי

יוליה מלינובסקי:  אתה לא יכול לחייב אותם, וזכותם לא לבוא

יוליה מלינובסקי:  זו הנקודה פה

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, אומרים לי: אבל מה, עכשיו על כל החלטה הם יעשו "לא"? היו אנשים שהלכו למשימות ועשו משימות בצבא כשהם לא הסכימו עם החלטות הממשלה

יוליה מלינובסקי:  הוא אולי בעצמו הוא תומך מרצ נלהב, אבל הוא יוצא ועושה מה שצריך, כי זו המדינה, זו הפקודה וזה מה שזה

יוליה מלינובסקי:  פה זה אירוע אחר

יוליה מלינובסקי:  האירוע פה הוא שינוי שיטת הממשל

יוליה מלינובסקי:  תכל'ס, זה משנה

יוליה מלינובסקי:  זה חותר תחת היסודות של מדינה

יוליה מלינובסקי:  כפי שהסברתי קודם, אנחנו לא כאלה חזקים ביסודות שלנו

יוליה מלינובסקי:  זה עוד לא עץ עם הרבה מאוד שורשים

יוליה מלינובסקי:  אנחנו עדיין מאוד צעירים, וזה לא עץ של 2,000 שנה, אתה-יודע

יוליה מלינובסקי:  לדעתי, להגיד שהם סרבנים זו פגיעה באינטליגנציה שלי לפחות, כי למילה "סרבנות" יש משמעות אחרת

יוליה מלינובסקי:  אם אתה רוצה לומר, אני אשמח

יוליה מלינובסקי:  אולי אתה תסביר לי, ואני אשתכנע שזו סרבנות

חנוך דב מילביצקי: אני אסביר

חנוך דב מילביצקי:  קודם כול, לפני סרבנות את דיברת קודם על שיחות, אז ביררתי מול מזכיר הממשלה ומול קטי שאותה שאלתי לפשר מה שהיא אמרה

יוליה מלינובסקי: לא, זה מה שפורסם

חנוך דב מילביצקי: קטי אמרה שהיא התכוונה לדיונים בוועדה ולא לדיונים שמחוץ לוועדה

חנוך דב מילביצקי:      מבחינת מזכיר הממשלה, הוא מסר לי שלא מתוכננים, מעבר למה שנדון פה, שינויים נוספים בנוסח

חנוך דב מילביצקי:  אם תקרה, מה שלא סביר שיקרה, איזושהי הסכמה בין ראשי הקואליציה למנהיגי המפלגות שלכם לגבי נוסח מוסכם – אז אפשר יהיה להביא אותו

חנוך דב מילביצקי:  אבל, כל עוד זה לא יקרה, הנוסח הזה זה הנוסח שאנחנו מתקדמים איתו

חנוך דב מילביצקי:      בקשר לנושא סרבנות, אני שירתתי במערך הלוחם, ולדעתי, בגיל 39 המשכתי להתנדב בערך עד גיל 46–47

חנוך דב מילביצקי:  כל שנתיים או שלוש שנים קיבלתי טופס לחתימה על מתנדב, וזה לא רק אני אלא כולם כך

חנוך דב מילביצקי:  אתה חותם על זה שאתה מתנדב עם תקופה סופית

חנוך דב מילביצקי:  נכון שאם אתה בא באיזשהו שלב ואומר "אני לא רוצה יותר כי זה לא מתאים", אף אחד לא מחייב אותך לסיים עד סוף התקופה

חנוך דב מילביצקי:  אבל, אתה מתחייב להיות, בעצם, חייל רגיל, חייל מילואים לתקופה הנוספת שהתנדבת לה

חנוך דב מילביצקי:  כחייל מילואים כאלה, חלות עליך כל ההגבלות שחלות על חייל מילואים

חנוך דב מילביצקי:  אני לא בא ואומר "תשמע, אם אתה החלטת, מסיבות כאלה, אפילו באופן אישי שלך, לבוא ולהגיד 'אני עכשיו כל כך לא מזדהה עם הממשלה הזאת', או משהו כזה, 'שאני לא רוצה להמשיך להתנדב'" – אתה יכול להרים טלפון למפקד שלך ביחידה ולהגיד לו "תשמע, אני החלטתי שאני מפסיק להתנדב", לציין סיבה או לא לציין סיבה וישחררו אותך

חנוך דב מילביצקי:  זה קורה ב-100% מהמקרים

חנוך דב מילביצקי:  הצבא לא מחזיק אנשים, בטח לא בגילאים האלה, שלא רוצים להיות

חנוך דב מילביצקי:      לבוא ולהשתמש בתפקיד הצבאי, במדים, בכל דבר אחר כדי לנסות ולשנות/לכפות מדיניות על הדרג הנבחר זה דבר מסוכן, וזה כן שימוש פסול ולא ראוי, וזה כן נכנס למקום של סרבנות

חנוך דב מילביצקי:  צריך את הדבר הזה לשים

חנוך דב מילביצקי:  זה שבן אדם מתנדב – זה בסדר

חנוך דב מילביצקי:  זה שהוא יכול לסיים את התנדבותו – זה גם בסדר

יוליה מלינובסקי: זה בדיוק מה - - -     

חנוך דב מילביצקי: לבוא ולקחת את הנושא הזה ולהגיד בגלוי "אני מסיים את התנדבותי בגלל שאני לא מסכים למדיניות הממשלה" זה כן סרבנות, ובזה צריך להילחם וזו תופעה פסולה

יוליה מלינובסקי: אני לא מסכימה איתך

חנוך דב מילביצקי: הנחתי שלא תסכימי איתי

יוליה מלינובסקי: לא

יוליה מלינובסקי:  אתה אמרת שבכל רגע נתון בן אדם יכול להגיד "שלום, תודה, לא מתאים" – אז זה בדיוק מה שהם עושים

יוליה מלינובסקי:  הם אומרים "שלום, תודה"

חנוך דב מילביצקי: לא

חנוך דב מילביצקי:  אבל הם חתומים

חנוך דב מילביצקי:  זה שבפועל לא אוכפים זה משהו אחר

יוליה מלינובסקי: אבל אתה עכשיו אמרת משהו אחר

חנוך דב מילביצקי: הסברתי שחותמים, זאת אומרת על הטופס האחרון חתמתי ל-X שנים

חנוך דב מילביצקי:  בשלב מסוים לא יכולתי בגלל עניינים אחרים, התקשרתי ושחררו אותי

יוליה מלינובסקי: אז, יופי

יוליה מלינובסקי:  זה בדיוק מה שקורה

חנוך דב מילביצקי: אבל אתה חותם ל-X שנים

יוליה מלינובסקי: אבל כשאתה חתמת והתקשרת לפני תום התקופה, אמרו לך: תודה, שלום, מבינים

יוליה מלינובסקי:  זה בדיוק מה שהם עושים עכשיו

יוליה מלינובסקי:  גם אם הם חתומים, הם לא מחויבים

יוליה מלינובסקי:  להגיד על זה סרבנות? בעיניי, זה - - -     

חנוך דב מילביצקי: דרך אגב, הייתה התבטאות של הרמטכ"ל

חנוך דב מילביצקי:  הרמטכ"ל היום התבטא ואמר: מי שקורא לאי-התייצבות למילואים פוגע בביטחון המדינה

יוליה מלינובסקי: מצוין, אבל מילואים זה משהו אחר

יוליה מלינובסקי:  מילואים – על-פי חוק, והתנדבות זה אחרי גיל - - -     

חנוך דב מילביצקי: זה גם מילואים

יוליה מלינובסקי:  אני לא מסכימה

חנוך דב מילביצקי: אז, אני אומר לך: כשאתה מתנדב, אתה חייל מילואים כרגיל

יוליה מלינובסקי: חנוך, אני אשמח שאנחנו נדבר על אלו שחייבים להתגייס על-פי חוק, ושם זו לא סרבנות – שם זה בסדר גמור, תורתם אומנותם

יוליה מלינובסקי:  אתה לא יכול לבוא בצורת איפה ואיפה

חנוך דב מילביצקי: זה לא קשור אחד לשני

יוליה מלינובסקי: זה קשור, בוודאי

חנוך דב מילביצקי: לא קשור

חנוך דב מילביצקי:  זה בסדר שאנחנו מדברים?     

יוליה מלינובסקי: כן, כן

חנוך דב מילביצקי: כי זה כאילו הזמן שלכם

חנוך דב מילביצקי:  אני לא רוצה  - - -     

יוליה מלינובסקי: לא, אני - - -     

חנוך דב מילביצקי: זה כמו שישבה אותה סטודנטית לתואר ראשון בדיוני ועדת החוקה עוד בסבב הקודם – נתתי את הדוגמה הזאת קודם – ואמרה: תראו, מבחינתי, זה שבממשלה שלכם יושבים אנשים שלא למדו לימודי ליבה – אני לא מקבלת את זה שהם יכולים בכלל להחליט עלי איזשהו משהו

חנוך דב מילביצקי:  מבחינתי, זה לא לגיטימי

חנוך דב מילביצקי:  את באה ואומרת: תראה, האנשים הללו לא הולכים לצבא, ולכן זה לגיטימי בכלל לא ללכת לצבא

יוליה מלינובסקי: לא, אני אמרתי משהו אחר

יוליה מלינובסקי:  זה סוג של צביעות

יוליה מלינובסקי:  כאשר ראש הממשלה דופק על השולחן – אנחנו ראינו ושמענו הקלטות ב-13, נכון? – שהוא כועס על זה שהם מתנדבים ולא רוצים וקורא להם "סרבנים" ועד כמה זה חמור ודורש סעד ודורש משהו, ודומני שזו הייתה ישיבה עם פרקליט המדינה, וכפי שאתה הסברת, הם מתנדבים

יוליה מלינובסקי:  הם חתמו, אבל אי-אפשר לעשות שום דבר

יוליה מלינובסקי:  הם יכולים בכל רגע נתון להגיד "שלום, תודה"

יוליה מלינובסקי:  הם לא מחויבים על-פי חוק

יוליה מלינובסקי:  הם עושים את זה על-פי צו מצפונם

חנוך דב מילביצקי: את יודעת מה ההבדל? ההבדל הוא שאנשים שלא הולכים בצבא בגלל סיבות מצפון מוכנים לשלם מחיר ומשלמים אותו

חנוך דב מילביצקי:  האנשים הללו לא משלמים שום  מחיר

חנוך דב מילביצקי:  שום מחיר הם לא משלמים

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה לפתוח את זה? יאללה, בוא נפתח

יוליה מלינובסקי:  בחור שלא מתגייס, שכרגע על-פי חוק הוא חייב להתגייס, ואין אכיפה כי אנחנו במין מצב עגום

חנוך דב מילביצקי: בסדר

חנוך דב מילביצקי:  את מדברת על מגזר אחד – את יודעת שיש הרבה מגזרים

יוליה מלינובסקי: אני לא יודעת אם האי-אכיפה הזאת חלה עכשיו על כולם, אבל זה נועד ספציפית למגזר הזה

יוליה מלינובסקי:  אי-אפשר לברוח מזה

יוליה מלינובסקי:  זו המציאות

יוליה מלינובסקי:  אלה עובדות

יוליה מלינובסקי:  מזה כל הבלגאן

יוליה מלינובסקי:  זה הסיפור של פסקת ההתגברות

יוליה מלינובסקי:  אתה לא יכול לברוח מזה

חנוך דב מילביצקי: אבל אין פסקת התגברות

יוליה מלינובסקי: תהיה

יוליה מלינובסקי:  עכשיו, תוך כדי, ראיתי את השר בן גביר, אתמול שמעתי את סמוטריץ' ולפני כמה שמעתי את גולדקנופ – סבבה, רואים

יוליה מלינובסקי:      אתה יודע מה? לפי מה שאתה אמרת, אם אנשים מוכנים לשלם מחיר, יהיו לנו כאלה שישלמו מיסים ויהיו כאלה שלא ישלמו מיסים כי הם לא רוצים

חנוך דב מילביצקי: לא, אני נגד

חנוך דב מילביצקי:  אני נגד זה בכל דרך ובכל צורה

חנוך דב מילביצקי:  מי שמשתמט צריך לשבת בכלא, מי שמסרב צריך לשבת בכלא, בלי קשר מאיזה מקום הוא בא

נעמה לזימי: חיילי המילואים צריכים להיות בכלא?     

יוליה מלינובסקי: לא

חנוך דב מילביצקי: שימי לב: מי שמסרב – לכלא

יוליה מלינובסקי: אבל גם מי שלא מסרב - - -     

חנוך דב מילביצקי: מי שאין לו חובה ומפסיק התנדבות או אומר שהוא יפסיק התנדבות - - -     

מיכל שיר סגמן: המילה "התנדבות" היא: התנדבות

יוליה מלינובסקי: בנות, אנחנו פה - - -     

חנוך דב מילביצקי: לא היית פה

חנוך דב מילביצקי:  אם היית מקשיבה קודם, היית מבינה - - -     

מיכל שיר סגמן: הייתי במדינה דיקטטורית, ושם שאלו אותי אם תרומה זה וולונטרי

חנוך דב מילביצקי: טוב, אני - - -     

יוליה מלינובסקי: אני מצטערת, סליחה

חנוך דב מילביצקי: יוליה בזכות דיבור

חנוך דב מילביצקי:  אני מסיים לדבר

חנוך דב מילביצקי:  יוליה, זה שלך

יוליה מלינובסקי: זה מאוד ברור

יוליה מלינובסקי:  מי שצריך להתגייס לצה"ל ולא עושה את זה צריך לשבת בכלא

יוליה מלינובסקי:  זה מה שאני שמעתי כרגע, ואני מסכימה עם זה לחלוטין, אלא אם כן יש סיבה רפואית כלשהי או סיבה אובייקטיבית אחרת על-פי חוק

יוליה מלינובסקי:      מה שקורה עכשיו הוא שיש לנו חוק גיוס שחל רק על חלק מהעם, והחלק האחר של העם שם פס על זה בחסות הממשלה

יוליה מלינובסקי:  זה עגום

יוליה מלינובסקי:      מצד שני, יש לנו אנשי מילואים שכבר סיימו את המילואים על-פי חוק והם מתנדבים, והממשלה וראש הממשלה מאוד כועסים עליהם

יוליה מלינובסקי:  למה הוא כועס עליהם?     

חנוך דב מילביצקי: בגלל שהכניסו פוליטיקה, יוליה, רק בגלל זה

יוליה מלינובסקי: למה הוא כועס עליהם? הוא יכול לכעוס על עצמו

יוליה מלינובסקי:  הוא בעצמו לא עשה מילואים כשהוא סיים את השירות, וראיתי כתבות על זה

יוליה מלינובסקי:  הוא נסע והפסיק להתנדב

יוליה מלינובסקי:  בוא, זו צביעות

יוליה מלינובסקי:      לאנשים האלה יש זכות

יוליה מלינובסקי:  זה כמו שאתה יכול לעזור לי במשהו ואתה יכול לא לעזור לי במשהו גם אם אתה התחייבת – קורה

יוליה מלינובסקי:  פה אני אגיד לך משהו: זה לא היה קורה, אם כל ההליך הזה לא היה מזוהם מלכתחילה

יוליה מלינובסקי:  הוא מזוהם מלכתחילה, כי לא היה פה שיח אמיתי ורציני

יוליה מלינובסקי:  כפי שאמרתי לא פעם, אני, באופן אישי, רעיונית, יכולה להסכים עם הרבה מאוד דברים – מה שנקרא, לשים אותם לגמרי על סדר-היום בדיון

יוליה מלינובסקי:  אפילו אמרתי לך, ואני לא מסתירה את זה, ואקבל על זה ביקורת, שגם על ביטול לשכת עורכי הדין כגוף על-פי החוק, עם כל הרישיון והקנס הזה שאתה משלם, אני מסכימה

יוליה מלינובסקי:  אבל, הטיימינג גרוע, כי אין אמון במה שאתם עושים

יוליה מלינובסקי:      לדעתי, ראיתי איפשהו הצעת חוק שמי שמסיים עבודה בפרקליטות המדינה לא יוכל להתמנות לשופט תוך שנתיים

יוליה מלינובסקי:  אני מסכימה, כי בן אדם שעובד בפרקליטות שנים רבות מפתח מחשבה – אתה-יודע, הוא רוצה להרשיע

יוליה מלינובסקי:  הוא לא מחפש משהו אחר

יוליה מלינובסקי:  צאו מהפרקליטות, תעשו - -     

חנוך דב מילביצקי: סניגוריה קצת

יוליה מלינובסקי: - - סניגוריה ציבורית וקצת זה, תעשו את השינוי בראש, ואם הם יהיו ראויים – לגמרי, כי זה טוב

יוליה מלינובסקי:  אני הסתכלתי, ולדעתי, יש לנו כ-5% זיכויים בבתי המשפט

יוליה מלינובסקי:  מה, הפרקליטות והמשטרה עובדות הכי טוב שבעולם?! כולנו יודעים

יוליה מלינובסקי:  אם היינו מדברים באמת על השיח האמיתי - - -          

שמחה רוטמן: אוה, אדוני היושב-ראש

שמחה רוטמן: שמעתי שיוליה פה – באתי לשמוע

יוליה מלינובסקי: אבל תעשה לי טובה - - -     

שמחה רוטמן: את רוצה להתחיל אבל מחדש

יוליה מלינובסקי: לא

יוליה מלינובסקי:  אני נהניתי מחנוך

שמחה רוטמן: מחדש

שמחה רוטמן:  אני רוצה לשמוע את מה שיש לך לומר

יוליה מלינובסקי: זה מה שאמרתי פה: עם 70% מהדברים יכולתי להסכים, אלא אם כן השיח היה אחר והנסיבות היו אחרות

יוליה מלינובסקי:  נתתי דוגמה של לשכת עורכי הדין שיכולתי לחשוב על ביטולה, נתתי דוגמה של הצינון לאנשי הפרקליטות, כשזה לגמרי יכול להיות

יוליה מלינובסקי:  אגב, אני מאוד מסכימה עם זה

יוליה מלינובסקי:  צריכים לעשות סוויץ' בראש: לא רק הרשעה אלא משהו אחר

יוליה מלינובסקי:  אבל, הנסיבות שקרו פה הן נסיבות מזוהמות, כי אין אמון בשיקול הדעת של האנשים שמובילים כרגע את הדבר הזה

יוליה מלינובסקי:      אני גם שמעתי לא פעם תלונות וזעקות שהאופוזיציה לא הביאה שום דבר אמיתי, רציני ומהותי שהיה אפשר לדון עליו

יוליה מלינובסקי:  זה לא נכון

יוליה מלינובסקי:  בסך-הכול, אנחנו, ישראל ביתנו, הגשנו 40 הסתייגויות, ואני יכולה לפרט אחת-אחת, וחלק מהדברים גם נאמרו תוך כדי דיונים, ואלה דברים מהותיים

יוליה מלינובסקי:  לדוגמה: החלטות מדיניות של ממשלה יתקבלו, אם תהיה עתירה על זה, רק בהרכב של שלושה שופטים ולא שופט אחד יקבל את זה אם הוא ירצה

יוליה מלינובסקי:  שלושה שופטים – זה הרף, ואני כבר מעלה את הרף

יוליה מלינובסקי:  אם כאשר תתקבל החלטה לדון על מדיניות ממשלה בבית המשפט הגבוה לצדק, הדיון יהיה בהרכב של 11 שופטים או 13 שופטים

יוליה מלינובסקי:      בנות, אני לא שומעת את עצמי

קריאה: סליחה

יוליה מלינובסקי: ברור לי ששיקול הדעת של שופט אחד לא גובר על שיקול הדעת של הממשלה כולה – לגמרי, אני מסכימה

יוליה מלינובסקי:      אני, למשל, גם רשמתי שם לגבי המינויים, כי, מבחינתי, המדיניות היא דבר שהוא יותר גבוה מהמינוי, ואם ממשלה אישרה או פיטרה מישהו ויהיו עתירות על זה – שגם יהיה רף של שלושה שופטים כדי לקבל את העתירה והדיון יהיה בהרכב מורחב של 5–7 שופטים

יוליה מלינובסקי:  זה ברור

יוליה מלינובסקי:  אפשר לדון על זה ואפשר לחשוב

יוליה מלינובסקי:  זו הסכימה וזה המודל

יוליה מלינובסקי:      אותו דבר לגבי שרים

יוליה מלינובסקי:  הקטנתי שם, כי ברור לי שהממשלה במילוייה או שר בודד זה דברים אחרים ואז עשיתי מדרג: לגבי שרים, הרף יהיה יותר נמוך, אבל עדיין יהיה רף, כך שלא על כל דבר - - -     

שמחה רוטמן: אין לכם הסתייגות כזו

יוליה מלינובסקי: יש

שמחה רוטמן: איפה?     

יוליה מלינובסקי: בסוף

יוליה מלינובסקי:  זו הסתייגות 38

שמחה רוטמן: אוקיי

שמחה רוטמן:  זה לפי מדרג שופטים

שמחה רוטמן:  סליחה, לא ראיתי את זה

יוליה מלינובסקי: הטענה שכל ההסתייגויות פה לא ראויות – אני רואה את הכתבים למיניהם, מה שנקרא: כתבי חצר, שמשתוללים שם ולא מדברים בתום לב

יוליה מלינובסקי:  ברור שב-26,000 הסתייגויות יש הרבה שטויות, ואני גם לא אהבתי את זה מלכתחילה ואני אומרת זאת בפה מלא, כי ידעתי מה הולך להיות והגענו לתוצאה הזאת

יוליה מלינובסקי:  אבל, כמובן, כמו שאמרתי, זו החלטת האופוזיציה, אנחנו חלק וכולם ביחד

יוליה מלינובסקי:  להגיד שכל ההסתייגויות שטותיות זה ממש לא נכון

יוליה מלינובסקי:  אלה דברים אמיתיים

יוליה מלינובסקי:  היינו יכולים לדון על זה, אבל עשיתם לעצמכם מודל ולא הייתם מוכנים: לא שמאלה ולא ימינה

יוליה מלינובסקי:      לגבי פיטורים או מינויים של שומרי סף, כי אלה החלטות הממשלה, גם פה לגמרי הממשלה יכולה לקבל החלטות כאלה

יוליה מלינובסקי:  אף אחד לא חסין, ויש שומרי סף שכן צריך להגיד להם שלום ולהתראות

יוליה מלינובסקי:  כולם בני אדם, ויש טובים ויש פחות טובים

יוליה מלינובסקי:  אבל, היינו יכולים לחשוב על מנגנון שייתן מענה כך שזה לא רק ייראה אלא שזה באמת יהיה הליך עמוק

יוליה מלינובסקי:  אמרתם באופן גורף: שום דבר, נפטר את כולם, נמנה את כולם, מה שבא לנו

יוליה מלינובסקי:  בסיטואציה של היום יהיה אפשר למנות חמור, וזה יהיה בסדר

שמחה רוטמן: יש כאלה שיגידו שכבר היו בעבר מינויים מהסוג הזה - -     

יוליה מלינובסקי: לא בטוח

שמחה רוטמן: - - עם עילת סבירות

מיכל שיר סגמן: ישנת טוב בלילה

שמחה רוטמן: ברור

יוליה מלינובסקי: אבל עכשיו זה עם תעודת כשרות

יוליה מלינובסקי:  אם פעם היינו צריכים לעשות מחמור סוס, עכשיו זה, אתה-יודע, תעודת כשר

שמחה רוטמן: כשקשה לי להירדם, אני קורא גרסאות עבר של האתר של תקווה חדשה

יוליה מלינובסקי: שמחה, אל תתחיל

שמחה רוטמן: סליחה

מיכל שיר סגמן: כבר דיברנו על ה'פייק' הזה, לא?     

יוליה מלינובסקי: גם את

יוליה מלינובסקי:  זהו, די

שמחה רוטמן: סליחה, יוליה

שמחה רוטמן:  לא התאפקתי

יוליה מלינובסקי: יש פה דברים אחרים, אם אתה תעבור על ההסתייגויות האלה – דברים שהם לעומק, דברים שהם אמיתיים, שהממשלה צריכה לפעול בסבירות

חנוך דב מילביצקי: תכף אשוב

יוליה מלינובסקי: מה לא ברור פה? אגב, חבל שפיספסת

יוליה מלינובסקי:  אמרתי שאני פשוט צריכה להסביר

חנוך דב מילביצקי: הייתי חייב רגע

יוליה מלינובסקי: בסדר

יאסר חוג'יראת: להתחיל מהתחלה

יוליה מלינובסקי: אתם כל הזמן אומרים וטוענים שאין שום דבר מהותי, ועכשיו נתתי ליושב-הראש דוגמה: הסתייגות שעושה מדרג להחלטות ממשלה, למינויי ממשלה, שרים

יוליה מלינובסקי:  אמרתי: לחלוטין, נכון, אי-אפשר ששופט אחד יפסול החלטה של ממשלה

יוליה מלינובסקי:  אין לו שיקול דעת יותר טוב מהממשלה כולה

יוליה מלינובסקי:  אז, אמרתי: בואו נעשה את זה במדרג – קבלת העתירה בשלושה, דיון ב-13 או ב-11, ואותו דבר לגבי החלטת שרים

יוליה מלינובסקי:  אלה דברים אמיתיים

חנוך דב מילביצקי: זו, בהחלט, הסתייגות שיש בה טעם

יוליה מלינובסקי: זו הסתייגות מס' 38

יוליה מלינובסקי:  יו"ר הוועדה ניסה להתווכח איתי שלא כתבתי את זה, והובס כרגיל

יוליה מלינובסקי:  הכול בסדר

יוליה מלינובסקי:      דיברתי על המינויים והפיטורים של שומרי סף

יוליה מלינובסקי:  תתפלא לשמוע שאמרתי שיש גם כאלה שצריך להעיף אותם לגמרי, אבל בדרך הנכונה – לא עם אצבע בעין

יוליה מלינובסקי:  לפי החוק הזה, לפי מה שיש עכשיו בנוסח, אפשר למנות חמור וזה יהיה בסדר וסביר

יוליה מלינובסקי:  אלה עדיין אנשים שמקבלים החלטות: לא, כן, כן

יוליה מלינובסקי:  לצערי הרב, יש פה למשל הסתייגות שאם החלטת הממשלה התקבלה בהסכמה של היועץ המשפטי לממשלה, בכלל לא יהיה אפשר לעתור לגבי עילת הסבירות אם זה קיבל את כל הגושפנקא

יוליה מלינובסקי:       יש פה סעיף של תחולה

יוליה מלינובסקי:  אתם רוצים שאף אחד לא יחשוד בכם שאתם רוצים למנות מקורבים וחברי מרכז ליכוד לכל מיני תפקידים? תעשו סעיף תחולה מהכנסת הבא

יוליה מלינובסקי:  מה יותר נקי מזה? ואז, המערכת תדע להתארגן, ואולי צריך עוד שינוי חקיקה

יוליה מלינובסקי:  פה זה כאילו על סטרואידים

יוליה מלינובסקי:  אנחנו ראינו שאפילו אנשי מקצוע שפעם היו בסקאלה, שכביכול בזה, כולם אחד-אחד אומרים שזה גרוע

יוליה מלינובסקי:  אותם פרופסורים שהשתמשתם בהם, שהם תומכים – את מי שמענו? דותן ואלבשן

יוליה מלינובסקי:  אי-אפשר

יוליה מלינובסקי:      עוד הסתייגות מאוד חשובה – אם החוק הזה עובר, וכנראה שזה יעבור, שרים בממשלה וכל שרי הממשלה, תהיה להם אחריות פלילית אישית על מעשיהם של המינויים שלהם

יוליה מלינובסקי:  אם הם ימנו לתפקיד מפתח אנשים, ואחר כך האנשים האלו יעשו דברים לא ראויים או יגרמו נזק, אותו שר – כי הרי אי-אפשר לעתור ואין עילת הסבירות ונגמר – אותו שר יישא באחריות אישית פלילית

חנוך דב מילביצקי: יש עילות אחרות

יוליה מלינובסקי: בסדר

יוליה מלינובסקי:  על מינויים זה דווקא עילת הסבירות

יוליה מלינובסקי:  יש עילות אחרות, ואנחנו מכירים את הוויכוח הזה

יוליה מלינובסקי:  אני מכירה את זה

יוליה מלינובסקי:  אני מרגישה שחזרתי ללימודי התואר

יוליה מלינובסקי:  די

יוליה מלינובסקי:  יש עילות אחרות, אבל יש עילות מיוחדות שהן תרופה לזה

יוליה מלינובסקי:  זה כמו שחלילה בן אדם חולה ומקבל אנטיביוטיקה מסוג מסוים, ואם הוא יקבל משהו אחר – זה לא יעזור לו או שזה יהיה פחות יעיל

יוליה מלינובסקי:  לכל אחד יש את ההתאמה שלו

יוליה מלינובסקי:  לא כולנו ביחד לוקחים את אותה תרופה לפי כל הסימפטומים – נכון? עושים את ההתאמות

יוליה מלינובסקי:  שרי יידעו שאם מחר למישהו – אני מכירה את הליכוד ויודעת מה קורה שם

יוליה מלינובסקי:  אל תספרו לי סיפורים, הייתי מספיק שנים בשטח, אני מכירה ויש לי חברים וידידים ואני יודעת בדיוק, ואני יודעת את הלחץ שיש על שרים בנושא המינויים – אתם צריכים לדעת, גם ממשלה וגם שרים: חברים, זה לא עסק פרטי שלכם

יוליה מלינובסקי:  לתפקידים האלה, למינויים האלה, יש השפעה, כי אם אחר כך אתם תמנו מישהו בגלל לחצים פוליטיים והוא יעשה שטויות ויגרום למדינה נזק כספי, כלכלי או לא-יודעת-מה, האחריות היא שלכם אישית פלילית     אדוני היושב-ראש, אלה דברים מהותיים, ויש פה עוד הרבה דברים מהותיים שהייתי יכולה לדבר עליהם בהרחבה

יוליה מלינובסקי:      אגב, איך ביטול עילת הסבירות בעליון משפיע על בתי משפט מינהליים? שמענו פה שיש השפעה ישירה, וזה חמור, כי שם בעצם מתקבלות החלטות בנושאים הכי חשובים לאזרחים, ואלה העתירות האלה

יוליה מלינובסקי:      סעיפים 33 ו-34 לחוק-יסוד: ממשלה, ששר יכול להאציל סמכויות ויכול לקחת סמכויות מפקידות ולהגיד "זו החלטה שלי" – איך אנחנו נחיה עם זה? לדעתי, בדיון האחרון הביאו לנו לפה יותר מ-500 - -     

קריאה: יותר מ-700

יוליה מלינובסקי: - - יותר מ-700 דוגמאות שזה קורה

יוליה מלינובסקי:  כלומר, צריך להבין את עומק הדברים, מה יהיה, לאן זה יתקדם ומה יהיו ההשפעות

יוליה מלינובסקי:  כרגע, אנחנו לא יודעים, ואני מאוד חוששת שאנשים שמובילים את זה – אגב, זה הכי חשוב – לא פועלים בתום לב

יוליה מלינובסקי:  יש פה אינטרסים נסתרים, יש פה מניעים לא ענייניים

יוליה מלינובסקי:  אילו היינו נמצאים בסיטואציה אחרת, במצב אחר, בשיח אחר, בדיון אחר – לגמרי היינו יכולים להגיע למשהו לטובת האזרחים

יוליה מלינובסקי:  אתן דוגמה למה חשובים הטיימינג והאישיות שמובילה דברים

יוליה מלינובסקי:  כשבגין עשה הסכם שלום עם סאדאת ויצא מסיני, זה גם היה אירוע לאומי, אבל לא עלה בדעתו של אף אחד שבגין עושה את זה ממניעים זרים

יוליה מלינובסקי:  זה היה כוח

חנוך דב מילביצקי: אני יכול לומר משהו קטן? את זוכרת הנאום של בגין בתשובה לאותו נאום של דודו טופז?     

יוליה מלינובסקי: לא

חנוך דב מילביצקי: אז הוא התייחס שם לזה שהאשימו אותו בזה שהוא שלח  להפציץ את הכור בעיראק בגלל שיקולים פוליטיים

חנוך דב מילביצקי:  אחד הדברים שהוא הכי כעס עליהם, וראית שהוא ממש רעד באמת ולא עשה את עצמו, זה על כך שאמרו: "אני אשלח את הבחורים שלנו לזה בגלל

חנוך דב מילביצקי: "

חנוך דב מילביצקי:  אז כן האשימו אותו?     

יוליה מלינובסקי: לא

יוליה מלינובסקי:  גם אם האשימו ואמרו, זה לא תפס

חנוך דב מילביצקי: אני יכול להראות לך שלטים מאז

יוליה מלינובסקי: זה לא הגיע

יוליה מלינובסקי:  תתאר לעצמך שבמקום בגין, מישהו, רבין, היה יוצא מסיני ועושה הסכם שלום עם סאדאת – וואו, וואו

יוליה מלינובסקי:  ראינו את זה באוסלו

יוליה מלינובסקי:  אגב, אתה יודע מי העביר לנו את אוסלו? אתה יודע בהסכמה של מי בסוף עבר אוסלו? אתה לא יודע – אני אספר לך

יוליה מלינובסקי:  אוסלו עבר בהסכמה של אריה דרעי שנמנע מהצבעה, ובתמורה לאוסלו הוא קיבל חוק שמסמיך רק את הרבנות הראשית לטפל בנושא בשר, בייבוא בשר ובכל מה שקשור לשוק הבשר

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, תמורת זה שהוא לא הצביע, ובעצם זה היה קול מכריע – בש"ס לא הצביעו – הם קיבלו חוק בשר וקיבלו מונופול על בשר בארץ על-ידי שליטה ברבנות

חנוך דב מילביצקי: את מתכוונת: על הכשרות

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר היום לעשות ייבוא או שחיטה או שום דבר בתחום הבשר בלי הרבנות הראשית

יוליה מלינובסקי:  זו שליטה בלעדית

יוליה מלינובסקי:  זה חוק מיוחד שהתקבל – זה היה ההסכם – כשמייד אחרי אוסלו הוא עבר

יוליה מלינובסקי:  אחר כך עשו לו תוספת שזה יחול גם על הייבוא

יוליה מלינובסקי:  תשאל את עצמך לגבי כל מה שקורה עכשיו

יוליה מלינובסקי:  אגב, יש בשר כשר בחו"ל, ויש גופי כשרות בין-לאומיים שמקובלים, וכשהרבנים הראשיים בחו"ל הם אוכלים מהכשרות שלהם והכול טוב

יוליה מלינובסקי:  כשאנחנו מגיעים לייבוא, הבשר נעצר שם ואין אפשרות – שליטה מלאה

יוליה מלינובסקי:  לכן, יש את כל הסיפור הזה שהשוחטים שלנו נוסעים לחו"ל בהשגחה, בהרבה מאוד כסף, בהרבה מאוד קומבינות והרבה מאוד שחיתות

יוליה מלינובסקי:  בוא, לא נפתח את זה – זה דיון אחר ושלם

יוליה מלינובסקי:  בזמנו, עשיתי דיונים על זה בוועדה מפה עד הודעה חדשה ונדהמנו

יוליה מלינובסקי:  אני רק יכולה להגיד: זו השחיתות

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, זה עבר בידיים של דרעי, ובתמורה הוא קיבל את החוק של הבשר – השליטה של הרבנות

יוליה מלינובסקי:  זה חוק מיוחד רק על בשר

יוליה מלינובסקי:  תאר לעצמך שרבין היה עושה את הסיפור הזה עם הסכם השלום עם מצרים והיה יוצא מסיני – וואו

יוליה מלינובסקי:      אגב, כששרון עשה את ההתנתקות, הייתי בגוש קטיף עם אביגדור ליברמן, השמאלן – בסדר? מי הצביע פה עבור ההתנתקות? – אנשי הליכוד, כולל אלה שעכשיו הם בממשלה או במל"ל

יוליה מלינובסקי:  דומני שצחי הנגבי תמך בהתנתקות וגם ביבי

יוליה מלינובסקי:      הכול עניין של טיימינג בחיים, וגם הזהירות המתבקשת

יוליה מלינובסקי:  כרגע, במה שקורה אין אמון, כי אתה יודע שלאותם אנשים שמובילים את זה יש רוע, יש מניעים אישיים ויש שיקולים זרים

יוליה מלינובסקי:  אגב, משה סעדה אמר: "מה, זו פסקת

יוליה מלינובסקי:  זה הסבירות, זה ככה, זה בקטנה, זה לא מעניין", אבל לא לשקר

יוליה מלינובסקי:  יש את זה, יש התגברות, יש ועדה לבחירת שופטים ויש יועמ"שים

חנוך דב מילביצקי: התגברות כללית לא תהיה, את יודעת

יוליה מלינובסקי: רק על משתמטים, על סרבנים שצריכים לשבת בכלא

חנוך דב מילביצקי: אני לא יודע לגבי חוקים ספציפיים, אבל התגברות כללית, שדיברו עליה בהתחלה, שאפשר יהיה להפוך חוק בהחלטה של הכנסת – זה לא יהיה

יוליה מלינובסקי: אני אומרת שוב: כל מי שמשתמט מצה"ל ולא מתגייס, על-פי חוק צריך לשבת בכלא, גם אם הוא שייך למגזר כזה או אחר

יוליה מלינובסקי:  זה בלי קשר לשום מגזר

יוליה מלינובסקי:  אבל, להגיד על אנשים שהם מתנדבים סרבנים זה לכבס מילים

מיכל שיר סגמן: זה לשקר – זה לא לכבס

יוליה מלינובסקי: אתה יודע שאפשר לפתור את סיפור היועמ"שים בלי חוק בכלל? לא צריך חוק

יוליה מלינובסקי:  הכול זה סתם כדי לעצבן

יוליה מלינובסקי:  הייתה החלטת ממשלה – אני לא זוכרת מתי – שיועמ"ש במשרד ממשלתי יכול לכהן שש שנים, אבל הייתה שם תוספת שממשלה צריכה להסדיר את תנאי הפרישה כי אנשים מתמנים לתפקידים ואז יש את השאלה איך הם יוצאים, כאילו מדובר בדרך יציאה, ואת זה פשוט לא עשו עד היום

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, צריך להסדיר תנאי פרישה

יוליה מלינובסקי:  לא צריך בכלל לעשות שום דבר

יוליה מלינובסקי:  אתה מקבל יועמ"ש של משרד ממשלתי לשש שנים

חנוך דב מילביצקי: בבית הנשיא דיברנו על כל מיני פתרונות

חנוך דב מילביצקי:  קודם כול, הייתה הסכמה שצריך לטפל בנושא הזה

חנוך דב מילביצקי:  דיברנו באמת על פתרון אחד שהוא קציבת כהונה מתחת לשש שנים

חנוך דב מילביצקי:  דיברנו על פתרון אחד של סבב, כלומר כמו שיש חשבים שעוברים בין המשרדים גם יועצים משפטיים יעברו בין המשרדים

יוליה מלינובסקי: אני דווקא לא - - -     

חנוך דב מילביצקי: היה נושא של כן לקבוע נוהל מקוצר או אחר ממה שקיים היום של העברת יועץ משפטי מתפקידו

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת, בבית הנשיא כל הזמן באנו ואמרנו ששני הדברים שאנחנו הכי קרובים בהם זה נושא היועמ"שים

חנוך דב מילביצקי:  נושא הסבירות זה לא סתם; באמת היו שם הרבה מאוד הסכמות

יוליה מלינובסקי: אני אומרת לך שלגבי יועמ"שים, כבר בלי חוק עכשיו, במצב הנוכחי, אתה עושה את זה ואתה מסדר את הנושא

יוליה מלינובסקי:  יש כבר החלטת ממשלה, ואף אחד לא יכול לערער על זה – אתה מסדר את סיפור תנאי הפרישה, תנאי היציאה

יוליה מלינובסקי:  אגב, זה מאוד הגיוני; אנשים מתמנים לתפקידים בכירים, וזה מאוד עושה שכל

יוליה מלינובסקי:  תעשו את זה

יוליה מלינובסקי:  אני לגמרי אומרת שיש יועצים משפטיים במשרדי ממשלה שצריך להעיף אותם, שהם לא מתקדמים, שהם עוצרים את המשרד ושהם עושים רק מה שנוח להם

יוליה מלינובסקי:  אני מאוד בעד, כי זה נכון

יוליה מלינובסקי:  לא סתם בצבא, בחברות גדולות בין-לאומיות, יש תמיד סבב תפקידים; בן אדם שיושב בתפקיד 20 שנה זה לא בריא

חנוך דב מילביצקי: מצמיח שורשים

יוליה מלינובסקי: לא, זה לא בריא

חנוך דב מילביצקי: אני מבין

חנוך דב מילביצקי:  את לא צריכה להסביר לי

יוליה מלינובסקי: כולנו מכירים את זה ויודעים את זה

יוליה מלינובסקי:  אתה אפילו לא צריך את החוק

יוליה מלינובסקי:  תסדירו את נושא הפרישה, אף אחד לא יוכל להגיד שום דבר, וקדימה

יוליה מלינובסקי:  אבל, שלא יעיפו

יוליה מלינובסקי:  אם אתה רוצה לסיים כהונה של יועמ"ש בתוך שש השנים האלו, תסדירו דרך איך ובצורה הוגנת

יוליה מלינובסקי:  יכול להיות שמישהו התחיל לעבוד והוא לא מתאים וגורם נזק – בסדר

יוליה מלינובסקי:  בנוסף, שזה יהיה גם בסבירות

יוליה מלינובסקי:  כפי שאמרתי לך, וכל הזמן אמרתי לרוטמן ופשוט – היית פעם בהיפודרום, איפה שהסוסים רצים?     

חנוך דב מילביצקי: לא

יוליה מלינובסקי: אתה יודע איך סוס דוהר ומה עושים כדי שהסוס ידהר מאוד מאוד מהר וששום דבר לא יסיט את דעתו? שמים לו מגבלות על הראייה

יוליה מלינובסקי:  זה מה שקורה פה – אתם ככה בראייה מאוד מאד צרה ומאוד מוגבלת

יוליה מלינובסקי:  אם טיפה תפתחו, אפילו בקצת, תראו שיש פתרונות

יוליה מלינובסקי:  בסוף הפתרונות האלה – חלקם פה

יוליה מלינובסקי:  אפשר להתווכח אבל זה קיים

יוליה מלינובסקי:      כמובן שיש את הפיל שבחדר, שהוא הסיפור של אריה דרעי

יוליה מלינובסקי:  אני רואה שחבר הכנסת דרעי הוא עכשיו בפרופיל נמוך

יוליה מלינובסקי:  הוא לא מתראיין, לא מופיע, לא מגיע, לא רואים אותו ולא שומעים אותו, ואגב, בחוכמה גדולה

יוליה מלינובסקי:  אני לא מסכימה איתו בהמון דברים, ואני עדיין אומרת שהוא איש חכם

יוליה מלינובסקי:  זה ויכוח שלנו אמיתי ושורשי

יוליה מלינובסקי:  אילו חבר הכנסת דרעי בזמנו היה מתנהל ומתנהג אחרת והיה באמת מגלה אחריות בחוק הגיוס ב-2018, תפוח-האדמה הלוהט הזה כבר מזמן היה מאחורינו לגמרי

יוליה מלינובסקי:  זה רק מראה עד כמה לפעמים פוליטיקה משפיעה על השיקולים

נעמה לזימי: אני יכולה להגיד לך עוד אופציה שנתקעה פה? – לא עשו פה חינוך ממלכתי חרדי

נעמה לזימי:  החינוך המפלגתי הפרטי מוציא מהישראליות ומוציא מהאופציה להיות חלק מהחברה בצבא, בפרנסה, בתעסוקה וגם בכול

נעמה לזימי:  הם יודעים טוב מאוד שאם הם היו חלק מהחינוך הממלכתי - -      

יוליה מלינובסקי: הכול היה נראה אחרת

נעמה לזימי: - - הכול היה נראה אחרת באופן טבעי

יוליה מלינובסקי: נכון, לגמרי

יוליה מלינובסקי:  אין לי שום בעיה

יוליה מלינובסקי:  כל אחד ישמור על איך הוא רוצה לחיות, מה הוא רוצה לאכול ועם מי הוא רוצה לחיות

יוליה מלינובסקי:  אין לי בכלל עניין להתערב בזה

יוליה מלינובסקי:  גם לגבי מנהגים דתיים, אתם רוצים ככה? – תעשו

יוליה מלינובסקי:  אבל, יש סל חובות בסיסי שהוא על כולם

נעמה לזימי: נכון

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר להתעלם מזה

יוליה מלינובסקי:  אני מוכנה ולגמרי מסכימה, גם מבחינת תקציבים וגם מבחינת צרכים, חברה ותשתיות, ואין לי שום בעיה

יוליה מלינובסקי:  אבל, איפה הכעס? – כאשר אומרים: לא, לא, לא, את זה אנחנו נקבל, ופה אנחנו לא ניתן

יוליה מלינובסקי:  אני כל הזמן אומרת שאני יכולה גם לקבל מצב שבחור חרדי – אגב, ש"ס לא ושלא יספרו לי סיפורים

יוליה מלינובסקי:  ש"סניקים הם לא כאלה דתיים וזה משהו אחר – ואני מדברת על החרדים, יגיד "לא מתאים לי, אני לא יכול, יש לי בעיה", לא-יודעת, "אני פציפיסט ולא לוקח נשק" – אז שירות לאומי בבתי חולים ובמוסדות

מיכל שיר סגמן: אבל, שלמה קרעי רוצה לבטל את צבא העם

יוליה מלינובסקי: לא

יוליה מלינובסקי:  מיכל, דקה

מיכל שיר סגמן: הוא אמר

נעמה לזימי: מה הוא אמר?     

מיכל שיר סגמן: שהוא רוצה לבטל את צבא העם

יוליה מלינובסקי: מי אמר?     

מיכל שיר סגמן: שלמה קרעי – שצריך לבטל את צבא העם ולהפוך את זה לצבא בשכר

נעמה לזימי: מתי הוא אמר את זה?     

מיכל שיר סגמן: הוא אמר את זה בערוץ 12 או בערוץ 13

יוליה מלינובסקי: הלגיון הצרפתי זה מה שאנחנו צריכים

יוליה מלינובסקי:  זה, חלילה

מיכל שיר סגמן: ברגע שעושים חוקים פריווילגיים שמקבעים את הפריווילגיות בחוק, שיש חלק שמתגייסים וחלק שלא, נגמר צבא העם

מיכל שיר סגמן:  - -     

יוליה מלינובסקי: בנות, תנו לי לסיים

מיכל שיר סגמן: - - אין לו בעיה עם זה

יוליה מלינובסקי: זה, חלילה

מיכל שיר סגמן: אבל שר בממשלה אמר את זה

יוליה מלינובסקי: שלמה קרעי אומר הרבה שטויות

נעמה לזימי: נכון

יוליה מלינובסקי: הוא בין אלו שעדיף היה שלא ידברו

מיכל שיר סגמן: יש קונצנזוס על המשפט הזה גם מטעם הקואליציה, לדעתי

יוליה מלינובסקי: פה אני יכולה להגיד שמהיכרות עם חבר הכנסת שלמה קרעי, אם הוא היה ממעט לדבר – כולנו היינו מרוויחים, בסדר? זהו בדיוק המצב שאין בן אדם שלא הצטער על ראיון שהוא לא נתן

יוליה מלינובסקי:  זה בדיוק המצב של שר התקשורת שלנו שלמה קרעי

יוליה מלינובסקי:      אבל הפיל שבחדר הוא אריה דרעי

יוליה מלינובסקי:  כולנו מכירים את השתלשלות העניינים

יוליה מלינובסקי:  כולנו יודעים מה התוצאה

יוליה מלינובסקי:  אחת ההסתייגויות שאני הגשתי פה, כדי להדוף לגמרי את הסיפור הזה, היא להגיד דבר כזה: בן אדם שנפסל על-ידי בית משפט מכהונה או ממינוי לא יוכל להתמנות במהלך אותה כנסת – כך שלא יהיה כביש עוקף עזה, שלא יהיה שימוש לרעה

יוליה מלינובסקי:  אם כבר נפסל, זהו; לכנסת הנוכחית הוא לא יוכל להתמנות

יוליה מלינובסקי:  אני ממליצה באמת בחום, ואם יש אפשרות להעביר את זה לחבר הכנסת דרעי: הוא כבר ויתר פעם אחת

יוליה מלינובסקי:  הוא זה שעצר את חוק דרעי 2, כי הוא הבין לאן זה הולך ומה יהיו התוצאות

יוליה מלינובסקי:  אז, גם פה

יוליה מלינובסקי:  אגב, ההסתייגות הזאת קיימת פה, ואני אבקש הצבעה עליה במליאה

יוליה מלינובסקי:      זה צלצול של הבת שלי? תבדקי מה היא רוצה

קריאה: הכי חשוב

יוליה מלינובסקי: אבל אני על דרעי כרגע

יוליה מלינובסקי:  שלא יעז להתמנות

יוליה מלינובסקי:  קרה מה שקרה, והוא יודע מה קרה שם, כולנו יודעים וגם ראינו

יוליה מלינובסקי:  אל תהפכו את זה - - -     

קריאה: שמישהו  יכול להחליף אותך

נעמה לזימי: רונוש? גם לבת שלי קוראים רונה

נעמה לזימי:  את צריכה לדבר איתה ולהגיד לה שגם לבת שלי קוראים רונה

יוליה מלינובסקי: אני ממליצה בחום: - -      

נעמה לזימי: ממליצה בחום על השם רונה

יוליה מלינובסקי: יונה, תתקשר לבדוק מה היא רוצה

יוליה מלינובסקי:      - - לא לעשות שימוש בזה, לא לנסות להתמנות שוב, כי זה יהיה אות קין לכל הדבר הזה

יוליה מלינובסקי:  אם היינו רוצים להבין עד כמה זה מושחת, עד כמה זה פרסונלי, עד כמה זה לא תקין ועד כמה זה לא סביר – אם אריה דרעי יעז להשתמש בזה הוא יישא בתוצאות, ואני כבר אומרת את זה

שמחה רוטמן: תודה

יוליה מלינובסקי: חנוך, תודה

יוליה מלינובסקי:      אנחנו לקראת סיום הדברים שלי

יוליה מלינובסקי:  אגב, סיפרתי – אתה כנראה פיספסת את זה – שמי שחולל הסתייגויות זה היה מפלגת ימינה זיכרונה לברכה

יוליה מלינובסקי:  עם ראש המפלגה שלך, בצלאל סמוטריץ', הם המציאו את המחולל

שמחה רוטמן: זה היה העוזר של מתן שהמציא את המחולל – לפחות לתת לו את הקרדיט

שמחה רוטמן:  מתן נמצא איפשהו נמצא

יוליה מלינובסקי: לא

יוליה מלינובסקי:  אני זוכרת איך סמוטריץ' היה גאה

שמחה רוטמן: יוליה, מי שהמציא את מחולל ההסתייגויות – צריך לתת את הקרדיט למי שמגיע לו הקרדיט, לביא, העוזר של מתן כהנא

שמחה רוטמן:  הוא היה הראשון

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת את חבר הכנסת סמוטריץ' אז היה גאה במה שהמציאו, ומפלגת ימינה בכלל גרמה המון נזק

יוליה מלינובסקי:  הם הכניסו לנו את השיח הזה – איילת שקד – על מערכת המשפט, וזה שיח מגעיל ופוגעני

יוליה מלינובסקי:  הם המציאו לנו מכונת הסתייגויות

יוליה מלינובסקי:  תשאל את סמוטריץ', נו

יוליה מלינובסקי:  אני זוכרת את זה

שמחה רוטמן: יוליה, אני תמיד אוהב את

שמחה רוטמן:  את זוכרת את הצעת החוק שלך ששוללת לגמרי מבית המשפט את האפשרות לבטל חוקים?     

יוליה מלינובסקי: נכון

יוליה מלינובסקי:  איזה?     

שמחה רוטמן: יש לך הצעת חוק שאת חתומה עליה, שבית משפט בכלל לא יכול לבטל חוקים – נקודה, סוף פסוק – וצריך 13 שופטים כדי שהוא יוכל להגיד שחוק לא תואם לחוקי-יסוד

יוליה מלינובסקי: נכון

יוליה מלינובסקי:  אגב, יש את זה פה בהסתייגויות

שמחה רוטמן: לא, זה רק לבטל חוק

יוליה מלינובסקי: חוק זה משהו אחר

שמחה רוטמן: 13 שופטים שלא יכולים  לבטל

יוליה מלינובסקי: אני אפילו אמרתי שעל מדיניות ממשלה אני צריכה 13 שופטים, אז אני לגמרי עומדת ברף שלי

שמחה רוטמן: אבל הם לא יכולים לבטל חוק – הם רק יכולים להצהיר

שמחה רוטמן:  זו הצעת חוק שלך

יוליה מלינובסקי: אנחנו דיברנו על זה לא מעט

יוליה מלינובסקי:  אנחנו אמרנו לך שהיינו יכולים לגמרי לחשוב על כל מיני אופציות, על כל מיני מודלים, אבל אתה עכשיו כמו בהיפודרום, כמו סוס – שם עליך פה מגבלת ראייה ואתה רץ קדימה עם הראש לקיר

שמחה רוטמן: אפשר למנות סוס למפכ"ל או לא?

יוליה מלינובסקי: אתה לא חייב לענות לי

יוליה מלינובסקי:  תגיד תודה שאני לא אמרתי לך: חמור – בסדר? אתה כמו סוס

שמחה רוטמן: אבל, זה סוס שאפשר למנות למפכ"ל או סוס שאי-אפשר למנות למפכ"ל?     

מיכל שיר סגמן: לפי החקיקה שלכם, אתם יכולים לעשות מה שאתה רוצים גם כך

מיכל שיר סגמן:  אתה באמת שואל?     

יוליה מלינובסקי: אני חושבת שכל האירוע פה יצא מכלל שליטה

יוליה מלינובסקי:  מה שקורה פה הוא שאין פה הרבה שכל

יוליה מלינובסקי:  בתיקון הזה שאתם עושים עכשיו אין שכל

יוליה מלינובסקי:  אנחנו גם לא מבינים את ההשלכות לרוחב

יוליה מלינובסקי:  אם אתם באמת רוצים שזה יהיה נקי, שאנחנו לא נחשוב שאתם עושים את זה כדי לפטר יועמ"שית, פרקליט המדינה או מנהלת רשות החברות – כולנו ראינו את השיח שלה עם דודי אמסלם – ואם אתם באמת רוצים שאנחנו נאמין שאתם לא עושים את זה למען אריה דרעי, ואם אנחנו באמת נאמין שאתם לא עושים את זה בשביל מינויים פוליטיים בשירות המדינה, בואו נחיל את החוק הזה ואת התיקון הזה מהכנסת הבאה

יוליה מלינובסקי:  זה מאוד פשוט

יוליה מלינובסקי:  ואז, נלמד, נבין את ההשלכות, ונעשה התאמות בחקיקה אחרת, כי סביר להניח שצריך לעשות התאמות בחקיקה אחרת

יוליה מלינובסקי:  אבל, אתם רצים עם ראש בקיר ואחריי המבול

יוליה מלינובסקי:  זה בדיוק מה שקורה פה

יוליה מלינובסקי:      אני חושבת שכולם בסוף יצטערו על מה שקורה פה, וזה ברור לי שבסופו של דבר יהיה שימוש לא תקין בכל האירוע הזה, כי אנחנו מכירים את הקליינטים ואנחנו יודעים מי יושב בממשלה, אנחנו מכירים את הרוח הגבית שם ואנחנו מכירים את האינטרסים שיש שם

יוליה מלינובסקי:       בסוף, זה מה שאמרתי למלביצקי: אחת ההסתייגויות פה היא ששר יישא באחריות אישית פלילית פלילית, אם המינוי שלו יגרום לנזק למדינה

יוליה מלינובסקי:  ואז, נראה איך הם ירוצו למנות על מיני מקורבים לא ראויים לתפקידי מפתח במדינה

יוליה מלינובסקי:      דבר אחרון – אני כל הזמן עדיין שומעת את הזעם והכעס על ההתנתקות

יוליה מלינובסקי:  סיפרתי לך שהייתי שם, בגוש קטיף, עם ליברמן

יוליה מלינובסקי:  אלה שהם היום בממשלה דווקא הצביעו בעד ההתנתקות, ואנחנו היינו נגד

יוליה מלינובסקי:  אבל אין מה להשוות

יוליה מלינובסקי:  עם כל הכאב, עם כל הכעס, עם כל הקרע ועם כל הדם, ההתנתקות לא שינתה את שיטת הממשל בישראל

יוליה מלינובסקי:  זה היה אירוע אמוציונאלי קשה ואירוע מדיני עם השלכות קשות בחברה וגם פרטנית, אבל האירוע הזה לא שינה את המבנה השלטוני של המדינה

יוליה מלינובסקי:  לכן, אין פה מה להשוות

יוליה מלינובסקי:       מה שאתם כרגע מובילים בתור עילת הסבירות – להגיד על זה צמצום זה פגיעה באינטליגנציה

יוליה מלינובסקי:  חוק היועמ"שים – אמרתי למלביצקי שאפשר לפתור את זה ממש ולסדר את הסיפור הזה תנאי הפרישה בלי חקיקה בכלל

יוליה מלינובסקי:  פסקת ההתגברות, הוועדה לבחירת שופטים – זו מהפכה שלטונית

יוליה מלינובסקי:  כל החוק הזה וכל נושא בנפרד זה לא סוף המדינה, אבל במצטבר, במכלול, זה כן ישנה את פני מדינת ישראל, וזה יקרה לאט וזה יקרה בשקט

יוליה מלינובסקי:  מה זה "לאט"? זה פשוט יקרה בשלבים, וכשאנחנו כבר נגיע לחקיקה האחרונה, נסתכל אחורה ושם כבר הכול יהיה הרוס ופשוט לא יהיה קיים ויהיה מאוד מאוד קשה לשנות

יוליה מלינובסקי:  ואז, שם, חלילה, אלה כבר יהיו מהפכות עקובות מדם

יוליה מלינובסקי:  אני, חלילה, לא רוצה להגיע לשם

יוליה מלינובסקי:  זה לא ענייני, וזו לא דרכי

שמחה רוטמן: חלילה וחס

שמחה רוטמן:      אני רוצה לנצל את ההזדמנות לאחל החלמה למפגינה שנדרסה בכביש

יוליה מלינובסקי: כן, דיברנו על זה קודם

שמחה רוטמן: אני חושב שאנחנו, כנבחרי הציבור, האחריות שלנו, ואני אומר לך שהחששות שאת מעלה מובנים

שמחה רוטמן:  את אומרת: כל חקיקה בפני עצמה היא לא סוף העולם, אבל לאט-לאט ובשלבים

שמחה רוטמן:  הדרך האחראית למנוע את התרחישים שאת מדברת עליהם היא להיכנס לדיונים במטרה להגיע להסכמות

שמחה רוטמן:  זה היה אפשרי גם בחוק, וזה עדיין אולי אפילו אפשרי

מיכל שיר סגמן: נשמח

שמחה רוטמן: לא, תשמחו - - -     

נעמה לזימי: רגע, אמרת "אפשרי", ועכשיו אתה אומר "לא"?     

מיכל שיר סגמן: אפשר לעצור את החקיקה

שמחה רוטמן: לא, לא

שמחה רוטמן:  סליחה - - -     

נעמה לזימי: אמרת "אפשרי", ועכשיו אמרת "לא"?     

שמחה רוטמן: שנייה

מיכל שיר סגמן: אתה לא יכול לשבת ולדבר ולהמשיך

שמחה רוטמן: לא, סליחה

שמחה רוטמן:  אני לקחתי לכם מהזמן כי אתם לא רוצים שאני אדבר

שמחה רוטמן:  בסדר, סליחה

שמחה רוטמן:  בבקשה

נעמה לזימי: אבל אמרת "זה עדיין אפשרי", ואז היא אמרה לך "נשמח", ואז אמרת לה "לא"

שמחה רוטמן: לא, סליחה

נעמה לזימי: זה מה שקרה

שמחה רוטמן: נעמה, היא לא אמרה "נשמח" - -     

נעמה לזימי: היא אמרה רק "נשמח"

שמחה רוטמן: - - היא אמרה "תעצרו את החקיקה"

נעמה לזימי: לא, לא, לא

נעמה לזימי:  היא אמרה "נשמח", אמרת "לא", ואז היא אמרה "תעצרו את החקיקה"

שמחה רוטמן: נעמה, אני הייתי פה

נעמה לזימי: אני גם הייתי פה

יוליה מלינובסקי: אדוני יושב-הראש, נעמה, - - -     

שמחה רוטמן: אני הייתי פה

שמחה רוטמן:  היא אמרה "תעצרו את החקיקה" - - -     

מיכל שיר סגמן: לא הבנתי

מיכל שיר סגמן:  למה מצטטים אותי עכשיו ארבע פעמים

שמחה רוטמן: כי את פה ואת אמרת וזה גם מצולם, ונעמה ממשיכה לחזור

יוליה מלינובסקי: חברים, חברים, בנות, חברות הכנסת - - -     

שמחה רוטמן: בכל מקרה, תודה רבה

שמחה רוטמן:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי

נעמה לזימי: אני לא יודעת

נעמה לזימי:  הוא נלחץ שאמרת "נשמח"

נעמה לזימי:  הוא נלחץ מה"נשמח"

יוליה מלינובסקי: חברות הכנסת, בנות - - -     

שמחה רוטמן: נעמה, זה התור של יוליה

מיכל שיר סגמן: מה קרה פה עכשיו?     

נעמה לזימי: לא

נעמה לזימי:  עכשיו התור שלי

יוליה מלינובסקי: אני מסיימת עכשיו

נעמה לזימי: אין בעיה

שמחה רוטמן: אני, כמובן, לא מתערב לכם

נעמה לזימי: הכול טוב

יוליה מלינובסקי: אתה אומר שאפשרי? קח את הסעיף הזה שבו עשיתי מדרג – זה עדיין אצלך בהסתייגויות

יוליה מלינובסקי:  זה לא בתוך ה-26,000

יוליה מלינובסקי:  אני הגשתי בסך הכול 40 הסתייגויות, אבל כל הסתייגות - - -     

שמחה רוטמן: נכון

שמחה רוטמן:  - -     

נעמה לזימי: הוא מחרטט

שמחה רוטמן: - - רק שאתם חושבים, בניגוד אפילו לקווים הכי – באו ואמרו לי: יואב דותן, יואב דותן

שמחה רוטמן:  יואב דותן אמר: אפילו המינימום של המינימום

שמחה רוטמן:  הרי הוא הציג שניים-שלושה מתווים, אבל אפילו במתווה הכי קיצוני שלו, כאילו שרחוק מאיתנו, ואני לא מדבר על המתווים הראשונים, הוא אמר שעל החלטות מדיניות אין ביקורת של הממשלה – נקודה, סוף פסוק – לא ברוב אחד, לא בשניים ולא ברוב של 15

שמחה רוטמן:  אין

שמחה רוטמן:  נקודה, סוף פסוק, זה מה שהוא הציע

שמחה רוטמן:  בדיון הראשון הוא אפילו אמר: גם החלטות פרטניות שלהם – אין ביקורת

שמחה רוטמן:  לאט-לאט גם בזה הייתה נסיגה

שמחה רוטמן:  אי אפשר - - -     

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לסיים

שמחה רוטמן: בסדר

שמחה רוטמן:  סליחה

שמחה רוטמן:  לכן, אני אומר - - -     

נעמה לזימי: כן, גם הזמן שלי עבר

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לסיים

יוליה מלינובסקי:  אחת ההסתייגויות פה היא שלא יהיה אפשר להגיש עתירה נגד מדיניות הממשלה, החלטת הממשלה, אם היא התקבלה בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה

שמחה רוטמן: בסדר

יוליה מלינובסקי: אתה עדיין צריך - - -     

שמחה רוטמן: אולי נוסיף גם שנהפוך למדינה דיקטטורית שיהיה צריך את ההסכמה של הרמטכ"ל לכל החלטה

נעמה לזימי: אתה אכן רוצה מדינה דיקטטורית

יוליה מלינובסקי: עכשיו, אגיד לך משהו לסיום

יוליה מלינובסקי:  הבעיה המרכזית לגבי למה אי-אפשר להגיע למתווה, להסכמות לעניינים, זה אותם אנשים שמנהלים את האירוע הזה, כי אין בכם אמון - -     

שמחה רוטמן: טוב

יוליה מלינובסקי: - - אין בכם יושרה, אתם עושים את זה לא בטוב לב והידיים שלכם לא נקיות

יוליה מלינובסקי:  יש מניעים זרים, שאנחנו לא נשקר לעצמנו – כולנו יודעים

שמחה רוטמן: אני נעלב

יוליה מלינובסקי: אל תיקח את זה אישית

שמחה רוטמן: טוב

יוליה מלינובסקי: אל תיקח את זה אישית

יוליה מלינובסקי:  זה הסיפור, זה האירוע

שמחה רוטמן: הבעיה היא האנשים, אבל "אל תיקח את זה אישית"

שמחה רוטמן:  בסדר

יוליה מלינובסקי: אגב, אני לא חושבת שאתה בכלל אירוע

יוליה מלינובסקי:  אתה הכלי – משתמשים בך

יוליה מלינובסקי:  אתה כמו רובה

יוליה מלינובסקי:  רובה לא יורה בלי שמישהו מפעיל אותו

יוליה מלינובסקי:  בסוף, מפעילים אותך

יוליה מלינובסקי:  יש את יריב לוין ויש את ראש הממשלה

יוליה מלינובסקי:  אם יגידו לך "סטופ", אתה תעצור

יוליה מלינובסקי:  זה האירוע, ולא נשקר לעצמנו

שמחה רוטמן: תודה רבה

יוליה מלינובסקי: בנסיבות האלה או שאתם עוצרים, גניזה מוחלטת של כל האירוע הזה ואז מתחילים באמת מהתחלה אבל בתום לב ובלי שיקולים זרים או שהמדינה פה, אתה-יודע,  - - -     

שמחה רוטמן: ה' ישמור

יוליה מלינובסקי: כן, ה' ישמור

יוליה מלינובסקי:  אתה לא יכול לא להסתכל על מה שקורה בחוץ

מיכל שיר סגמן: למה נורא קר פה?     

שמחה רוטמן: כדי שנוכל לשבת פה בנעימות ובנחת

שמחה רוטמן:      להתראות, יוליה

שמחה רוטמן:  יום טוב

יוליה מלינובסקי: לקראת תשעה באב תעשו חשבון נפש

שמחה רוטמן: אנחנו נתחיל גם היום

שמחה רוטמן: גם היום

מיכל שיר סגמן: תשעה באב, יום כיפור

נעמה לזימי: לגמרי

שמחה רוטמן: אתם מספרים לנו את הלו"ז או שאתם מפתיעים אותנו לגבי כמה זמן כל אחד מדבר?     תעלי במעלה אחת – לא להיסחף פה

נעמה לזימי: אני דווקא רוצה להקריא, ויש את התקציר של זה - -     

מיכל שיר סגמן: 18 מעלות?     

שמחה רוטמן: כיוונתם 18 שעות, אז 18 מעלות

נעמה לזימי: אז אם את מעלה ל-19, זה 19 שעות?     

שמחה רוטמן: לא

שמחה רוטמן:  אסור

שמחה רוטמן:  אפשר רק לרדת

נעמה לזימי: אני ממשיכה את נימוק ההסתייגויות שלי

נעמה לזימי:  אני רוצה דווקא להקריא חלקים - - -     

שמחה רוטמן: למה העלית?     

מיכל שיר סגמן: יש לנו כאן רוב נשי

נעמה לזימי: מיכל, תצטרכי לתת לי לדבר

שמחה רוטמן: למה העלית?     

מיכל שיר סגמן: אני לא יודעת

מיכל שיר סגמן:  אני רק אומרת שיש כאן רוב נשי, והוכח מדעית שלנשים יותר קר

מיכל שיר סגמן:  אז, אין מה לעשות

מיכל שיר סגמן:  הרוב עדיין קובע גם בזה

נעמה לזימי: והרוב תנמק

שמחה רוטמן: הציבור תחליט, והרוב תנמק

נעמה לזימי: והרוב תנצח

נעמה לזימי:      אני רוצה להקריא ממכתבו של ד"ר זאב פלדמן, יו"ר ועד רופאי שיבא ויו"ר ארגון רופאי המדינה, ויש לי פה גם תקציר: "עילת הסבירות הייתה הבסיס לעתירה של הר"י לבג"ץ ב-2008 על היעדר קריטריונים להכללת תרופות וטכנולוגיות חדשות בסל הבריאות, והביאה ליצירתם

נעמה לזימי:  עתירת הר"י לבג"ץ בינואר 2011, על מחסור במיטות אשפוז, הביאה להחלטת ממשלה בפברואר, לתוספת של 960 מיטות

נעמה לזימי:  עתירת הר"י והאיגוד לפסיכיאטריה לבג"ץ בינואר 2022, על חוסר הסבירות של תנאי האשפוז הפסיכיאטרי ודרישה להגדרת שטח האשפוז לכל חולה, הביאה את המדינה להקצאת משאבים ולהקמת ועדה שהגדירה את צרכי המערכת הפסיכיאטרית לטווח ארוך, ומסקנותיה החלו להיות מיושמות כבר בתקציב הנוכחי

נעמה לזימי:  עתירת החולים הפסיכיאטריים, על זכותם לבחור בית חולים בו יאושפזו, הביאה, לאחר דיון רב שנים, לפתיחת אזורי האשפוז לחולים פסיכיאטריים

נעמה לזימי:  ביטול עילת הסבירות על החלטות שרים וממשלה תפגע אנושות ביכולת שלנו, הרופאים, לעמוד בשבועתנו ולהילחם על הזכויות הבסיסיות של מטופלינו לקבל רפואה הולמת על-פי שיקול רפואי ובאופן שוויוני

נעמה לזימי:  אם עילת הסבירות תבוטל, יוכל שר, על-פי חוק, למנות אדם לא מקצועי לכל תפקיד במערכת הבריאות" – לכל תפקיד – "על-פי חוק, יוכל שר להתערב בקביעת מסלול  ההכשרה של רופאים, לקצר התמחות או להסמיך מטפלים שעברו קורס להחליף רופאים כי יש מחסור" – אני כבר מכירה חוק כזה בקנה בפארא-רפואה – "על-פי חוק, יוכל שר ליטול אליו סמכויות של הממונה על השכר ולפגוע בשכרנו"

נעמה לזימי:  זאת אומרת, כשאתם אומרים שההסתדרות הרפואית והרופאים שיוצאים הם חלק מתבהלה ושזה לא נכון ולא ממשי, יושב בן אדם, ד"ר זאב פלדמן, כותב ומסביר איך הלכה למעשה עילת הסבירות היא האינטרס הציבורי לשירותי רפואה סבירים, למרות שבישראל הם כבר פחות מסבירים, ולסעד מול ממשלות אטומות פעם אחר פעם

נעמה לזימי:      לא סתם אני אומרת שזו עילה שהחיסול שלה הוא באמת לא הסיפור של כוח פוליטי – הוא הסיפור של חיסול האינטרס הציבורי, של חיסול היכולת שלנו למחות ולהיאבק מול החלטות לא סבירות שמשפיעות על החיים שלנו, ולא פעם, כמו שרואים פה – על הקיום שלנו

נעמה לזימי:  ואתם, פשוט בגלל הצורך בשליטה, מוכנים לבזות אפילו את הערכים הכי בסיסיים של קידוש החיים, ממש-ממש כך

נעמה לזימי:      גם במונחים של באמת הערכים הכי בסיסיים ביהדות אפילו, לדעתי, אתם מוכנים לשים הכול על כף המאזניים ולסכן את הבסיס של הבסיס שלנו

נעמה לזימי:      קודם כול, אני מודה לד"ר זאב פלדמן, שלפני שבוע הוציא את המכתב החשוב הזה

נעמה לזימי:  אני רוצה באמת לדבר על כל מה שקורה כאן בתקופה האחרונה

נעמה לזימי:  אתמול היה לי ויכוח מאוד מאוד קשה בראיון ברדיו

נעמה לזימי:  המראיין אמר לי: האם אחרי עילת הסבירות תהיה דיקטטורה?, ואני אומרת לו: זה לחלוטין חלק מהתשתית שמניחים פה ממש לייצר פה דיקטטורה, וחוסר החברות הבסיסי להבין שאין פה מעשה אחד שמאחוריו אנחנו דיקטטורה אלא יש פה כוונה שלמה, מעטפת שלמה, שהופכת את כל סך החלקים למה שיכשיר פה שינוי משטר טוטאלי

נעמה לזימי:  עילת הסבירות היא לחלוטין פריצת הסכר, בגלל שהיא מאפשרת את כל הדברים הלא-סבירים שיש לכם בקנה

נעמה לזימי:  אבל, תגידי לי, סירוס כל תקשורת ביקורתית או עניינית או שיכולה לבקר פוליטית או ציבורית – האם זה לא חלק ממה שמתחיל פה דיקטטורה? – בוודאי

נעמה לזימי:  והאם הלך רוח משטרתי, שבו מפקדים לא נשמעים לצו השר לרוצץ גולגולות או לא-יודעת-מה – האם זה לא חלק ממה שמייצר פה משטרה פוליטית? היום בבוקר קיבלתי שוב פניות על שוטרים ללא תגי שם למרות החוק הברור על תג שם, ועכשיו בעשר הדקות הקרובות באמת ייצא המכתב למפכ"ל שאנחנו כותבים אותו מהבוקר

נעמה לזימי:  התחלתי לאסוף עדויות מהרשתות, ואז פתאום אני רואה שזה יותר ממי שפנו אליי בפרטי, וזה ממש נוכח, ויום השיבוש הזה הוא הרבה יותר שוטרים ללא תגי שם

נעמה לזימי:  אגב, בשבוע שעבר, כשהייתי בקפלן, גם אני ראיתי שוטרים ללא תגי שם, וחשבתי שאולי כאילו פספסתי, שהיה מאוחר או שזה משהו חד-פעמי, ואז הבנתי שכבר שבועיים-שלושה מפגינים מתחילים לשים לב לתופעה הזאת – מה שנקרא: הלך רוח מחלחל

נעמה לזימי:      כשאנחנו מגלים על תוכנית ממשלתית, להעביר את כל סיפור המזונות, לבתי דין רבניים, ממש אין מה לומר – - -     

מיכל שיר סגמן: מזעזע

נעמה לזימי: - - ממשלה שהולכת נגדנו, הנשים, על טורבו, אבל היא הולכת גם באמת נגד נשים מסורתיות, דתיות וחרדיות

נעמה לזימי:  היה זה שמחה רוטמן, ששבועיים לפני, כהייתה מסיבת עיתונאים על ההפיכה של לוין, ישב איתי בפאנל של התנועה לאיכות השלטון ושדולת הנשים על פסקת ההתגברות ואמר שהוא מייצג נשים יותר ממני כי הוא דואג לנשים הדתיות

שמחה רוטמן: לא אמרתי שאני מייצג נשים יותר ממך

שמחה רוטמן:  אמרתי שאני מייצג יותר נשים ממך

נעמה לזימי: אוקיי

שמחה רוטמן: זה רק מה שאמרתי

שמחה רוטמן:  אני לא אומר שאני מייצג נשים יותר ממך

שמחה רוטמן:  אני רק אומר מה שאמרתי

נעמה לזימי: אין לי ספק שאתה לא

נעמה לזימי:  מה דעתך על העברת סמכויות המזונות לבתי דין רבניים? בוא נשמע את יו"ר ועדת חוקה

נעמה לזימי:  מה אתה חושב על זה?     

שמחה רוטמן: אני לא רוצה לקחת לך זמן הנמקה

נעמה לזימי: אני אשמח לשמוע או שאתה לא מסוגל להגיד פומבית משהו שאתה יודע שיעשה לך פיגוע כי אתה לא יכול להגיד את זה?     

שמחה רוטמן: לא

שמחה רוטמן:  אני מאוד אשמח

נעמה לזימי: שמחה, אם אתה מגמגם – וואו, וואו

שמחה רוטמן: לא, אני אשמח מאוד - - -     

נעמה לזימי: זה אירוע היסטורי – שמחה מגמגם

מיכל שיר סגמן: אתה יכול לא לקחת זמן ורק להגיד אם אתה בעד או נגד

שמחה רוטמן: לא מגמגם

נעמה לזימי: מה-זה מגמגם

שמחה רוטמן: לא מגמגם

שמחה רוטמן:  אני אשמח מאוד להתייחס

נעמה לזימי: מה דעתך?     

שמחה רוטמן: אני אפילו אגיד לך יותר מזה

שמחה רוטמן:  זה יגיע לוועדה - - -     

נעמה לזימי: לא

נעמה לזימי:  אני אשמח לדעת מה עמדתך

נעמה לזימי:  אתה-יודע, יש לנו אידיאולוגיה

נעמה לזימי:  יש לך אידיאולוגיה? יש לך אידיאולוגיה

שמחה רוטמן: להבנתי, גם יש על זה הסכם קואליציוני ויקודם - - -     

נעמה לזימי: אהה

מיכל שיר סגמן: יש הסכם קואליציוני על להעביר מזונות לבתי הדין הרבניים? זה חלק מההסכמים הקואליציוניים?     

נעמה לזימי: את מבינה? מערכת סחיטה: רוצה גט – תוותרי על מזונות, תחיי בעוני

נעמה לזימי:  מערכת סחיטה שגם כך קיימת היום

נעמה לזימי:  היום, גם כך עושים את זה

שמחה רוטמן: חברים, הסיבה היחידה שאני צריך להתחיל משפט כמה וכמה פעמים - - 
     

נעמה לזימי: כדי לחשוב על תשובה הגיונית, כי אין כזו

שמחה רוטמן: - - ואז את גם טוענת שאני מגמגם היא העובדה שאני אומר חצי מילה ואת קוטעת אותי

נעמה לזימי: דבר

שמחה רוטמן: עזבי, אני לא רוצה לקחת לך מהזמן

נעמה לזימי: אז תחליט

שמחה רוטמן: אבל את רוצה שאני אדבר?     

נעמה לזימי: בבקשה

נעמה לזימי:  מה דעתך על זה?     

שמחה רוטמן: אגיד לך שלמיטב ידיעתי, הדבר הזה נאמר לי גם על-ידי עורכי דין ועורכות דין וגם על-ידי טוענים רבנים וטוענות רבניות שעוסקים בנושא, שבפסיקת מזונות במסגרת הליך גירושין לא רק שבית הדין הרבני לא מפלה לרעה נשים המצב הקיים היום, אלא להפך – הרבה מאוד גברים חוששים ללכת לבית דין רבני כי הם טוענים שבית הדין הרבני מפלה אותם לרעה

נעמה לזימי: כנראה שאין לך את פניות הציבור שאנחנו מקבלות

מיכל שיר סגמן: אז למה לא לתת את זכות הבחירה? למה לא לתת את זכות הבחירה?     

שמחה רוטמן: מי אמר לא לתת את זכות הבחירה?     

מיכל שיר סגמן: למה להעביר את זה לבתי הדין הרבניים?     

שמחה רוטמן: אתם פשוט מדברים עם עצמכם, זה ממש מדהים

שמחה רוטמן:  זה כמו שהיא ציטטה אותי לא נכון

שמחה רוטמן:  הרי למה אני התחלתי לדבר? כי היא ציטטה אותי לא נכון לגבי הכנס על הדבר שאמרתי

נעמה לזימי: יש את השידור הזה – אפשר לבדוק

מיכל שיר סגמן: לא, באמת מנסים להבין את זה

שמחה רוטמן: אבל את לא מנסה להבין את זה, כי את אומרת משהו שלא אמרתי

מיכל שיר סגמן: כן מנסה

שמחה רוטמן: לא, את לא מנסה להבין, כי אם את אומרת משהו שלא אמרתי - - -     

מיכל שיר סגמן: לא אתה – החוק

מיכל שיר סגמן:  לא אתה אמרת – החוק אומר

שמחה רוטמן: גם החוק לא אומר את זה

מיכל שיר סגמן: אז לא מעבירים את המזונות לבתי הדין הרבניים?     

נעמה לזימי: עזבי, אני אספר לך

שמחה רוטמן: טוב, בסדר, סליחה שאני מנסה לנהל דיון אמיתי - -     

מיכל שיר סגמן: לא, אני שואלת באמת

שמחה רוטמן: - - כי אתן לא מנסות לנהל דיון אמיתי

שמחה רוטמן:  כל הדיון הזה, מטרתו איננה לנהל דיון אמיתי

שמחה רוטמן:  מטרתו היא להפיץ פייק ושקרים

מיכל שיר סגמן: אתה נמצא בקואליציה שבה נמצא אבי מעוז, שאומר שמקומה של האישה זה בעיקר להיות מפעל לילדים

שמחה רוטמן: סיימתי לדבר

מיכל שיר סגמן: זה קצת מזכיר לי את הבדיחה - - -      

שמחה רוטמן: שחס וחלילה לא יגידו לי שאני מגמגם, כאשר בכל משפט אתן קוטעות אותי שוב

נעמה לזימי: תני לי לספר לך על שתי פניות ציבור

נעמה לזימי:  אני רוצה לספר לך

שמחה רוטמן: תודה רבה, נעמה

מיכל שיר סגמן: זה מזכיר לי את הבדיחה על הבלטה במטבח שזה מעמד האישה

מיכל שיר סגמן:  את מכירה את הבדיחה הזאת? זו הקואליציה הזאת

מיכל שיר סגמן:  זה פשוט זה

שמחה רוטמן: ה' ישמור

מיכל שיר סגמן: יושב אבי מעוז בקואליציה שלהם - -     

שמחה רוטמן: הבנתי

מיכל שיר סגמן: 	- - ואז הם מעבירים

מיכל שיר סגמן:  יש התבטאויות מפה עד להודעה חדשה נגד נשים – חקיקה נגד נשים – ואז מנסים - -      

נעמה לזימי: תשמעי רגע סיפור

מיכל שיר סגמן: - - שהחוק של הרבנות הוא לא נכון

שמחה רוטמן: את אפילו לא מכירה אותו, לא יודעת לספר אותו נכון, אבל בסדר

נעמה לזימי: חכי

נעמה לזימי:  אני רוצה להסביר לך למה הם צבועים

נעמה לזימי:  - -     

מיכל שיר סגמן: את הבדיחה או את החוק? הם נשמעים אותו דבר

שמחה רוטמן: גם את הבדיחה את לא מכירה

נעמה לזימי: - - כי לרסק את מערכת המשפט כי אסור לשופטים להתערב בכל איזון או בלם אל מול ממשלה שיכולה להיות דורסנית זה לגיטימי, וזה – הם גם יגידו לך שזו הדמוקרטיה בעצם לרסק לך אותה

נעמה לזימי:  אבל, בתי הדין הרבניים – כל העברת סמכות אליהם מבצרת אותם בלי יכולת השפעה מטורפת גם לשר

נעמה לזימי:  אתן לך שתי דוגמאות מפניות ציבור שקיבלתי

נעמה לזימי:  עם כל הטענות שמגיעות אליך, אנחנו מקבלים את פניות הציבור, כי בסוף, מה-לעשות, נשים חרדיות עם סיפור קשה לא פונות אליך – הן פונות אלינו

שמחה רוטמן: העניין הוא - - -     

נעמה לזימי: אני לא מדברת בזמן לא שלי

נעמה לזימי:  זה זמן שלי

שמחה רוטמן: שנייה, אבל את הרשית לי לענות ותקפת אותי אישית, אז רק תתני לי משפט, גבירתי

נעמה לזימי: אוקיי, משפט

נעמה לזימי:  אספר לך את הדוגמאות

שמחה רוטמן: תקפת אותי אישית, גם את וגם מיכל

מיכל שיר סגמן: לא תקפתי אותך אישית

שמחה רוטמן: כי אמרת גם דברים לא נכונים

מיכל שיר סגמן: תקפתי את החוק – לא תקפתי אותך

שמחה רוטמן: לא, אבל את - - -     

נעמה לזימי: תכף אספר את הדוגמאות האלה

מיכל שיר סגמן: אותך אני רק שאלתי אם אתה בעד או נגד החוק

שמחה רוטמן: ראשית, מזונות נשים נמצאים גם היום, ולא משנים את המצב בעניין הזה, - -     

מיכל שיר סגמן: אגב, חבל

שמחה רוטמן: יכול להיות, אבל כדאי שהציבור יידע ואולי גם תדע נעמה על כמה פייקים מנסים לסובב להם את הראש

שמחה רוטמן:      - - בסמכותו של בית המשפט לענייני משפחה – אם התיק נפתח שם, ובבית הדין הרבני – אם התיק נפתח שם

מיכל שיר סגמן: זאת אומרת, יש מרוץ בין הגבר לאישה מי מגיע ראשון לבית דין שבעצם - - - אותו בצורה הטובה ביותר

שמחה רוטמן: אבל, זה לא - - -     

מיכל שיר סגמן: זה נשמע לך תקין באיזושהי מדינה?     

שמחה רוטמן: מיכל, כולי עונה במשפט למשהו שנעמה שאלה

שמחה רוטמן:  את רוצה לקטוע אותי? – אני לא אוכל

שמחה רוטמן:  זה דבר אחד

שמחה רוטמן:  זה נמצא היום

שמחה רוטמן:  זה לא החוק שלנו, זה לא דבר שמדובר עליו וזה לא כלום

שמחה רוטמן:      עכשיו, נשאלת השאלה: זוג שנמצא בהליכי גירושין, כאשר כבר נדונו המזונות של האישה אפילו, והם נדונים בבית הדין כי זה נכרך בתביעת הגירושין, ואז יש גם את העניין של מזונות הילדים – האם אנחנו צריכים לשלוח אותם לנהל שני הליכים במקביל או שאנחנו מאפשרים לבית דין אחד לסגור את כל הפרשה כפי שהתכוון המחוקק מלכתחילה, בניגוד - - - ?     

נעמה לזימי: אני בזמן הדיבור שלי

מיכל שיר סגמן: בית המשפט ולא בית הדין הרבני, עם כל הכבוד

שמחה רוטמן: זה לא המצב בחוק

שמחה רוטמן:  זה הכול

שמחה רוטמן:  תודה רבה

שמחה רוטמן:  אין לזה קשר למעמד האישה, אין לזה קשר לזכויות נשים

שמחה רוטמן:  אתן - - -      

מיכל שיר סגמן: יש לזה

נעמה לזימי: מיכל

שמחה רוטמן: תודה רבה

שמחה רוטמן:  תודה

מיכל שיר סגמן: כי באיראן בתי דין דתיים הם אלה שמכריעים דברים בענייני משפחות ונשים

נעמה לזימי: אני רוצה לספר דוגמאות

מיכל שיר סגמן: במדינה מתוקנת קוראים לזה: בית משפט

מיכל שיר סגמן:  לא צריך שניים

נעמה לזימי: רגע, אני מנסה לספר שתי דוגמאות כבר יותר מרבע שעה

נעמה לזימי:  מה שקורה הוא שהם, בסופו של דבר, ייתנו לך כל מיני cherry picking על כל מיני: "דיברת עם עורך דין כזה, וזה כזה", אבל, בסוף, החיים עצמם הם האמת הברורה

נעמה לזימי:  אני אספר על מישהי שאני יכולה להגיד את שמה

נעמה לזימי:  לא אגיד את שם משפחתה, אבל היא מסכימה כי היא נחשפה פומבית והכול, אורטל

נעמה לזימי:  היא אישה שמאוד יקרה לליבי שהיכרתי לפני שנה וחצי או יותר

נעמה לזימי:  היא אישה עם שבעה ילדים שהגרוש שלה היכה אותם והתעלל, ואגב, הוא נכנס לכלא על זה שזה גם נדיר

נעמה לזימי:  אם הוא נכנס לכלא, זה אומר כמה כנראה זה היה חמור

נעמה לזימי:  כדי להתגרש, כפו עליה לחתום על ויתור על הבית

נעמה לזימי:  היא לא תוכל לקבל את הגט - - -     

מיכל שיר סגמן: מי כפה עליה?     

נעמה לזימי: בית הדין הרבני

נעמה לזימי:  אגב, זו אישה חרדית, מדהימה, גיבורה, לביאה שאין דברים כאלה

מיכל שיר סגמן: לא

מיכל שיר סגמן:  היא אנרכיסטית שמאלנית היום

נעמה לזימי: כן, יכול להיות

נעמה לזימי:      בנוסף, שניים מילדיה על הרצף האוטיסטי והם צריכים טיפול, והבית ממוקם גם ליד המשפחה שמסייעת לה

נעמה לזימי:  כשהוא השתחרר מהכלא, הוא דרש את הבית, ואז היא ניסתה להגיע איתו להסדר

נעמה לזימי:  היא אמרה לו "תקשיב, אני מעוניינת להגיע להסדר", ולא אישרו כי היא צריכה את הגט שלה

נעמה לזימי:  ואז, יש את בית הדין הרבני הגדול שלא הסכימו שתבוא ותדבר

נעמה לזימי:  ואז, אני פניתי במכתב לבקש שבגלל הנסיבות הקשות שרק ישמעו אותה, ואפילו לא אמרתי מה יחליטו – אלא שישמעו אותה

נעמה לזימי:  את יודעת איזו פנייה קיבלתי חזרה? שמה שעשיתי פלילי ושאפשר לפנות נגדי בהליכים

מיכל שיר סגמן: לא הבנתי מה פלילי

מיכל שיר סגמן:  תאמרי עוד פעם

נעמה לזימי: אסור להתערב

נעמה לזימי:  בית הדין הרבני הוא קדוש

נעמה לזימי:  הוא לא בית המשפט שאפשר להתערב לו בכול

נעמה לזימי:  הוא בית הדין הרבני

נעמה לזימי:  גם אם לא-יודעת-מה, את לא יכולה לדבר

נעמה לזימי:  בסופו של דבר, ניסיתי לדבר גם עם שר הדתות, ולא היה עם מי לדבר – גם הוא לא יכול להתערב כמובן

נעמה לזימי:  קדוש, קדוש – אסור

מיכל שיר סגמן: יש נציגה אישה בבית הדין הרבני

נעמה לזימי: עזבי את זה שבסופו של דבר איכשהו הם הצליחו בסוף להגיע להסדר, אבל זה בכוחות שלה ולא בגלל שמישהו שם הבין אותה

נעמה לזימי:      המקרה השני הוא המקרה הכי קשה ששמעתי

נעמה לזימי:  אתמול פגשתי באמת גם את הדוברת של ההוצאה לפועל שגם הייתי איתה בקשר על זה

נעמה לזימי:  ביום שבת אני חוזרת מהפגנה ומקבלת פנייה מחבר שמסייע מאוד לדיירי הדיור הציבורי – דני גיגי, מנכ"ל הפורום לדיור ציבורי – והוא אמר: "האישה שניסינו לדחות את הפינוי שלה – הפינוי הוא מחר על הבוקר", ותחשבי שהשעה היא 22:00-23:00 בלילה

נעמה לזימי:  למה היא מפנה? כי הזכאות לדיור ציבורי הייתה רשומה על הגרוש שלה שהתעלל מינית בילדיה ונכנס לכלא וכשהוא יצא מהכלא הוא תבע חזרה את הדירה

נעמה לזימי:  מנכ"ל ההוצאה לפועל אמר: אני לא יכול, זו הוראה

נעמה לזימי:  כאילו זה לא בקטע רע, הוא לא יכול היה

נעמה לזימי:  אז, הגשנו ישר בקשה לערעור, כדי שנוכל לעשות דחייה לפינוי, והכול נעשה בלילה של שבת

נעמה לזימי:  הצלחנו לדחות לרגע וקיווינו שאולי יהיה איזשהו בג"ץ שיוכל להתערב

נעמה לזימי:  בג"ץ לא יכול להתערב בהחלטת בית דין רבני

נעמה לזימי:  בית דין רבני זה קדוש, אנחנו יודעים

נעמה לזימי:  ואז, אנחנו ממשיכים לערער

מיכל שיר סגמן: אגב, את זה לא ידעתי

מיכל שיר סגמן:  בג"ץ לא יכול להתערב בפסיקה של בית דין רבני

מיכל שיר סגמן:  וואו

נעמה לזימי: משהו כזה היה שם

נעמה לזימי:  אני כבר לא זוכרת את כל הפרטים, אבל זה היה קשור לזה שאי-אפשר להתערב להם

נעמה לזימי:      עזרנו להגיש את הדחייה כדי שנוכל להגיע להבנה

נעמה לזימי:  אצל שר השיכון ניסו לעזור

נעמה לזימי:  אני אומרת: חד-משמעית

נעמה לזימי:  "עמידר" שלחו בקשה לא לפנות; זה מקרה מאוד קשה, וגם יש בן אוטיסט והבנות נפגעו מינית וזה סיפור לא פשוט, וברור שלא רוצים לפנות ובטח לא להביא את הדירה לאותו בן אדם

נעמה לזימי:  כל זה קרה

נעמה לזימי:  בסופו של דבר, בגלל הרבה לחץ בית הדין הרבני שינה את ההתייחסות לפסיקה – אני לא זוכרת בדיוק איך הייתה ההגדרה – ואפשר לה להישאר, ועל-ידי זה היא הצליחה להישאר

נעמה לזימי:  אבל, היא צריכה להפעיל? – חברת כנסת, שני שרים, כל המערכות, "עמידר", ההוצאה לפועל – כולם

נעמה לזימי:  אין לך מה לעשות

מיכל שיר סגמן: מה קורה עם אלה שלא פונים לחברי כנסת?     

נעמה לזימי: אבל איפה עושים את ההפיכה? – על הדמוקרטיה, ולא על הדיקטטורה של בתי הדין הרבניים שיכולים לחרוץ גורלות וחיים

נעמה לזימי:  זה לא הגיוני

נעמה לזימי:  את יודעת מה מפחיד? אלו שני מקרים שעוד איכשהו הסתדרו

נעמה לזימי:  זה לא שחיי האנשים האלה קלים, ואני לא אומרת שעכשיו הכול טוב, אבל עוד איכשהו הצלחנו באמת ממש בשארית כוחותינו

נעמה לזימי:  אבל, מה עם מה שאנחנו לא רואות?     

מיכל שיר סגמן: נכון

נעמה לזימי: מה עם הנשים שכבר מרוב ייאוש אפילו לא פונות, שלא יודעות למי לפנות, שלא מגיעות

נעמה לזימי:  אני מבטיחה לך שלשמחה רוטמן אף אחת כזו לא פונה

נעמה לזימי:  אין לי אפילו מה לשאול

נעמה לזימי:  אין סיכוי שמישהי תפנה לדבר כזה באמת

נעמה לזימי:  אבל את זה הם רוצים לעשות פה – את מבינה?      

מיכל שיר סגמן: לתת עוד סמכות למוסד שאי-אפשר לערער עליו

נעמה לזימי: לא רק עוד סמכות

נעמה לזימי:  הם ממש החליטו לקרוא תגר על הזכויות שלנו

מיכל שיר סגמן: איך מרגישה אישה שמגיעה לבית דין הרבני שבאמת מורכב אך ורק מגברים, והיא צריכה להתחיל לספר על דברים שקשורים אליה? אין אף אחד שיכול אפילו להזדהות עם החיים שלה כי גבר לא יכול להזדהות עם אישה?     

נעמה לזימי: איך בכלל בית דין רבני חושב שבן אדם שהתעלל מינית בילדיו יש לו זכויות? אני לא מצליחה להבין את זה

מיכל שיר סגמן: כי הוא גבר

מיכל שיר סגמן:  זה מאוד פשוט

נעמה לזימי: אני אפילו לא מצליחה להבין את התפיסה הזאת

נעמה לזימי:  באמת כל עוד לא נבין שכוח מוחלט לרשות אחת מייצר את העיוותים הכי פסיכיים ומסוכנים, אנחנו לא נדע מה יבוא עלינו, כי זה בדיוק מה שקרה לבית הדין הרבני

נעמה לזימי:  אם היו שם יכולת בקרה, פיקוח ויכולת להגיד שלצד אורחות חיים שונים יש גם היגיון, נורמות ומערכת חקיקה סבירה – העיוותים האלה לא היו מתקיימים שם

נעמה לזימי:  אבל, הם רוצים להעתיק את זה, את האובר-סמכויות ואת הרשות האחת ואת הכוח המוחלט שם, למדינה כולה

מיכל שיר סגמן: כן

נעמה לזימי: זה, בדיוק, מה שאמרת על אבי מעוז

נעמה לזימי:  הוא המצפן של הממשלה הזאת

נעמה לזימי:  האיש הזה עם המנדט האחד – סיעת היחיד הזאת היא המצפן האידיאולוגי המנחה שחוצב בסלע של קואליציית ה-64 הזאת – הוא ורק הוא

מיכל שיר סגמן: נכון

נעמה לזימי: ממש-ממש כך

נעמה לזימי:  את מתה להגיד משהו?     

מיכל שיר סגמן: לא

מיכל שיר סגמן:  אני מתה, אני אתאפק

נעמה לזימי: אני חושבת שלהגיד לנו "כשזה יבוא לחוקה, נדבר" – אנחנו יודעות איך זה מתנהל כאן

נעמה לזימי:  יש לנו בכלל סיכוי?! הריכוך שלהם של הסבירות הפך להחמרה

מיכל שיר סגמן: אני חושבת שהממשלה תכננה את זה מראש, הולכת עם זה עד הסוף ולא רואה אף אחד בעיניים

מיכל שיר סגמן:  מי שרוצה להיות דיקטטור לא עוצר

נעמה לזימי: ממש

מיכל שיר סגמן: לכן הם לא עוצרים

מיכל שיר סגמן:  אנחנו באמת עם נורא מיוחד במדינה באמת נורא מיוחדת, ותמיד יש לנו בתת-מודע את הרצון הזה לבוא ולהגיד "הם לא באמת מתכוונים לזה, הם לא באמת רוצים דיקטטורה

מיכל שיר סגמן:  אין סיכוי

מיכל שיר סגמן:  הם לא באמת רוצים שזה מה שיהיה

מיכל שיר סגמן:  הם רוצים לשנות"

מיכל שיר סגמן:  למרות שרואים – רואים את אבי מעוז, שומעים את שלמה קרעי, רואים את הפילוג והשיסוי של אמסלם, רואים את נתניהו עם שלושה כתבי אישום מנסה לעצמו את השופטים, רואים איך כשהם מפסידים בוועדה למינוי שופטים איך הם מנסים כבר לשנות את הכללים, רואים איך הפסידו בלשכת עורכי הדין ואיך הם רוצים לבטל את לשכת עורכי הדין, רואים את כל החקיקה שהם ניסו להעביר וחטפו סטירת לחי מהציבור ולכן בלמו – לדעתי, נעמה, ואני אומרת זאת בצער, הרע מכול יקרה

מיכל שיר סגמן:  הם ימשיכו עם החקיקה הזאת, הם רוצים להפוך להיות דיקטטורה

נעמה לזימי: בן גביר אמר את זה אתמול: זה כמו הסלטים של ההתחלה

מיכל שיר סגמן: הם תכננו את זה כל כך הרבה זמן מראש

נעמה לזימי: הם במסיבת טאפסים כרגע, הם רק עושים את החוקים הקטנים שלהם: חוק טבריה, החוק הרבנים, עילת הסבירות

מיכל שיר סגמן: כן

מיכל שיר סגמן:  אין להם כוונה לעצור

מיכל שיר סגמן:  אני לא מבינה מאיפה הרעיון של לעצור את זה

נעמה לזימי: מבחינתו, עילת הסבירות היא אפילו לא מנה עיקרית

נעמה לזימי:  איך הוא הגדיר את זה אתמול? – מסיבת טאפסים, סלטים, ממש ככה, של הפתיחה

מיכל שיר סגמן: שר הפיתות צריך גם סלטים לידו

מיכל שיר סגמן:  מה את רוצה? לא 'ננגב' משהו בצד? קצת דיקטטורה בצד – מה קרה? לא נורא

נעמה לזימי: לא ייאמן

נעמה לזימי:  את יודעת מה הבושה הגדולה יותר? אלה אנשים שפשוט - - -     

מיכל שיר סגמן: אני רק שואלת מי שר הקינוח

נעמה לזימי: מי זה לדעתך?     

מיכל שיר סגמן: זה יכול להיות סמוטריץ', יש מלא

נעמה לזימי: יש מלא שמתאימים לך לזה

נעמה לזימי:  מיכל

שמחה רוטמן:  מיכל לקחה לך את כל הזמן

מיכל שיר סגמן: לא

מיכל שיר סגמן:  אנחנו ביחד

מיכל שיר סגמן:  נעמה תישאר גם אצלי

נעמה לזימי: נשמה שלי

מיכל שיר סגמן: הילדים הם בני אותו גיל בחופש הגדול

נעמה לזימי: מתגעגעת אליהם ממש

מיכל שיר סגמן: הבן שלי השאיר לי הודעה בבוקר: "אימא, אני מתגעגע עלייך"

שמחה רוטמן: אני אחפה עלייך בפיליבסטר

נעמה לזימי: לא, אני לא רוצה

שמחה רוטמן: אני אחזיק בשבילך את המליאה

נעמה לזימי: לא, אני פחות רוצה

שמחה רוטמן: אנמק בשבילך - - -     

נעמה לזימי: יש לומר, למשל, על בן גביר ספציפית שהוא מעוניין בכוח הבלתי-מוגבל הזה גם הוא פשוט באמת רוצה שליטה מוחלט, אבל אני חושב שגם כי הוא ממש לא מוכשר

נעמה לזימי:  הוא לא יודע מה לעשות, וכשאין כישורים – אתה מאשים את כל העולם במה שאתה לא יודע לעשות

נעמה לזימי:  אגב, זה נאמר לי גם על-ידי חברי כנסת מהקואליציה, שאמרו לי: "כן, התפקיד הזה גדול עליו

נעמה לזימי:  זה לא כמו אצלנו שאנחנו יודעים מה אנחנו עושים"

נעמה לזימי:  בסוף, הם גם יצטרכו להגיד את זה, כי כולם רואים עד כמה הוא באמת חסר כישורים ויכולת בתפקיד

נעמה לזימי:  לא רק שהוא גרוע אידיאולוגית, הוא פשוט לא יודע מה הוא עושה

מיכל שיר סגמן: 	האיש הוא פיגוע לקואליציה

נעמה לזימי: אני מעדיפה אנשים שלא יודעים מה הם עושים ולא עושים, אבל הוא גם לא יודע מה הוא עושה וגם הורס, וזה כבר בעיה

נעמה לזימי:      מיכל, אני מאוד מקווה שהתקשורת הישראלית, עכשיו כשהיא יודעת על תוכנית הריסוק שלה, תפסיק להיות מתקרנפת ותבין שהמאבק על הדמוקרטיה הוא מאבק על תקשורת חופשית בישראל; זה לא נפרד, וזה ממש-ממש ביחד

נעמה לזימי:  כנראה שיותר מדי שנים התהליכים שקרו שם היו סמויים מהעיניים שלנו, אבל זה לא מאוחר לתקן ולשנות גישה ולהבין שאנחנו לא צריכים לצאת למאבק רק כשמאיימים על מקום שאנחנו עובדים בו או כשמאיימים על המספר בשלט של הערוץ שלנו, אלא שהכול הוא חלק מרצף וחיסול כל האיזונים והבלמים, בסופו של דבר, יביא לכליה של כל מי שחושב שהוא מוגן

מיכל שיר סגמן: ברור

נעמה לזימי: אני גם אמרתי אתמול, ואני כן רוצה לקרוא את זה מהנייד

מיכל שיר סגמן: אנחנו כל הזמן אומרים להם את המשפט: תחשבו שיש שלטון שאתם לא תומכים בו ואיך השימוש בחקיקה, שאתם כרגע רוצים להעביר, יבוא לידי ביטוי, ותבינו שהמאבק שלנו הוא גם לטובתכם

מיכל שיר סגמן:  אני שוב חוזרת על המשפט הקודם: הם לא באמת מתכוונים שיתחלף פה שלטון, זה לא מטריד אותם

נעמה לזימי: זה, בדיוק, זה

נעמה לזימי:  הם בונים על זה שבמה הם עושים עכשיו הם מבצרים את השלטון שלהם לתמיד

מיכל שיר סגמן: לא

מיכל שיר סגמן:  יהיו בחירות כמו בטורקיה, בפולין והונגריה, את-יודעת, למראית עין

מיכל שיר סגמן:  קרנבל בחירות יהיה

נעמה לזימי: למראית עין, והאופוזיציה תהיה מי שמגיע לדיונים ומוציאים אותו כל שנייה רק אם הוא שואל שאלה, מר רוטמן

נעמה לזימי:  זה מה שהם רוצים שיהיה כאן כנורמה

נעמה לזימי:  לצערי, הם כבר מתחילים לחלחל את זה הלכה למעשה

נעמה לזימי:  מיכל, צריך גם להגיד ביושר שמעמד הכנסת נשחק בשנים האחרונות וזה לא התחיל עכשיו

נעמה לזימי:  זה תהליך של כבר כמה שנים, וזה מאוד בהתאמה למגמות עכשיו

נעמה לזימי:      אני כן רוצה להגיד לך כמה דוגמאות של ההשפעות על שרים שיוכלו להימנע מהפעלת סמכות – על אי הפעלת הסמכות

נעמה לזימי:  דיברנו כבר הרבה על היכולת של שר המשפטים לא לכנס את הוועדה לבחירת שופטים ואי הפעלת הסמכות שלו לכינוס הוועדה, כך שזה שהוועדה נבחרה והצלחנו במאבק הזה לא אומר שהיא תכונס ולא אומר שהכ-100 תקני שפיטה ימונו באמת

נעמה לזימי:  אבל, מה עוד למשל זה אי הפעלת סמכות? מינוי דירקטורים מטעם המדינה: השר דודי אמסלם – את ידעת שחסרים כ-400 תקנים בחברות הממשלתיות? חברת נמלי ישראל, "עמידר" ובאמת כל הרשויות שתחשבי עליהן

מיכל שיר סגמן: נו, אז יש לנו הרבה מקום לעשות מינויים פוליטיים

מיכל שיר סגמן:  מה את רוצה? למה את אומרת את זה כגנאי? זה דבר חיובי

מיכל שיר סגמן:  יש מספיק אנשים מובטלים בקואליציה שישמחו - - -      

נעמה לזימי: לדעתי, על זה הם בונים

נעמה לזימי:  הם בונים על זה בינתיים: אם המינוי הוא לא מינוי של חבר המרכז שאני רוצה – אין מינוי

מיכל שיר סגמן: הייתי  חברת מרכז 20 שנה

מיכל שיר סגמן:  אני מבקשת: יש חברי מרכז טובים

נעמה לזימי: נכון, אבל האם הכוונה היא לא למנות פה חברי מרכז? בוודאי

מיכל שיר סגמן: או ראשי קבוצות או סתם אנשים שאת מחבבת יותר

נעמה לזימי: ראשי קבוצות או אנשים שפקדו, בוודאי

נעמה לזימי:  אנשים שיש לי אינטרס פוליטי ישיר מולם, שזה יחסי תן-וקח ולא מסיבה מקצועית

נעמה לזימי:  זו כוונתי

נעמה לזימי:  נכון? בוודאי

נעמה לזימי:      על פניו, הם יכולים לעמוד בתנאי הסף

נעמה לזימי:  לרוב, תנאי הסף הוא איזה תואר יש לך וזהו

נעמה לזימי:  זה לא אומר על זיקה פוליטית או כל אופציה אחרת שיכולה להיות מטעם - - -     

מיכל שיר סגמן: או כישורים

נעמה לזימי: או כישורים

נעמה לזימי:      הציבור צריך לדעת ש-400 תקנים חסרים בחברות הממשלתיות, ברשות החברות, ואפשר לעכב את המינויים, כמו שבינתיים הם מעוכבים

נעמה לזימי:      אבל, נקודה ממש חשובה היא: חתימה על צווי הרחבה

נעמה לזימי:  בידי שר העבודה יש את הסמכות לחתום על צווי הרחבה של הסכמים קיבוציים

נעמה לזימי:  אי הפעלת סמכות: לא מתאים לשר לחתום – לא חותם

נעמה לזימי:  בינתיים, איפה הצווים מחכים? תנחשי – אגב, זה גם כשל שלנו כי היינו צריכים לחתום עליהם גם בפעם הקודמת – הסעדה, סיעוד, ניקיון ובניין

מיכל שיר סגמן: מה הבעיה למצוא שם?     

נעמה לזימי: לא חותמים על צו הרחבה

נעמה לזימי:  בעצם, צו הרחבה נותן להם עוד זכויות ושכר

נעמה לזימי:  אבל, בעצם, הם רוצים לקחת עכשיו זכויות לעובדים הזרים, אז אני לא יודעת בכלל מה

נעמה לזימי:  זו לא ממשלה שאוהדת עובדים או זכויות נגד עבדות

נעמה לזימי:  זה כבר משהו שהוא גדול על הממשלה הזאת

נעמה לזימי:      תקנות שר – שר חותם על תקנות

מיכל שיר סגמן: על חולצה קצרה בכותל רצו להכניס אותך לכלא

מיכל שיר סגמן:  את באמת מצפה למשהו מהממשלה הזאת?! כאילו זה חמוד, אהבתי

מיכל שיר סגמן:  לכלא – יש הצעת חוק

נעמה לזימי: את יכולה לעתור נגד אי הפעלת סמכות, ועכשיו, בביטול עילת הסבירות, לא תוכלי לעשות את זה

נעמה לזימי:      תקנות שר – שיכולות להיות על אנשים עם מוגבלות, נוער ורווחה ועל כל סוגיה שתחשבי עליה – את יכולה לא לחתום עליהן

נעמה לזימי:      זה, בדיוק, מה שאתם מייצרים פה גם בהיעדר דיון העומק שיכול לבאר את הנקודות האלו, כי התפיסה של רוטמן לדיון עומק היא שכל אחד ידבר, הוא יעצור אותו ואם הח"כ לא יעצור הוא יוציא אותו, וזהו

נעמה לזימי:  אין חילופי דברים

נעמה לזימי:  אם אלה חילופי דברים, זה כשרוטמן עוקץ, ואז יש חילופי עקיצות, וזה כאילו שיח שבו הוא חושב שהוא ב-debate באוניברסיטה ורואים מי מנצח ב-debate, אבל לא לנהל פה נורמה של גוף מפקח שמחליף רעיונות ואומר "אני פתוח למחשבה על כל חוק כל כך דרמטי

נעמה לזימי:  בואו נדבר"

נעמה לזימי:      אגב, שום דבר לא מונע מהם גם לכנס מליאה מיוחדת לאשר את זה לא-יודעת מתי

נעמה לזימי:  הם יכלו בכל השבועיים האלה לעשות דיוני פילוסופיה עמוקים עם ממש ביאור כל נקודה אבל באופן אמיתי

נעמה לזימי:  אני לא מדבר על פשרות, על מה שהיינו מגיעים אליו או לא וזה לא העניין

נעמה לזימי:  זה עקרוני של הכנסת כגוף מפקח

נעמה לזימי:  הוא לא מעוניין בזה

נעמה לזימי:  הוא רוצה פה עציצים

נעמה לזימי:  זה חלק מהבעיה

נעמה לזימי:  זה חלק שאומר לנו שההליך פה היה הליך לא לגיטימי ולא תקין

נעמה לזימי:      אותך הוציאו מהדיון הזה?     

מיכל שיר סגמן: אני כבר לא זוכרת מאיזה דיון הוציאו אותי

מיכל שיר סגמן:  זה פשוט הפך להיות תחביב

נעמה לזימי: באוטומט, כן

מיכל שיר סגמן: אם הייתי צריכה לעקוב אחרי כל דיון שבו הוציאו אותי

נעמה לזימי: אולי נעשה פעם אחת איזשהו מעקב?     

מיכל שיר סגמן: זה יכול להיות

מיכל שיר סגמן:  "שיאן ההוצאות" – לא, זה בטח יהיה יוראי

נעמה לזימי: הינה, עדכנו אותי שאני צודקת

נעמה לזימי:  מיכל שיר כן אמרה "נשמח" וזהו, ואז אתה אמרת "לא, לא"

נעמה לזימי:  תראו, אנחנו פה אנשים עקרוניים

נעמה לזימי:  וואו, זה מדהים

מיכל שיר סגמן: לי לא כתוב

נעמה לזימי: אחר כך הוא ילך לתקשורת ויגיד: "אני הצעתי בכל רגע נתון" – את מכירה את זה? – "לבוא לדבר"

נעמה לזימי:  ואז, כשאמרת לו סתם פעם אחת "נשמח" – "לא, לא"

קריאה: בזה אנחנו משקיעים כסף? תודה

נעמה לזימי: זה נקרא: נימוק הסתייגויות

שמחה רוטמן: גם בנימוק הסתייגויות לא חייבים לשקר, אבל - - -      

מיכל שיר סגמן: יש לי שאלה: למה אנחנו לא רואים פה בשידור חי גם את ההפגנות?     

נעמה לזימי: אם היינו עושים נימוק ברור - - -     

שמחה רוטמן: חשבתי שאתם השידור החי של ההפגנות

שמחה רוטמן:  בהפגנות יש בערך את אותו מספר האנשים כמו כאן בחדר

מיכל שיר סגמן: תקשיב, אתה חי בסרט

מיכל שיר סגמן:  אתה יודע מה? יום אחד תתחפש ותלך עם כובע הקסקט ומשקפי השמש כמו שרואים - - -     

שמחה רוטמן: מיכל, למה אני צריך להתחפש להפגנה?     

נעמה לזימי: עדיין יזהו אותו

מיכל שיר סגמן: כי אתה אהוב העם

שמחה רוטמן: את חושבת שיקרה לי משהו אם אלך להפגנה הלא-אלימה שלך?     

מיכל שיר סגמן: הינה, אני רואה

שמחה רוטמן: את חושבת שיקרה לי משהו אם אלך להפגנה הלא-אלימה שלך?     

מיכל שיר סגמן: אני לא חושבת שיקרה לך משהו, אבל אני חושבת, אתה-יודע, - - -     

שמחה רוטמן: למה אני צריך להתחפש? את העלית את זה, ולא אני אמרתי להתחפש

שמחה רוטמן:  מה יקרה אם אני אצא למפגינים ואנסה לדבר איתם?     

מיכל שיר סגמן: מה יקרה? אנשים יבואו ויאמרו לך מה בדיוק הם חושבים עליך

נעמה לזימי: יגידו לך שאתה דיקטטור

שמחה רוטמן: אני לא דואג מזה שיגידו לי מה שחושבים, אבל אני לא - - -     

מיכל שיר סגמן: לא

מיכל שיר סגמן:  אני חושבת שכן אכפת לך מה חושבים

שמחה רוטמן: לא, אני לא

שמחה רוטמן:  הינה, את פה אומרת לי - - -      

נעמה לזימי: מיכל, אני מציעה לכל מפגין שייגש לדבר עם שמחה רוטמן שלא יבוא עם מגפון על הצוואר למען ביטחונו האישי או ביטחונה האישי

מיכל שיר סגמן: זה גם נכון

נעמה לזימי: זו רק עצה חשובה, כי הוא קצת אלים

שמחה רוטמן: גם את התלונה שלך בנושא דחו, אז כנראה שאת לא חזקה בקריאת מציאות

שמחה רוטמן:  זה בסדר

מיכל שיר סגמן: אולי תבוא היום לקפלן ואז תגיד לי שמגזימים?     

נעמה לזימי: אני חושבת שהסרטון מדבר בעד עצמו, ואני גם מכירה את המתלוננת ואני יודעת מה עשית

שמחה רוטמן: הבנתי

שמחה רוטמן:  את מכירה את המתלוננת

נעמה לזימי: כן

שמחה רוטמן: יפה

מיכל שיר סגמן: שמחה, אני מזמינה אותך לבוא איתי הערב לקפלן

שמחה רוטמן: גם משטרת ניו-יורק כנראה מכירה את המתלוננת

נעמה לזימי: אני גאה בה

נעמה לזימי:  אני גאה בה בזה שידעה רגע להטריד את מנוחתך

נעמה לזימי:  אני לא גאה בזה שאתה התנהגת באלימות

שמחה רוטמן: את מזמינה?     

מיכל שיר סגמן: כן

שמחה רוטמן: אהיה עסוק פה בהצבעות

מיכל שיר סגמן: בוא, יחליפו אותך

שמחה רוטמן: לא, לא, לא

שמחה רוטמן:  אני עסוק בהצבעות

מיכל שיר סגמן: גם אני

מיכל שיר סגמן:  אני במשמרת פה ב-03:00 בלילה

מיכל שיר סגמן:  הכול טוב

מיכל שיר סגמן:  אתה גם ב-03:00 בלילה?     

שמחה רוטמן: אני לא

שמחה רוטמן:  אני מברר מתי המשמרות שלך ועושה את זה בפערים של 12 שעות

שמחה רוטמן:  זה להפריד בין בשר לחלב, בין אור לחושך, בין ישראל לעמים, אני-יודע?, בין היום השביעי לששת ימי המעשה

נעמה לזימי: אתה באמת מאמין שהיה פה מיצוי דיון?     

שמחה רוטמן: את רוצה שאענה לך? את לא תקטעי אותי כשאענה?     

נעמה לזימי: אני מקשיבה, כן, אבל לא יותר משתי דקות

שמחה רוטמן: אין בעיה

נעמה לזימי: יאללה

שמחה רוטמן: תודה

שמחה רוטמן:  אני חושב שהיה פה דיון – כשאמרתי זאת בפעם הקודמת, נראה לי שמיכל קפצה וצעקה עליי – - -     

מיכל שיר סגמן: מתי? אני צעקתי?     

שמחה רוטמן: - - ואני חושב שמעולם, לא פר-מילה, לא פר-סעיף ולא פר-נושא, לא היה דיון בהצעת חוק-יסוד עם כל כך הרבה שעות, מומחים, התבטאויות של חברי כנסת – אגב, בעיקר מהאופוזיציה

שמחה רוטמן:  האמת היא, ואני חייב לומר, שחלק גדול מהדיונים שהיו – אני חושב שלמשל בדיון שהיה ביום חמישי, שהיה דיון די ארוך, דיון של כשש שעות, כמעט כל דקה בדיון הזה הייתה דיון מהות

שמחה רוטמן:  קצת בהתחלה הייתה אולי חצי שעה סתם של אמירות חסרות משמעות לפרוטוקול אלא יותר סתם צעקות, אבל אני חושב שכמעט כל שעה שם הייתה שעת דיון

שמחה רוטמן:  אגב, תתפלאי, דנו שם גם בנושא סולברג, הצורך בחקיקה ועוד

שמחה רוטמן:  הדיונים היו מאוד מאוד מקיפים ומאוד מאוד ממצים

שמחה רוטמן:      אני אגיד יותר מזה, ובזה אסיים כי הבטחתי לך שתי דקות, אני חושב שהצורה שבה אתם, כאופוזיציה, התנהגתם גם בדיון הזה וגם בסבב הקודם שלה דיון בחוק-יסוד: השפיטה שעסק בוועדה לבחירת שופטים – באמת בחוסר תום-לב גדול, כי כאשר אנחנו רצינו גם לקבל הסתייגויות שלכם, גם הכנסנו שינויים רבים כי אתם לא רציתם להגיע להסכמות על כלום, ההתנהגות שלכם הייתה זהה לחלוטין: סירוב מוחלט לשיח, סירוב מוחלט להסכמות

שמחה רוטמן:  גם כאשר רצינו הסתייגויות שלכם, משכתם אותן

שמחה רוטמן:  אז, אני חושב שבנסיבות האלה לבוא ולהגיד "לא נתתם לנו עוד עשר דקות", כדי להגיד בדיוק את אותו דבר שאמרנו ב-repeat במשך שלוש שעות זו טענה שהיא חסרת תום-לב

שמחה רוטמן:  אני חושב שכל מי שצפה בדיונים – אני ממליץ לכולם לצפות בדיונים – זמני הדיבור שניתנו לחברי הוועדה מטעם האופוזיציה הם מקיפים

שמחה רוטמן:  כדי לחפש איזשהו ציטוט לי מהדיון שהיה ביום שלישי, עברתי ואני מסתכל; אמרו לי: כמה אתה מדבר בוועדה, כמה אתה מדבר בוועדה?     

קריאה: נכון

שמחה רוטמן: המון

שמחה רוטמן:  בדקתי ורציתי לראות מתי הפעם הראשונה שבה אני בכלל מדבר, ועזבי כמה זמן, בכלל מדבר בוועדה

שמחה רוטמן:  זו הייתה ישיבת ועדה שלדעתי ארכה שלוש או ארבע שעות

שמחה רוטמן:  שעה וחצי מתחילת הדיון – אני לא זוכר בדיוק באיזו ישיבה בדקתי את זה – לא הוצאתי מילה, מלבד "תוכל לדבר, תוכל לדבר"

שמחה רוטמן:  שעה וחצי מתחילת הדיון אפילו מילה לא הוצאתי, ורק האופוזיציה דיברה

שמחה רוטמן:  לכן, אני אומר שאני חושב שאין יושרה בטיעון הזה

נעמה לזימי: אני רק אומר שאני חולקת עליך, ושזו לא כוונתי לגבי מה שעושים בוועדה

נעמה לזימי:  בוועדה הסיפור פה הוא לא כמה זמן קצוב נתת לדבר אלא איך נהגת כוועדה מפקחת אל מול החוק, וזה התפקיד שלנו

נעמה לזימי:  איך שאתה מנהל את הוועדה, אתה חלק מהפגיעה במעמד הכנסת מעבר לחקיקה הספציפית

נעמה לזימי:  זו דעתי

נעמה לזימי:      אבל אני רוצה לקרוא ציטוט מהספר "רודנות בחסות החוק" של קים ליין שפלי, בהוצאת "תלם" סדרת "אופק": "דמוקרטיה היא שיטה פוליטית שבה המנהיגים מחויבים לתת דין וחשבון לציבור

נעמה לזימי:  חוקתיות היא שיטה פוליטית שבה המנהיגים והציבור גם יחד מחויבים, במסגרת מערכת של מגבלות חוקיות, להחזיק בערכי בסיס משותפים שמתעלים מעל לכאן ול'עכשיו'

נעמה לזימי:  דמוקרטיה וחוקתיות עלולות להתנגש, למשל כשציבורים מסוימים נכשלים במילוי המחויבות החוקתית שלהם וכתוצאה מכך מערכת בחירות מניבה רוב לשינוי אנטי-חוקתי או שהמתח ביניהן יכול ליצור משבר כשהאליטות מציעות לציבור הבוחרים אפשרויות שמסכנות את הליברליות

נעמה לזימי:  רודנים בחסות החוק מכירים את דרכי ההתנגשות הללו ומשתמשים בגרסה פשטנית של דמוקרטיה

נעמה לזימי:  תוצאות הבחירות הפעם כדי להילחם בכל מגבלה חוקתית שעומדת כביכול בין העם לבין רצונו

נעמה לזימי:  התוצאה של מזימה כזו, אם היא מצליחה, תהיה שלטון רוב פשוט כמשמעו, כזה שיכול בקלות להפוך את המדינה לדמוקרטיה א-ליברלית

נעמה לזימי:  כמובן שהמתח בין דמוקרטיה לחוקתיות יכול להיפתר גם בדרכים ליברליות"

נעמה לזימי:  אני חושבת שזה ציטוט שמלמד לגמרי את הרגע שאנחנו נמצאים פה עכשיו, שרוב שנבחר בבחירות דמוקרטיות מחליט לחסל את האיזונים והבלמים של הדמוקרטיה כדי לקרוא תגר על הדמוקרטיה הליברלית ועל החוקתיות, שאנחנו מסכימים עליה או הסכמנו עליה עד כה גם אם יש ויכוח

נעמה לזימי:      בהמשך גם למה שאמרנו לפני כן, הרי אין לנו פה ויכוח על סעיף אחד חוקתי שאני יכולה לחלוק עליו ככול שאוכל, אבל לאחר מכן עולם כמנהגו נוהג והממשלה ממשיכה ומתנהלת והכול כסדרו

נעמה לזימי:  יש פה ויכוח על השמדת הרעיונות והזכויות שלנו כדי להמשיך לקדם, במקביל, חקיקה ממשלתית של כל משרדי הממשלה, שהיא אנטי הדמוקרטיה הליברלית, שהיא אנטי-דמוקרטית ושהיא אנטי-חוקתית, ויש פה חוקים פרטיים שהם פשיסטיים, גזעניים, מדירים, מסוכנים ומושחתים, והכל ביחד נועד  נועד לקדם את האינטרסים האלו

נעמה לזימי:      שלום לך, דבי ביטון

נעמה לזימי:  מה קורה?     

דבורה ביטון: למה לא מנקים את החדר? תנאים נאותים

דבורה ביטון:  שלום, היושב-ראש

שמחה רוטמן: שלום, מטי

שמחה רוטמן:  מה העניינים? סתם, סתם, סתם

דבורה ביטון: תשאיר את זה

דבורה ביטון:  הבעיה היא לא אצלי

דבורה ביטון:  הבעיה היא שתמיד לה קוראים "דבי" באופן אוטומטי

דבורה ביטון:  אצלי עדיין לא יצא "מטי"

שמחה רוטמן: בוועדת החוקה יוצרים תקדימים

נעמה לזימי: אני ממליצה לכולם – זה מה-זה ספרון קטן

נעמה לזימי:  אפשר לגמור אותו בשעה באמת

שמחה רוטמן: את יודעת שאם אנחנו מקדמים ספרים בוועדה, יש לנו כללים בנושא

נעמה לזימי: לא שלי

נעמה לזימי:  אתה קידמת ספר שלך

נעמה לזימי:  אני רק קוראת

נעמה לזימי:  אומנם אני נשואה לסופר, אבל בכל זאת לא פה - - -     

שמחה רוטמן: לא, להפך

שמחה רוטמן:  אני מאוד אשמח לראות את זה

שמחה רוטמן:  "רודנות בחסות החוק"? תביאי לי לראות, אני אשמח לקרוא

נעמה לזימי: אני דואגת לזה

נעמה לזימי:  קראתי ציטוט - - -     

שמחה רוטמן: את שלי קראת?     

נעמה לזימי: כבד עליי

נעמה לזימי:  יש גבול

נעמה לזימי:  אני פוגשת אותך כל יום כל הזמן

נעמה לזימי:  לקרוא את הספר שלך – יש גבול לרודנות, מה שנקרא

נעמה לזימי:  זה כבר משהו שאני לא יכולה להרשות לעצמי נפשית ומנטלית

נעמה לזימי:  מספיק - - -     

שמחה רוטמן: זה בסדר להגיד לא - - -     

דבורה ביטון: היה מן הראוי שתביא חתום ותחלק - - -     

שמחה רוטמן: נתתי – כל חבר ועדה שביקש קיבל ממני, - -     

דבורה ביטון: מעניין להיכנס לנבכי נשמתך כשאתה יושב וכותב

שמחה רוטמן: - - ואפילו עוד לפני שהייתי יושב-ראש הוועדה נתתי לגלעד והוא הבטיח לי שהוא יקרא

שמחה רוטמן:  אני עד היום מחכה לקיום ההבטחה הזאת

שמחה רוטמן:  אולי זו הייתה הבטחה שהיא אמת לשעתה או משהו כזה

נעמה לזימי: אני שמחה שגם גלעד שומר על הבריאות הנפשית שלו ומעדיף שלא

נעמה לזימי:  באמת, אין מה לומר

דבורה ביטון: אתה יכול להביא לי? אני מבטיחה שאקרא

שמחה רוטמן: כוחות על של הספר – להשפיע על נפשו של אדם, על נפשו של הקורא

נעמה לזימי: הספר של שמחה רוטמן – בעודו יושב בוועדת חוקה ומכונן פה דיקטטורה – כבד על כולנו

שמחה רוטמן: לא, כתבתי לפני

נעמה לזימי: אבל לי לא הבאת אותו לפני

דבורה ביטון: דווקא יכול להיות שאת תגלי צדדים שהוא מסתיר מאיתנו כרגע, שיכול להיות שאלה נקודות התורפה שלו, ולפעמים, אולי כן כדאי לקרוא

שמחה רוטמן: את אומרת: בגדר דע את האויב

שמחה רוטמן:  את רוצה לקרוא את הספר בגדר "דע את האויב"

דבורה ביטון: אם אני קוראת את זה, אני יותר מנסה לאבחן דברים שם, ואני מקווה שאלה לא המסקנות שיש לי כיום

שמחה רוטמן: הבנתי

נעמה לזימי: אבל, האמת היא שיש משהו ב"דע את האויב" שהוא נכון, כי אני לרוב קוראת הגות ותיאוריה שמאלנית, אז אולי באמת אני צריכה לקרוא מה מתכננים לנו כדי שנדע מראש למה להתכונן

דבורה ביטון: זה עדיין מעניין מאיפה בא – עזבי את "קהלת" שיש לי קצת בעיה עם זה

דבורה ביטון:  זה עדיין מעניין שיושב-ראש הוועדה כאן – אתה שומע את הקולות, ושומע ושומע, ועדיין אף אחד לא הגיע ללב שלו, כך לטענתו

דבורה ביטון:  אני באחת הפעמים אמרתי, ואל תיעלב - - -     

שמחה רוטמן: כבר אבחנו אותי נפשית פה: לא הגיעו ללב שלי

דבורה ביטון: לא, לא

דבורה ביטון:  אני חושבת שאחר כך תצטרך להוציא מחלת מקצוע

נעמה לזימי: אני חושבת שאם תהיה לנו מחלת מקצוע, שמחה הוא זה שצריך לתבוע

דבורה ביטון: הייתי מספרת לנכדיי את הסיפור על איש הפח, אבל לא בגלל שהוא איש פח אלא זה בגלל שעקרו לו את הלב כי הוא היה מאוד מאוהב

שמחה רוטמן: לא, לא עקרו לו

שמחה רוטמן:  לא היה לו מלכתחילה

שמחה רוטמן:  לא קראת נכון

דבורה ביטון: לא

דבורה ביטון:  הייתה שם אהבה, הפכו אותו לפח ובלי זה

נעמה לזימי: היום עושים את סיפורי הרקע לסיפור האגדות

נעמה לזימי:  אתה לא מכיר את התהליך הזה - -     

דבורה ביטון: בדיוק

נעמה לזימי: - - שעכשיו מחזירים אותנו אחורה למה זה גרם?     

שמחה רוטמן: גם את האגדות, את נכסי צאן הברזל של התרבות המערבית, אתם עושים בפרוגרסיביות שלכם

דבורה ביטון: זה כמו "חמישה בלונים"

דבורה ביטון:  ראש הממשלה השכיל לעשות - - -     

נעמה לזימי: אני לא מכירה את הסיפור של איש הפח

נעמה לזימי:  אני רק אומרת שאני מבינה מה קרה פה

דבורה ביטון: רוטמן, האמת היא שהיום, לאור מה שאנחנו רואים, גם אם זה הבייבי שלכם ואתם עפים על זה, אני חושבת שחזרה היום לבית הנשיא היא לא אותה חזרה או לא כמו שהייתם בהתחלה

דבורה ביטון:  יש לי תחושה, ולפחות זו תחושתי, שבשלה העת, ולהערכתי, גם ההסכמות יהיו מהירות והגיוניות

דבורה ביטון:  אתם כן צריכים לתת לזה צ'אנס

דבורה ביטון:  אני חוזרת עכשיו מהפגנה ברחוב מול ההסתדרות כאן – המונים

דבורה ביטון:  אבל, עזוב את ההמונים – יש את הגילאים שמופיעים שם, המבוגרים-מבוגרים

דבורה ביטון:  הרי יש שם סביבה של הרבה חרדים, ושאלו אותי: מה קרה? מה קרה? לא ניסו להתנגח, אבל זה יפה שהם פנו

דבורה ביטון:  הם רצו לשאול למה יש רעש ולמה יש הפגנה, כי כנראה שיש קהילה גדולה שאפילו לא מבינה מה קורה כאן

דבורה ביטון:  אני חושבת שהגיעה העת באמת לעצור את הכול ולהתקדם

דבורה ביטון:  אתה יודע מה? איך אתם אומרים "צריך לתת להם משהו"? אז זה לא "לתת להם משהו" – המדינה צריכה משהו וכן צריכה רפורמה אבל לא בנוסח שהיא עולה

דבורה ביטון:      בבקשה, גברתי

דבורה ביטון:  באתי לשאול לשלומך

נעמה לזימי: אני בדיוק מאשרת עכשיו את המכתב למפכ"ל

דבורה ביטון: ראיתי שאתמול חגגת אצל גפני

נעמה לזימי: הגעתי להגיד "מזל טוב" בבר מצווה

דבורה ביטון: 'יאכלו' אותך כאן, אבל בסדר

דבורה ביטון:  זו בחירה שלך

נעמה לזימי: אני חברת ועדת הכספים שנתיים עם בן אדם, עם מחלוקות קשות מאוד שנאמרו פה פומבית ונאמרו גם אישית והוויכוח הוא באמת ויכוח קשה ואמיתי, ובכל זאת אם קיבלתי הזמנה – הגעתי ואמרתי "מזל טוב"

דבורה ביטון: בסדר גמור

נעמה לזימי: שלחתי עכשיו מכתב למפכ"ל המשטרה, בגלל שתופעה, שבעיניי היא חמורה ברמות קשות ומלמדת על הלך הרוח

נעמה לזימי:  הסיפור של אלימות משטרתית הוא סיפור שמלווה אותי הרבה שנים, ולכן אני פה, בסיפור הזה, עם המפגינים יותר מהכול בנושא הזה לגמרי

נעמה לזימי:  התחילו להגיע בלי תגי שם למרות שיש חוק ברור ולא מזדהים

דבורה ביטון: שזו המיליציה החדשה הסמויה

נעמה לזימי: דבי, את מבינה? אפילו לא צריך להגיע למצב שכבר מעבירים את זה רשמית, אלא הלך הרוח כבר מתקיים

נעמה לזימי:  בשבוע שעבר בקפלן, כשהשוטרים התחילו לדחוף גם אותי, שמתי לב לזה שהיו שוטרים בלי תגים וחשבתי שאולי לא שמתי לב ואולי זה ממוקם במקום אחר ואני לא הבנתי, ואז ממש יום לאחר מכן קיבלתי כמה פניות בוואטסאפ מאנשים שאמרו "אתמול לא היו תגי שם", והתחלתי לעקוב אחרי זה

נעמה לזימי:  אני רואה שכבר שבוע ומשהו יש דיווח חוזר מכל מיני מקומות בארץ, זאת אומרת לא רק מאזור מסוים או מפקד מחוז מסוים – כנראה מגמה שמתחילה

נעמה לזימי:  לא מזדהים בשם כשפונים אליהם, אין תג שם - - -     

דבורה ביטון: - - - המחויבות שלהם למקצוע

דבורה ביטון:  לוקחים את החוק לידיים

נעמה לזימי: אבל זו לא מחויבות

נעמה לזימי:  הם התגייסו לשמור על שלום הציבור

נעמה לזימי:  זה תפקידם - שמירה

דבורה ביטון: אני רוצה לומר שיש שוטרים מדהימים, שכשאפילו לפעמים יש קצת מפגינים – אוקיי, קצת קשה לשפוט אותם בצערם ובכאבם – שיכולים לחסוך התנהגות, עדיין מכילים ועושים את זה בצורה מאוד מאוד נאותה, ויש כאלה – וראינו בתמונות – שיכול ללכת מפגין עם דגל וזה בסדר לדרוס אותו עם סוס

דבורה ביטון:  אסור לעבור על זה לסדר-היום

נעמה לזימי: מטורף

נעמה לזימי:  אלימות משטרתית היא בכלל סוגיה כבדה

דבורה ביטון: יש תחושה שכאילו קיימת איזושהי מיליציה לא מוצהרת שהיא כבר קיימת

נעמה לזימי: דבי, זה הלך רוח

נעמה לזימי:  זה כשיודעים מהי רוח המפקד ובאים לשבור את העצמות למפגינים

נעמה לזימי:  זה ממש-ממש כך

נעמה לזימי:  סליחה, אני אומרת משהו קשה, כי בסוף אני מאמינה שמערכות אכיפת החוק – האמון הציבורי בהן מחזק את הדמוקרטיה, וזה דבר ממש-ממש חשוב

נעמה לזימי:  אבל, אם לא נוציא את כל המורסות האלה החוצה, אם לא נטפל בזה, אמון הציבור לא יחזור כי אנחנו אומרים "לא לגעת"

נעמה לזימי:  בן אדם שחווה אלימות משטרתית לא יאמין במערכת המשפט

דבורה ביטון: זה עלול להשתמע כהתנהגות נורמלית

נעמה לזימי: לא, ממש לא

נעמה לזימי:  אגב, גם הפגיעה בחסינות הפרלמנטרית

נעמה לזימי:  אחרי מה שקרה לי לאחרונה, כששוטר עקב אחריי עם מצלמה בגלל שפניתי למאיר סוויסה ואמרתי לו שהוא השוטר שזרק רימון הלם על מפגינים ושיתבייש, פשוט הצמידו לי שוטר במעקב, בדקתי ומסתבר שפגעו לעוד ח"כים בחסינות הפרלמנטרית

נעמה לזימי:  דיברתי על זה גם עם יוראי, וגם לאפרת אמרו "לא מעניין אותנו שיש לך חסינות", וגם את מרב מיכאלי דחפו

נעמה לזימי:  לבטח יש עוד ח"כים שיכולים לדווח על מה שקרה להם

נעמה לזימי:       שימי לב לרצף: אין תגי שם, אין הזדהות בשם, יש אלימות משטרתית ופגיעה בחסינות הפרלמנטרית

נעמה לזימי:  אלו דברים שאת רואה בהם אסקלציה מדהימה וגם אסקלציה בכלים ובעזרים לפיזור הפגנות, שזה הוספת כלי הצעקה וזה ההשלכות הבריאותיות – הנזק הבריאותי ארוך הטווח

נעמה לזימי:  למה, לעזאזל, להשתמש בכלי - - -?     

דבורה ביטון: גם ההתנהלות עם המכת"זיות נעשית בניגוד- - -     

נעמה לזימי: מזעזע, ואגב, בניגוד לתקנות, לפיהן אסור לכוון לראש - - -     

דבורה ביטון: זה צריך להיות 20 מטר, וזה סוג של גובה מסוים

דבורה ביטון:  מכוונים לרגליים ולעיניים - -     

נעמה לזימי:  ממש

דבורה ביטון: - - ורואים שזה מגמתי

נעמה לזימי: אבל, תשמעי, זה הופך למשהו שכאילו אנחנו משחק וידיאו לנהג המכת"זית: את מי אנחנו מורידים קודם? זה דבר ששוטר הגון לא יכול להרשות לעצמו ושמשטרה הגונה לא יכולה להרשות לעצמה, שאנשים כאלה יהיו בקרבה

דבורה ביטון: רוטמן, מה השלב הבא? מה יש על השולחן שאתה רוצה לספר לנו?     

נעמה לזימי: מה החוק הבא שאתה רוצה, אחרי שתרסק - - -?     

דבורה ביטון: רגע, הוא מתכתב

דבורה ביטון:  אולי הוא בכל זאת הולך לבית הנשיא

דבורה ביטון:  מה השלב הבא?     

נעמה לזימי: אם הוא בא לבית הנשיא, בית הנשיא - - -     

דבורה ביטון: הסבירות – נניח שהיא בעזרת השם תעצור

דבורה ביטון:  אבל, באמת מה השלב הבא שאתם מתכננים או שתשימו על השולחן? שתיקה כהודאה – מה? את כל זה?      

שמחה רוטמן: בזמן דיבורים ביניכן - - -     

דבורה ביטון: באמת אני שואלת

דבורה ביטון:  הרי מן הסתם אתה תלווה את התהליך

שמחה רוטמן: בעבר, כשהתייחסתי לדבריכן, כל פעם קטעו את המשפט שלי באמצע

נעמה לזימי: נתתי לך לדבר

שמחה רוטמן: בסדר גמור, אבל זה היה אחרי בקשות חוזרות ונשנות שאני צריך להשלים משפט

דבורה ביטון: אנחנו מזיזים רמקולים

דבורה ביטון:  הבמה שלך

דבורה ביטון:  מה מתבשל לכם?     

נעמה לזימי: מה החוק הבא?     

שמחה רוטמן: מה החוק הבא? אנחנו לא מבשלים שום דבר

שמחה רוטמן:  אנחנו אמרנו בצורה מאוד ברורה שאנחנו נשמח מאוד להתקדם לתיקון של מערכת המשפט באחריות יחד עם מסקנות ויחד עם שיתוף פעולה

שמחה רוטמן:  לצערנו, פעם אחר פעם, ואפילו השיח שהיה פה קודם עם חברת הכנסת מיכל שיר וחברת הכנסת נעמה לזימי: אני אומר "בואו נגיע להסכמות", וכמובן שקוטעים את דבריי תוך כדי, אבל זה אפילו לא משנה

שמחה רוטמן:  המשפט הראשון הוא "תעצרו את החקיקה"

שמחה רוטמן:  זה המשפט הראשון

נעמה לזימי: לא נכון

נעמה לזימי:  הינה, ערוץ הכנסת הוציא את השידור

שמחה רוטמן: יפה מאוד שערוץ הכנסת הוציא את השידור, אבל, מיכל ישבה רחוק מהמיקרופון ואז היא באה ואמרה "אני אשמח", וכשהיא אמרה כבר את ה"אני אשמח" כבר גם מראייתה וגם מהיכרותי איתה המשפט שלי היה: נגיע להסכמות

שמחה רוטמן:  אמרתי: לא נעצור את החקיקה – נגיע להסכמות, אבל אפילו את המשפט "לא" קטעת אותי באמצע

שמחה רוטמן:  אבל זה לא משנה 

שמחה רוטמן: להגיע להסכמות דורש רצון

שמחה רוטמן:  ישבה פה יוליה – המפלגה שבאמת גם הגישה הרבה הסתייגויות ענייניות – והיא הציגה תזה

שמחה רוטמן:  אמרתי לה: אבל התזה שאת הצגת לא מופיעה בהסתייגויות שלך

שמחה רוטמן:  היא אמרה לי: תסתכל בהסתייגות מס' 38

שמחה רוטמן:  פתחתי בהסתייגות מס' 38, והסברתי לה למה זה רחוק אפילו ממה שהוצג

שמחה רוטמן:  ניהלנו דיון ענייני

שמחה רוטמן:  ואז, היא אמרה ביושר – וצריך לומר את זה וגם מיכל אומרת את זה בהקשר הזה ביושר, ונעמה וראשי מפלגות שלהן – אתם אומרים "בגלל שיש לנו חוסר אמון בכם", ואפילו נאמרו פה אמירות על שחיתות וכו' והיא אמרה לי "אל תיקח את זה אישית"

שמחה רוטמן:  אמרתי: אתם אומרים שהעניין הוא בגלל מי שמקדם את זה אישית, ואז אתם אומרים "אל תיקח את זה אישית"

שמחה רוטמן:  זה לא עובד כך

שמחה רוטמן:  יש פה חוסר אמון בממשלה, במי שעומד בראשה, במי שמובילים את המהלך, כשאומרים: גם אם מה שאתם עושים עכשיו זה בסדר או שאנחנו יכולים להגיע לגביו להסכמות, לרכך – מה שאתם קוראים לו "לרכך", ואני לא משתמש במילה הזאת – בכל הסיטואציה הזאת אתם אומרים "לא, כי מי יודע מה יבוא"

שמחה רוטמן:  תשבו, תדברו, היה אפשר לעשות את זה

שמחה רוטמן:  רק מה? עצרו את החקיקה בניגוד לדעתי בסבב הקודם, ואני אמרתי: טוב, אם ראש הממשלה החליט לעצור, אולי הוא יודע משהו שאני לא יודע

שמחה רוטמן:  בוא וניתן צ'אנס, וכופפנו את דעתנו

דבורה ביטון: הוא הבטיח להיכנס לאירוע

שמחה רוטמן: כופפנו את דעתנו, וזה נעצר

שמחה רוטמן:  למה נוצל הזמן של אותה עצירה? למה הוא נוצל? האם הוא נוצל לטובת הגעה להסכמות או שהוא נוצל להגיד "לא" לכל הצעה שעלתה בבית הנשיא, להמשך הסתה נגד הציבור החרדי? למה נוצל?     

דבורה ביטון: היה שיח

נעמה לזימי: האם ניצלתם לחיים עצמם, יוקר המחיה? משהו? מה עשיתם?     

שמחה רוטמן: אגב, את חברה בוועדת הכספים

שמחה רוטמן:  את כבר בירכת את ראש הממשלה על הפרסום של הלמ"ס על הצמיחה ועל האינפלציה? בירכת אותו על כך?     

נעמה לזימי: כן? זה אתם?     

שמחה רוטמן: לא, זה אתם

נעמה לזימי: לא, שמחה, באמת

נעמה לזימי:  על מה אתה מדבר?     

שמחה רוטמן: זה הכול את

שמחה רוטמן:  זו המדיניות הכלכלית המבריקה שלך

דבורה ביטון: האינפלציה זה המשכנתאות והריבית המטורפת

נעמה לזימי: אין לתאר, אין לתאר

שמחה רוטמן: שימי לב מה קורה

שמחה רוטמן:  שאלתן על מה אני מסתכל בטלפון?     

נעמה לזימי: אנחנו נלחמים על הורדה - - -     

שמחה רוטמן: אני משתף אתכן, הינה תראו, בסודות מהחדר

שמחה רוטמן:  אני מסתכל בטלפון וקורא את הידיעה ב"גלובס" על שער הדולר, ואני קורא את הניתוח, של ממה מושפע שער הדולר והאם עלה

נעמה לזימי: שמחה, ההשקעות צנחו ב-70%

נעמה לזימי:  על מה אתה מדבר?     

שמחה רוטמן: בשנת 2022

שמחה רוטמן:  ההשקעות בהיי-טק ירדו בשנת 2022

נעמה לזימי: לא, צפי ההכנסות של 2023 – 68

נעמה לזימי:  עיגלתי

שמחה רוטמן: אמרת: 70%, והנתון הזה הוא ירידה של 2022

שמחה רוטמן:  70% ומשהו – ב-2022 היו הירידות בהיי-טק, ירדו ההשקעות בהיי-טק, לא בגלל ועדת חוקה

נעמה לזימי: לא ועדת חוקה

שמחה רוטמן: אני לא האשמתי, אולי אחרים עשו זאת

שמחה רוטמן:  בשנת 2022, כשהייתה הממשלה שלכם, הדולר ירד ועלה והיו השקעות בהיי-טק

שמחה רוטמן:  אני מעולם לא – אני מציע שתנסי למצוא את הפופוליזם הזה אצלי לבוא ולהגיד "זה – הבנו שיש משבר עולמי, יש אחרי קורונה, יש פה ויש שם, ויש משברים"

שמחה רוטמן:  אמרנו: בסדר, יש לנו בעיות עם המדיניות

שמחה רוטמן:  דווקא על המדיניות הכלכלית של הממשלה הקודמת נראה לי שאני הסכמתי יותר ממך, נעמה, אם כבר שנינו פה בחדר ומדברים בגילוי לב

שמחה רוטמן:  אני חושב שהיה לך קשה עם המדיניות הכלכלית - -     

נעמה לזימי: הינה, אני בדיוק מבקשת שישלחו לי

נעמה לזימי:  עם מה?         

שמחה רוטמן: - - בתחום החקלאות, בתחום משרד האוצר, שהייתה קצת יותר ימין כלכלית ממה שאני חושב שמחליק לך בגרון

נעמה לזימי: אגב, בניגוד לקואליציה שהיא פשוט עציץ, אני ידעתי לנהל על זה דיון

שמחה רוטמן: אני לא אומר שלא

נעמה לזימי: יש לכם הרבה מה ללמוד איך לא מפילים ממשלה ועדיין מנהלים ויכוח אידיאולוגי ומנסים להגיע - - -     

שמחה רוטמן: זה היה תיאור – זו לא הייתה ביקורת עלייך

נעמה לזימי: יש לכם הרבה מה ללמוד

נעמה לזימי:  אני מחכה לתשובה על ההשקעות

שמחה רוטמן: בסדר גמור

שמחה רוטמן:  זה היה תיאור – זו לא הייתה ביקורת עלייך

שמחה רוטמן:  זה היה תיאור שהמדיניות של הממשלה הקודמת הייתה יותר ימין כלכלי ממה שמחליק לך בגרון

נעמה לזימי: בוודאי

נעמה לזימי:  המפלגה שלי לא החזיקה במשרד האוצר, וזה בסדר

שמחה רוטמן: אין ויכוח

שמחה רוטמן:  אבל, עדיין אני קראתי עכשיו כתבה ב"גלובס" על שער הדולר ועל כך שבשבוע האחרון, בכמה הימים האחרונים שער הדולר יורד, ובעבר לגבי כל ירידה או עלייה בשער הדולר באו ואמרו: "עצרתם את החקיקה", "קידמתם את החקיקה"

שמחה רוטמן:  חיפשו מתאמים, והכול היה קשור לרפורמה המשפטית

שמחה רוטמן:  כשהדולר משתפר למי שצריך את השיפור הזה ושער הדולר משתנה, פתאום זה לא קשור בכלל לרפורמה המשפטית

נעמה לזימי: סקירת הרבעון הראשון של 2023 - -     

שמחה רוטמן: בכמה ירד ב-2022? קודם 2022

שמחה רוטמן:  אני אמרתי 2022?     

נעמה לזימי: רגע, הזמן שלי

נעמה לזימי:  אני רוצה לדבר על 23'

נעמה לזימי:  זה זמן דיבור שלי

שמחה רוטמן: אה, אוקיי

שמחה רוטמן:  תיקנת אותי על הנתונים שלי

נעמה לזימי: - - סקירת הרבעון של 2023 של מכון המחקר והמדיניות SNPI מעידה על ירידה משמעותית בהשקעות בהייטק הישראלי

שמחה רוטמן:   חברים מאחורה, נראה לי שאתם מפריעים לנעמה לנמק

שמחה רוטמן:  מירב, נראה לי שאתן מפריעות לנעמה לנמק

מירב בן ארי:   אין סיכוי שאפריע לנעמה לזימי

מירב בן ארי:  אני הולכת וחוזרת

שמחה רוטמן: היא בדיוק אמרה שהמדיניות הכלכלית שלכם היתה ימין קיצוני

נעמה לזימי: לא

נעמה לזימי:  אני - - -     

שמחה רוטמן: סתם, סתם מסכסך

שמחה רוטמן:  לא של כחלון, של הממשלה הקודמת

מירב בן ארי: אה, של בנט-לפיד

שמחה רוטמן: אתם לפיד

שמחה רוטמן:  מה את רוצה? מה זה "בנט-לפיד"?     

דבורה ביטון: תאמין לי, געגועים לממשלה הזו

דבורה ביטון:  כולם מתעסקים בחופש, טיולים או עם ההפגנות

נעמה לזימי: 1

נעמה לזימי: 7 מיליארד הושקעו לעומת 6

נעמה לזימי: 7 מיליארד ברבעון הראשון של 22'

נעמה לזימי:  צניחה של כ-75%

נעמה לזימי:  הנתון הנמוך ביותר מ-2018

נעמה לזימי:       שמחה, מילא ככה לחרטט

נעמה לזימי:  אבל למה לפרוטוקול? אני לא מבינה

שמחה רוטמן: לא הבנתי

שמחה רוטמן:  את אמרת לי עכשיו "לחרטט" על נתון שאני לא דיברתי עליו

שמחה רוטמן:  אני דיברתי על 22'

נעמה לזימי: אבל אני אמרתי לך שאצלכם צנחו ההשקעות ב-70%, אפילו פחות

נעמה לזימי:  אמרתי לי: לא נכון - ב-22', לא ב-23'

שמחה רוטמן: נעמה, לא אמרתי לא ב-23'

שמחה רוטמן:  אני אמרתי שאני - - -     

נעמה לזימי: אבל אני דיברתי על 23'

נעמה לזימי:  אתה מתווכח איתי?     

שמחה רוטמן: אבל אני דיברתי על 22'

נעמה לזימי: אמרת לי שזה לא נכון

שמחה רוטמן: אני לא אמרתי

שמחה רוטמן:  אני אמרתי ב-2022

שמחה רוטמן:  נעמה, את שוב פעם מתווכחת לחינם

שמחה רוטמן:  אבל את שוב פעם מתווכחת לחינם

שמחה רוטמן:  אבל אני אמרתי לך - - -     

נעמה לזימי: בקיצור, אתה לא יכול לדבר על כלכלה, כשהכלכלה שלכם - - -

נעמה לזימי:  אני אפילו נתתי לכם קרדיט

נעמה לזימי:  אמרתי לכם 70%

שמחה רוטמן: את אמרתי 70%

שמחה רוטמן:  וכמה ברבעון הראשון?     

נעמה לזימי: לפחות 75%

שמחה רוטמן: יפה

שמחה רוטמן:  ואני אמרתי שב-2022 צנחו ב-75% ההשקעות בהייטק? אמרתי את זה או לא אמרתי את זה? בדקת את הנתון הזה או לא?     

נעמה לזימי: לא

נעמה לזימי:  אמרת ב-22', לא אמרת ברבעון הראשון

שמחה רוטמן: לא הרבעון הראשון, כל שנת 2022

שמחה רוטמן:  אמרתי או לא אמרתי?     

נעמה לזימי: אני אעביר לך את הכתבה כדי שתוכל להתעדכן במה שאתם עושים לכלכלה הישראלית, כי נראה לי שאתה לא כול כך מעודכן

נעמה לזימי:  מבחינתך, הכול בצמיחה

שמחה רוטמן: הבנתי

שמחה רוטמן:  אז כל פעם שאני אומר משהו, את צועקת שאני מחרטט

שמחה רוטמן:  ואז את מגלה שצדקתי, ואז את מדברת על משהו אחר

נעמה לזימי: לא, לא צדקת

נעמה לזימי:  אני הקראתי לך על מה דיברתי

נעמה לזימי:  אתה התווכחת איתי

נעמה לזימי:  אני לא מבינה

דבורה ביטון: שמחה, מה אומרים לך הילדים והמשפחה בבית? מן הסתם הם רואים את הוועדות האלה ואת הקריאות

דבורה ביטון:  הם שומעים איך מדברים אליך ואיך אתה מדבר אלינו

דבורה ביטון:  מעניין, באמת, לדעת

נעמה לזימי: וואה עלייה, נשבר הלב מהמחשבה

שמחה רוטמן: הם שואלים אותי

שמחה רוטמן:  ראשית, אני מדבר אליכם הרבה יותר יפה מאיך שאתם מדברים אליי

דבורה ביטון: לא

דבורה ביטון:  אתה גם מוציא אותנו כי יש לך פתיל קצר

דבורה ביטון:  אם הייתי מאבחנת, הייתי חושבת שאתה צריך ריטלין

דבורה ביטון:  זה בסדר, אני לא שופטת

שמחה רוטמן: לא, יש לי פתיל מאוד מאוד ארוך

נעמה לזימי: דבי, הוא מדבר אלינו יפה, אבל אומר לנו עופו מהחדר

נעמה לזימי:  הוא מדבר יפה, אבל צאו מפה

שמחה רוטמן: אני אכן ADHD

שמחה רוטמן:  אני אמרתי את זה בעצמי, את לא צריכה לאבחן

שמחה רוטמן:  אני אכן ADHA

שמחה רוטמן:  אני חושב  שהפרעת קשב וריכוז - - -     

דבורה ביטון: ואני חושבת שזו ועדה שהיא קשה לך

נעמה לזימי: אוקיי, ב-2022 ירד ב-40%

דבורה ביטון:   למה היא - - - עם האבחנה?     

שמחה רוטמן: לא נכון

שמחה רוטמן:  מאיפה הנתון?     

נעמה לזימי: בבקשה

שמחה רוטמן: את אולי מתכוונת ברבעון הראשון של 2022

נעמה לזימי: אתה דיברת על רבעון ב - - -     

שמחה רוטמן: אבל אני לא דיברתי על רבעון, אני דיברתי על שנת 2022

נעמה לזימי: הוא עושה לי גזלייטינג

דבורה ביטון: הרגע הוא אמר שיש לו בעיית קשב וריכוז, וזה בסדר

דבורה ביטון:  השאלה היא האם הוועדה הזו לא כבדה לך

נעמה לזימי: תקשיב, אורי, היועצת המהממת שלי, מסתכלת על הדיון

נעמה לזימי:  שולפת נתונים

נעמה לזימי:  אתה מטריל אותה

נעמה לזימי:  אורי, זו לא אני

נעמה לזימי:  זה שמחה שמשגע אותך פה עם להביא נתונים נכונים

נעמה לזימי:  בבקשה

נעמה לזימי:  שמחה, אתה לא יכול להגיד שטויות, ואז להתחיל לחרטט

נעמה לזימי:  זה לא עובד ככה

נעמה לזימי:  אני עדיין מציעה לך לקרוא את הספר "רודנות בחסות החוק"

נעמה לזימי:  אולי תהיה פחות רודן, וגם פחות לא עקבי בנתונים

נעמה לזימי:  זהו, אלו הדרכים להשתיק את שמחה

נעמה לזימי:  אין לו מה להגיד על הסיטואציה

נעמה לזימי:  הוא אומר לי רבעון

נעמה לזימי:  היא משיגה לו את הרבעון, מביאה את הנתון, ואז הוא אומר לי: לא אמרתי רבעון

שמחה רוטמן: אבל אני לא אמרתי רבעון

שמחה רוטמן:  אף פעם לא אמרתי רבעון

שמחה רוטמן:  את אמרת רבעון

מיכל שיר סגמן: הכול מצולם פה

מיכל שיר סגמן:  זה לא כזה מסובך

מיכל שיר סגמן:  ערוץ הכנסת

שמחה רוטמן: נכון

שמחה רוטמן:  לא אמרתי רבעון, את אמרת רבעון

נעמה לזימי: כי 23' לא נגמרה, אז ברבעון הראשון זה הנתון

נעמה לזימי:  אבל ברבעון השני אני יודעת על צניחה של 38%

נעמה לזימי:  אז עוד 68% צניחה

נעמה לזימי:  אבל מה זה אומר צניחה בהשקעות? הוא מדבר איתי על כל מיני דברים

נעמה לזימי:  צניחה בהשקעות זה אובדן הכנסות מדינה

נעמה לזימי:  זה חיסול השירותים החברתיים בישראל, חד משמעית

שמחה רוטמן: אני אמרתי שב-2022 היתה ירידה גדולה

שמחה רוטמן:  אני לא דיברתי לא על רבעון ולא על לא רבעון, אני אמרתי שירידה של 75% היתה בשנת 2022

שמחה רוטמן:  לא דיברתי על השנה, לא דיברתי על חציון, לא דיברתי על רבעון

שמחה רוטמן:  אמרתי שהירידה הגדולה בהייטק התחילה ב-2022

שמחה רוטמן:  אפילו לא אמרתי את האחוזים

שמחה רוטמן:  אמרתי שהיתה ירידה גדולה ב-2022

שמחה רוטמן:  וכמו שלא האשמתי

שמחה רוטמן:  זו היתה הסיבה היחידה שדיברנו על הנתון הזה

שמחה רוטמן:  את טענת שזה נובע ממדיניות הממשלה, ואני טענתי שהירידה בהייטק שהתחילה ב-2022, והיתה ירידה דרסטית ב-2022 – כמו שהיא לא היתה קשורה לרפורמה המשפטית

שמחה רוטמן:  לא האחוזים, ולא לא האחוזים

שמחה רוטמן:  זו היתה האמירה בהתייחסות למדיניות הממשלה – זה הכול

נעמה לזימי: אתם חסמתם

נעמה לזימי:  אני בזמן הדיבור שלי, מה לעשות? איך בכלל ניתן להתווכח כשאתם חסמתם כל דיון על ההשלכות הכלכליות-חברתיות של הרפורמה? אני בכוונה קיימתי על זה שני דיונים בוועדת הצעירים

נעמה לזימי:  מטורף

נעמה לזימי:  מנעו אפילו מהאוצר לדבר פה

מיכל שיר סגמן: כי, מבחינתם, מדובר על קומץ, ומבחינתם הכלכלה בסדר, ומבחינתם הביטחון בסדר, מבחינתם הביטחון האישי בסדר, הכול בסדר

מיכל שיר סגמן:  הכול בסדר

מיכל שיר סגמן:  הם לא מבינים איפה הבעיה

מיכל שיר סגמן:  הכול בסדר

מיכל שיר סגמן:  את לא מבינה שהכול בשליטה? מירב, הכול בשליטה, לא?     

מירב בן ארי: הכול קטסטרופה

נעמה לזימי: אנחנו בנימוק עם דבי, מיכל ומירב

נעמה לזימי:  וואי, וואי

נעמה לזימי:  זה חזק מאוד

נעמה לזימי:  אני לא יודעת אם שמחה יעמוד בזה

נעמה לזימי:  אני לא יודעת אם הוא יעמוד בזה

מיכל שיר סגמן: שמחה, לך תחליף יו"ר

דבורה ביטון: מתי הוא זכה לראות כל כך הרבה נשים נאורות כאן?      

נעמה לזימי: זה פשוט וואא, וואא

נעמה לזימי:  יותר מדי נשים מששמחה יכול להכיל בדיון

נעמה לזימי:  אני לא יודעת מה יהיה פה

מירב בן ארי: הצבעים שוקולד, מנטה מסטיק

דבורה ביטון:   באמת שלישיית מנטה - - - , גדול

מירב בן ארי:   תגיד, מתי הגעת למשמרת? ישנת?     

שמחה רוטמן: ישנתי טוב מאוד

מיכל שיר סגמן: אבל תדעי לך שעד עכשיו הוא היה עם חיוך

מיכל שיר סגמן:  הוא נהיה רציני

מירב בן ארי: מי? בגלל נהיית רציני?      

שמחה רוטמן: חס ושלום

שמחה רוטמן:  בגללך נהייתי רציני

מיכל שיר סגמן: בגללי?     

מירב בן ארי: בגללך

שמחה רוטמן: אני מתקשה, ואגיד לך למה

שמחה רוטמן:  בשנייה שאני מתחיל לדבר, נעמה קוטעת אותי

שמחה רוטמן:  נעמה בטלפון עד שאני מתחיל לדבר

נעמה לזימי: תקשיבו, גזלייטינג שווה שמחה רוטמן

נעמה לזימי:  אין, אין, זו ההגדרה

נעמה לזימי:  ההגדרה המילונית של גזלייטינצג: שמחה רוטמן

נעמה לזימי:  אימאל'ה, אין דברים כאלה

נעמה לזימי:  מירב, מה את מוציאה ממנו?     

מירב בן ארי: בכיף

שמחה רוטמן: הינה, את רואה? אמרו שאני לא מחייך

שמחה רוטמן:  אני שמח מאוד שבאתן

שמחה רוטמן:  אני רוצה לשמוע את כל מה שיש לכן לומר

מירב בן ארי: יש לנו זמן, לא ממהרים

דבורה ביטון: - - -, זו הבעיה

שמחה רוטמן: אני בעיקר רוצה לשמוע את מיכל מסבירה מדוע צריך לפעול בניגוד למצע של מפלגת תקווה חדשה, ולא לצמצם את עילת הסבירות כך שלא תחול על נבחרי ציבור

מיכל שיר סגמן: לא, אתה יודע שאתה הזוי? כי כבר אמרתי לך את זה בדיון הקודם

שמחה רוטמן: אז מה אם אמרת? מיכל, משפט, בבקשה

מיכל שיר סגמן: אנחנו באותה ועדה

מיכל שיר סגמן:  אותה חברת כנסת, אותו היושב-ראש, אותם הצופים

מיכל שיר סגמן:  שמחה, כבר אמרתי לך שפייק לא עובד, גם אם תחזור עליו מאה פעם, ואתה ממשיך

מיכל שיר סגמן:  זה משמעם, זה משעמם

מיכל שיר סגמן:  היית יותר נחמד כשהיית עורך הדין שלי

שמחה רוטמן: נכון

נעמה לזימי: מה? מה קורה פה?     

מיכל שיר סגמן: כן

מיכל שיר סגמן:  אתם יודעים שהוא היה עורך דין שלי?      

דבורה ביטון: רגע, גילוי נאות

דבורה ביטון:  מה זה?      

מיכל שיר סגמן: הוא עזר לי לתבוע את מפלגת הליכוד

שמחה רוטמן:   נכון, אמת ויציב

דבורה ביטון: זה ניגוד עניינים

דבורה ביטון:  מה זה?     

מירב בן ארי: זה ניגוד עניינים עם יריב לוין

מירב בן ארי:  תתפטר

שמחה רוטמן: יאללה, על השולחן

מיכל שיר סגמן: דעו לכן שהוא עורך דין טוב

מיכל שיר סגמן:  נתתי לך מחמאה

שמחה רוטמן: תודה

דבורה ביטון: אז מה קרה לו עם עילת הסבירות? זה אחרי שאבדה לו התעודה? לא הבנתי

שמחה רוטמן: ועוד מול מי? מי היה המתחרה שלנו? מה היתה הבעיה? מול מי הגשנו שם את התביעה? היא יושבת משמאלך

שמחה רוטמן:  לא היא, אלא המפלגה שלה

מיכל שיר סגמן: לא, זה לא היא

מיכל שיר סגמן:  זה היה צירוף - - -     

מירב בן ארי: זה גם המפלגה שלה עכשיו

מירב בן ארי:  תראה איך החיים מתגלגלים

שמחה רוטמן: נספר? זה היה בנושא הצירוף של כחלון לליכוד

שמחה רוטמן:  כתוצאה מהשריון הזה כי הגיעו להסכם

מיכל שיר סגמן: כן

מיכל שיר סגמן:  לפני ארבע-חמש שנים? זה היה נגד דין התנועה

שמחה רוטמן: אפשר לספר את הקייס, זה דווקא חשוב

מיכל שיר סגמן: אתה זוכר את הסעיף? עלינו על סעיף מסוים

שמחה רוטמן: אני זוכר את הסעיף

שמחה רוטמן:  אבל אני לא רוצה לקחת לך זמן נימוק

שמחה רוטמן:  אני מוכן, אבל ברשותך

מיכל שיר סגמן: שלא יהיו עכשיו אנשים מהליכוד שעוד פעם יעשו זובור לנתניהו מבפנים ולפי כל מיני סעיפים, שעכשיו אנחנו - - -

מיכל שיר סגמן:  אתה כבר לא זמין כעורך דין

שמחה רוטמן: נכון, נכון

שמחה רוטמן:  בטח לא נגד הליכוד

שמחה רוטמן:  לא זמין לעורך דין, בטוח לא נגד הליכוד

שמחה רוטמן:  למען הגילוי הנאות, הייתי אז חבר ליכוד

שמחה רוטמן:  זו היתה ככה מריבה בתוך הבית

מיכל שיר סגמן: היית חבר הליכוד? את זה אני לא זוכרת

שמחה רוטמן: כן, כן

דבורה ביטון: אז מה הסיפור שם?      

שמחה רוטמן: אם היא תרשה לי, אספר

שמחה רוטמן:  אני לוקח לה מזמן הדיבור

דבורה ביטון: זה לא פורסם?     

מיכל שיר סגמן: בטח שזה פורסם

מיכל שיר סגמן:  חבל על הזמן

שמחה רוטמן:  ודאי שפורסם

שמחה רוטמן:  היתה שם הסכמה על השריון של ארבע מקומות לכחלון ברשימת הליכוד

נעמה לזימי: ראית את הסקר החדש שרק 27% תומכים בהפיכה המשטרית - וואי, וואי

שמחה רוטמן: אני לא מכיר שום סקר על הפיכה משטרית

שמחה רוטמן:  אין כזה דבר הפיכה משטרית

נעמה לזימי: מה ששמחה לא מסכים איתו, הוא אומר ש - - -     

דבורה ביטון:  ומה עם ש - - - רוצים לגור מחוץ למדינת ישראל?     

שמחה רוטמן:  מה היתה שאלת הסקר? האם אתה בעד חיסול הדמוקרטיה? בעד ההפיכה המשטרית? מה היתה שאלת הסקר? האם אתה מסכים לחיסול הדמוקרטיה? מי בעד חיסול הטרור? ירים את ידו

נעמה לזימי: לא, לא

נעמה לזימי:  27% בעד קידום הרפורמה במערכת המשפט

נעמה לזימי:  58% בעד ויתור על הרפורמה וחיזוק האחדות הלאומית

נעמה לזימי:  15% לא יודעים

נעמה לזימי:  45% מהציבור חוששים ממלחמת אחים

שמחה רוטמן: אני בהחלט מציע שכל מי שמדבר על מלחמת אחים, - -      

נעמה לזימי: הינה, גזלייטינג בא

נעמה לזימי:  בא, בא

נעמה לזימי:  הינה, בא

נעמה לזימי:  ראיתם? אין לתאר, אין לתאר

שמחה רוטמן: - - כל מי שמדבר על מלחמת אחים או על לשרוף את הרחובות, או על נשק, או על רעל, שינמיך את הלהבות, זה מאוד חשוב

שמחה רוטמן:  אין ספק שהנמכת הלהבות חשובה

שמחה רוטמן:  אבל אני לא רוצה לקחת מזמן - - -     

מיכל שיר סגמן: האמת, לכבוד הוא לי ששר המשפטים חושב שעושים לו את ההפגנות מתחת לבית בגלל משפט שאני אמרתי

מיכל שיר סגמן:  זה באמת לתת לי המון המון קרדיט

מיכל שיר סגמן:  אז אני מודה לו מכל הלב

שמחה רוטמן: בכל מקרה, היה שם הסכם פוליטי

מיכל שיר סגמן: בהזדמנות זו צריך להגיד תודה לכל המפגינים בכל רחבי הארץ

מיכל שיר סגמן:  אתה יודע שהיום פגשתי סבתות בצומת הפיל? הן ממש מגניבות

מיכל שיר סגמן:  הם הוציאו חולצה: סבתא לא יכולה לעשות בייביסיטר, היא במחאה, או משהו כזה

מיכל שיר סגמן:  ענק, ענק

מיכל שיר סגמן:  קניתי היום בבוקר לחמותי כזו חולצה

שמחה רוטמן: סבתא, שעושה בייביסיטר, זה סביר או לא סביר? איך זה עובד?     

מיכל שיר סגמן:  אבל צריך להגיד לכל המוחים בכל רחבי הארץ תודה רבה

מיכל שיר סגמן:  חם בחוץ, לח בחוץ

מיכל שיר סגמן:  באמת לא קל להגיע לאזורי ההפגנות

שמחה רוטמן: אל תחסמו את הכבישים, יהיה קל להגיע

מיכל שיר סגמן: אומנם זה קומץ, לפי מה שאתה אומר

מיכל שיר סגמן:  מיליון איש זה קומץ, זה נחמד

מיכל שיר סגמן:  אבל בקומץ הזה הם חסמו את כל המדינה

מיכל שיר סגמן:  אי-אפשר להזיז סיכה

מיכל שיר סגמן:  חם ולח בחוץ, ובאמת חשוב להגיד להם מילה טובה

מיכל שיר סגמן:  כל הכבוד שאתם יוצאים החוצה, שאתם חוסמים את הכבישים

שמחה רוטמן: כשחסימת כבישים אסורה על פי חוק

מיכל שיר סגמן: כל הכבוד שאתם יוצאים ומוחים, במקום ללכת לעבודה, במקום להיות עם הילדים שלכם בחופש הגדול, ובאמת שומרים לנו על המדינה

דבורה ביטון: שומרים גם בשביל הילדים של רוטמן

מיכל שיר סגמן:  חשוב להגיד מילה טובה למפגינים

מיכל שיר סגמן:  אנחנו איתכם

מיכל שיר סגמן:  אנחנו נלחמים פה בכנסת

מיכל שיר סגמן:  אתם נלחמים ברחובות

מיכל שיר סגמן:  אנחנו מסיימים פה, בוועדת החוקה, ומצטרפים אליכם להפגנות

מיכל שיר סגמן:  ישר כוח

מיכל שיר סגמן:  אתם תחרטו בהיסטוריה של העם היהודי כמצילי העם והמדינה, ואנחנו מודים לכם מכל הלב

דבורה ביטון: מצטרפת לאיחולים

מירב בן ארי: וכעת

מיכל שיר סגמן: והינה, מירב הוציאה את המשקפיים

שמחה רוטמן: עכשיו זה סימן שהתחיל החלק הרציני, עכשיו התחיל הנימוק הרציני

דבורה ביטון: השארנו את הדובדבן שבקצפת לסוף

מיכל שיר סגמן: שמחה, אתה טוען שזה לא היה רציני עד עכשיו?     

שמחה רוטמן: לא

מירב בן ארי: ראשית, אני רוצה לחזק מפה את המפגינים שנמצאים בצמתים היום

מירב בן ארי:  לקח לי הרבה זמן לצאת מתל אביב

מירב בן ארי:  קיבלתי את זה בהבנה כי אנשים נלחמים על הדמוקרטיה שלהם

מירב בן ארי:  אדוני היושב-ראש, אני אגיד לך בשיא הרצינות

מירב בן ארי:  אני ניהלתי הרבה הרבה דיונים, בראשותי, על חסימות כבישים, על הפגנות

מירב בן ארי:  אין לי זמן לצטט את כל האמרות של השר לביטחון לאומי או השר לחידלון לאומי, אבל קצרה היריעה

מירב בן ארי:  כי בסוף הוא היה בא אליי

מירב בן ארי:  היה אירוע של מכתזית, בואש, במאה שערים, ואני עשיתי דיון

מירב בן ארי:  אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל כשאני פגשתי את המכתזית, היא פיזרה את הבואש המסריח הזה

מירב בן ארי:  אי אפשר לכבס את זה, אלא צריך לשרוף את הדברים

מירב בן ארי:  אבל ברגע שנחשפתי לבואש, תביני, עליתי על מכתזית, הלכתי, בעצמי, ברגליים, לראות

מירב בן ארי:  ואז התחלנו דיונים עם המשטרה, ובאמת הבואש כבר תקופה ארוכה לא בשימוש, ויש מים או מים צבעוניים, כשזה גם מבעס

מירב בן ארי:  בעיקר, את המים הצבעוניים כי לוקח הרבה זמן לכבס אותם

מירב בן ארי:  אבל זה לא בואש, זה לא מסריח, וזה לא פוגע בבלתי מעורבים, ובטח לא בחנויות במאה שערים, שהיו סופגות נזק אמיתי, וגם בנשים וילדים

מירב בן ארי:       למה אני מספרת? לא כדי לקחת קרדיט

מירב בן ארי:  אני חושבת שהמשטרה עשתה עבודה מאוד טובה, וקיבלה את הביקורת האמיתית מהציבור

מירב בן ארי:  אני מספרת לכם את זה כי בסוף היה לי את האינטגריטי הפנימי לבוא ולהגיד: וואלה, זה בלתי מעורבים, זה אנשים שבאמת - - -

מירב בן ארי:  לזימי, מכירה את זה

דבורה ביטון: רוטמן, תקשיב

מירב בן ארי: עזבי

מירב בן ארי:  מיותר לו להקשיב

מירב בן ארי:  אבל אני אגיד את האמת

מירב בן ארי:  את יודעת, אמרתי לעצמי שאין סיכוי שמישהו שם במאה שערים יצביע לנו

נעמה לזימי: למה לא?     

שמחה רוטמן: הם לא מצביעים בכלל לכנסת

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  לא משנה, יש כאלה שכן מצביעים

מיכל שיר סגמן: לא רואה סיבה למה לא

מירב בן ארי: בטח שהם לא יצביעו עבורי, אבל אמרתי לעצמי שהציבור החלש הזה שנפגע יותר חשוב לי

נעמה לזימי: ממש

מירב בן ארי: אקח אתכם לעוד אירוע של בחור בשם משה מזרחי

מירב בן ארי:  את מכירה את זה

נעמה לזימי: נורא, נורא

מירב בן ארי: ארבעה שוטרים ושוטרת תקפו אותו ברחוב גאולה

מירב בן ארי:  והוא כזה עספור, קטן כזה, רזה

מירב בן ארי:  ראיתי את הסרטונים ואמרתי לעצמי: מה? למה?      

נעמה לזימי: דמעות לראות את זה

מירב בן ארי: דמעות, באמת אלימות שוטרים

מירב בן ארי:  וישר קיימתי דיון

מירב בן ארי:  הבאתי אותו לפה, הבאתי את אימא שלו

נעמה לזימי: נכון

מירב בן ארי: תביני, עד היום הוא כותב לי חג שמח בחגים

מירב בן ארי:  בחור באמת מדהים

מירב בן ארי:  אין לי שום עניין, אבל ראיתי שפגעו באדם חסר ישע, ומבחינתי זה - - -

מירב בן ארי:  וואלה, קיימתי דיונים

מירב בן ארי:  האם שמעתם חבר כנסת אחד, אחד, שם, בקואליציה שלך, שבא ואמר: למה לפגוע במפגין? למה אלימות שוטרים?     

נעמה לזימי: נכון

מיכל שיר סגמן: כי הוא אנרכיסט ואין לו זכויות     

נעמה לזימי: אין אותן אמות מידה

מירב בן ארי: תבינו, בואו נלך על מפרי הסדר בירושלים ובעבודות הרכבת הקלה, שעושים נזק של מיליונים למדינה, והשוטרים באמת עם פרשים

מירב בן ארי:  הינה, אני אומרת לך

מירב בן ארי:  את יודעת, משווים אותם ללוחמי חירות, צדק, שוויון, דמוקרטיה

מירב בן ארי:  קוראים אנרכיסטים - מה הקשר בכלל? מה הקשר?     

מיכל שיר סגמן: במוצאי שבת הייתי עם הצנחנים ששחררו את ירושלים

מיכל שיר סגמן:  הם אנרכיסטים

נעמה לזימי: יש לי עדכון עכשיו

נעמה לזימי:  פורסם ב-LIVE: וסרלאוף ובן גביר ביקשו בדיון בוועדת שרים לענייני החברה הערבית לבטל את החלטת הממשלה להעביר את התקצוב, שטיפה יגן על הרווחה

מירב בן ארי:   איזה החלטה?      

נעמה לזימי:   החלטה 550

נעמה לזימי:  הזיה

מירב בן ארי: תגידי להם שעדיף שידברו עם נתניהו כי הוא זה שצריך לתת לו את הכסף

מירב בן ארי:  הוא קבע את החלטת הממשלה

נעמה לזימי: לא, אבל זה בדיוק מה שאני אומרת

נעמה לזימי:  הוא יטפל בפשיעה בחברה הערבית כשהוא רוצה לרסק שם את הרווחה עוד יותר, וכשהוא רוצה לקחת את המעט? באמת, איזה דבר

מירב בן ארי: עזבי, בואי לא ניכנס אליו, כי היום החלטתי לדבר לא עליו, לשם שינוי

מירב בן ארי:  קצרה היריעה מה אני חושבת על ה - - -     

נעמה לזימי: לגמרי, לגמרי

נעמה לזימי:  אמרתי פה לא מוכשר, לא מוכשר

מירב בן ארי: אבל מכיוון שהעליתי את זה, אני חייבת לומר עליו מילה

מירב בן ארי:  כי אני הגעתי למצב שבו אני משכנעת שוטרים להישאר בתפקיד

מירב בן ארי:  למה? כי חשובה לי המדינה

מירב בן ארי:  אני לא שורפת אסמים

מירב בן ארי:  באה אליי שוטרת והיא אומרת לי: מירב, השכר על הפנים

מירב בן ארי:  אני לא יכולה

מירב בן ארי:  אמרתי לה: תקשיבי, העבירו

מירב בן ארי:  חייבים, חייבים, לתת לכם שכר

מירב בן ארי:  חייבים

נעמה לזימי: הלוואי, הלוואי

מירב בן ארי:  את מבינה כמה אני לויאלית למדינה ולמשטרה? אבל אני אומרת לעצמי: וואלה, הוא כבר חצי שנה בתפקיד

מירב בן ארי:  עברו כמעט חודשיים מהתקציב

מירב בן ארי:  מה קורה? למה אתה מחכה?     

נעמה לזימי: הוא לא יודע לעבוד

נעמה לזימי:  הוא לא מוכשר

נעמה לזימי:  דיברנו על זה לפני כן, מירב

נעמה לזימי:  איש חסר כישורים שהצעקות שלו לא מספיקות

מיכל שיר סגמן: הוא מחכה להקים את השטאזי, את המשטרה הפרטית שלו, ואותם הוא יצ'פר

מיכל שיר סגמן:  יש משטרה ויש משטרה

מיכל שיר סגמן:  וכשהחקיקה שלו תעבור, וזה יהיה צבא פרטי שלו, אז הכול יהיה בסדר

מירב בן ארי: תביני, גם המשמר הלאומי, שהוא כל היום מדבר עליו, זה לא מי שיעזור לחוקר במשטרת טייבה להתמודד עם פיענוח של רצח

מירב בן ארי:  זה רק מילואים במקרים כמו שומר חומות, זה לא משהו בפועל

מירב בן ארי:  זה לא מוסיף לך חוקר, לא מוסיף לך סייר

מירב בן ארי:  זה לא מוסיף

מירב בן ארי:  אבל ההוא הולך לתוכנית

מירב בן ארי:  יושב מול קרן מרציאנו, ובאמת מפטפט את עצמו לדעת

מירב בן ארי:  לא מבין בכלל על מה הוא מדבר

מירב בן ארי:       דבי, לאן את הולכת? כבר התרגלתי אלייך

דבורה ביטון: יש לנו את הלומי הקרב

דבורה ביטון:  צריך להתייחס אליהם

מירב בן ארי: אין בעיה

מירב בן ארי:  למרות שיש לי עוד הרבה מה להגיד עליו, אני רוצה להגיד לכם משהו שעשיתי לעצמי לטובת הדיון הזה, על איך לפרק את התגובות של הצד השני

מירב בן ארי:  בוא נתחיל מהתגובה הראשונה של תומכי החקיקה

מירב בן ארי:  אולי תקשיב לי, אולי לא

מירב בן ארי:  הינה, תגובה שלך: בית משפט לא צריך להתערב בשיקול הדעת של המחוקק

מירב בן ארי:  כך מממשים משילות

מירב בן ארי:  בואו, אסביר לכם

מירב בן ארי:  תקשיבי טוב, 99

מירב בן ארי: 9% מהחלטות שמתקבלות מדי יום בממשלה, כמעט 100%, הן לא החלטות פוליטיות אלא מקצועיות, מינהלתיות, אישור תוכניות

מיכל שיר סגמן: באיזה ממשלה?     

מירב בן ארי: בממשלה שעובדת

מירב בן ארי:  בואי נלך על ממשלה שעובדת

מיכל שיר סגמן: אה, בסדר

מיכל שיר סגמן:  שיהיה ברור שלא מדובר על הממשלה הזו

מירב בן ארי: תביני, כמעט, 99

מירב בן ארי: 9%, בדוק, החלטות של הממשלה הן החלטות מינהליות, הן לא פוליטיות: אישור תוכניות בינוי, הנפקת אשרות כניסה, חלוקת רישיונות, כל מיני דברים כאלה

מירב בן ארי:  על ההחלטות האלה אין שום ביקורת, לא על ידי התקשורת ולא על ידי הכנסת, כי זו החלטה מינהלית של הממשלה

מירב בן ארי:  ואין שום מנגנון הגנה על זה

מירב בן ארי:  אין שום מנגנון הגנה

מירב בן ארי:  נניח ואת נפגעת מהחלטה מינהלית כזו, את צריכה בית משפט חזק

מירב בן ארי:  מי יגן עלייך בהחלטה מינהלית? הרי בית המשפט לא מתערב לך בזה שהשר קיבל את ההחלטה

מירב בן ארי:  הוא לא יכול

מירב בן ארי:  זו החלטה מינהלית, זו לא החלטה פוליטית

מירב בן ארי:  הוא מביא עכשיו 5,000 אשרות כניסה

מירב בן ארי:  אבל אותו חקלאי צריך עכשיו 10,000 אשרות כניסה

מירב בן ארי:  למי הוא הולך? לבית המשפט

מירב בן ארי:  לכאורה אין חוק כזה

מירב בן ארי:  אין חוק שאומר שמחייב את השר כמה אשרות כניסה

מירב בן ארי:  פה מגיעה עילת הסבירות, כי עילת הסבירות נותנת לאותו אדם שבקצה

מירב בן ארי:  כל הזמן שואלים אותי: מה זה? דודה שלי שואלת: מה זה, מירב? תסבירי לי

מירב בן ארי:  אמרתי לה: הינה, יש לכם עסק של עבודות עפר

מירב בן ארי:  התקבלה עכשיו החלטה מינהלית שאתם לא יכולים, נניח, לקחת חול

מירב בן ארי:   אין חוק לזה

מירב בן ארי:  מי שלומד משפט מינהלי יודע שלנו מותר הכול, אלא אם כן הוא נאסר בחוק

מירב בן ארי:  מה היא עושה אם היא רוצה עכשיו להתלונן? היא הולכת לבית משפט

מירב בן ארי:  בית המשפט, על פניו, רואה את החוק ואומר: את לא יכולה

מירב בן ארי:  אבל אם היתה עילת סבירות, בית המשפט יכול להתערב ולהגיד האם זה סביר או לא סביר שאותו יבואן, אותו חקלאי, יכול להתמודד מול ההחלטה הזו

מירב בן ארי:  ולכן, זה נוגע בכל אדם ובכל עבודה שהוא יעשה

מירב בן ארי:  כי, שוב, רוב ההחלטות הן בכלל לא פוליטיות

נעמה לזימי: ממש

מירב בן ארי: מה יעשה אדם בקצה כשייקחו לו את הסבירות? אתן לך עוד טיעון: רוב ההחלטות ממילא מתקבלות בידי פקידים, ולכן יוחרגו מהחוק וימשיכו להיות מבוקרות

מירב בן ארי:  לא הם מחליטים, אלא הפקידים, כן? ברגע שאת פוטרת את השרים מסבירות, מה הם יגידו? תביאי לי את כל הסמכויות שלך

מירב בן ארי:  הזחילה של הסמכויות לידי השר

מירב בן ארי:  כי הוא הרי יכול לקבל כל החלטה

מירב בן ארי:  אפשר לקחת את ההחלטות של הפקידים, ולרכז אותם, ואנחנו מחר בבוקר רואים פרקטיקה שדרג פקידתי מנושל מסמכויות, ובעצם מעביר את זה לשר כי הוא חסין מביקורת שיפוטית

מירב בן ארי:  תנסי עכשיו לעכל את מה שאמרתי עכשיו

נעמה לזימי: לא, זה השמדת - - -      

מירב בן ארי: קחי כל פקיד במשרד הפנים, במשרד הרווחה

מירב בן ארי:  הוא אומר: תבוא הגברת לשר הרווחה

מירב בן ארי:  תקשיבו, כל החלטה שלי זה בית משפט

מירב בן ארי:  אבל אתה, אין לך סבירות

מירב בן ארי:  אין לך

נעמה לזימי: נכון, נכון

מירב בן ארי: אז כך אתה תקבל את ההחלטה, ואף אחד לא יוכל לבוא ולהתלונן למה שר הרווחה, שבמקרה הזה הוא איש טוב, אבל שר רווחה אחר, החליט לבטל את המשפחתונים

נעמה לזימי: הינה, מישהו כותב לי פה, בהמשך למה שאת אומרת, שבית המשפט הרי לא קובע בצורה דיכוטומית סביר, לא סביר, אלא יש מתחם סבירות ושיקול דעת עצום

נעמה לזימי:  והם רוצים לאפשר לעצמם לקבל החלטות לא סבירות באופן קיצוני

נעמה לזימי:  תודה, עידן – נכון

מירב בן ארי: נכון, נכון

מירב בן ארי:  תגידי לו שסעיף 30 לחוק יסוד: הממשלה מתיר כבר כיום לכל שר ליטול לעצמו כל סמכות של עובד מדינה

מירב בן ארי:  את מבינה?      

מיכל שיר סגמן: אבל זו המטרה שלהם, זה מה שהם רוצים

מירב בן ארי: אז אני באמת אומרת, למה פקידות? למה פקידות מקצועית? איך זאת, מאי גולן, רוצה להביא את כל החברים של מאי למועצת הרשות לקידום? תעשה את זה לכולם

מירב בן ארי:  למה צריך אנשי מקצוע? אתמול ישבה כאן אורנה ברביבאי ואמרה משהו מאוד מעניין

מירב בן ארי:  היא אמרה שהמגזר הציבורי עובר תהליך החלשה מטורף

מירב בן ארי:  אנשים לא רוצים ללכת לפרקליטות

נעמה לזימי: נכון, נכון

מירב בן ארי: תכל'ס, למה מי שמסיים היום משפטים צריך את זה? כל היום רק חובטים בו

מירב בן ארי:  למה הוא צריך את זה? עדיף לו להיות במגזר העסקי מבחינת השכר

מירב בן ארי:        אבל אני אמשיך לטיעון הבא של שמחה רוטמן

מירב בן ארי:  הטיעון הבא של שמחה רוטמן: גם אם תבוטל הסבירות בידי בית המשפט - תקשיב, שמחה, זה שלך - מונחות עילות נוספות

שמחה רוטמן: אם זה טיעון שלי, הוא בטח טוב

שמחה רוטמן:  זו דעתי, ואני תומך בה

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  הינה, אני רוצה להשמיע לך את הטיעון שלך: גם אם תבוטל הסבירות בידי בית המשפט, מונחות עילות נוספות להתערבות במקרי קיצון

מירב בן ארי:  גם לזימי מכירה את זה

מירב בן ארי:  מכירה עוד איזה עילות אפשר? מידתיות, איסור אפליה – נכון?     

נעמה לזימי: נכון

מירב בן ארי: כל יתר העילות המינהליות

מירב בן ארי:  גם מידתיות, בעצם, אף פעם לא עוגנה בחוק

שמחה רוטמן: לא נכון

מירב בן ארי: היא לא עוגנה בחוק

שמחה רוטמן:  בוודאי שעוגנה

מירב בן ארי: לא

שמחה רוטמן:  את אמרת שלא

מירב בן ארי: מדובר בתוצר של הפסיקה

שמחה רוטמן: אבל היא עוגנה בחוק

מירב בן ארי: תראה לי את החוק שבו בית המשפט יכול להתערב בהחלטות של הממשלה בשל עילת המידתיות

שמחה רוטמן: חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו עיגן את המידתיות, שהיתה יצירת הפסיקה

שמחה רוטמן:  הוא עיגן אותה בחקיקה, בין היתר

שמחה רוטמן:  מופיעה שם המילה "מידה", במידה שאינה עולה על הנדרש, בוודאי

מירב בן ארי: תקשיב לי טוב

מירב בן ארי:  מכיוון שגם אני למדתי משפטים, וגם אתה למדת משפטים, וגם אני למדתי את חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, אל תתפתל איתי ב"במידה"

שמחה רוטמן: לא פלפול, זה הכי משפטים

מירב בן ארי: אני שואלת: האם באיזשהו מנגנון חוקתי - - -? אגב, אפילו את סולברג כבר הבאתם אותו לזה שהוא רצה בחוק, ואז - - -      

שמחה רוטמן: לא אמר

שמחה רוטמן:  גם זה עוד פייק

שמחה רוטמן:  נו, עוד פייק

שמחה רוטמן:  הוא לא אמר

מירב בן ארי: עובדה, עובדה

מירב בן ארי:  הוספתם בסוף - - -     

מיכל שיר סגמן: עכשיו סולברג הוא אנרכיסט

מירב בן ארי: כן

מירב בן ארי:  גם מידתיות

מירב בן ארי:  היכולת של בית משפט להתערב בכל דבר כזה לא מעוגנת

מירב בן ארי:  ולכן מי מבטיח שלא תבטל גם את זה? אתה פוסל בחקיקה את העילה החשובה ביותר, אבל אתה לא מעגן בחקיקה שום מילה

מירב בן ארי:  כלומר, הציבור יישאר קירח מכאן ומכאן

מירב בן ארי:  את מבינה אותי? מצד אחד, הוא מבטל את הסבירות

מירב בן ארי:  מצד שני, הוא לא מעגן, לא מידתיות

מירב בן ארי:  הוא לא מעגן את זה

מיכל שיר סגמן: כי הוא לא רוצה

מירב בן ארי: אז מה עשית? איזה מנגנון יהיה? מי מבטיח לי שמחר הוא לא יבטל את המידתיות?     

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  זה בדיוק מה שהם רוצים כי זו עילה שתומכת עילות אחרת

מיכל שיר סגמן: הוא לא רוצה מנגנון

מיכל שיר סגמן:  הוא רוצה להפוך אותנו לדיקטטורה

מיכל שיר סגמן:  איך אומרים? הולך כמו ברווז, מדבר כמו ברווז, זה ברווז

מירב בן ארי: יש לי עוד טיעונים: ביטול הסבירות יגזור שוויון ויכפיף את כולם לחוק אחד

מירב בן ארי:  רק את מי הוא לא יכפיף? לפי מה שהקשבתם לי, את מי הוא לא יכפיף לחוק? את הפוליטיקאים

מיכל שיר סגמן: נכון, את עצמו

מירב בן ארי: כולם יהיו כפופים: מהנדסים, רופאים, אבל פוליטיקאים לא

מירב בן ארי:  הפקעת שיקול הדעת העצמאית מה - - -     

מיכל שיר סגמן: פוליטיקאים הם הפריבילגים

מיכל שיר סגמן:  זה אחרי שהם גם מקבעים את הפריבילגיות בחוק

מירב בן ארי: אני לא רוצה להיכנס לדיון על הפריבילגים כי די עסקתי בו

מירב בן ארי:  "ביטול הסבירות יגזור שוויון ויכפיף את כולם לחוק אחד" - חוץ מהפוליטיקאים, דיברתי על זה

מירב בן ארי:  רציתי לראות שאתה מרוכז, אבל אתה לא

שמחה רוטמן: מרוכז מאוד

מירב בן ארי: אז היית אומר לי: מירב, כבר אמרת את זה

מירב בן ארי:  אבל לא הקשבת

שמחה רוטמן: לא רוצה פשוט להפריע לך

מירב בן ארי: הפקעת שיקול הדעת העצמאי מהשופטים תיצור ודאות במשפט

מירב בן ארי:  הפוך, גוטה

מירב בן ארי:  לא הקשבת

שמחה רוטמן: הקשבתי

שמחה רוטמן:  הפוך, גוטה

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  אבל על מה אמרתי הפוך? אם אתה מפקיע את שיקול הדעת העצמאי מהשופטים, אתה כאילו יוצר ודאות בעולם המשפטי, נכון?      

שמחה רוטמן: את רוצה שאענה לך או לא? אני רק שואל אם את רוצה שאני אענה לך? את פותחת פה תיבת פנדורה

שמחה רוטמן:  אני רק מזהיר

מירב בן ארי: אתה מסוגל לענות במשפט?      

שמחה רוטמן: כן

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  הטיעון שלך, ותיכף אני אענה לך, זה שברגע שאתה לוקח מהשופטים את שיקול הדעת העצמאי שלהם, אתה בעצם יוצר ודאות בכל ההחלטות

מירב בן ארי:  מה אתה חושב על זה?     

שמחה רוטמן: אני נגד לקחת מהשופטים את כל שיקול הדעת שלהם

מירב בן ארי: אבל זה מה שאתה עושה בזה

שמחה רוטמן: לא, זה לא מה שאני עושה

מירב בן ארי: זה מה שאתה עושה

שמחה רוטמן: לא

מירב בן ארי: האם התשובה שלך היא שאתה נגד?     

שמחה רוטמן: כן

מירב בן ארי: אבל זה מה שאתה עושה

שמחה רוטמן: לא, זה לא

מירב בן ארי: אתה מפקיע משופטים את כלי הסבירות בחוק הזה

שמחה רוטמן: לא

מירב בן ארי: מה "לא"? לא?      

שמחה רוטמן: לא

מירב בן ארי: אז מה אתה עושה בחוק הזה? תענה לי במשפט

שמחה רוטמן: הצעת החוק הזו אומרת שנבחרי ציבור - הביקורת השיפוטית עליהם לא תהיה בעילת הסבירות

מירב בן ארי: למה? למה אתה לא חושב שנבחרי ציבור? מה הכישורים שצריכים להיות לנבחר ציבור, למעט תעודת לידה? מה? מה?      

מיכל שיר סגמן: תשאלי את בן גביר

מיכל שיר סגמן:  הוא יגיד לך

מירב בן ארי: כדי להיות חבר כנסת צריך דופק ותעודת לידה

מירב בן ארי:  אין שום צורך בכישורים כדי להיות חבר כנסת

מירב בן ארי:  פעם אחת תגידו את האמת

שמחה רוטמן: צריך כמות מסוימת של תעודת לידה של אנשים שיבחרו בך

מירב בן ארי: כל אחד פה מקבל תפקיד, עף על עצמו

מירב בן ארי:  אתה יוצא אחרי זה לאזרחות, אתה לא עומד בתנאי מכרז הכי בסיסי של הנציבות

מירב בן ארי:  לא שהנציבות זה איזה סיפור הצלחה

מירב בן ארי:   גם איתם יש לי בעיות

מירב בן ארי:  תקשיב לי, הייתי שנתיים בבית

מירב בן ארי:  כשאת יוצאת היום מהכנסת, אם לא ניהלת משהו בחיים שלך, את לא עומדת בתנאי מכרז

מירב בן ארי:  אנשים יושבים ועפים פה, חושבים שכל העולם סובב סביבם

מירב בן ארי:  לא, הוא לא

מירב בן ארי:  חברי כנסת יוצאים מפה בסוף במונית הביתה

מירב בן ארי:  אפילו את האוטו לוקחים להם

מירב בן ארי:       אני אמשיך

מירב בן ארי:  אני מדי פעם אצא לכל מיני נושאים כלליים

מירב בן ארי:  הטיעון שלי אומר שאת יוצרת ודאות במשפט ברגע שאת לוקחת את הסבירות, כי את אומרת, אין ברבורים, זה החוק, זה מה שהוא יחליט

מירב בן ארי:  אבל זה לא נכון

מירב בן ארי:  כי בסוף אין כאן שום חשיבה על השלכות הרוחב של איך להפעיל עכשיו סבירות

מירב בן ארי:  מה שמחה אומר עכשיו? הוא אומר: רק על החלטות של הפוליטיקאים לא תופעל עילת הסבירות

מירב בן ארי:  אבל למה מהנדסים ורופאים? עליהם היא כן תופעל?     

מיכל שיר סגמן: כי רק הפוליטיקאים הם מעל החוק

מירב בן ארי: אבל הם הרבה יותר חכמים מהפוליטיקאים

מירב בן ארי:  אז למה שיקול הדעת שלהם יכול להתבטל על חוסר סבירות אבל שלנו לא?      

מיכל שיר סגמן: כי אין דיקטטורה לרופאים

מירב בן ארי: זה מזכיר לי ששרת התעמולה רצתה לעשות - - -     

מיכל שיר סגמן: זו עם המדפסת או זו עם המרפסת?     

מירב בן ארי: המדפסת, השומר

מירב בן ארי:  זו שמשלמת לטייסים - זה היה הביטוי האחרון

מירב בן ארי:  עדיף לה לא להתראיין

מירב בן ארי:  אבל זה הזכיר לי שהיא אמרה: בואו נעשה חוק צרפתי לכל חברי הכנסת

מירב בן ארי:  את יודעת, כאילו, שיעני, שלא חוקרים אותנו בזמן תפקיד

מירב בן ארי:  ואליד, הסתכלתי על זה, ואמרתי לעצמי למה היא חושבת שלא צריך לחקור חבר כנסת אם יש חשד? למה? בגלל שהוא חבר כנסת? את מבינה? עזבי ששום משפט שם לא מתחבר אצלה, אבל מה קשור חוק צרפתי? מה אמר לי שמחה עכשיו? אני מפעיל עילת סבירות - - -     

מיכל שיר סגמן: תגידי תודה שהיא לפחות אמרה כל חברי הכנסת, ולא חברי כנסת מהקואליציה או מהממשלה

מיכל שיר סגמן:  מבחינתה זה מאוזן כי היא דיברה על כל חברי הכנסת

מירב בן ארי: כן

מירב בן ארי:  אין, זה מדהים

מירב בן ארי:  שימו לב, עוד משפט של שמחה רוטמן, נא להכניס את זה לפרוטוקול: אין בעולם מקבילה לעילת הסבירות

מירב בן ארי:  אמרת את זה שמחה או לא אמרת?     

שמחה רוטמן: בוודאי שאמרתי

מירב בן ארי: האם אמרת שאין מקבילה בעולם לעילת הסבירות?     

שמחה רוטמן: נכון

מירב בן ארי: ובכן, שוב אתה טועה

מירב בן ארי:  לו זו בלבד שהסבירות קיימת במשפט הבין-לאומי, בשורת הביטול שלה, הינה, אני אומרת לך, עזוב שהיא קיימת, זה ידוע, כבר עכשיו עצם העובדה שעומדים לבטל - זה פוגע בהשקעות של משקיעים זרים

מירב בן ארי:  ולדעתי, שמעתי את לזימי מדברת על זה

מירב בן ארי:  למה? כי אין להם שום הגנה

מירב בן ארי:  למה שמשקיע זר ירצה להשתתף במכרז של תחבורה או של תקשורת? ואני רואה ששלמה קרעי שם לא נח

מירב בן ארי:  גם מירי רגב

מירב בן ארי:  תחשבי עכשיו על משקיע זר שמגיע לפה

מירב בן ארי:  הוא יודע שאין לו הגנה מעילת הסבירות כשהוא משתתף במכרז

מירב בן ארי:  תחשבו כמה זה דרמטי

מירב בן ארי:  ואז הוא בא לבית משפט ומתנגד לפוליטיקאים, כמו שרת התחבורה או שר התקשורת, לדוגמא

מירב בן ארי:  מה יעמוד לצידו, למעט עילת הסבירות? אז מה יעשה אותו משקיע? הוא אומר: למה אני צריך להשקיע במדינה הזו? אני אלך למדינה אחרת

מירב בן ארי:  והוא צודק

מירב בן ארי:  אף אחד לא מבין כמה כסף זה

מירב בן ארי:  אלוהים - כאילו מישהו מתמודד כאן למכרזים

מירב בן ארי:  אפילו אלה שהתמודד כבר וזכו במכרזים, לא מפעילים את המטרו

מירב בן ארי:  אבל על המטרו אדבר אחרי זה

מירב בן ארי:  למה שמשקיע זר ירצה?      

נעמה לזימי: אפשר לדבר גם על המטרו וגם על הוויזות שהם לקחו לאזרחים פה

מיכל שיר סגמן:   - - - פיליבסטר - - -     

מירב בן ארי: אני התכוננתי למשמרת באהבה

מירב בן ארי:  זה גם מעניין אותך, לא?     

מיכל שיר סגמן: האמת, כן

מיכל שיר סגמן:  אני אוהבת לשמוע אותך

מיכל שיר סגמן:  את מדהימה

מירב בן ארי: תודה, נשמה

מירב בן ארי:  תחשבי שבא עכשיו משקיע זר, והוא רוצה לעשות כאן עבודות תשתית

מירב בן ארי:  הוא אומר: אם אני אתבע עכשיו את שרת התחבורה, מי יגן עליי? אנשים לא מבינים את ההשלכות

מירב בן ארי:       וכמובן היועצת המשפטית לממשלה

מירב בן ארי:  אבל זה כבר אמר השר, הידוע בכינויו

מירב בן ארי:  איך נתאר את השר אליהו? האם יש למישהו תיאור לאירוע המתגלגל הזה? קצרה הירידה מלתאר את השר הזה

מירב בן ארי:  אבל מכיוון שבהתבטאות האחרונה שהוא אמר: בואו נתחיל עם עילת הסבירות ואז נפטר את היועמ"שית, אז צריך להגיד שבלי עילת סבירות קשה מאוד

מירב בן ארי:  לזימי, האם את יודעת שמעמד הייעוץ המשפטי לממשלה לא עוגן עד היום בחקיקה?      

נעמה לזימי: כן, דיברה על זה יוליה

נעמה לזימי:  ולמה זה לא עוגן? לפי מה שיוליה מסרה כאן, כי לא רצו להסדיר את דלת היציאה

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  את יודעת שברגע שאת מבטלת את עילת הסבירות, את פותחת פתח לפיטורין של היועצת המשפטית לממשלה

נעמה לזימי: זה הסיבה לעילות הסבירות

נעמה לזימי:  זה מה שיריב לוין ודודי אמסלם רוצים

נעמה לזימי:  מירב, הבעיה היא הקוקטייל הזה, כשכל אחד רוצה את זה בגלל משהו אחר

נעמה לזימי:  אחד רוצה להחזיר את השר עם השחיתות, אחד רוצה את הפיטורין של הזה

נעמה לזימי:  כל אחד רוצה משהו

מירב בן ארי: צריך להגיד, ובצדק – ואת יודעת, אמר את זה אליהו, שמפיו יצא, ושקרא מוגלה על עמי אשד, למקרה שפספסתם, ולנגיד הוא קרא פרא אדם - - -     

נעמה לזימי: יש כאלה שטוב שהם מתראיינים

מירב בן ארי: אדם באמת עם כיפה שפיו מפיק מרגליות

מירב בן ארי:  אבל ראינו כבר הכול בכנסת הזו

מירב בן ארי:  אבל למה אני אומרת לכם? כי ברגע שאין - - -     

מיכל שיר סגמן: ראינו אדם עם כיפה מגן על עבריין מורשע

מירב בן ארי: נכון

מירב בן ארי:  ברגע שאת מבטלת את עילת הסבירות, אין לך אפשרות להגן על הפיטורין של היועצת המשפטית לממשלה, כי הסמכויות שלה לא עוגנו בחקיקה עד היום

מירב בן ארי:  וזה אירוע

מירב בן ארי:  והינה, אני אומרת לכם, ברגע שהם לוקחים לעצמם את הסמכויות, מי מונע מכל שר, נניח, לבטל מחר רישיון עסק? מי? איפה הגבולות?     

מיכל שיר סגמן: אבל רישיון עסק רק של אנשים שלא מצביעים לו

מיכל שיר סגמן:  הוא לא ייקח את הרישיון מאנשים שמצביעים לו

מירב בן ארי: נכון, נכון, נכון

מירב בן ארי:  השאלה היא איך אתה בודק בכניסה לעסק

מירב בן ארי:  אם, נניח, יש שלט בכניסה לעסק שמוכרחים להתנגד, הלך עליו

מיכל שיר סגמן: יהיה מלשינון, כמו בכל המשטרים החשוכים

מיכל שיר סגמן:  זה לא מופרך

מיכל שיר סגמן:  אני שמעתי כאן צחוקים מהקהל

מיכל שיר סגמן:  חבר'ה, זה אמיתי לגמרי

מירב בן ארי: גם, לדעתי, מלשינון

מירב בן ארי:  אפשר כוס מים? התייבש לי הגרון

מירב בן ארי:  ירדן, תודה

מירב בן ארי:  בשבוע שעבר ניהלתי דיון בוועדה לביקורת המדינה כי מיקי חברנו ישב שבעה על אימו, זיכרונה לברכה

מירב בן ארי:  היה דיון מאוד מרתק על הפיצוץ בהרצליה או ברמת השרון שהיה בחוף הים, ליד אפולוניה, סידני עלי

מיכל שיר סגמן: אה, כן

מיכל שיר סגמן:  וואי, איך נבהלתי

מיכל שיר סגמן:  אני זוכרת את זה, בטח

מיכל שיר סגמן:  מה זה היה?     

מירב בן ארי: מסתבר שנשאר שם חומר נפץ באדמה

מירב בן ארי:  היה שם מפעל תעש בעבר

מירב בן ארי:  אמרו: לא נשאר כלום

מירב בן ארי:  ניקינו, עשינו, חפרנו

מירב בן ארי:  מכירים את מדינת ישראל? שמחה, אולי זה יעניין אותך כי זה לא עילת סבירות

מירב בן ארי:  אבל בסוף הכול יתחבר, אל תדאג

שמחה רוטמן: בסוף הכול קשור לעילת הסבירות

מירב בן ארי: הכול קשור לעילת הסבירות

מירב בן ארי:  תשמע, מסתבר שהתפוצץ שם חומר נפץ, שישב שם, לפי הערכות, כנראה עשרים שנה

מירב בן ארי:  קרה המקרה ולא ישבו שם אנשים

מירב בן ארי:  את יודעת, זה סידני עלי

מירב בן ארי:  את מכירה את החוף

מירב בן ארי:  זה חוף שיש בו הרבה אנשים

מירב בן ארי:  היה בו פיצוץ

מירב בן ארי:  עזבו גם את הנזק

מירב בן ארי:  בכל זאת, חומרי נפץ שהיו שם עשרים שנה, זיהום סביבה ודברים כאלה

מיכל שיר סגמן: זה היה חתיכת פיצוץ

מירב בן ארי: חתיכת פיצוץ

מירב בן ארי:  הוא נשמע ברמת השרון

מיכל שיר סגמן: מה זה "נשמע"? המהירות שהספקתי להגיע לחדר הילדים

מיכל שיר סגמן:  הייתי משוכנעת שזה טיל בלי אזעקה, משוכנעת

מירב בן ארי: מסתבר שהיה שם מפעל של תעש

מירב בן ארי:  זה הדהים אותי

מירב בן ארי:  סלחו לי על העברית, אבל מי האוויל ששם מפעל של חומרי נפץ סמוך לחוף ים? מי זה? מי זה? לא משנה

מירב בן ארי:  בסוף תעש יצאו

מירב בן ארי:  אמרו: ניקינו הכול, יהיה בסדר, אבל התפוצץ

מיכל שיר סגמן: בישראל ה"יהיה בסדר" הוא דבר נפוץ

מירב בן ארי: מסתבר, כמו ששתינו מכירות היטב, זה אזור ביקוש מטורף למגורים

מירב בן ארי:  מי לא רוצה לגור שם? קו ראשון לים, גם סידני עלי, גם אפולוניה, גן לאומי

מירב בן ארי:  את לא מאמינה, התחילו לשווק שם קרקעות לפני הפיצוץ

מירב בן ארי:  אנשים אמרו: אנחנו הולכים לעשות שם מכרז, קו ראשון לים, מחירים טובים, כי הרי תעש אמרו שניקו

מיכל שיר סגמן: השם ישמור אם היו בונים שם

מירב בן ארי: ניקו

מירב בן ארי:  בואו נשווק לקרקעות

מירב בן ארי:  אנחנו במשבר דיור, צריכים לפתוח קרקעות

מירב בן ארי:  את לא מאמינה, שווק ושווק ושווק

מירב בן ארי:  איך נעצר שיווק הקרקעות?      

מיכל שיר סגמן: בפיצוץ?     

מירב בן ארי: ברגע שקרה הפיצוץ

מיכל שיר סגמן: שאלתי: בפיצוץ? השם ישמור

מירב בן ארי:  השתמשו בעילת הסבירות

מירב בן ארי:  אמרו שלא סביר למכור קרקעות במקום שיש חשש שיש חומרי נפץ

מירב בן ארי:  הרי איזה חוק אומר שאין את זה?      

מיכל שיר סגמן: אגב, זה באמת לא סביר

מירב בן ארי: בזה השתמשו בעילת הסבירות

נעמה לזימי: כמו קרקע מזוהמת

מירב בן ארי: לזימי, מה את מקבלת שם באוזנייה?     

נעמה לזימי: דווקא משהו טוב על היועצת המשפטית

נעמה לזימי:  זה מדהים שיש פה אנשים שצופים, וכולם אכפתיים

נעמה לזימי:  מסתבר, ובעצם ידענו את זה, אבל יש כאן גם פירוט, שהם יכולים כבר היום לפטר את היועץ המשפטית לממשלה

מירב בן ארי: נכון

נעמה לזימי: דיברו על זה גם בוועדת שמגר

נעמה לזימי:  אבל הם רוצים לפטר אותה מטעמים אישיים ולא לגיטימיים, ולכן רוצים את החקיקה

נעמה לזימי:  מה ההחלטה קובעת? ההחלטה קובעת כי ישנן ארבע עילות להפסקת כהונתו של היועץ המשפטי לממשלה: אם קיימים חילוקי דעות מהותיים או ממושכים בין הממשלה לבין היועץ המשפטי, היוצרים מצב המונע שיתוף פעולה יעיל; אם היועמ"ש עשה מעשה שאינו הולם את מעמדו; אם היועמ"ש אינו כשיר עוד לבצע את תפקידו; או אם מתנהלת נגדו חקירה פלילית

נעמה לזימי:  כל זה לא הצליח להם

מירב בן ארי: אגב, אני חושבת שישיבת הממשלה, שבה כל שרי הממשלה הוציאו את הקיטור, זה היה, בעיניי, אפילו קדם שימוע לפיטורין שלה

נעמה לזימי: נכון, זה היה הכנת התיק

נעמה לזימי:  את יודעת מה אומרים? מכינים את התיק, מתחילים לנסות לבסס מגמה שתאפשר לעשות את זה, למרות שיש כאן רמיסת כללים מהצד של הממשלה

מירב בן ארי: נכון

מירב בן ארי:  אני סוגרת את הסיפור של תעש

מירב בן ארי:  במקרה יש שר פנים ראוי, שחביב עליי

מירב בן ארי:  אבל דעי לך שאם שר הפנים היה חותם על שיווק קרקעות באזור הזה, הדרך היחידה לפסול את ההחלטה שלו היתה באי סבירות קיצונית של החלטה של שר

מירב בן ארי:  מסכימה איתי? זה הדרמטיות שפה

מירב בן ארי:  כי בסוף איך היית מבטל החלטה של שר לשווק קרקעות באזור כזה, אם לא בהחלטה של חוסר סבירות קיצונית? כי יש שם חומרי נפץ

מירב בן ארי:  נתתי לכם דוגמה

מירב בן ארי:       בואו נלך לדבר שאני, לזימי ומיכל, נלחמות כל חיינו, וזה המינוי של נשים למשרות בכירות

נעמה לזימי: נכון

מירב בן ארי: אני מקווה שגם לך זה חשוב

מירב בן ארי:  הרי אין בחוק חובה למנות אישה למשרה בכירה, אבל זה לא סביר באופן קיצוני שכל מקבלי ההחלטות יהיו רק גברים

נעמה לזימי: נכון

מירב בן ארי:  אז אני מניחה שכשאתה בא - - -, ואגב, הרבה עתירות של ארגוני נשים שיש פה בעיה בחוסר סבירות שנשים לא יכולות להיות בעמדות מפתח

מירב בן ארי:  האם יש לך חוק שמחייב, חוץ מה5%, שמשרות בכירות יהיו של נשים? לא

מירב בן ארי:  אבל אם לא יהיה לך את זה, רק עילת הסבירות יכולה לגבור על מצב ש - - -     

וליד אל-הואשלה: אבל הם מינו את מאי גולן ל - - -     

מירב בן ארי: חוסר סבירות קיצוני

נעמה לזימי: חוסר סבירות

נעמה לזימי:  האמת, אגיד ביושר, כשמינו אותה אמרתי: נתנו, ניתן לה צ'אנס

נעמה לזימי:  ראיינו אותי על זה, ואמרו לי: וואלה, זה

נעמה לזימי:  אבל העניין של איילת רזין גמר את זה

נעמה לזימי:  אני לא חיכיתי לאחרי

וליד אל-הואשלה: ומה היתה ההחלטה הראשונה שהיא קיבלה?     

נעמה לזימי:    מבחינתי, ברגע שהיא פיטרה את המנכ"לית של הרשות לקידום מעמד האישה, היא עשתה מעשה לא פמיניסטי, לא ערכי, לא מקצועי, לא אידאולוגי

נעמה לזימי:  מבחינתי, היא שרה לא סבירה

נעמה לזימי:  לא משנה מה היא תעשה, זה יהיה כתם עליה

נעמה לזימי:  המעשה הראשון שהיא עשתה זה לפטר מנכ"לית - אין לתאר, אין לתאר, אין

מירב בן ארי: אין, אין

נעמה לזימי: זה גם מראה כמה אנשים לא מוכשרים מאשימים את כל העולם, במקום ללמוד איך לעבוד

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  אני ממשיכה איתך את הסוגיה הזו

מירב בן ארי:  כי אם היא היתה יושבת יום אחד בוועדה לקידום מעמד האישה, היא היתה שומעת את איילת אז, כשהיא היתה מייצגת את מרכזי הסיוע

נעמה לזימי:   נכון

נעמה לזימי:  אם היתה מגיעה קצת ושומעת, ולא רק מתלוננת

מיכל שיר סגמן: איילת היא אחד האנשים היותר מדהימים שיש

מירב בן ארי: את יודעת, היית אומרת, ולא בגלל משהו: הבחורה מבינה על מה היא מדברת

נעמה לזימי: והיא גם לא מפוזיציה

נעמה לזימי:  היא בכלל לא בקטע הפוליטי

נעמה לזימי:  הכי כאילו אמיתי

נעמה לזימי:  ימין-שמאל, לא מעניין אותה

נעמה לזימי:  מקצוענית ומקסימה

מירב בן ארי: נכון, היא גם מקצוענית

מיכל שיר סגמן: אך ורק למען מטרה - לגמרי

מיכל שיר סגמן:  אני הכרתי את איילת בכלל עוד כשהייתי בליכוד

מיכל שיר סגמן:  אין כאן בעניין אידאולוגיה

מיכל שיר סגמן:  אין קשר, אין קשר

מירב בן ארי: אם את רוצה לעתור לבג"ץ נגד פיטורין של מנכ"לית כזו ראויה, הדרך היחידה לקבל סעד היא בעילת הסבירות

מירב בן ארי:  ברגע שביטלת את עילת הסבירות, אין לך שום יכולת לעתור נגד החלטה של הממשלה

מיכל שיר סגמן: מצד שני, אז זה יפנה זמן לנשים להישאר בבית ולהוליד מלא ילדים

מירב בן ארי: נכון

מיכל שיר סגמן: אגב, לא שזה משהו רע

מיכל שיר סגמן:  זה גם נתון להחלטתה החופשית של האישה

נעמה לזימי: את יודעת איפה עוד עילת הסבירות הולכת לפגוע מאוד מאוד קשה? בכלכלה

מירב בן ארי: את שמעת את הדיון שלי על המשקיעים הזרים?     

נעמה לזימי: הוא התווכח איתי פה על השקעות

מיכל שיר סגמן: היה כאן ויכוח סוער

מירב בן ארי: ברגע שיש לך משקיע זר, שרוצה להיכנס כאן בפרויקט ענק, והוא יודע שאין לו הגנה מול שרים כמו תחבורה או תקשורת, הוא לא ייכנס בכלל

מיכל שיר סגמן: אנשים מוציאים את הכסף שלהם מישראל

מיכל שיר סגמן:  האנשים האלה הם לא משקיעים זרים, הם אזרחים פה

מיכל שיר סגמן:  אז משקיעים זרים ייכנסו עכשיו?   

נעמה לזימי: אני רוצה להקריא לכם כמה נקודות למה זה הולך לפגוע בכלכלה בקרוב

מירב בן ארי: את לא מאמינה, באת בדיוק במשפט האחרון שלי

מירב בן ארי:  ואז אני מעבירה אלייך, ואני אקשיב ואפטפט במקביל

נעמה לזימי:   אני מאמינה

נעמה לזימי:  אנחנו מתואמות

מירב בן ארי:     יש לי שתי נקודות חשובות: האחת, את פוטרת את השרים מחובת סבירות

מירב בן ארי:  את הופכת אותם להיות בעלי יכולת על לקבל החלטות שרירותיות, גחמתיות

מיכל שיר סגמן: לא בא לך ששלמה קרעי יקבל על חשבונך החלטות שרירותיות?     

מירב בן ארי: לא בא לי

מירב בן ארי:  אגב, לא בא לי על עוד הרבה אחרים

מירב בן ארי:  והדבר הכי חשוב הוא שבסוף הסעיף הזה, שבאמת - - -     

מיכל שיר סגמן: אגב, שלמה קרעי הרי רוצה לבטל את הצבא ולהפוך אותו מצבא העם לצבא בשכר

מיכל שיר סגמן:  שמעת את היופי הזה? עניין הסבירות חל גם על זה?      

מירב בן ארי: כן

מיכל שיר סגמן: נגיד עכשיו ששלמה קרעי החליט שהוא רוצה לבטל את צבא העם ולהפוך את זה לצבא - - -, כי זה פשוט עניין של גיוס, ככה את פותרת את העניין של הגיוס, למרות שגם את הצבא בשכר מישהו צריך לממן

מיכל שיר סגמן:  אבל על זה נדבר בפעם אחרת

מירב בן ארי: מי יממן? האם כלכלת בעזרת השם שלו

מירב בן ארי:  מי? מי?      

מיכל שיר סגמן: מי שהולך לעבוד יממן

מיכל שיר סגמן:  מישהו יממן את זה

מיכל שיר סגמן:  אבל מאחר וכבר לא יהיה צבא העם, אלא רק צבא בשכר, ונגיד שאת עכשיו רוצה לחלוק על זה ואת אומרת שזה לא טוב, האם יש לך מה לעשות עם זה ברגע שמבטלים את עילת הסבירות? לא

מירב בן ארי: לא

מירב בן ארי:  ולכן, המשפט האחרון שלי אומר שכשאתה רוצה להוביל שינוי דרמטי באמת באופן של ניהול מדינה, אתה לא מתנהל בצורה כזו

מירב בן ארי:  זה לא סביר

מירב בן ארי:       מה רצית להגיד, לזימי? יש לי עוד, אבל אני רואה שממש חשוב לך

מירב בן ארי:  את רוצה שאמשיך?     

נעמה לזימי:   כן

מירב בן ארי:   בסדר, תגבשי את זה

מירב בן ארי:  אני רוצה להגיד עוד משהו על עילת הסבירות, שבעיניי, אגב, את לא תאמיני, אני חושבת, זה אפילו יותר מסוכן מהרכב הוועדה לבחירת שופטים, ואני אסביר למה אני חושבת שזה יותר מסוכן

מיכל שיר סגמן: עניין הוועדה לבחירת שופטים פשוט עוזר מאוד לנתניהו

מיכל שיר סגמן:  זה משהו אחר

מירב בן ארי:  סבירות משפיעה בחיי היום על האזרחים הרבה יותר מהרכב הוועדה, וזה פוגע הרבה יותר באזרח הקטן

מיכל שיר סגמן: ברור

מירב בן ארי: קודם כול, את יכולה באמצעות עילת הסבירות להלבין שחיתות

מירב בן ארי:  את יכולה להלבין החלטה שרירותית נגועה בשחיתות באמצעות עילת הסבירות

מיכל שיר סגמן: כמו, למשל, מסע ציד נגד 11, 12, 13, ולפנק, לפנק, לפנק, את ערוץ14, למשל?      

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  ומה עם המינויים הפוליטיים ההזויים האלה של אנשים חסרי כישורים? זה לא שחיתות? זה מה שאת עושה

מירב בן ארי:        << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       כמו, למשל, להעביר את המזונות מבתי המשפט לבתי הדין הרבניים

מירב בן ארי:  כמו, למשל, למנוע מאנשים לצאת להפגין

מירב בן ארי:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       יפה, נכון

מירב בן ארי:  אפרופו יציאה להפגין, כל הליך נקמני של שר, פוגע בסוף באזרח

מירב בן ארי:  גם דודי אמסלם, שמבטיח לנקום בשמאלנים, והשר לחידלון לאומי

מירב בן ארי:       << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       דודי אמסלם רודף רק אחרי אשכנזים

מירב בן ארי:  את ואני לא נכללות בפנים, וגם לזימי לא

מירב בן ארי:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       לא

מירב בן ארי:  את חושבת? מה הוא עושה עם משולבים? זה מעניין

מירב בן ארי:  אני מרגישה פה נורא

מירב בן ארי:       << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       אני חצי חצי

מירב בן ארי:  בדיוק שאלתי את זה

מירב בן ארי:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       דבר חשוב נוסף, בלי עילת הסבירות בעצם אין שום חסמים מהיכולת של שר להתעלל באזרח

מירב בן ארי:       << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       סליחה, מתי היתה השבעת הממשלה? מה היה התאריך?      << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       מיד יגידו לך

מירב בן ארי:  האם שמעת אותי? מה מבטיח לך ששר לא יתעמר באזרח אם אין עילת סבירות?      << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       כלום

מירב בן ארי:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       כלום

מירב בן ארי:  לכן, אני חושבת שבתוך הוועדה לבחירת שופטים, וכמה שאני חוששת, אני חושבת שעילת הסבירות היא הרבה יותר קטלנית ברמת הנזק לאזרח

מירב בן ארי:  עד היום הסבירות חסמה החלטות דרמטיות שביקשו לקבל ממשלות מעבר

מירב בן ארי:  את יודעת שממשלות מעבר רצו לעשות החלטות שיכלו לפגוע באזרחים

מירב בן ארי:  אילולא עילת הסבירות, בג"ץ חסם את המחטפים האלה

מירב בן ארי:  באין סבירות, ממשלות זמניות יכולות לקבל כל החלטה

מירב בן ארי:       << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       ארגיע אותך, מירב

מירב בן ארי:  לא תהיה ממשלת מעבר

מירב בן ארי:  הם לא מתכוונים לרדת מהשלטון

מירב בן ארי:  זה חוק אחד מני רבים, שבאים והופכים אותנו לדמוקרטיה בכאילו

מירב בן ארי:        << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       יש לי עדכון בשבילכן על השאילתה על מצבו הרפואי של ביבי בדוח הממשלתי, שלא שלחו

מירב בן ארי:  אני קיבלתי עכשיו, אחרי שאמרתי שאני רוצה שיענו על השאילתה במליאה, כי לא עונים על שאילתות

מירב בן ארי:  ומה אומרים? שימי לב איזה תחכום

מירב בן ארי:  שלחו את הדוחות הרפואיים הקודמים

מירב בן ארי:  באשר לדוח הרפואי של ראש הממשלה לשנת 2022, אשיב כי ראש הממשלה שימש באותה עת כיו"ר אופוזיציה

מירב בן ארי:  אלא שהממשלה הושבעה ב-29

מירב בן ארי: 12, ולכן הוא כיהן כראש ממשלה ליומיים, והוא צריך לפרסם דוח רפואי

מירב בן ארי: מי כתב לך את התשובה הזו לשאילתה?     

נעמה לזימי: נבו כץ, יועץ ראש הממשלה המקשר בין הכנסת לממשלה

נעמה לזימי:  ול-23' - לא נגמרה השנה

נעמה לזימי:  לא נגמרה השנה, אז לציבור אין זכות לדעת נוהל רפואי בסיסי על מצבו של ראש הממשלה

נעמה לזימי:  שימי לב

מירב בן ארי: הוא לא יודע מתי ראש הממשלה - - -?     

נעמה לזימי: אבל כתבתי עכשיו שההשבעה היתה ב-29

נעמה לזימי: 12, ולציבור יש זכות לדעת נוהל רפואי תקני של ראש הממשלה שלו

נעמה לזימי:  מה זה הדבר הזה? בואי, תסתכלי על זה

נעמה לזימי:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       רגע, שנייה

נעמה לזימי:  לפני המהות, אני הולכת איתך לפרוצדורה

נעמה לזימי:  אני רוצה שתיקחי אותי לפרוצדורה

נעמה לזימי:  האם הוא ענה לך?      שימי לב, קיבלת הודעה שההסתדרות הרפואית הודיעה על שביתת אזהרה

נעמה לזימי:        << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       אין על הקהל שצופה בנו, אין

נעמה לזימי:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       יש לנו את מה שהוא ענה לגבי הדוחות הרפואיים

נעמה לזימי:  לשנת - - -, אשיב כי ראש הממשלה יו"ר האופוזיציה

נעמה לזימי:  ומה עם 2021?       << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       גם זה לא היה נכון

נעמה לזימי:  אני ביקשתי בשאילתה את 22'-23'

נעמה לזימי:  את יודעת, מצב עדכני כדי שהציבור יוכל לדעת

נעמה לזימי:  ביקשו לא במליאה, אמרתי: - - -       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       בהחלט צריך לבדוק את זה לאור כל מיני התבטאויות שאנחנו שומעים לאחרונה

נעמה לזימי:  אני רק רוצה לומר עוד משהו אחד

נעמה לזימי:  שמחה רוטמן אומר: אין מנוס מחקיקה

נעמה לזימי:  חייבים בחקיקה לתקן את עילת הסבירות, שנולדה בכלל מהפסיקה, כן? זאת אומרת, אנחנו רואים משהו בפסיקה, ומחליטים לחוקק את זה

נעמה לזימי:        << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       זאת אומרת, שאם בן גביר מחליט עכשיו לחוקק חוק, למשל, שיהיה לו צבא פרטי משלו, את השטאזי, את הקג"ב, כל מדינה קוראת לזה בשם אחר, אז נגיד שגם את זה אי-אפשר

נעמה לזימי:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אבל אני אומרת דבר כזה, אם עילת הסבירות נולדה בפסיקה, למה לא לתת לפסיקה לעשות את שלה? הרי אנחנו מינינו שופטים שמרנים

נעמה לזימי:  למה לא לאפשר למשהו שהוא יציר פסיקה, לתת לו לעשות את ההליך הטבעי שלו בתוך בית המשפט? למה צריך לחוקק חוק? למה?      << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       כדי לפתוח פתח לשחיתות

מירב בן ארי: הרי את יודעת, את לא מאמינה, שבית המשפט העליון בעצמו - יש לו אי נחת מעילת הסבירות

מירב בן ארי:  למדתי משפטים ברייכמן

מירב בן ארי:  מהרגע שהורחבה עילת הסבירות הקלאסית, היא עוררה התנגדות, אפילו על ידי נשיא העליון: לנדוי וגרוניס

מירב בן ארי:  לקחתי את זה מהכתובים

מירב בן ארי:  ב-2019, את לא מבינה מי הצטרף - אהרון ברק

מירב בן ארי:  אמר: אפשר לוותר על הסבירות ולהסתפק במידתיות

מירב בן ארי:  שתי עילות שונות מבחינה משפטית

מירב בן ארי:  הרי את רוטמן ולוין זה בכלל לא מעניין

מירב בן ארי:  זה לא מעניין אותם שבית המשפט בעצמו מביע אי נחת מעילת הסבירות, ובאים ואומרים: אנחנו נתקן בתוך בית המשפט

מירב בן ארי:  זה לא מעניין אותם

מירב בן ארי:  הוא החליט להעביר חקיקה דורסנית

מירב בן ארי:  שהמדינה תישרף

מירב בן ארי:  למה לא? אבל בתי המשפט - - -     

מיכל שיר סגמן: כי הוא לא מבטל את הסבירות

מיכל שיר סגמן:  הוא מבטל את זה רק כלפי עצמו

מיכל שיר סגמן:  הוא מעל החוק, הכול בסדר

מירב בן ארי: ברור

מירב בן ארי:  במקום לפעול בהסכמה ולהבין שאפילו בית המשפט מדבר על אי נחת מעילת הסבירות, להבין שאהרון ברק אומר שאפשר להסתפק במידתיות, זה לא מספיק

מירב בן ארי:  את יציר הפסיקה הם רוצים להעביר בחקיקה

מירב בן ארי:  אני לא מאמינה

מירב בן ארי:  כול כך הרבה עולם משפט

מירב בן ארי:  לא היה לי את זה כל השנים מאז שסיימתי את בחינת לשכת עורכי הדין

מירב בן ארי:      לא צריך להתערב

מירב בן ארי:  בית המשפט הוא לא סטטי, הוא כל הזמן שוקל את העמדה שלו מחדש

מירב בן ארי:  אתה יודע מי אמר את זה? שמעת?     

שמחה רוטמן: שבית המשפט הוא לא סטטי

שמחה רוטמן:  הוא כל הזמן שוקל את עמדתו מחדש

מירב בן ארי: אתה יודע מי אמר את זה?     

שמחה רוטמן: לא

שמחה רוטמן:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אתה לא מאמין

שמחה רוטמן:  מישהו שהוא חבר שלך

שמחה רוטמן:  אתה מכיר אותו? פרופ' דותן

שמחה רוטמן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       יש לי חברים? אנחנו חברים? אני לא יודע אם הוא מגדיר עצמו כחבר שלי

שמחה רוטמן:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       ישב כאן בוועדה

שמחה רוטמן:  בניתם עליו הרים וגבעות

שמחה רוטמן: אני מאוד מעריך אותו, אבל מעולם לא שתיתי איתו בירה

מירב בן ארי: מה זה קשור?      

שמחה רוטמן: לא יודע

שמחה רוטמן:  אמרת חבר שלי וזה

מירב בן ארי: מכר שלך, אוקיי? ישב אצלך בוועדה, והלכת והסתמכת עליו בראיונות שלך

מירב בן ארי:  אמרת פרופ' דותן, פרופ' נכבד בעולם המשפט

מירב בן ארי:        << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       הם גם הסתמכו על סולברג, וזה לא עזר להם

מירב בן ארי: נכון

מירב בן ארי:  אבל אי-אפשר כל הזמן להסתמך על אנשים שבסוף לא איתכם

מירב בן ארי:  זה לא עובד

מיכל שיר סגמן: אפשר

מיכל שיר סגמן:  כי בינתיים הם מטים את דעתו של הציבור, וכל מה שיש כאן זה שטיפת מוח עבור הציבור

מיכל שיר סגמן:  לבלבל, לעוור, למרוח, ולהעביר פה חתיכת הפיכה משטרית

מירב בן ארי: ולשקר

מיכל שיר סגמן: לשקר זה כבר טבע שני

מיכל שיר סגמן:  את זה לא אנחנו אמרנו, הבוס שלו אמר את זה

מירב בן ארי: לזימי, את הצלחת למצוא כלכלן אחד שתומך בהפיכה?      << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       מצאתי

מירב בן ארי:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       שתומך בהפיכה? אני שואלת אותך כי פרופ' דותן, שהוא בנה עליו, אמר לא צריך

מיכל שיר סגמן: יש, הוא עובד בקהלת

מיכל שיר סגמן:       << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       לא, לא

מיכל שיר סגמן:  יש אחד

מיכל שיר סגמן:  לא תופתעי שהאיש הזה גם מתנגד לחוק שאוסר לפטר נשים אחרי לידה

מיכל שיר סגמן:  קוראים לו ד"ר אמציה סמקאי

מירב בן ארי: מי זה?     

נעמה לזימי: האיש הזה של כל קרן תקוה קהלת האלה

נעמה לזימי:  אבל מצאנו אחד, זה כבר משהו

נעמה לזימי:  תקשיבי, מאות על גבי מאות שלא, אבל אחד

נעמה לזימי:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       הוא דיבר כאן בוועדה?      << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       לא כשאני הייתי

נעמה לזימי:  חבל, היה מעניין

נעמה לזימי:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       היה אצלך הפרופ' הזה?     

נעמה לזימי: לא, הוא ד"ר

נעמה לזימי:  אל תגזימי

נעמה לזימי:  פרופ' עדיין לא מצאתי

מירב בן ארי: הלו, שמחה, הדוקטור הזה היה אצלך? למה אתה נראה עייף? אמרת שישנת בלילה

מירב בן ארי:  אתה נראה גמור

שמחה רוטמן: והינה, בכל זאת הצלחת לעייף אותי

מירב בן ארי: עוד לא התחלנו בכלל

מירב בן ארי:  יש לך עוד לילה

שמחה רוטמן:  זה לא בגלל משך הזמן

מירב בן ארי: אז ממה? אתה נראה ממש גמור

מירב בן ארי:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני הורדתי את המשקפיים, ולכן אני נראה כך

מירב בן ארי:  עכשיו אני נראה בסדר, נכון? תראי מה זה, קסם על ים כנרת

מירב בן ארי:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אפשר להקל עליך ולבטל את כל האירוע הזה

מירב בן ארי:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       לא, אי-אפשר

מירב בן ארי: אפשר לבטל את כל האירוע הזה, ולהתכנס מחר בבית הנשיא, אם לא היום, ולהגיע להסכמות

שמחה רוטמן: אי-אפשר

שמחה רוטמן:  הנשיא בחו"ל

שמחה רוטמן:  הנשיא נסע לארצות הברית

שמחה רוטמן:       << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       אי-אפשר

שמחה רוטמן:  הנשיא הלך להציל את שארית כבודה של מדינת ישראל

שמחה רוטמן:  הרסתם את מערכת היחסים והנשיא מנסה להציל את כבודנו

שמחה רוטמן: אולי תלכו לבית הנשיא ביידן

שמחה רוטמן:  אם כבר החלטנו לא דמוקרטיה עד הסוף, ושבכנסת לא מחליטים דברים, אז אפשר לבית הנשיא ביידן

שמחה רוטמן:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       במקום להפוך את הנושא הזה למשהו מצחיק - קודם כול, הנשיא הרצוג יחזור

שמחה רוטמן:  יש לי מודיעין על זה, הוא מתכוון לחזור לארץ

שמחה רוטמן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       יש לך מודיעין? כל הכבוד

שמחה רוטמן:  סוכנים שתולים בפמליה? מה יש?       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אל תדאג, יש לנו הכול

שמחה רוטמן:  נברך את הנשיא הרצוג, שבניגוד לראש הממשלה, הוזמן לבית הלבן

שמחה רוטמן: מברכים אותו מאוד

מירב בן ארי: ובניגוד לראש הממשלה, שעדיין מתקשר לביידן ואומר לו: תזמין אותי, תזמין אותי, תזמין אותי

מירב בן ארי:  בבקשה

מירב בן ארי:  למה אתה לא מזמין אותי לבית הלבן? וואלה, אמר: לא מזמין

מירב בן ארי:  לפחות, אתה יודע, יש לו עמוד שדרה

מירב בן ארי:  הוא עומד מאחורי המילה שלו

שמחה רוטמן: לא מברכים אותו על זה שהוא בניגוד לראש הממשלה

מירב בן ארי: מה שכן, צריך להגיד לנתניהו, שכשהוא מתראיין באנגלית, אגב, הוא לא מתואם עם שמחה

מירב בן ארי:  כי כשנתניהו מתראיין באנגלית, הוא לא יודע ששמחה - - -      << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       מילא, שמחה

מירב בן ארי:  איפה סמוטריץ' ובן גביר וגפני?      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>      רק לטובת הפרוטוקול, גם בעברית הוא לא מתואם איתי

מירב בן ארי:  שלא יהיה ספק שאני לא חלק מתיאום הראיונות של ראש הממשלה

מיכל שיר סגמן: הוא לא צריך להיות מתואם איתם, הוא עובד אצלם

מיכל שיר סגמן:  הוא - - - לבקש רשות אולי

שמחה רוטמן: איננו מתואם איתי, ואינני מלין על כך

שמחה רוטמן:  אינני סבור שהוא צריך לתאם איתי, רק שיהיה ברור לפרוטוקול

שמחה רוטמן:  כי לפעמים נעמה קוטעת הרבה פעמים באמצע משפט, ואז היא מוציאה מהקשר

שמחה רוטמן:  אז אני אומר לפרוטוקול: הוא איננו מתואם איתי, ואני אפילו לא מתלונן על זה

שמחה רוטמן:  זה בסדר גמור שהוא לא מתואם איתי

מירב בן ארי: זה מפתיע אותי

מירב בן ארי:  כי בסוף אתה הרי - - -     

שמחה רוטמן: לעומת זאת, את יכולה להיות מתואמת איתי

שמחה רוטמן:  זה יהיה הרבה יותר טוב

שמחה רוטמן:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       לא, אני אגיד לך למה

שמחה רוטמן:  כי אתה, בעיניי, ראש הממשלה החלופי

שמחה רוטמן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       חלופי?      

מירב בן ארי: בוודאי

מיכל שיר סגמן:   הבוס שלו

שמחה רוטמן: חלילה וחס

שמחה רוטמן:  מירב, האם אפשר לומר משהו ברצינות על חלופי?     

מירב בן ארי: כן

שמחה רוטמן: אני יכול להגיד על סמכות של בית משפט - - -     

מיכל שיר סגמן: רגע, תחזיר את המשקפיים

שמחה רוטמן: שנייה, עכשיו אני נראה רציני

שמחה רוטמן:  כמו שכשאת שמה משקפיים, זה אוטומטית מוסיף הרבה תוכן לטיעון

שמחה רוטמן:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אני הייתי מעדיפה לוותר עליהם, תאמין לי

שמחה רוטמן:  אבל, באמת, מאז שילדתי את אריאל, אני לא רואה כלום

שמחה רוטמן:  ואני מתכחשת

שמחה רוטמן:        << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       וואי, גם אני

שמחה רוטמן:  הלידה של - - -

שמחה רוטמן:  יאללה, נשים

שמחה רוטמן:  גם יולדות וגם - - -     

שמחה רוטמן: אני מרגיש מודר

שמחה רוטמן:  התחלתן ישר דיון לידה

שמחה רוטמן:  מה אני אגיד? שילדתי? לא ילדתי אף אחד

נעמה לזימי: אבל אתה מייצג נשים

נעמה לזימי:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       זה נכון, אני מייצג נשים רבות

נעמה לזימי:  אבל ללדת, לא ילדתי, למען הגילוי הנאות

נעמה לזימי: תודה לך על הגילוי הנאות

מירב בן ארי: מה רצית להגיד על ראש הממשלה החלופי?     

שמחה רוטמן: אני יכול להגיד שאני סבור שבהרבה מאוד דברים, זורקים מהשרוול את המילים: הכנסת לא מוסמכת לחוקק, ואומרים אותן בחוסר אחריות

שמחה רוטמן:  אבל היה חוק אחד, שאני, עוד לפני שהייתי חבר כנסת, הגעתי לכאן, לוועדה, והתייצבתי ואמרתי שבעיניי הכנסת לא מוסמכת לחוקק אותו

שמחה רוטמן:  לא אמרתי שבית משפט מוסמך לבטל אותו

שמחה רוטמן:  אלו שני דברים שונים

שמחה רוטמן:  יכול להיות חוק - - -      << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       למה? מה תעשה? שמחה, למי תפנה כשאתה רועם על החלטת ממשלה? למי תלך?       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       תיכף אגיד

שמחה רוטמן:  אמרתי, ושמחתי שזו גם היתה העמדה הרשמית שהכנסת הציגה לבית המשפט, שגם כאשר יש חוק שהכנסת איננה מוסמכת לחוקק אותו, זה לא בהכרח אומר שבית המשפט הוא הגוף המתאים ל - - -       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אז מי? מי יעזור לבטל חוק שרירותי של הכנסת? תענה לי

שמחה רוטמן:  מי? שמחה יעזור לו?     

שמחה רוטמן: אני אענה לך

שמחה רוטמן:  אבל קודם כול אני רק אגיד - - -     

מירב בן ארי:   הינה, זו הנקודה

מירב בן ארי:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       שלום

שמחה רוטמן:   בוקר טוב

שמחה רוטמן:  כבר צוהריים טובים

אפרת רייטן:   במסיבת ההפתעה שלי בגיל 16 לא היו כאלה תשואות

שמחה רוטמן:   אבל במסיבת ההפתעה שלך בגיל אחר היו תשואות תשואות

שמחה רוטמן:  הייתי שם וראיתי

אפרת רייטן:   זה לא היה הפתעה, זה מסיבה שארגנתי לעצמי

שמחה רוטמן:   את עשית לנו הפתעה

שמחה רוטמן:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       בבקשה, בואי

שמחה רוטמן:  את לא מאמינה, בדיוק הגעת לפואנטה

שמחה רוטמן:  אפרת, קודם כול, יש כאן כוח נשי

שמחה רוטמן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       תמיד היה

מירב בן ארי: 	עכשיו שמחה עונה לי על שאלת מיליון הדולר, את לא מאמינה

מירב בן ארי:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       באתי לשמוע

מירב בן ארי:  שמעתי, ולכן הגעתי

מירב בן ארי: שמחה התרעם על החוק של ראש הממשלה החלופי

שמחה רוטמן: אמרתי שזה היה חוק שהכנסת לא היתה אפילו מוסמכת לחוקק אותו

שמחה רוטמן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני רוצה להגיד, וזה יפתיע אותך, אני ושמחה בעניין הזה באותו צד

מירב בן ארי: את תומכת בזה

מירב בן ארי:  אבל מה תעשה אפרת כשיש חוק לא חוקתי? לאן תלך?   

אפרת רייטן: לבית המשפט

מירב בן ארי: ולאן ילך שמחה? יש לו מצוקה

מירב בן ארי:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       פה אנחנו נפרדים בדרכנו

מירב בן ארי:  כדי שהתשובה שלי תהיה ברורה, אני צריך לשאול אותך שאלה אחרת בתנאי

מירב בן ארי:  האם, לשיטתך, יש פסק דין שבית המשפט לא מוסמך לתת? האם, לשיטתך, יש פסק דין שבית המשפט העליון, בשבתו כבג"ץ, בהרכב של 19 שופטים, לא משנה, לא יכול לתת?      << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       לא יכול?     

שמחה רוטמן: כן, שהוא לא מוסמך לתת

שמחה רוטמן:  לצורך העניין, האם בית המשפט העליון מוסמך לתת פסק דין שאומר: מדינת ישראל תכריז מלחמה על אוזבקיסטן?     

אפרת רייטן: אתה יודע שלא

שמחה רוטמן: אני יודע שלא

מירב בן ארי: ולכן, הינה אני אומרת לך, שאם אתה יודע שבניגוד לכנסת ולממשלה, בית המשפט לא יכול לעשות

שמחה רוטמן: ואם הוא בכל זאת יעשה את זה, למרות שהוא לא - - -     

מירב בן ארי:   אבל הוא לא עושה

שמחה רוטמן: אבל אם הוא יעשה זאת בכל זאת?     

מירב בן ארי: אבל הממשלה כן עושה חוקים גרועים, בניגוד לבית המשפט העליון

שמחה רוטמן: ב-75 שנותיה של מדינת ישראל אני מצאתי חוק אחד שלדעתי הכנסת לא היתה מוסמכת לחוקק, וזה חוק יסוד: ממשלת חילופים, וזה מסיבה אחת ויחידה

שמחה רוטמן:  ההסדר עצמו היה מזעזע

מירב בן ארי: למה?     

שמחה רוטמן: למה הכנסת לא היתה מוסמכת לחוקק אותו? כי הם באו וניצלו איזשהו רוב מקרי בכנסת של 70, שהיה להקמת הממשלה, והם אמרו: אנחנו עכשיו נחוקק את זה

שמחה רוטמן:  ומהרגע שנחוקק את זה - - -      << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       שמחה, אני נפרדת

שמחה רוטמן:  אני הולכת להפגנה ברבנות

נעמה לזימי: כל הכבוד

נעמה לזימי:  נא להצטרף אליה

נעמה לזימי:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני מציע שלא נלך לרב

נעמה לזימי:        << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       אם הייתי יכולה לקחת את הממשלה הזו לרבנות - וואי, וואי

נעמה לזימי:  אבל שהמזונות יישארו בבית משפט

מירב בן ארי: הרבנות לא היו עוזרים לך

מירב בן ארי:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אנא להעלות סלפי בו את רוקדת על מדרגות הרבנות

מירב בן ארי: למה אתה עושה לה את זה? היא נשואה באושר

מירב בן ארי:       << דובר >> מיכל שיר סגמן (יש עתיד): << דובר >>       אבל אסור, אני אישה - אוי ואבוי

מירב בן ארי:  לשיר מותר לי שם? גם לשיר וגם לרקוד?      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       לא בשלושת השבוע, ורק אם את לא מזייפת

מיכל שיר סגמן: אז מה אתה רוצה? אתה אומר לי לעשות דבר עבירה?      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אל תרקדי כי אין לנו על מה לשמוח ולרקוד

מירב בן ארי: אני רואה פה שגם אליי מדווחים באוזנייה

מירב בן ארי:  תסיים לי את האירוע הזה של מה עושה שמחה רוטמן - - -      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני אגיד

מירב בן ארי:  כי שם היו 70 ח"כים

מירב בן ארי:  אגב, אתם הייתם אז באופוזיציה

מירב בן ארי:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אני לא הייתי בכנסת, אלא בבית

מירב בן ארי:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       נכון, אבל מפלגתך היתה אז באופוזיציה

מירב בן ארי:  והם מאוד התרעמו

מירב בן ארי:  הם דווקא מאוד שמחו שאני אמרתי את זה כי זה עזר להם

מירב בן ארי:  אבל זה לא משנה

מירב בן ארי: אבל לאן הלכת?     

שמחה רוטמן: שנייה, רק רגע

שמחה רוטמן:  ולמה זה? כי הם לקחו ושריינו אותו ב-70 או ב-72 ח"כים

שמחה רוטמן:  אני לא זוכר בכמה זה שוריין

שמחה רוטמן:  ואני אמרתי שלתפוס רוב לזמן קצר בכנסת של 70, ולשריין מפני שינוי, זה הליך נורא ואיום ודורסני

שמחה רוטמן:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       זה הליך דורסני

שמחה רוטמן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       והכנסת לא מוסמכת לעשות אותו, כי כנסת לא מוסמכת להגביל את עצמה בצורה כזו שתמנע שינוי עתידי

שמחה רוטמן:  בוודאי לא תוך ניצול רוב מקרי

שמחה רוטמן:  ולכן, גם בהצעות שלי זה תמיד היה תוסיף עוד כנסת, תעשה בחירות באמצע

שמחה רוטמן:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אבל אתה לוקח אותי לפרוצדורה

שמחה רוטמן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       בעיניי, זה רק פרוצדורה

שמחה רוטמן:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אני רוצה להסביר לך שאם אני ואפרת היינו חושבות כמוך, היינו הולכות לבית המשפט העליון, בשבתו כבג"ץ, ועותרות נגד ההחלטה

שמחה רוטמן:  ולך, שמחה, אחרי עילת הסבירות, לא יהיה לאן ללכת

שמחה רוטמן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       לא, בלי קשר לעילת הסבירות כי זה חוק יסוד

שמחה רוטמן:  על חוק יסוד אין עילת סבירות

שמחה רוטמן:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       למי תלך? לנשיא? לבית התחתון? לאן תלך? לאן ילך שמחה רוטמן כאשר הוא מתנגד להחלטה שרירותית? אין לך תשובה

שמחה רוטמן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני אדבר, אנסה לשכנע

שמחה רוטמן:  ואם אני לא אצליח לדבר ולשכנע, אני אמתין בסבלנות למה שקרה בדיוק עם החוק הזה

שמחה רוטמן:  מה קרה עם החוק המזעזע הזה, שאני אמרתי שהוא צריך להתבטל?                           לקח קצת זמן, אבל קמה ממשלה חדשה, ואנחנו עדיין, לצערי, עוד לא ביטלנו אותו, למרות שלדעתי זה בהסכמים הקואליציוניים

שמחה רוטמן:  אני אשמח מאוד - - -      << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       את מה לבטל עכשיו? את החלופי?     

שמחה רוטמן: את חוק יסוד: ממשלת חילופים

שמחה רוטמן:  אם תסכימו, אנחנו מעבירים את זה בשלוש קריאות ביום אחד

מירב בן ארי: ברור, כי עוד יכולים לעשות עליך סיבוב כל רגע

מירב בן ארי:  אבל לאן תלך?     

שמחה רוטמן: אם תסכימו פרוצדורלית, בשלוש קריאות ביום אחד אני מבטל את חוק יסוד: ממשלת חילופים

מירב בן ארי: אותנו? תשאל את נתניהו

שמחה רוטמן: איתכם

שמחה רוטמן:  אני סוגר את הדיל

שמחה רוטמן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אז אני אומרת לך, תורידו את עילת הסבירות

שמחה רוטמן:  היא הרבה פחות חשובה מממשלת החילופין

שמחה רוטמן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       בלי תנאים, בלי שמסכימים על משהו אחר שלא קשור

שמחה רוטמן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       באמת, אתה ידע מה? אתה כל הזמן אומר האופוזיציה לא מציעה הצעות, האופוזיציה לא מגיעה לפשרות

שמחה רוטמן:  הינה, אני נותן לך כאן דיל את החיים שלך

שמחה רוטמן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אבל זה לא קשור אחד לשלישי

שמחה רוטמן:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       אני חייבת לעזוב

שמחה רוטמן:  אני אתן לך

שמחה רוטמן:  תן רק לי לעשות קלוז'ר

שמחה רוטמן:  בכל זאת זו היתה שעה כזו נהדרת

שמחה רוטמן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       היה תענוג גדול

שמחה רוטמן:  אפרת, פספסת

אפרת רייטן:   תקשיבי לי

אפרת רייטן:        << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       הייתי מקשיבה לך עכשיו, אבל יש לי ועדת כנסת להילחם על החוק של הרשות לפירוק מעמד האישה

אפרת רייטן:  רק למצוא ועדה

אפרת רייטן:  גם שם נעכב

אפרת רייטן:  יכול להיות שעוד אשוב לשמוע את אפרת

אפרת רייטן:  לסיכום דבריי, אפרת, האם את יודעת מה הדבר הכי טוב שקרה לי באירוע הזה? שאחרי שדיברתי שעה, וגם לזימי ומיכל לקחו באמת גם חלק פעיל, בסוף הגענו למסקנה שאם לשמחה רוטמן תהיה בעיה מול הממשלה והכנסת, לא יהיה לו לאן להתלונן כי לא יהיה לו בית משפט עליון

אפרת רייטן:  את מבינה?      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       ברור

אפרת רייטן:       << דובר >> מירב בן ארי (יש עתיד): << דובר >>       שמחה, בסוף זה אירוע עצוב

אפרת רייטן:  אפרת, בבקשה

אפרת רייטן:  אני הולכת לוועדת כנסת

אפרת רייטן:  אני עוד אשוב

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אפרת, רק שתדעי שאצל מירב, ועכשיו גם נעמה, וגיליתי שזה גם אצלי, כששמים את המשקפיים, זה מאוד מחזק את הטיעון

אפרת רייטן:  ככה זה עבד אצלה

אפרת רייטן:  אז אם לא הבאת את המשקפיים, תשלחי מישהו שיביא לך

אפרת רייטן:  ככה זה עבד פה עכשיו

אפרת רייטן:  יכול להיות שאת תשברי את הז'אנר הזה

אפרת רייטן:       << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       הוא לא מחזק את הטיעונים שלו עם המשקפיים שלו

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני אבדוק

אפרת רייטן:  אם אני צריכה משקפיים בשביל לחזק את הטיעונים שלי, וזה משקפיים שאני רואה בהם רחוק, ולא קרוב, אז אני באמת אשלח מישהו ללשכה

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אחת הבעיות היא שאין פרספקטיבה, לא רואים למרחוק

אפרת רייטן:  מתנגדים לכל דבר

אפרת רייטן:       << דובר >> נעמה לזימי (העבודה): << דובר >>       כל העולם בלי פרספקטיבה, רק שמחה רוטמן - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       שמחה רוטמן, התחלתי ללכת עם המשקפיים לרחוק שלי בגיל שאתה אולי נמצא בו עכשיו

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       למה את מגלה לכולם את הגיל שלי?      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני מבינה שהיה פה לילה, שבו פחות או יותר אנשים דיברו אל הקיר, לצערי

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       חס ושלום

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       זה לא דבר שמפתיע אותי

אפרת רייטן:  אתה יודע, בסוף, בניגוד לכל מה שאמרתם כל הזמן שלא הצלנו ולא היו מתווים, ולא היו עוד כהנה וכהנה

אפרת רייטן:   חבל - היו פה 18 שעות, או שעכשיו יהיו כאן 18 שעות, וכן העלו דברים וכו'

אפרת רייטן:  אני רוצה דווקא להתחיל בשאלה קונקרטית, ואם אתה יכול לענות לי עליה בכנות, זה יעזור לי, שמחה

אפרת רייטן:  אני יכולה לקרוא לך שמחה, ולא אדוני היו"ר, נכון?      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       את יכולה לקרוא לי שמחה

אפרת רייטן:  זה אפילו השם שלי

אפרת רייטן:  ארז, שלום

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אוקיי

אפרת רייטן:  יצאה עכשיו איזושהי ידיעה, ואשמח אם תוכל לאשר לי אותה, כי אני לא מעורבת במהלכים האלה מאחורי הקלעים

אפרת רייטן:  לך יש יותר קשרים בשלב הזה של החיים שלנו

אפרת רייטן:  זה עוד ישתנה בהמשך, אבל כרגע

אפרת רייטן:  מפרסמת דנה ליאל, וגם ראיתי שמורן אזולאי: מאחורי הקלעים מתנהלים מגעים לריכוך החקיקה של עילת הסבירות

אפרת רייטן:  בית הנשיא מעורב

אפרת רייטן:  הרוח היא דברי אלבשן בוועדת החוקה

אפרת רייטן:  החלטות ממשלה יהיו מוגנות מהתערבות בסבירות, אבל לא החלטות השרים

אפרת רייטן:  מינויים של שרים, שמובאים לכנסת, יהיו מוגנים מעילת הסבירות

אפרת רייטן:  אבל כל מינוי של שר לא

אפרת רייטן:  וכמובן תודגש החובה לפעול בסבירות

אפרת רייטן:  ההחלטה, כמובן, בידי נתניהו

אפרת רייטן:  אתה יכול לאשר את זה?      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       את מה בדיוק אני צריך לאשר? את דפנה ליאל?       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       את מה שפורסם

אפרת רייטן:  האם יש? אין עכשיו מגעים לריכוך?      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני לא מכיר

אפרת רייטן:  אני בכלל לא התייחסתי לכל אורך הדרך למילה "ריכוך", למעט כאשר הזכרתי ואמרתי: אני לא מתייחס למילה "ריכוך"

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אז בוא נקרא לזה בשביל הדיון שינויים, לא ריכוך

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       למה צריך ללכת רחוק? פה, בוועדה, העלינו כמה וכמה הצעות, כולל אופרטיביות

אפרת רייטן:  אמרנו שישנו מה שמונח על השולחן, שמשקף תפיסת עולם עקרונית ועקבית שהוצגה ומבוססת

אפרת רייטן:  אם רוצים לשנות את זה - סיבה עניינית אין

אפרת רייטן:  הסיבה העניינית היחידה שכן קיימת לשנות וללכת ממשהו, שאתה מאמין בו והוא נכון, והוא מבוסס, זה לטובת הכתוב "גדול השלום

אפרת רייטן:  מותר לי לדבר, לא תגידי שלקחתי לך מהזמן

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא, לא

אפרת רייטן:  יש לנו שעה לבלות ביחד

אפרת רייטן:      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       תענוג

אפרת רייטן:  כתוב בחז"ל: "גדול השלום"

אפרת רייטן:   יש המון המון ציוויים בתורה כמה חשוב לשמור על שמו של הקדוש ברוך הוא, ואסור לבזות מקום שכתוב שמו של הקדוש ברוך הוא

אפרת רייטן:  בוודאי שאסור למחוק או לשרוף

אפרת רייטן:  אבל הוא התיר שיימחה שמו על המים כדי לעשות שלום בין אישה לבעלה

אפרת רייטן:  - כך נכתב בחז"ל

אפרת רייטן:       << דובר >> ארז מלול (ש"ס): << דובר >>       פסוקו של יום

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       זאת אומרת, מוותרים אפילו על הערך הגדול ביותר

אפרת רייטן:  ואני חלילה וחס לא משווה את החקיקה הזו למשהו נעלה כמו שמו של הקדוש ברוך הוא

אפרת רייטן:  אבל אפילו על הדברים הכי נעלים, משנים מפני השלום

אפרת רייטן:  כדי להגיע להסכמות, אפשר לנסות ללכת להרבה מקומות

אפרת רייטן:  ונאמר שבשנייה, אם יהיה רצון בהסכמה, אפשר יהיה לחרוג מהעקרונות

אפרת רייטן:  אבל לוותר כאשר אומרים לנו פה נציגיכם שחור על גבי לבן, וגם בתקשורת וגם פה: לא יהיו שום הסכמות, כל דבר שתציעו אנחנו אומרים לא? אז למה שנחרוג בנו ממה שאנחנו חושבים שהוא אמיתי ונכון?      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       שמחה, שאלתי פשוט שאלה עובדתית, לא שאלה פילוסופית

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אז אמרתי לא מכיר

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אז אתה לא מכיר כאלה דברים, אבל אתה אומר: אני גם לא - - -      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני גם לא, לא מכיר, ואני גם לא, לא, לא, לא מכיר

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני לא מכחיש, אני לא מאשר, אבל אני גם לא אופתע, כי אם אנחנו בעד - - -      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       לא, אני אמרתי שאני לא מכיר

אפרת רייטן:  זה מה שאמרתי

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       רגע

אפרת רייטן:  כי אם אנחנו בעד השלום, ויש כאן הצעות לשינויים בנוסח, לא לריכוך, למטרת וטובת השלום, אז יש סיכוי שזה יקרה

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני חושב שאמרתי את זה אפילו היום רק כמה וכמה פעמים

אפרת רייטן:  אני לא חושב ש - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       בסדר, רק רציתי לשקף ולהבין

אפרת רייטן:  מדבריך אני הבנתי שהדברים האלה קורים

אפרת רייטן:       << דובר >> ארז מלול (ש"ס): << דובר >>       אני עורך דין, ואני מרגיש כאן בחקירות

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני אוהב להיות בחקירות

אפרת רייטן:        << דובר >> ארז מלול (ש"ס): << דובר >>       מה, אתה בחקירות?      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא, אנחנו בשיחה

אפרת רייטן:        << דובר >> ארז מלול (ש"ס): << דובר >>       היא יכולה להיות חוקרת

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       יושב פה יואב

אפרת רייטן:  ארז, בכל יום ובכל שעה אני מעדיף את החקירות של אפרת על פני החקירות של יואב

אפרת רייטן:  היא פשוט פחות מנוסה באמצעים המיוחדים שהוא מכיר

אפרת רייטן:       << דובר >> יואב סגלוביץ' (יש עתיד): << דובר >>       השתחררתי לפני עשר שנים

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אבל אתה בכל זאת חוקר מנוסה

אפרת רייטן:  רגע, מי החוקר הטוב ומי החוקר הרע פה? אני מנסה להבין

אפרת רייטן:       << דובר >> יואב סגלוביץ' (יש עתיד): << דובר >>       אני אגלה סוד

אפרת רייטן:  תמיד טוב להיות חוקר טוב

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       בניגוד לחקירות לשעבר של יואב, שיכולת להיכנס איתן לכלא, אצלי, במקרה הגרוע, אתה יכול להגיע להסכם, או שהאמת פשוט תיחשף, שזה אחד הדברים הכי חשובים פה

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       תמיד חשובה האמת

אפרת רייטן:     << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       אני חושבת שאחד הדברים שהממשלה הזו לוקה בו זה אי-אמירת האמת, ואני אומרת את זה עכשיו בכאב גדול

אפרת רייטן:  כי בניגוד למה שאתם מפזרים בכל מקום, הציבור בחוץ כואב כאב בלתי ישוער ובלתי נסבל

אפרת רייטן:  כל מה שקורה עכשיו ברחובות - - -     

קריאה:   סליחה

אפרת רייטן:   גם אני כמוך

אפרת רייטן:  כשמדברים לי באוזן השנייה, זה מוציא אותי מריכוז

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       זה מאובחן?      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אצלי לא

אפרת רייטן:  אבל אני יודעת להחזיק את זה, בניגוד אליך

אפרת רייטן:  אמרתי לך כבר מזמן שהיית צריך ריטלין

אפרת רייטן:  זה היה פותר כאן 90% מה - - -      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני היי בנטורל

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>        	קודם כול, רציתי לדבר על דבר שהוא, בעיניי, לא פחות חשוב מעילת הסבירות, שעליה דנים פה ביממה האחרונה, שלא לומר בשבועות האחרונים

אפרת רייטן:  את הביקורת שיש לי על עילת הסבירות ועל הליך החקיקה כבר אמרתי בצורה רחבה מאוד מאוד גדולה

אפרת רייטן:  אני חושבת שההליך הזה פגום

אפרת רייטן:  אני אגיד זאת בקצרה

אפרת רייטן:  ההליך הזה פגום, יש בו הרבה מאוד בעיות

אפרת רייטן:  יש בו מקומות שלא נשמעו מומחים מאוד מאוד מרכזיים, שהיה באמת צורך לשמוע אותם כאן כדי לגבש עמדה ברורה ולהבין את ההשלכות

אפרת רייטן:  היו כאן דוחות שהוזמנו על ידי חברי ועדה, לא על ידי חברי כנסת חיצוניים

אפרת רייטן:  חברי ועדה שביקשו לראות אינפורמציות מקצועיות ולא התקיים בהן דיון, אפילו לא למראית עין, כדי להבין, לדון, לתת את המקום שלהן כדי, שוב, לגבש את העמדה לקראת ההצבעה

אפרת רייטן:  בניגוד להלך הדברים - - -      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       סליחה

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       	אתם הולכים לסגור את הפשרה?       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       לא נראה לי

אפרת רייטן:  בשביל זה את צריכה לבוא

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא קראת לי, אז אין פשרה

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני תמיד קראתי לך

אפרת רייטן:  דלתי פתוחה בפנייך תמיד

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אם אתה יושב עכשיו על הפשרה, אז תקרא לי

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אם תבואי, נשב

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא

אפרת רייטן:  אם אתה יושב עכשיו על פשרה, אז תקרא לי

אפרת רייטן:  אני לא אבוא סתם

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אני אשב לפשרה עם עצמי?       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אבל אם קראו לך עכשיו?      << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       לא, הצוות שלי קרא לי לחדר שלי

אפרת רייטן:  את רוצה שאני אגיע איתם לפשרות? אני לא בטוח שתאהבי אותן

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני לא יודעת

אפרת רייטן:  בכל דבר פה ובדברים שנאמרים אני צריכה לשים סימן שאלה

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אם את רוצה, אני מבטיח שלא נסגור את הוועדה

אפרת רייטן:  בואי לפשרה לחדר - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני רוצה לשמוע על איזה פשרה אתם מדברים, כי, באמת, חבל להסתיר

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר שמחה רוטמן: << יור >>       אין בעיה

אפרת רייטן:  סגור

אפרת רייטן:  בואי, בואי לחדר

אפרת רייטן:        << מנהל >> (היו"ר ארז מלול, 13:11) << מנהל >>        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני בדרך כלל משתדלת לדבר בצורה מנומסת, ובמקום להגיד שקרים, אני אומרת אי אמירת אמת,  בכנסת הזו, באמת, אפילו מצאתי את עצמי אומרת כול כך הרבה פעמים: זה ממשלת שקרים, זה ממשלת שקרים

אפרת רייטן:  וקשה לי לומר את הדברים האלה, זה לא הטבע שלי לדבר כך

אפרת רייטן:  אבל לשמוע פעם אחר פעם, באמת, אי אמירת אמת על ידי ראש ממשלה, על ידי שריו, על ידי אנשים מובילים ואחראים, שאמורים להוות את העוגן, את עמוד השדרה, של המדינה הזו, זה דבר שהוא בלתי נסבל

אפרת רייטן:  אני חוזרת פעם אחר פעם, ואני אומרת שאני לא יודעת אם יהיה אפשר יום אחד לתקן את הנזקים הממשיים שקורים היום לחוסן שלנו, ללכידות שלנו

אפרת רייטן:  וגם אם כן, ייקח להם הרבה הרבה מאוד זמן

אפרת רייטן:  אולי יום אחד תצטרך לקום כאן איזה ממשלת אחדות, ריפוי, רחבה, עם הרבה מאוד כוונות טובות, כדי לעשות כאן עוד פעם שלום, כמו שאמר יושב-ראש ועדת החוקה שיצא

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       מי שפסל את ראש הממשלה וגרם לחמש מערכות בחירות, זה אתם, לא אנחנו

אפרת רייטן:  את אומרת לי אחדות, ואני מאוד מתחבר לאחדות

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       מדינת ישראל הגישה כתב אישום

אפרת רייטן:  היה כתוב: מדינת ישראל נגד בנימין נתניהו

אפרת רייטן:  מאותו יום, זה הפך להיות ממש בנימין נתניהו נגד מדינת ישראל

אפרת רייטן:  בכל כך הרבה תחומים אנחנו רואים את ההרס ושבירה של עוצמות וערכים, האחד אחרי השני

אפרת רייטן:  כל אדם ואדם, מקטן ועד זקן, קשיש, לרבות פלמ"חניקים בני מאה, שפגשתי ברחובות, כולם זועקים את אותה זעקה

אפרת רייטן:  אף אחד היום כבר לא מתעסק, לצערי, בכתב האישום

אפרת רייטן:  על זה היו כבר הפגנות אחרות בבלפור על השחיתות ועל טוהר המידות

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       שמתברר שלא היה בצדק

אפרת רייטן:  מתברר, על פניו

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       ימים יגידו

אפרת רייטן:  ארז, כמה משפטים ניהלת בחיים?      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       בוא, אני משפטנית

אפרת רייטן:  הייתי 12 שנים

אפרת רייטן:  בתוך השנים האלה ניהלתי הרבה מאוד

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני עורך דין, אבל לא ניהלתי כמוך

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לכן אני אומרת

אפרת רייטן:  טבעם של הליכים משפטיים להשתנות ולהתפתח

אפרת רייטן:  יש ימים כאלו

אפרת רייטן:  אז אני אומרת בוא

אפרת רייטן:  אני נזהרת, ויכול להיות שבסוף אתה צודק

אפרת רייטן:  אבל עד שלא מקבלים - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       נראה לי שגם את תרצי שאני אהיה צודק

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       אני רוצה שהאמת תצא לאור

אפרת רייטן:  אמרתי את זה קודם, ואני אומרת את זה גם עכשיו

אפרת רייטן:  וכל זמן שאדם לא הורשע, מבחינתי הוא חף מפשע

אפרת רייטן:  אתה יודע, כשאני הייתי עורכת דין וראיתי את הלקוחות שלי מקבלים כתב אישום - - -     << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       באיזה תחום היית?      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אזרחי

אפרת רייטן:  גם כשהגישו נגדם תביעות במיליונים, ולפעמים זה בעשרות מיליונים, אבל גם כשייצגתי או הייתי מעורבת בהליכים פליליים עם נפגעי עבירה, וראיתי מה קורה כשאנשים נכנסים להליכים משפטיים, החיים שלהם משתנים מקצה לקצה

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       מסכים איתך

אפרת רייטן:  גם כלכלית וגם נפשית

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       כל המיינד והאנרגיות שלהם הולכים סביב המשפט שלהם

אפרת רייטן:  ולהיות בתוך סיטואציה כזו, שבה אתה כל כולך בתוך הליך משפטי, במיוחד כשיש לך עבירות או מואשם בעבירות כול כך כבדות ופליליות, אין ספק שיהיו לזה השלכות

אפרת רייטן:  זה חוקי

אפרת רייטן:  ראינו, הגיע לבית משפט

אפרת רייטן:  בית המשפט החליט

אפרת רייטן:  11 : אפס

אפרת רייטן:  כולנו זוכרים את ההליך

אפרת רייטן:  ובכל זאת, האם זה נכון? האם זה טבעי למדינה? זה דבר שמוסיף לנו  רוגע, יציבות, אמון במוסדות השלטון? התשובה היא לא, כי אתם רואים את ההליך הרע שפשה כאן במשך השנים האחרונות במדינה

אפרת רייטן:  אפשר ממש לראות מה קרה למדינת ישראל מ-2015 - 2016

אפרת רייטן:  נכון, היה לזה אפקט פוליטי

אפרת רייטן:  בתוך האפקט הפוליטי, מפלגות לא רצו לשבת עם אדם שמואשם בשחיתות

אפרת רייטן:  והיה לזה אפקט ציבורי

אפרת רייטן:  היו לזה כול כך הרבה אפקטים

אפרת רייטן:  וגם, ובזה פתחתי ואמרתי, ראש ממשלה שהחליט להפוך את היוצרות וממש לצאת לוונדטה, לנקם, לאיזשהו סוג של מלחמה, במוסדות השלטון

אפרת רייטן:  וכשזה לא הצליח לו, אז בערכיה של מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית

אפרת רייטן:  ואני רואה את זה לכל אורך השנים האחרונות, אבל על אחת כמה וכמה בחצי השנה האחרונה, שהמלחמה הזו הפכה להיות מלחמה אישית, שלו ושל שריו, ושל אנשים שהתקבצו ביחד

אפרת רייטן:  כל אחד מהמניעים שלו

אפרת רייטן:  המניעים לא חייבים להיות בדיוק אותם מניעים

אפרת רייטן:  אבל כולם מגיעים לכדי אותו 9D לא רק על בית המשפט, אלא גם על היועצים המשפטיים וגם על ערכים ליברליים, שהיו ממש המסד של מדינת ישראל

אפרת רייטן:  ככה היא נוסדה - ליברלית

אפרת רייטן:       וכשאני רואה את כל התהליך הזה, יחד עם ההסתה, ואי-אמירת האמת, ואז לבוא ולבודד עכשיו את עילת הסבירות ולהגיד: מה אתם רוצים? זה בסך הכול עילת הסבירות, על זה אתם רבים? על זה אתם יוצאים לרחובות? – זו הונאה

אפרת רייטן:  בשבילי זו הונאה כי אי-אפשר לבודד רק את הצעת החוק הזו מהלך הרוח הכללי, ממה שאני ראיתי כאן במו עיניי

אפרת רייטן:  והתביישתי והזדעזעתי כשראיתי מה עשה יו"ר ועדת החוקה לאסי מסינג, היועץ המשפטי של משרד האוצר, ומה הוא עשה לד"ר גיל לימון, המשנה ליועצת המשפטית לממשלה

אפרת רייטן:  ואני יודעת על יועצים משפטיים של משרדי ממשלה אחרים שהוזמנו ולא רצו לבוא

אפרת רייטן:  הם לא רצו להגיע לכאן ולהרגיש מושפלים ומבוזים, ולשבת כאן כמו באיזה שימוע ציבורי משפיל, כשהם בסך הכול אנשים מקצועיים, עובדי מדינה

אפרת רייטן:      אני זוכרת את עצמי בתור עורכת דין

אפרת רייטן:  אני נשאתי עיניי לאנשים המקצועיים האלה

אפרת רייטן:  אני מסתכלת על הרזומה של כל אחד ואחד מהאנשים האלה

אפרת רייטן:  סביר להניח שלעולם לא יהיה לי רזומה כמו שיש להם: דוקטורים למשפטים, תפקידים מדהימים ומטורפים שהם עשו שם קודם לכן, ניסיון רב שנים במערכת הציבורית

אפרת רייטן:  הם יושבים כאן ופשוט נדרסים על ידי אדם קיצוני ותפיסות קיצוניות שבאות במפורש

אפרת רייטן:  וכמו שהוא אמר לי בעצמו, הוא בא, זה אידאולוגי

אפרת רייטן:  זה לא אירוע משפטי

אפרת רייטן:  הוא אמר את זה כאן: זה לא אירוע משפטי

אפרת רייטן:  אפשר להתווכח, עילת סבירות כזו, מצומצמת כזו - לא

אפרת רייטן:  הוא אמר בקולו: זו תפיסה אידיאולוגית

אפרת רייטן:  ותפיסה אידיאולוגית היא כמות תפיסה אמונית, וזה דבר שאין בו בכלל מקום שאפשר לבוא לריב ולהתווכח עליו

אפרת רייטן:  וכשהוא מסתכל על היועצים המשפטיים, הרבים שהיו כאן, ולא רק הם, אלא פרופסורים אחרים למשפטים, נשיאי בית משפט, יועצים משפטיים של הממשלה לשעבר, ישב כאן שופט בדימוס של בית המשפט העליון, וכולם, בלי יוצא מהכלל, קיבלו יחס מחפיר

אפרת רייטן:  היתה לי תחושה קשה שפשוט יורקים על ערכיה של מדינת ישראל, שבה גדלתי

אפרת רייטן:  אני פרי של מדינת ישראל הזו

אפרת רייטן:  במשך כל השנים האלה, אני תוצר של מדינת ישראל הזו ושל האנשים האלה, שנתנו את כל החיים שלהם לערכים הדמוקרטיים, הליברליים, ואת יסודותיה של מדינת ישראל

אפרת רייטן:  לבוא ולנהוג כלפיהם כך – בעיניי, זה היה מבזה כלפי המקום הזה, וזה היה מבזה כלפי התפקיד שהוא קיבל

אפרת רייטן:  הרגליים והברכיים של כל מי שיושב בכיסא הזה צריכות לרעוד מהזכות שנפלה בחלקו לשבת בכיסא הזה

אפרת רייטן:  זה תפקיד כול כך כול כך משמעותי וחזק

אפרת רייטן:  זו לחלוטין בושה להיות במקום הזה

אפרת רייטן:      הבוקר שלחה, בין היתר, היועצת המשפטית לממשלה, אפרופו מה שדיברתי, את ההודעה שלה

אפרת רייטן:  שוב, אני רוצה גם במקום הזה לחזק אותה, למרות שהיא מחזקת אותנו בדבריה

אפרת רייטן:  אני רוצה להקריא את הדברים שלה, שהיא פרסמה הבוקר

אפרת רייטן:  היא אמרה את זה בכנס פרקליטות המדינה בקריית שדה התעופה

אפרת רייטן:  היא אמרה בדבריה שעל מערכת אכיפת החוק במדינה מופעל לחץ לקבל החלטות מסוימות בתיקים מסוימים, להטות את שיקול דעתנו המקצועי ולהפר את חובתנו כשומרי סף

אפרת רייטן:  אבל היא הוסיפה, מה שגם אני מוסיפה, ומה שעוד עשרות אלפי אנשים, לפחות, שנמצאים ברחובות כבר משך 28 או 29 שבועות

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       ראיתי מה היא אמרה, אבל אף אחד לא הבין מה היא אמרה

אפרת רייטן:        << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       גם היא אמרה, וגם אנחנו אומרים, שאיומים וסחיטות באיומים ולחצים לא ירתיעו אותנו

אפרת רייטן:  לא ירתיעו אותנו

אפרת רייטן:  כי כוח, כמו שכל אדם יודע, וזה כלל בטבע, ייענה בעוד יותר כוח

אפרת רייטן:  ככה זה

אפרת רייטן:  יפעילו עלינו כוח, אנחנו נפעיל עוד יותר כוח

אפרת רייטן:  אז יקראו לנו קיצוניים, ויגידו שהפעולות שלנו קיצוניות, ואנחנו כבר מאבדים אולי את הימין הרך שהיה בהפגנות, זה עדיין לא ירתיע אותנו

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני מרגיש שאני יושב עם הפלג הירושלמי שהפגינו נגד הגיוס

אפרת רייטן:  עוד יותר הכוח מה - - -       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       מאה אחוז, אין שום בעיה

אפרת רייטן:  ארז, אתה יכול להרגיש

אפרת רייטן:        << דובר >> יואב סגלוביץ' (יש עתיד): << דובר >>       ארז, אם זה היה הפלג הירושלמי, הייתי יושב פה עם חיתולים וזורק עליך

אפרת רייטן:  אנחנו רק מדברים

אפרת רייטן:  הופכים פחי אשפה, שורפים אותם, תוקפים שוטרים

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       בסדר, זורקים חיתולים

אפרת רייטן:  אצלי לעצור כבישים זה אותו דבר

אפרת רייטן:  אה, זה תלוי בחיתול או בסוג של הזה

אפרת רייטן:  זה תלוי בהתנהגות

אפרת רייטן:  התנהגות קיצונית ראויה לכל גנאי מכל הכיוונים      << דובר >> יואב סגלוביץ' (יש עתיד): << דובר >>       אני לא יודע אם יצא לך לקבל פעם חיתול לפנים

אפרת רייטן:  ארז, אני לא רוצה לגזול את הזמן מחברתי

אפרת רייטן:  אני מציע לך להצטרף לאחד ההפגנות

אפרת רייטן:  יכול להיות שתקבל אנרגיה טובה

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אתה לא גוזל

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       זה הזמן שלי

אפרת רייטן:  אתה לא יכול להגיד שהוא לא גוזל

אפרת רייטן:  אני צריכה להגיד אם הוא גוזל או לא גוזל

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       את תקבלי את ה-20 שניות

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אה, הבנתי

אפרת רייטן:  אתה שומר לי את 20 השניות

אפרת רייטן:  ראשית, אני דיברתי על אקסיומה, לא דיברתי על משהו

אפרת רייטן:  ואתה אומר לי שיש עוד

אפרת רייטן:  אתה השווית אותי לפלג הירושלמי הקיצוני

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       את אומרת: ילכו איתנו בכוח

אפרת רייטן:  מה זה משחקי כוח?       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>        אנחנו עם אחד

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא

אפרת רייטן:  ארז, אתה צריך להקשיב למה שאני אומרת

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני מקשיב, כולי קשב

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       מה אמרתי? אמרתי שהטבע מעיד שכוח ייענה בעוד יותר כוח

אפרת רייטן:  לא אמרתי שזה מה שאנחנו עושים או מה שהם עושים

אפרת רייטן:  אמרתי שזה כלל

אפרת רייטן:  כשמפעילים עליך כוח, אתה הרי לא תישבר

אפרת רייטן:  אני גם מכירה אותך כבר יום-יומיים

אפרת רייטן:  אני אפעיל עליך כוח עצום

אפרת רייטן:  ואז מה יקרה לך? אתה עוד יותר תזדקף, נכון? עוד יותר אולי תעשה לי דווקא

אפרת רייטן:  אני אומרת לך שזה מה שקורה עכשיו

אפרת רייטן:  אני משקפת לך תמונת מצב

אפרת רייטן:  אני לא אומרת לך זה טוב או רע, אמרתי זה תמונת מצב

אפרת רייטן:  הכוח והכוחניות שכרגע מופעלים על הציבור, שאני מייצגת אותו, שזה ציבור - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא הבנתי איזה כוח מופעל

אפרת רייטן:  תגידי

אפרת רייטן:  את אומרת את זה בסיסמאות - זה יפה, זה נחמד

אפרת רייטן:  תסבירי, תמחישי בפרטים

אפרת רייטן:  בואי נרד לפרטים

אפרת רייטן:  אני רוצה להבין

אפרת רייטן:  אני באמת קשוב

אפרת רייטן:  את מכירה אותי, לא יום ולא יומיים, וגם לא חודש ולא חודשיים

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       אני אסביר

אפרת רייטן:  תגיד לי מתי אתה צריך סיגריה להירגע

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, אני לא צריך להירגע

אפרת רייטן:  אני רגוע, ואני קשוב

אפרת רייטן:  את יודעת שאני - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אז אם תקשיב עוד יותר, תראה שגם תקבל תשובות גם לשאלות של דוגמאות

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       - - - יכול להעיד שאני לא הקשבתי בפגישות

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני לא תוקפת אותך

אפרת רייטן:  ראשית, אני אומרת לך באופן כללי שזו תחושה כללית מהיום הראשון של הקואליציה

אפרת רייטן:  אסביר למה

אפרת רייטן:  מיומה הראשון של הקואליציה הזו, התחילו לנחות יום אחרי יום, ולפעמים גם כמה פעמים ביום, חקיקה שמשנה סדרי עולם מבחינת תפיסת העולם

אפרת רייטן:  זה היה חוק האפליה

אפרת רייטן:  אתה זוכר את מה שהיה בהתחלה? לשנות בסך הכול את חוק האפליה, מתוך, עאלק, תפיסה ליברלית שבאה ואומרת: מה קרה? זו זכותו של אדם לא לתת שירות למישהו שלא בא לו בטוב

אפרת רייטן:  מבחינתי, זו תפיסת עולם מעוותת שלא באה בכפיפה אחת עם עקרונותיה של מדינת ישראל היהודית והדמוקרטית

אפרת רייטן:  כי, מבחינתי, צריך לעשות הכול שלא תהיה פה אפליה

אפרת רייטן:  כשאני נותנת את ידי לחוק שבהגדרה שלו נותן יד לאפליה, כשאני עכשיו יכולה להיות עם חנות ולהגיד שאני לא נותנת לארז כי הוא לא בא לי טוב, כי מבחינתי הוא חרדי קיצוני – זו תהיה זכותי לפי החוק

אפרת רייטן:  אבל, בעיניי, זה חמור

אפרת רייטן:  אני תמיד אשאף לעשות הכול בתפיסה שלי, ופה באמת בחלק מהדברים אנחנו מרגישים מותקפים, כמו שאני אומרת לך

אפרת רייטן:  התפיסה שלי היא תפיסה שוויונית

אפרת רייטן:  היא תפיסה שבה אני באה ומקדמת חברת מופת, חברה לצדק, חברה שבה אני אומרת שלא ייתכן שתהיה פה אפליה בחוק

אפרת רייטן:  לא יכול להיות דבר כזה

אפרת רייטן:  וגם כשאני שומעת אחרי כך חוקים אחרי חוקים להפוך את בית המשפט לפוליטי

אפרת רייטן:  הינה, אתמול היה את הסיפור של קרעי להפוך את התקשורת לפוליטית

אפרת רייטן:  כשאני רואה את מה שקורה לנשים, את ביטול הרשות למעמד האישה, כשאני רואה שנשים לא מתמנות להיות מנכ"ליות, שרות, אין כמעט נשים בקואליציה, וכבר אלו שיש, מעבירות לי כאן חוקים איומים, שאני כאישה אומרת שעדיף כבר שלא יהיו שם, כמו החוק האחרון הזה, שעבר בקריאה טרומית, אם אינני טועה, של לעשות אפליה האם זה אונס על רקע לאומני או אונס על רקע יהודי - מה קרה לכם? כאישה אני אומרת לכם, אונס זה אונס

אפרת רייטן:  מה פתאום האפליה הזו? איך פתאום כל הזמן אתם עובדים על מדרגים? למה אנחנו נכנסים בכלל לשנה שבה לוקחים את הזהות היהודית, כמו שאתם קוראים לזה

אפרת רייטן:  אבל אנחנו מסתכלים מהצד, ואני אומרת לכם: זו עליונות יהודית, כי אתם בונים כאן חוקה שלמה, חקיקה שלמה, של חוקים שעושים כאן מדרגים

אפרת רייטן:  לוקחים אנשים והופכים אותם, או על פי חוק בגלל הדת שלהם, לנעלים יותר על פני האחרים, או שאתם מחוקקים אחרים, אפילו עוד לפני השבעת הממשלה, פרסונליים: חוק דרעי 1, חוק דרעי 2, בן גביר, עכשיו היה חוק טבריה, חוק המתנות שהיה לנתניהו, לא חסרים חוקים פרסונליים כאלה - לוקחים אנשים מסוימים והופכים אותם לעליונים על פני האחרים

אפרת רייטן:  האם זה שוויוני? לא

אפרת רייטן:  ואתם אלה שכל היום אומרים לציבור, יוצאים בקמפיינים של אזרחים סוג א' ואזרחים סוג ב'

אפרת רייטן:  אתם עכשיו, במו ידיכם, יוצרים כאן חברה לא שוויונית דרך חקיקה, ודרך שבה לוקחים ממש את חוקי היסוד של מדינת ישראל ולשנות ולעוות אותם ולהיות בקטע שבו מדינת ישראל נפרדת מהתפיסה שהקימה את המדינה, שהיא, שוב, תפיסה ליברלית, תפיסה ברוח הצהרת העצמאות של חירות, צדק, שוויון, היעדר אפליה

אפרת רייטן:  כל הדברים האלה נעדרים מ-150 או 180 חוקים שהוגשו כאן יום אחרי יום כמו במתקפה

אפרת רייטן:      כשאני מסתכלת מהותית על הדברים, ויחד עם זה אני שומעת את הנאומים של שרים, של חברי כנסת, כשאני שומעת אותם בתקשורת מכנים את השופטים שיכורים, כשאני שומעת אותם מבזים את שומרי הסף שלנו במדינה, וקודם נתתי דוגמאות, שהם חשובים וחזקים כי אין לנו הרבה מאוד מנגנונים של איזונים ובלמים כאלה שיכולים לשמור עלינו בסופו של יום, כשאני שומעת שמכנים היום אנשים, שלפני רגע הדליקו משואות, והיו אנשים שקיבלו את פרס ישראל לביטחון המדינה, סכנה לביטחון מדינת ישראל, ועוד אלף ואחת דוגמאות שהיו במהלך חצי השנה האחרונה ולא נפסקות

אפרת רייטן:  יום יום אנחנו שומעים עוד ועוד ועוד ביטויים מחרידים

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני לא הייתי פה

אפרת רייטן:  אבל כשליברמן אמר לזרוק את החרדים במריצות, את גינית אותו? לא הייתי פה, אני לא יודע

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אז אני רוצה להגיד לך שזו אמרה מגעילה

אפרת רייטן:  הינה, אני אומרת לך כאן ועכשיו

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       את, בזמן אמת, גינית אותו? אין לי מושג, אני רק שואל

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       הדבר הזה של לשאול איפה היית, הוא משחק נורא נורא נחמד

אפרת רייטן:  אני גם מוכנה לשאול אותך איפה היית

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא הייתי

אפרת רייטן:  לא שמעתי אם גינית, לא גינית

אפרת רייטן:  אמרת גינית, גמרנו, זהו

אפרת רייטן:  בשעת אמת, לא עכשיו

אפרת רייטן:  כשאת בקואליציה

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       מה זה משנה?      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       זה משנה

אפרת רייטן:  כשאתה בקואליציה, - - -      << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       לא

אפרת רייטן:  אתה מתבלבל, ואומר לך למה

אפרת רייטן:      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       כשאתה בקואליציה וכשאתה באופוזיציה זה אחרת 

אפרת רייטן:  את מרגישה עכשיו משוחררת, לא מחויבת

אפרת רייטן:   ארז, תקשיב

אפרת רייטן:      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>        תני לי להשלים את השאלה

אפרת רייטן:        << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       לא, לא

אפרת רייטן:  אני רוצה להמשיך לדבר

אפרת רייטן:  אחר כך, כשאסיים

אפרת רייטן:      << דובר >> אלעזר שטרן (יש עתיד): << דובר >>       זה מעניין לשמוע מה אתה אומר לגבי איפה הגבולות של הקואליציה

אפרת רייטן:  תגיד את זה בזמן שלי

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       ראשית, בעיניי, כל אמרה מגעילה ואלימה צריכה לקבל גינוי

אפרת רייטן:  שנית, המשחק הזה של איפה היית, האם גיניתם, האם זה? הוא משחק כול כך ילדותי ומיותר, שאני אפילו לא מתכוונת לשחק אותו

אפרת רייטן:  אנחנו מחוקקים פה חוק של עילת הסבירות, ויושב פה חבר כנסת מהקואליציה ומתחיל לדבר איתי על עמונה

אפרת רייטן:  תגידו, מה זה רלוונטי עכשיו? אני מבינה שיש פצעים קשים מאוד, ואני באמת אומרת את זה

אפרת רייטן:  אני זוכרת שעבדתי אז גם בטלוויזיה, ושידרתי את התמונות של הפינוי מגוש קטיף

אפרת רייטן:  וראיתי את הקריעה, וראיתי את הבכי, וראיתי אנשים נעקרים מהבתים

אפרת רייטן:  ראיתי את כל הדברים האלה, ואלו היו ימים קשים מאוד לעם ישראל

אפרת רייטן:  אז עכשיו אתם , ואני מדברת באופן כללי, לא עליך, באים לכאן כדי לעשות קלוז'ר, כדי לנקום ברשויות החוק, כדי לנקום באנשים

אפרת רייטן:  אני כמובן לא הייתי פה, בכנסת, באותם ימים

אפרת רייטן:  לא הייתי חלק מאותה ממשלת ליכוד-שרון, שהעבירה את החוק הזה

אפרת רייטן:  לא היינו שייכים

אפרת רייטן:  אבל יש פצעים עמוקים וכבדים מאוד, שככל הנראה נשארו לדור או דורות, ובאים עכשיו לסגור את הפצעים האלה דרך שינוי חוקת מדינת ישראל, חוקה שכמובן לא קיימת, כדי לקבל כוח בלתי מוגבל ולשלוט עכשיו, אם זה נפשי, ואם זה ממקומות אחרים

אפרת רייטן:  ושוב, יש הרבה מאוד צבעים לגורמים שמנהלים היום את ההפיכה המשטרית הזו

אפרת רייטן:  זה רק אחד מהם

אפרת רייטן:  ובתוך המקום הזה, ואני מקווה שעניתי לשאלתך, גם מבחינת הדוגמאות, גם מבחינת התפיסה ומבחינת האחריות שרובצת עכשיו עליכם

אפרת רייטן:        << דובר >> אלעזר שטרן (יש עתיד): << דובר >>       אני ארחיב לו אחר כך

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       תודה, אתה לא חייב

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני לא הייתי שייכת אז לממשלה, אני לא שייכת עכשיו לממשלה

אפרת רייטן:  הייתי אז אזרחית פשוטה

אפרת רייטן:  והיום אני באופוזיציה

אפרת רייטן:  מייצגת ציבורים, ומייצגת, קודם כול, את עצמי ואת משפחתי

אפרת רייטן:  והדבר הראשון שחסר פה, ואני אומרת לך את זה בצורה הכי הכי ברורה, זה להגיד אמת, מה המניעים האמיתיים של הממשלה ושל הגורמים שלה, ומה התוצאה שאליה אתם רוצים להגיע

אפרת רייטן:  כי כשאתה לוקח את כל הדברים, ואתה שם אותם על הנייר, ומתנתקת אפילו רגשית, הולכים למקום מאוד מאוד ספציפי

אפרת רייטן:  זה כבר לא יהיה מדינת ישראל הדמוקרטית והליברלית, כמו שאמרתי

אפרת רייטן:  זה יהיה כבר לא דמוקרטיה - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אלעזר, זה מפריע

אפרת רייטן:       << דובר >> אלעזר שטרן (יש עתיד): << דובר >>       סליחה, אני יודע

אפרת רייטן:  רציתי רק לראות - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא מפריעים

אפרת רייטן:  דרך ארץ

אפרת רייטן:       << דובר >> אלעזר שטרן (יש עתיד): << דובר >>       מאה אחוז

אפרת רייטן:  תודה

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       זו תהיה דמוקרטיה על הנייר

אפרת רייטן:  יש כמה וכמה מדינות כאלה בעולם, שעדיין קוראות לעצמן דמוקרטיה, אבל כשמסתכלים עליהן, ויש אפילו חלק ממועצת האו"ם וחלק ממועצת אירופה, שאומרים: הן כבר לא דמוקרטיות

אפרת רייטן:  אתן יכולות לקרוא לעצמכן דמוקרטיה, אבל אנחנו יודעים שאתן לא דמוקרטיה

אפרת רייטן:  ואז הן הפוכות להיות מבודדות, מצורעות, או צריכות לעשות בריתות עם מדינות שלפני כן לא חשבו לעשות איתן ברית

אפרת רייטן:  אבל לא נשארה להן ברירה כי העולם המערבי הליברלי והדמוקרטי סגר את הדלת בפניהן

אפרת רייטן:  נשמע לך מוכר מדינות דמוקרטיות ליברליות שסוגרות את הדלת? אני חושבת שלא רחוק מפה יש את מעון ראש הממשלה, שמחכה כבר חצי שנה, שביידן יזמין אותו לבית הלבן

אפרת רייטן:  אפילו אתמול בשיחת הטלפון הזו, הוא לא הזמין אותו לבית הלבן

אפרת רייטן:  הוא אמר לו: ניפגש מתישהו בקרוב בארצות הברית

אפרת רייטן:  מי שמבין קצת בסמנטיקה ובמילים, מבין את המרחק ושזה היה מה שנקרא "Don't Call Us We'll Call You"

אפרת רייטן:  זה אולי נחמד כאילו, מצחיק, אולי אנשים כמוני מהאופוזיציה מבקשים לבוא ולהגיד: הינה, תראו

אפרת רייטן:  הוא נכשל

אפרת רייטן:  זה גרוע, זה אפס

אפרת רייטן:  אותי זה מפחיד

אפרת רייטן:  מפחידה אותי עכשיו ההשלכה הזו של סגירת הדלת הזו בפני ראש הממשלה של מדינת ישראל והעובדה שאנחנו לא מוזמנים

אפרת רייטן:  ויש כבר מעין סנקציות, ואנחנו שומעים דיבורים שמודלפים מדי פעם על מה ארצות הברית - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       ששש

אפרת רייטן:  בועז, זה מפריע לי

אפרת רייטן:  אני באמת קשוב

אפרת רייטן:      << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       תוציא אותי

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אתה יכול לצאת לבד, אתה לא חייב שיוציאו אותך

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       אני לא באתי להפריע

אפרת רייטן:  אם אני מפריע לך, אתה מוזמן להוציא אותי

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       זה מפריע

אפרת רייטן:  זה מפריע גם לה

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       היא לא אמרה לי

אפרת רייטן:  אני מתנצל אם אני מפריע לך

אפרת רייטן:   אתה בפוסט יום הולדת? באת - - -?      << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       לא באתי כלום

אפרת רייטן:  רק באתי ומישהו רק דיבר איתי

אפרת רייטן:  אני לא יודע מה הוא רוצה

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       הכול בסדר, סבבה

אפרת רייטן:  הוא שומר על זכותי לדבר

אפרת רייטן:        << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       אני לא יכול לדבר עם אנשים?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       מפריע

אפרת רייטן:  באמת, הינה, אתה רואה? אני מקבל הרצאה מאוד יפה ומאוד מנוסחת

אפרת רייטן:        << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       אדוני, שוב, נראה לי שאתה הפרעת לה

אפרת רייטן:  כל הזמן אנשים מדברים

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני נהנה לשמוע

אפרת רייטן:  למה להרוס ליהודי הרצאה כזו יפה? עד שאני יכול לשמוע אותה כול כך הרבה, ובקשב רב, למה להרוס לי? למה? בועז, עשיתי לך משהו רע?      << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       כי זו ועדה, זו לא פגישה אישית

אפרת רייטן:  מישהי באה ודיברה איתי, ואני אענה לה

אפרת רייטן:  אני חושב שזה לא מנומס להגיד: אל תדברי איתי, נכון?       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       טוב, בועז

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       בשקט, בועז

אפרת רייטן:  בשקט, בלחש

אפרת רייטן:        << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       מה זה "שקט"? אני לא מבין

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       זה ועדה

אפרת רייטן:  תוציא אותה החוצה ותדבר איתה

אפרת רייטן:  אני צריך ללמד אותך נימוסים והליכות?       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       אתה ממש לא צריך ללמד אותי נימוסים והליכות

אפרת רייטן:      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אז זהו

אפרת רייטן:  אני באמת לא צריך

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       עוד פעם, אם אני מפריע לך, אתה מוזמן להוציא אותי

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       חברת הכנסת אפרת, תמשיכי

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       תודה

אפרת רייטן:  אני חושבת שצריך לקרוא את כל הניתוחים של אנשים, שהם יותר מעורבים ובקיאים ממני, בכל מה שקשור למערכת היחסים של מדינת ישראל עם ארצות הברית, ועל חשיבות, כמובן, של הברית הזו בינינו, הן מבחינת האינטרסים המשותפים, האזוריים, הכלכליים, וכמובן הביטחוניים

אפרת רייטן:  ויש לא מעט אנשים כאלו שחזרו לא מזמן מוושינגטון ושמעו שם דברים קשים על מדינת ישראל

אפרת רייטן:  אפשר לקרוא את המחקרים של INSS ואחרים, ולשמוע ולהבין בדיוק מה המשמעות של פגיעה במערכת יחסים

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       בועז, בכוונה אתה עושה את זה? רק תגיד, ואז נתייחס בהתאם

אפרת רייטן:  בכוונה? זה מפריע לה ולי, וגם למי ששומע

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       התשובה היא לא

אפרת רייטן:  זו עובדת שלי כאן שבאה ומדברת איתי

אפרת רייטן:  דיברנו הכי חלש בעולם

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, זה לא חלש

אפרת רייטן:  אפרת, הינה

אפרת רייטן:  היא תעיד

אפרת רייטן:        << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       תקשיב לי טוב מאוד

אפרת רייטן:  אתה לא תגיד לי עם מי לדבר ועם מי לא

אפרת רייטן:  אתה מוזמן להוציא אותי

אפרת רייטן:  זה היה עכשיו הכי שקט

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       תדבר עם מי שאתה רוצה, אבל לא פה

אפרת רייטן:  לא פה

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       אם אתה רוצה סתם להיכנס לאיזה פינה, אתה יכול להיכנס לפינה

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אפרת, זה מפריע לך?       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       כן

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       התשובה היא כן

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>        אם אתם רוצים, אתה יכול להוציא אותי

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       בועז, לא ליצור פרובוקציה

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       תקשיב טוב, אני עושה את זה מאוד פשוט

אפרת רייטן:  אני לא שואל אותך איך להתנהל

אפרת רייטן:  אם זה מפריע לך, אתה מנהל את הוועדה

אפרת רייטן:  אתה מוזמן להוציא כאן

אפרת רייטן:  אם אתה חושב שאני אשב ואסתום את הפה, אז אתה יכול לחשוב עד מחר

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       ידידי, חברת הכנסת אומרת שזה מפריע לה

אפרת רייטן:        << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       שמעת, שמעת, מה אני אומר? תודה רבה

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       תגיד לי, שלחו אותך לעשות פרובוקציה? עשית אותה

אפרת רייטן:  זהו, זה מפריע לאפרת

אפרת רייטן:  חברת הכנסת אפרת אומרת שזה מפריע לה, ואתה מתעלם מזה

אפרת רייטן:  תודה לך

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       תודה, אדוני היו"ר

אפרת רייטן:  אנסה לחזור חזרה למקום שבו הייתי

אפרת רייטן:        << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       - - - לסתום פיות

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לסתום? אני רוצה לדבר ולשמוע

אפרת רייטן:  אני לא רוצה לסתום את אפרת

אפרת רייטן:  גם אם תרצה, וגם אם תבקש, זה לא יהיה

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       אני בא מוועדת הכנסת עכשיו, ואיך מבטלים את - - - למעמד האישה, איך לא נותנים ליושבת-ראש הוועדה למעמד האישה וזורקים אותה מכל הכיסאות, כשהחוק אמור להיות אצלה

אפרת רייטן:  אבל זה מה שאתם רוצים לעשות

אפרת רייטן:  ככה מורידים את הסבירות, מורידים את הזה

אפרת רייטן:  ככה אתם עושים

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא אתן לך לסתום את הפה של אפרת, לא אתן לך

אפרת רייטן:       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       - - - תיתן לי

אפרת רייטן:  אנחנו לא ניתן לך להרוס את הדמוקרטיה

אפרת רייטן:  זה בדיוק סתימת הפיות שאתה מנסה לעשות

אפרת רייטן:  אני לא אתן לך לסתום את הפה, לא לי ולא לאף אחד אחר - כמה שתנסה, וכמה שתעשה את זה בכסות של נעימות

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       את רואה על מה אני מדבר, אפרת? האם מישהו ניסה ל - - -? את רואה, את עדה

אפרת רייטן:   אני מציעה לכם - - -      << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       אני יכול המשיך את הפינג-פונג

אפרת רייטן:  יש לי זמן

אפרת רייטן:  אם אתה רוצה לענות לי, אז אני אענה לך

אפרת רייטן:  אין לי בעיות

אפרת רייטן:  הכול - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אם אתם רוצים, אז אני אצא ואשאיר אתכם לסיים את האירוע הזה

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, אני רוצה שתמשיכי

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       תודה

אפרת רייטן:  בדקות שנשארו לי אני רוצה לומר כמה דברים וכן לחזור לעניין היועמ"שית, וגם לצטט כמה דברים ממה שאמר קודם לכן, או מה שכתב יו"ר ועדת החוקה

אפרת רייטן:  ראשית, לא סיימתי לקרוא את מה שאמרה היועמ"שית כי באמצע שאלתי אותי שאלה

אפרת רייטן:  חשוב לי לסיים את מה שהיא אמרה, כי סיימתי את זה במקום שבו היא אמרה: אני לא אירתע

אפרת רייטן:  היא אמרה שהיא לא תירתע, ודיברה ככל הנראה גם בשמו של פרקליט המדינה, שלא נרתע מלחצים

אפרת רייטן:  וכן, יש לחצים

אפרת רייטן:  יש לחצים גם עליה, גם עליו, וגם על יועצים משפטיים של הרבה מאוד משרדים אחרים, כמו שאמרתי

אפרת רייטן:  אני לא רוצה לנקוב בשמותיהם כדי לא להפיל אותם

אפרת רייטן:  אבל אני יודעת, ממש משיח ישיר, על יועצים משפטיים בכירים של משרדי ממשלה שלא רצו לבוא כאן

אפרת רייטן:  פשוט לא רצו לבוא לכאן מפחד

אפרת רייטן:      היא אומרת על מתקפות מערכת אכיפה החוק שהן ניסיון ציני ובוטה לקעקע את הלגיטימיות שלה

אפרת רייטן:  היא אומרת בקשר לביטול עילת הסבירות, שהנזק שלה רחב מהפגיעה הישירה הנובעת ממינוי אדם שאינו ראוי לתפקיד בכיר או מפיטוריו של שומר סף שביצע את תפקידו

אפרת רייטן:  ביטול חובת הסבירות, ואתה יודע, אנחנו אפילו מדברים על חובה של סבירות - כשניסיתי להסביר את זה לביתי בת ה-16

אפרת רייטן:  היא אמרה לי: מה זה? כולם מדברים על עילת הסבירות, עילת הסבירות

אפרת רייטן:  אמרתי לה: זה כמו שאת מדברת עם החברות שלך, ואת אומרת: הדבר הזה הזוי

אפרת רייטן:  כאילו לא יכול להיות שהיא נבחרה להיות ראש ועד הכיתה

אפרת רייטן:  לא יכול להיות

אפרת רייטן:  זה הזוי, כי הוא לא מתאימה, היא לא זה

אפרת רייטן:  זאת אומרת, כשאני מנסה לתרגם את עילת הסבירות בשפת הילדים, אז באים כאן השופטים ואומרים: שקלתי את כל הדברים, ראיתי את כל הדברים, בדקתי את כל העילות, וזה נראה לנו הזוי, כי זה חורג ממתחם הסבירות באופן קיצוני

אפרת רייטן:  לא תגיד שזה קצת הזוי

אפרת רייטן:  לא, זה הזוי

אפרת רייטן:  זה ממש לא מתאים

אפרת רייטן:  יש לך איזשהו מנעד

אפרת רייטן:  אני אומרת שזה ממש יצא מהמנעד של ההזוי

אפרת רייטן:       היא אומרת אותו הדבר - שביטול החובה של הסבירות

אפרת רייטן:  כי אין לך עכשיו, גם בנוסח הזה, איזושהי חובה לשקול שיקול של סבירות

אפרת רייטן:  רוטמן לא רצה את זה

אפרת רייטן:  הציעו לו כאן

אפרת רייטן:  אמרו לו: בוא נכניס לחוק חובה לשקול שיקולי סבירות - לא

אפרת רייטן:  ביטול חובת הסבירות של הממשלה ושריה עלול להביא לכך שכל החלטה של שומר סף, בה הוא עמד על דעתו המקצועית מול הדרג הנבחר, תהיה גם ההחלטה שלנו

אפרת רייטן:  כי למה צריך אותו, אם הוא לא עושה את דברו של השר

אפרת רייטן:  הרי כל הזמן באים ואומרים, אפרופו, מה שאמרתי, מכבסת המילים, חיזוק הדמוקרטיה, וכל הקשקוש הזה, אז אומרים שהיועץ – שיעשה את תפקידו לייעץ

אפרת רייטן:  כי מהשם שלו, הוא יועץ

אפרת רייטן:  זה כמו להגיד: כולם פה חברי כנסת

אפרת רייטן:  האם כולם פה חברים? לא

אפרת רייטן:  הוא לא יועץ בלבד

אפרת רייטן:  לפי החוק, ליועץ המשפטי יש לו הרבה יותר תפקידים מסתם לייעץ

אפרת רייטן:  אבל היא באה ואומרת: מי שהוא עכשיו יועץ משפטי, ונניח שהוא יועץ משפטי שלך, כי אולי יום אחד תהיה שר הרווחה, או שר האוצר, ומאחלת לך, ארז - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       ככה את אוהבת אותי? ככה את - - - לי, את שר האוצר

אפרת רייטן:   מאחלת לך, ארז

אפרת רייטן:  נשבעת לך

אפרת רייטן:  מההיכרות שלי איתך, דווקא לב רחב

ארז מלול:    תפקיד שר האוצר זה התפקיד הכי כפוי טובה שיכול להיות

ארז מלול:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אז מה? אבל לב רחב

ארז מלול:        << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       אבל משרדי האוצר פשוט אוטמים לבבות

ארז מלול:  זה דבר ידוע

ארז מלול:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לב רחב

ארז מלול:  הוא רואה את החלשים, את האחר

ארז מלול:  הוא רגיש

ארז מלול:  אני ראיתי את זה, ואני אומרת את זה

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       רגע, אז מה את אמרת? שהוא יכול לפטר?       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       כן

ארז מלול:  אני אסביר לך למה

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני אגיב בסוף

ארז מלול:  אני כבר רושם נקודות ואני אעיר לגביהן

ארז מלול:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       תרשום

ארז מלול:       << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       אתה יודע, היא בפרולוג

ארז מלול:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא, יש לי עד השעה 14:00

ארז מלול:        << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       לכן אמרתי

ארז מלול:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       מדובר בפגיעה קשה במערכת החיסונית של הממשלה מפני החלטות שרירותיות

ארז מלול:  פגיעה רב מערכתית

ארז מלול:  כשמישהו אומר על גוף שיש לו פגיעה רב מערכתית, זה גם איכשהו מתקשר לי לא מעט עם זה שאומרים שעכשיו המדינה, המערכת, מבינה, באמת, שהשם הטוב שלה יצא למרחקים בכל העולם, הדמוקרטיה שלה, השגשוג שלה, הכלכלה שלה, החומר האנושי שבה

ארז מלול:  וזה כמו איזה מחלה אוטואימונית, מחלה שהגוף תוקף את עצמו

ארז מלול:  זה לא שבא מבחוץ איזה וירוס, חיידק, שתקף

ארז מלול:  לא, זה מחלה שהגוף עכשיו תוקף את עצמו

ארז מלול:  ככה מסתכלים עלינו מבחוץ

ארז מלול:  הייתי עכשיו באיזה משלחת באירופה

ארז מלול:  שאלו אותי: מה קורה אצלכם? מה קרה? לפני רגע הכול היה רגיל, ובבת אחת כאילו המדינה השתנתה פה ואבד לה פה הפיוז, והיה לי קשה להסביר

ארז מלול:  אז כן, גם אני מצטרפת לדברים הקשים, החריפים והברורים שאומרת היועצת המשפטית לממשלה, שעלולה להיות כאן פגיעה רב מערכתית

ארז מלול:       בעניין הזה של יועצים משפטיים מטעם, שזה חוק - - -      << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       האם אפשר להתעכב על פגיעה רב מערכתית בנוגע להתייבשות? חבר הכנסת ארז מלול, האם התייבשת בעבר? האם גם כשאתה הגעת לקופת החולים או לבית חולים הופנית ישר לקרדיולוגיה?      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       זה היה מזמן, כשהייתי צעיר

ארז מלול:  הקורונה קצת מחקה לי כמה דברים בזיכרון

ארז מלול:       << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       אתה אומר שהתייבשו לך תאים

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>        אבל כן

ארז מלול:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       בקריירה האזרחית שלי, הייתי יועצת משפטית פרטית

ארז מלול:  נתתי חוות דעת ללקוחות

ארז מלול:  ברור שידעתי מה הם רוצים לעשות

ארז מלול:  ידעתי מה הם צריכים ממני בחוות הדעת שלי

ארז מלול:  אתה משפטן, אתה יכול לפרש את החוק, אתה יכול להיות יצירתי ולפרש את החוק בכל מיני דרכים שונות ומשונות, ולתת ללקוח - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אל תוציאי לעז

ארז מלול:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       להיפך, אני חושבת שעורך דין חייב להיות יצירתי

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       יש פה איזה נימה - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       ממש לא

ארז מלול:  להיפך, מורי ורבי היה עו"ד אלי זוהר, זכרונו לברכה

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       מגדולי המשפטנים בארץ

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       נכון

ארז מלול:  שאלתי אותו: מה באמת עושה עורך דין לעורך דין טוב טוב? וחוץ מזה שהוא תמיד היה אומר לי: הכנה, הכנה, הכנה, הוא אמר לי גם יצירתיות

ארז מלול:  אז ממש לא, בכלל לא היה בזה שום דבר ציני

ארז מלול:  אני חושבת שעורך דין חייב להיות יצירתי

ארז מלול:  הוא חייב לדעת את החוק

ארז מלול:      >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אז אין בעיה

ארז מלול:  את אומרת את זה בצורה חיובית

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       ברור

ארז מלול:  להיפך

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       בסדר

ארז מלול:  רציתי להבהיר את הדברים

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       טוב שאתה מבהיר את הנקודה

ארז מלול:  ממש לא

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       שלא יישמע

ארז מלול:  את לא יודעת עד כמה רואים אותנו עכשיו

ארז מלול:  תוך כדי דיון, אני מקבל פה בקבוצות שבועז ישתה מים קרים ויירגע – סתם, בצחוק

ארז מלול:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       הבנתי

ארז מלול:  אז אני לא חושבת שהוא קיבל את זה

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, סתם

ארז מלול:  אני צוחק

ארז מלול:  בועז, אתה באמת רוצה מים?       << דובר >> בועז טופורובסקי (יש עתיד): << דובר >>       יש כאן

ארז מלול:  אתה רוצה שאני אביא לך? - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       בועז, אני רוצה לסיים, ואז אתה יכול לקחת ממני את השידור

ארז מלול:  ארז, התחלתי להגיד לך שהדבר הוא באמת דבר מסוכן

ארז מלול:  להיות עורך דין, לא יועץ משפטי, כשאתה יודע כל הזמן שאם אתה לא תיתן את מה שביקשו ממך לתת, אתה תפוטר, זה כבר לא עורך דין

ארז מלול:  ובמיוחד כשאתה יועץ משפטי לממשלה, כשאתה אחראי ואמון גם על האינטרס הציבורי, ואתה עובד המדינה

ארז מלול:  אתה לא עובד של ארז או של אפרת

ארז מלול:  הם לא עורכי הדין שלי, הם עורכי הדין של המדינה - זה משהו אחר

ארז מלול:  זה כמו עורכי הדין שישבו כאן, כמו שאמרתי לך

ארז מלול:  כשהייתי בקואליציה רבתי עם אסי ליסינג, ורבתי עם גיל לימון, ורבתי עם משרד המשפטים - חבל לך על הזמן

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       למה רבתם איתם? הם היועצים המשפטיים, הם אמונים

ארז מלול:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       שאלה מצוינת

ארז מלול:  אני רבתי איתם

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני הייתי ראש מטה במשרד לשירותי דת, והיו לי ויכוחים עם המחלקה המשפטית

ארז מלול:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       בוודאי, למה לא?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני גם באתי בתור משפטן

ארז מלול:  לא סתם: אני רוצה ש - - -      << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       זה דבר מבורך שיש לך חילוקי דעות

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, אבל לא היה צריך להגיע - - -      << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       לא, אז פה אנחנו כבר פתחנו את חילוקי הדעות

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       יועץ משפטי שיש לו אג'נדה, שמנוגדת לאג'נדה של זה, והוא פועל מכוח האג'נדה שלו - זה בעיה

ארז מלול:        << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       הינה, אני אומרת לך שהיו לנו כאן - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       את פותחת פה סוגיה, אין לי בעיה לדבר עליה שעות

ארז מלול:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אין בעיה

ארז מלול:  מבחינתי, אני יכולה להישאר פה עד יום ראשון

ארז מלול:  יש לי זמן

ארז מלול:  היו לנו חילוקי דעות, גם לגבי פרשנויות של החוק, גם לגבי הלכות

ארז מלול:  אני רציתי להביא חוק, והם שמו לי רגליים

ארז מלול:  הייתי בקואליציה

ארז מלול:  כולם, בדרג הפוליטי, ניסו לעזור לי להעביר את החוק, והדרג המקצועי אמר לי: החוק שלך לא טוב

ארז מלול:  הוא עומד בסתירה לכל החוקים שיש פה ולכל ההלכות שהתפתחו פה

ארז מלול:  זה היה בדיני נזיקין, ואמרו לי לא

ארז מלול:  וכל זה במשך שנה

ארז מלול:  ומה קרה? ישבתי איתם כל שבוע, ושינינו ותיקנתי, והם הלכו לקראתי, ואני הלכתי לקראתם, עד שהצלחנו להעביר את זה בקריאה טרומית, וקריאה ראשונה, ונפלה לי הממשלה

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       הם כיבדו אותך

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       הם לא כיבדו

ארז מלול:  תקשיב, הם שמו לי

ארז מלול:  הם היו כאלה ספציפיים, והם לא ראו ב- - -, ואני לא רוצה להגיד את המילה

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       זה לא טוב

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       זה טוב מאוד

ארז מלול:  הינה, אחד ששם לי רגליים

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       זה לא טוב שלא רואים

ארז מלול:  את נבחרת ציבור, יש לך את האג'נדה שלך

ארז מלול:  הם צריכים לעזור לך לקדם את האג'נדה שלך במסגרת החוק

ארז מלול:  להתעלם מהדעות הקדומות

ארז מלול:  במסגרת החוק, אבל לא לטרפד

ארז מלול:  לטרפד זה מילה אחרת

ארז מלול:  לטרפד זה לא במסגרת החוק

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       במסגרת החוק

ארז מלול:  אני אומרת לך שהיו לי איתם חילוקי דעות

ארז מלול:  היה אפילו יום אחד שממש פרצתי בבכי כשישבתי עם איזה משפטנית ממשרד המשפטים

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       כי לפעמים יועצים משפטים פועלים מאג'נדות, ולא משנה לאיזה צד

ארז מלול:  יכול להיות גם הפוך

ארז מלול:  יש לך יועצים משפטיים - - -      << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       ארז, הפסקת להקשיב

ארז מלול:  עכשיו אתה מדבר

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       נכנסת לנקודה, נגעת לי ב - - -      << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>        אני מבקשת שתקשיב לצד שלי

ארז מלול:  אני באה ומספרת לך

ארז מלול:  הינה סיפור שאתה יכול להזדהות איתו, נכון? אתה יכול להזדהות איתי ששמו לי - - -

ארז מלול:  מבחינתי, שמו לי רגליים - סבבה?      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       במאת האחוזים

ארז מלול:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא באתי עם 9D אחר כך, לא באתי להרוס אותם

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, לא

ארז מלול:  גם אני לא בא

ארז מלול:        << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       לא באתי להתנקם בהם

ארז מלול:  אני אמשיך, ואני ממשיכה, והמשכתי כל העת, לכבד אותם, להתווכח איתם, ולהגיד: אני עוד אצליח להעביר את החוק הספציפי שלי כמו שאני רוצה אותו

ארז מלול:  ואם לא, נמצא כאן פשרה

ארז מלול:  וישבתי איתם

ארז מלול:  ישבתי עם אסי, עם יהלי, ועם כל האחרים שם במשרד האוצר

ארז מלול:  וכולם הבינו עם איזה חוק באתי אליהם, ואיך נפלתי להם עם החוק הזה

ארז מלול:  בסך הכול, רציתי לעשות פיצוי לאנשים שעברו אסונות אזרחיים

ארז מלול:  לא תגיד איזה חוק מטורף

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       חשוב לי להבהיר את הנקודה הזו

ארז מלול:  קיימתי על זה דיונים עם אביחי, היועץ המשפטי לממשלה דאז, ועם ארז קמיניץ, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה

ארז מלול:  את יכולה לבדוק איתם

ארז מלול:  אלו היו דיונים מעמיקים בשאלה איך להגדיר, והאם היועץ המשפטי פועל בצורה מקצועית או שהוא מערב אג'נדה, ואיך מאבחנים את זה, ומה עושים נגד כשהוא מערב את האג'נדה שלו

ארז מלול:  בא היועץ המשפטי, והוכחתי להם שחור על גבי לבן ובצורה מקצועית, בלי כל מה שאמרת

ארז מלול:  זו הבעיה שלי

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       בשנה וחצי שהייתי בקואליציה, זה קרה לי פעמים ספורות בלבד

ארז מלול:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       את היית שרה?      << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       הייתי יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה

ארז מלול:  אתה יודע כמה חוקים עברו לי מתחת לידיים? רק בקדנציה הזו, אנחנו אישרנו קרוב ל-70 חוקים ותקנות

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       תשאלי את השרים לדורותיהם, מכל הממשלות, ואת כל החברים בבית, איך הם חוו את החוויה הזו של יועץ משפטי של משרד

ארז מלול:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       לפעמים זה תלוי באדם הפוליטי

ארז מלול:  עם כל הכבוד, ל-80% מהאנשים פה, אין יכולות טובות בהעברת חוקים ולעשות דברים בשום שכל

ארז מלול:  יש פה הרבה דברים פופוליסטים, מקושקשים

ארז מלול:  יש פה שטויות, יש פה דברים שהולכים לנגד

ארז מלול:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       - - -, מדברים על דברים מקצועיים

אפרת רייטן:    יש פה דברים, כמו שדיברנו עליהם קודם לכן, עוד באים ממקום של נקמה או באים ממקומות אחרים, שבעיניי הם לא רלוונטיים

אפרת רייטן:  אני אומרת לך שקיבלתי גיבוי מהיועצים המשפטיים של הוועדה על החלטה שהיתה לי, שהגיעה לבג"ץ, כי היו אזרחים שהגישו עתירה נגד החלטה שלי כשהעברתי כאן חוק

אפרת רייטן:  בית המשפט הסתכל על הליך החקיקה שעשיתי, ואמר שהליך החקיקה היה מאה אחוז

אפרת רייטן:  לא נפלו פה פגמים

אפרת רייטן:  היא עשתה הכול בסמכות

אפרת רייטן:  עשיתי הכול יחד, ובד בבד, עם הייעוץ המשפטי

אפרת רייטן:  אני סמכתי עליו

אפרת רייטן:  אני אומרת לך, הייעוץ המשפטי לוועדת שיש פה הוא מדהים

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       כן, מסכים איתך

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       אני אומרת לך שהאנשים פה הם מקצועיים

אפרת רייטן:  הם עושים פה עבודה של ימים ולילות

אפרת רייטן:  הם מסורים, והם תותחים - אחד אחד

אפרת רייטן:  האם בהם אתם רוצים לפגוע? זה כמו לזרוק את התינוק עם המים

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, אף אחד לא רוצה לפגוע

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       זה מה שקורה

אפרת רייטן:  אני מכירה סטודנטים למשפטים - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא רוצים לפגוע

אפרת רייטן:  אמרתי לך רוצים שיועץ משפטי יהיה מקצועי נטו

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       הם לא מקצועיים עכשיו?      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני לא מדבר עליהם

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אבל אני כן מדברת עליהם

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני אומר, יש משרדים

אפרת רייטן:  מספיק שיועץ משפטי אחד פועל לפי האג'נדה שלו, ומגן על איזה עובד שסרח, כי הוא חבר שלו, ואני לא מדבר סתם, אז, מבחינתי, יש בעיה בכל ההתנהלות

אפרת רייטן:      << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       אם אתה מדבר על מקרה פרטני, ויש לזה הוכחות, לוקחים את זה לבית המשפט ומטפלים

אפרת רייטן:  אתם שופכים את התינוק עם המים

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       האם אני יכול בתוך - - - ללכת לבית משפט?      << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       מה זה דוגמה הזו? זה בני אדם

אפרת רייטן:  תמיד יהיה - - -      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, היה קו מנחה

אפרת רייטן:  היתה מורשת

אפרת רייטן:        << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       למה, פוליטיקאים לא מועלים בתפקיד שלהם?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אני לא מדבר על מעילה, אני מדבר על אג'נדה

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר_המשך >>       אתה אומר שיש העדפה של עורך דין אחד או יועץ משפטי שמעדיף את חבר שלו

אפרת רייטן:  זה מעילה בתפקיד

אפרת רייטן:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, לא

אפרת רייטן:  לא הבנת

אפרת רייטן:  אל תיתפס ל - - -      << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       כשאתה מציין את זה כאיזה תמה מרכזית בנושאי משרת אמון, ברור שאני אתפס לזה

אפרת רייטן:          << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, לא

אפרת רייטן:  אני אגיד לך, כששר, ולא משנה מאיזה מפלגה, בא עם איזושהי אג'נדה, והיועץ המשפטי - - -      << קריאה >> נאור שירי (יש עתיד): << קריאה >>       אני מפריע

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא, לא

אפרת רייטן:  הכול בסדר

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, לא

אפרת רייטן:  זה באמת נושא שצריך לדון עליו

אפרת רייטן:  כששר בא עם אג'נדה והיועץ המשפטי מחבל באג'נדה הזו, לדעתי, זה לא יועץ משפטי - זה הכול

אפרת רייטן:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני חולקת עליך

אפרת רייטן:  אני חושבת שבסוף היועצים המשפטיים, במיוחד היועצים המשפטיים לממשלה, גם אמונים על שמירת החוק והאינטרס הציבורי, ויש להם משמעות מאוד מאוד חשובה

אפרת רייטן:  בסוף, אתה יודע, אנחנו באים, הולכים

אפרת רייטן:  יש כאן באמת פקידות בכירה, שנמצאת פה, ויש לה ותק

אפרת רייטן:  אני זוכרת שיש לה זיכרון ארגוני של לבוא ולראות מה היה פה, ותהליכים

אפרת רייטן:  וראו פה דברים ענקיים, או אפילו קטנים – זה לא משנה

אפרת רייטן:   הם רואים את התהליכים פה

אפרת רייטן:  הם היו פה בכל הכנסות האלה

אפרת רייטן:  יש להם פרספקטיבה, שלי ולך אין

אפרת רייטן:  הם יכולים לראות את הדברים ולתת לי עצה

אפרת רייטן:  אני אומרת לך שסמכתי עליהם, למרות חילוקי הדעות

אפרת רייטן:  ורבתי עם נועה, שהיתה היועצת המשפטית שלי, ויעל

אפרת רייטן:  אני סמכתי עליהן בעיניים עצומות

אפרת רייטן:  לא היתה שם שום אג'נדה

אפרת רייטן:  היתה שם מקצועיות עד הסוף

אפרת רייטן:  הם עזרו לי ושמרו עליי

אפרת רייטן:  וגם אני כיועצת משפטית וכעורכת דין, בסוף היה לי לקוח, ואני שמרתי עליו

אפרת רייטן:       בסוף אנחנו לא הלקוחות של עורכי הדין והיועצים המשפטיים האלה, מדינת ישראל היא הלקוח שלהם

אפרת רייטן:  וזה בדיוק ההבדל

אפרת רייטן:  אסי ישב פה, וצעקו עליו, וסתמו לו את הפה, ואמרו לו: אתה פוליטיקאי

אפרת רייטן:  הסגנון היה מבחיל, אבל חוץ מזה גם פשוט מפספסים את הנקודה

אפרת רייטן:  לקרוא לו ולגיל לימון ולכל האחרים שבאים לכאן פוליטיקאי - אני אומרת לך, השוק הפרטי יחטוף אותם

אפרת רייטן:  אנחנו צריכים להגיד להם תודה, ועל זה שיש לנו אנשים מקצועיים, חכמים וערכיים כאלה, שמוכנים עדיין לעבוד ולהיות בתוך כל הטירוף הזה שיש פה, ולחטוף ככה על הראש

אפרת רייטן:  הם הרי יכולים לצאת לשוק הפרטי ולהרוויח פי עשרה ממה שהם מרוויחים פה

אפרת רייטן:  הם גם לא יקבלו את הביזוי הזה, אלא יפרסו להם שטיחים אדומים בכל מקום

אפרת רייטן:   גם ההתנהלות המזעזעת והמבחילה הזו, שתרחיק מכאן אנשים טובים

אפרת רייטן:  והם גם יודעים בכל רגע נתון שאם הם לא ייתנו את מה שהם רוצים אז הם יפטרו אותם

אפרת רייטן:  מה זה? אז איך יכולים לעבוד ולהיות מקצועיים? הם לא יכולים

אפרת רייטן:  אם אתה יודע כל הזמן שחרב הפיטורין על הצוואר שלך, אז תיתן לשר מה שהוא רוצה

אפרת רייטן:  זה לא עובד כך

אפרת רייטן:  ככה לא שומרים על החוק, ככה שומרים על השר שיעשה מה שהוא רוצה ויוציא החוצה את כל הגחמות שלו

אפרת רייטן:       אני רואה שאני צריכה לסיים

אפרת רייטן:  דיברתי בהתחלה, והאמת היא שאת כל הזמן הקדשתי פה לעובדי המדינה וליועצת המשפטית

אפרת רייטן:  בשבוע שעבר גם ישב פה ד"ר גיל לימון והקריא איזה פוסט נאצה, ממש הסתה, כלפי היועצת המשפטית

אפרת רייטן:  קיבל פה מחיאות כפיים מחברות קואליציה

אפרת רייטן:  הם אמרו: כל מילה, באמת כל מילה, עומדים מאחורי זה - זה מזעזע

אפרת רייטן:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       הייתי פה בדיון

אפרת רייטן:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       ארז, אני לא יודעת אם אתה יודע , אבל באחת התחנות של הרכבת צילמו אחר הצוהריים כתובת נאצה ואיומים כלפי היועצת המשפטית

אפרת רייטן:  יש לי צילום של הדלת של השירותים ברכבת

אפרת רייטן:  ארז, תיכף אראה לך את זה

אפרת רייטן:  אתה שומע?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       כן

אפרת רייטן:  עופר כסיף אומר שהוא צופה בנו והוא מאוד נהנה

אפרת רייטן:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       ברור

אפרת רייטן:  תשאל אותו אם הוא רוצה שאני אשאר פה אחרי השעה 14:00

נאור שירי:   אני רוצה

נאור שירי:  בוא נגיש רוויזיה

נאור שירי:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       גם אני

נאור שירי:  אני מצטרף לבקשה, רק שאין לי את הסמכות

נאור שירי:  נאור, איזשהו חכם המכיר את מקומו

נאור שירי:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אתה רואה? פעם הייתי מוציאה חשבוניות על הדברים האלה

נאור שירי:        << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       אפרת, עוד יחזור היום

נאור שירי:  אל תדאגי

נאור שירי:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       לא, לא

נאור שירי:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       בואי, חבל

נאור שירי:  יש לך - - -      << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       זה נושא רציני, ולכן אני רוצה עוד רגע כדי להראות לך ולדבר איתך

נאור שירי:  באותו בוקר, שבו שמענו את פוסט ההסתה שכתבה שרת ההסברה, כן? הוא הקריא את הפוסט של גלית דיסטל

נאור שירי:  אתה יודע את זה?      << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא

נאור שירי:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       כן, של גלית דיסטל

נאור שירי:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       הוא אמר? הוא לא אמר את זה

נאור שירי:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       הוא לא אמר את זה

נאור שירי:  הלכנו לבדוק את זה

נאור שירי:  הוא הקריא את הפוסט

נאור שירי:  טלי גוטליב מחאה על זה כפיים ואמרה כל מילה

נאור שירי:  אני אמרתי לה שזה הסתה מסוכנת

נאור שירי:  כמובן שצעקנו

נאור שירי:  מה עשה היו"ר? זרק אותי החוצה

נאור שירי:  באותו אחר הצוהריים התפרסמה ברשתות תמונה של כתובת בשירותים של הרכבת

נאור שירי:  מישהו כתב שם: לרצוח את בהרב מיארה

נאור שירי:  לא הוגשה על זה תלונה למשטרה

נאור שירי:  דמיין שבמקום בהרב מיארה, היה כתוב: לרצוח את בנימין נתניהו

נאור שירי:  כל הארץ היתה גועשת, נכון?     << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אותו דבר

נאור שירי:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       לא הגישו על הכתובת הזו תלונה במשטרה, והיא נמחקה

נאור שירי:  וזהו, לא קרה

נאור שירי:  בואו נהיה בשקט

נאור שירי:  יש הסתה, יש הסתה מכוונת

נאור שירי:  להזכירך, זה היה באותו שבוע של ישיבת הממשלה, שבה כל השרים נכנסו בה, והיו הדלפות מגמתיות, ערוכות, על מה שהיא עברה שם

נאור שירי:  אבל אף אחד לא דיבר על "לרצוח בהרב מיארה"
הכתובת פשוט נמחקה ונעלמה

נאור שירי:  מסע הסתה נגד היועמ"שית עובד לגמרי

נאור שירי:  אני לא יודעת אם אני אצליח לקרוא את זה כי אני עכשיו כנראה כבר באמת צריכה גם משקפיים לקרוב

נאור שירי:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אם אני אתחיל לצלם כל מקום שירותים, שבו אני נמצא, מה כתוב נגד זה ונגד ההוא

נאור שירי:  לא ראיתי אף תיק על כתובת

נאור שירי:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אתה חושב שאפשר להקל בזה ראש?       << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       - - -, בסדר?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       יש דברים שכולם מגנים אותם, אבל אי-אפשר להילחם בהם

נאור שירי:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אתה תיקח אחריות אם יקרה לה עכשיו משהו? זה מה שאני אומרת

נאור שירי:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, חס וחלילה

נאור שירי:  אני לא מצפה ולא מאחל ולא רוצה

נאור שירי:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       האם היא אישה מאוימת? כן

נאור שירי:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אבל יש עוד אנשים מאוימים, שעליהם את לא מדברת

נאור שירי:        << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       למה?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       תדברי באופן קולקטיבי, כי זה לא ספציפי ליועצת המשפטית

נאור שירי:  יש פה הסתה נגד הרבה ציבורים, ותגני כל הסתה שהיא

נאור שירי:       << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       למה ציפית? איזה תשובה ציפית לקבל?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       אם את רוצה שהציבור יראה באמת ויזדהה עם הגינוי שלך, - - -      << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       טוב שהוא לא דיבר איתך על ההתנתקות

נאור שירי:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, את אומרת את זה כאילו רק פה היתה הסתה

נאור שירי:  לא היו עוד הסתות אחרות, לא

נאור שירי:  עכשיו התחילה ההסתה על גלי בהרב מיארה

נאור שירי:       << דובר >> נאור שירי (יש עתיד): << דובר >>       בוא נדבר על מקרה ההסתה הנוראי ביותר שהוביל לרצח ראש ממשלה במדינת ישראל

נאור שירי:  אפשר לדבר גם על זה

נאור שירי:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       בואו נהיה אמיתיים עם עצמנו

נאור שירי:  אנשים מסיתים נגדי ונגד חבריי

נאור שירי:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אתה יודע מה? עצוב, עצוב, שכשאין לכם תשובות אתם עוברים אל: למה לא מדברים על?       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       לא, תדברי

נאור שירי:  לא למה תדברי

נאור שירי:       << דובר >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר >>       אני מזכירה לך שמקרה הסתה אחד, הכי מפורסם במדינת ישראל, נגמר ברצח ראש ממשלה של מפלגת העבודה

נאור שירי:       << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       זכרונו לברכה

נאור שירי:       << דובר_המשך >> אפרת רייטן מרום (העבודה): << דובר_המשך >>       אז אל תדברו איתנו על למה, למה, למה

נאור שירי:  זה דבר איום ונורא

נאור שירי:        << יור >> היו"ר ארז מלול: << יור >>       את זה דווקא אף קורונה לא תוכל להשכיח

נאור שירי:       << אחרי_כן >>   

אפרת רייטן: זה דבר איום ונורא, איום ונורא

אפרת רייטן:  במקום להתייחס עניינית לדברים, ישר אתם לא יודעים מה לעשות עם השאלה הזו וישר באים: אבל למה לא גיניתם? גינינו, גינינו, גינינו

אפרת רייטן:  אתה הגשת תלונה במשטרה כי מישהו מאיים עליך ברצח?     

ארז מלול: אני אישית לא

אפרת רייטן: אני כן

אפרת רייטן:  אז מה, זה אכפת לך, זה אכפת לי? כן

אפרת רייטן:  וזה לא מעניין אותי ולכן אני אומרת לך - - -     

ארז מלול: אני מגנה את זה בכל תוקף

אפרת רייטן: אתה יודע מה, אני לא צריכה שתגנה את זה

ארז מלול: למה לא?     

אפרת רייטן: ככה

ארז מלול: למה לא?      

אפרת רייטן:  זה לא מעניין אותי

אפרת רייטן:  ככה, זה לא מעניין אותי שתגנה את זה

ארז מלול: אני רוצה שהציבור שלי גם יראה שאני מגנה

אפרת רייטן: לא רוצה

אפרת רייטן:  זה לא מעניין אותי, תדע לך, אני אומרת לך, זה לא מעניין אותי

ארז מלול: אם זה עוזר למנוע הסתה, למה זה לא מעניין אותך?     

אפרת רייטן: אז בוא, תגנה את זה ותעשו הכול לא לעשות פה הסתה ליועצת המשפטית לממשלה

ארז מלול: גם את זה אני מגנה

אפרת רייטן: זה שטויות בלשאול למה לא ולמה כן

אפרת רייטן:  זה הדבר הכי ילדותי והכי מטופש וחבל על הזמן שלך ושלי בלהתעסק בלמה כן ולמה לא

אפרת רייטן:  אני מדברת על דברים עניינים

ארז מלול: איך שאת רוצה

ארז מלול:  את רוצה למנוע הסתה? אז צריך שהציבור יאמין בדברים האלה

אפרת רייטן: אתה חושב שאם עכשיו הייתי אומרת: אני מגנה את כל מה שעשו לבנימין נתניהו, אני מגנה את כל מה שעשו לארז, מה שעשו לאמסלם

אפרת רייטן:  אז עכשיו זה היה מכשיר את זה? נו באמת, איזו מין רמה זאת

ארז מלול: היה מונע

ארז מלול:  היה מונע

אפרת רייטן: אני לא מסכימה אתך

אפרת רייטן:  אני אקריא את מה שכתב חבר הכנסת רוטמן

אפרת רייטן:  נאור, תקריא את כל מה שרוטמן כתב

אפרת רייטן:  צריך לתת לזה הקדמה

אפרת רייטן:  הוא כמובן לא כתב את זה עכשיו, הוא כתב את זה - - -     

נאור שירי: בספטמבר 2018

אפרת רייטן: ארז, תקשיב

ארז מלול: כולי אוזן

אפרת רייטן: שמעת מי כתב את זה?     

ארז מלול: שמחה רוטמן

נאור שירי: רוצה גם את הקונטקסט של הציוץ לפני?     

אפרת רייטן: תתחיל

נאור שירי: בתגובה לציוץ שבו שאלו, אני שואל שוב, לפי השקפתך, איזה גוף במדינה דמוקרטית מתוקנת אמור לשמש בלם לחקיקה אנטי דמוקרטית כפי שציינתי לעיל

נאור שירי:  עונה יושב-ראש ועדת החוקה: העם

נאור שירי:  איך בדיוק, במרידה נגד השלטון? איך לשיטתך יתמודד העם הלכה למעשה עם חוק שיחוקק בפרלמנט ויבטל את הבחירות מעתה ואילך? אודה אם תוכל לענות בתשובה עניינית ולא בסיסמאות: בוודאי, מרד או מלחמת אזרחים, זו הדרך היחידה - - -     

אפרת רייטן: מי אומר את זה?     

נאור שירי: שמחה ידידנו, ידידו של בועז

נאור שירי:  בוודאי, מרד או מלחמת אזרחים – זאת הדרך היחידה שגם תהיה אפקטיבית

מיכאל ביטון: זה לא היה ברור, אתה צריך לחזור על זה

מיכאל ביטון:  מי אומר למי מה

אפרת רייטן: שמחה רוטמן אומר שבחקיקה אנטי דמוקרטית, העם צריך למרוד

נאור שירי: איך בדיוק?     

אפרת רייטן: מלחמת אזרחים

נאור שירי: אני מקצר: איך בדיוק ומי אמור לשמש בלם לחקיקה אנטי דמוקרטית

נאור שירי:  לשאלה הזו הוא עונה: העם

נאור שירי:  ואיך: בתצורה של מרד או מלחמת אזרחים

נאור שירי:  זו הדרך היחידה שגם תהיה אפקטיבית

נאור שירי:  אתה ברצינות חושב שאם פרלמנט יעביר חוק כזה, וזה יתאים לציבור, בית משפט יצליח לבטל אותו? מה ימנע מהפרלמנט לצפצף על בית המשפט? מי ימנע מהממשלה להוציא את השופטים להורג? וזה לא תיאורטי וזה בכלל לא סיסמאות

אפרת רייטן: זה שמחה רוטמן

ארז מלול: להזכיר לך מה רון חולדאי אמר? דמוקרטיות שהופכות דיקטטורות לא חוזרות משם בחזרה, אלא בשפיכות דמים

אפרת רייטן: זה אחלה משחק, אני ממש נהנית ממנו, אבל זמני תם

אפרת רייטן:  אז תשחק את זה עם בועז

ארז מלול: לא, לא אשחק

ארז מלול:  זה אמיתי

אפרת רייטן: המשחק הוא שאתה מעלה טענה עניינית והם שואלים: אבל למה לא זה? להזכיר לך מה אמר זה

אלעזר שטרן: מיכאל, אתה רוצה להתחמם קצת?     

מיכאל ביטון: אני חם על הקווים, והנכדים שלך פה, אתה חושב שאני לא יודע

מיכאל ביטון:  הם עברו לנגב, לידיעתך שטרן, תצטרך לנסוע דרומה

אלעזר שטרן: לפני שתיכנס לדברים

אלעזר שטרן:  משילות, משילות, משילות, משילות, נכון? מיכאל, דיברנו על המשילות בנגב, נכון? אתה רואה את הודיה יושבת שם, כשהם יעברו לנגב, לא המרחק והכול, תעזוב אותך, אלא הדרכים

אלעזר שטרן:  בשבת היא ברכה הגומל על טוטאל לוס, עם אוטו שכל כריות האוויר נפתחו

אלעזר שטרן:  לצערי הרב, שכן מביר הדאג'

אלעזר שטרן:  למה אני אומר את זה? שאל את העובדת בבאר שבע, כמה פעמים היא ראתה שוטר בדרך שעוצר, שבודק, רישיונות, לא משנה בכמה זמן – אפס

אלעזר שטרן:  אני אמרתי את זה והחברה שם מתעסקים פה ב - - -   

מיכאל ביטון: זה כביש עם הכי הרבה הרוגים בתאונות דרכים

מיכאל ביטון:  כביש 40 בשל היעדר משילות, שכן, זה ידוע כביש 40

אלעזר שטרן: כן, אבל אמרנו שעכשיו - - -      

מיכאל ביטון: עכשיו יש מאבק ציבורי שלם על כביש 40 שלא מכפילים אותו

אלעזר שטרן: אז אנחנו במקום זה, יושב-ראש הוועדה ממלא המקום, חבר הכנסת מלול, מתעסקים - - -     

ארז מלול: גם מתעסקים

אלעזר שטרן: לא, לא גם, מתעסקים כבר שלושה חודשים במהפכה הזאת, בגלל שזה כאילו הדבר הכי חשוב

אלעזר שטרן:  אתמול, דרך אגב, אפרת אם שמעת, שיושב-ראש הכנסת שאלו אותו, מתי אתה שמעת על המהפכה המשפטית

אלעזר שטרן:  אתם יודעים מה הייתה התשובה שלו? במסיבת העיתונאים של יריב לוין

אלעזר שטרן:  שמעת?     

מיכאל ביטון: לתקשורת הוא ענה

אלעזר שטרן: כן

מיכאל ביטון: אמר את האמת

אלעזר שטרן: יושב-ראש הכנסת שהיה שר משפטים

ארז מלול: מיכאל, המרוקאים אומרים רק את האמת

מיכאל ביטון: אשרייך

אלעזר שטרן: אשאל אותך עוד דבר: מה הוא עוד שאל, עזבו שבש"ס וביהדות התורה לא היה דיון על זה, מתי בליכוד היה דיון על זה? אתה יודע מה התשובה? לא מדבר על הממשלה, בממשלה שיהיה דיון כדי שישאלו, לא מה חושבת היועצת המשפטית לממשלה, מה חושב ראש המל"ל, מה עמדת משרד האוצר, האם הוא יכול לצפות את המיליארדים שהמדינה מאבדת

אלעזר שטרן:  לא היה דיון בממשלה

אלעזר שטרן:  אתה יודע איפה עוד לא היה דיון לפני שהכניסו אותנו לטרפת הזאת? בליכוד

אלעזר שטרן:  וסליחה על הביטוי, אתם עבדים נרצעים של חוק שלא דנתם בו, שלא שאלו אתכם, שבגללו יוצאים מאות אלפים לרחובות מהבתים שלהם, ממקומות העבודה שלהם

אלעזר שטרן:  ושכולנו יחד נשלם

אלעזר שטרן:  עזוב רגע את פירוק הצבא ואת ההסתה

אלעזר שטרן:  כולנו יחד נשלם גם את המיליארדים שהמדינה מפסידה בגלל זה ועוד תפסיד בגלל זה

אלעזר שטרן:  זה חוק שכולו מסיבת עיתונאים

אלעזר שטרן:  יושב-ראש הוועדה, זה נשמע לך הגיוני?     

מיכאל ביטון: מה גם שתדע שבתוך הליכוד היה כעס גדול

אלעזר שטרן: אני אומר לך שהוא אמר בטלוויזיה שלא היה דיון

אלעזר שטרן:  לא שאלתי אם בש"ס היה דיון, ברור שלא היה דיון

מיכאל ביטון: - - - בארבע עיניים

נאור שירי: על מה?     

מיכאל ביטון: על זה שהביכו אותם, שהביאו רפורמה שהם לא ידעו עליה

מיכאל ביטון:  חלקם לא מסכימים איתה

נאור שירי: מה זה חברי כנסת, יושב-ראש הכנסת אמר את זה

נאור שירי:  הוא שמע על זה כמוני, כשאני הייתי חבר כנסת חדש

אלעזר שטרן: זה נראה לכם הגיוני? היושב-ראש בפועל, חבר הכנסת ארז מלול

מיכאל ביטון: אגב, זה המזל שלנו, שהוא הביא את הכול בפעם אחת

אלעזר שטרן: תגיד דוגרי, עכשיו אין פה הרבה

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים מה הוא התכוון

מיכאל ביטון:  יכול היה לעשות אסטרטגיה אחרת

אלעזר שטרן: חבר הכנסת מלול, יש לנו הרבה כבוד אליך

אלעזר שטרן:  בוא נדבר דוגרי, לא שומעים, לא רואים

ארז מלול: אמרת

אלעזר שטרן: לא, אני שואל אותך

אלעזר שטרן:  אני שואל אותך באמת כאדם, כחבר כנסת, כנציג ציבור: נראה לך שהטרפת הזאת של כולנו, שהמחירים הקשים שיעלו לא רק במיליארדים, בסוף גם בחיי אדם, נראה לך שזה צריך להיות תוצר של מסיבת עיתונאים? והכנסת מתעסקת פה כבר שלושה, ארבעה חודשים, הממשלה לא מתפקדת, אפשר לחלוק על זה, על זה מותר, אבל נראה שמה שקורה היום ברחובות וקורה כבר שלושה חודשים ברחובות, וקורה בתוך הצבא, וקורה בבורסה בתל אביב, וקורה בשער השקל, וקורה בירידה בהכנסות המדינה של המיליארדים וקורה בתחזית של נגיד בנק ישראל ושל חברות הדירוג הבין-לאומיות; נראה לכם הגיוני? אין מישהו שיתעורר רגע ויצא החוצה ויגיד: תגידו, לאן הכנסתם אותנו? איך? בואו נעצור רגע

אלעזר שטרן:  לא נגיד עכשיו: מי ישבר ראשון

אלעזר שטרן:  בואו תציעו פשרה

אלעזר שטרן:  מה זה המשחק העלוב הזה? תודו באמת

אלעזר שטרן:  לא צריך יותר מזה

אלעזר שטרן:  תגידו רק את האמת: טעינו

אלעזר שטרן:  לא סוף העולם, טועים

אלעזר שטרן:  נסחפנו

אלעזר שטרן:  התדרדרנו לזה שלב אחרי שלב אחרי שלב, בלי ששמנו לב

אלעזר שטרן:  כן, לא ידענו שיצאו מאות אלפים לרחובות

אלעזר שטרן:  לא ידענו שיצאו שבועיים, לא ידענו שייצאו עשרה שבועות, בטח לא ידענו שיצאו 28 שבועות

אלעזר שטרן:  לא ידענו שהדולר יעלה ל-3

אלעזר שטרן: 6, 3

אלעזר שטרן: 7 ועוד יגיע יותר רחוק והיום עד ל-4

אלעזר שטרן: 08 או יותר

אלעזר שטרן:  לא ידענו

אלעזר שטרן:  זאת תמונת המצב

אלעזר שטרן:  אולי כדאי שתעצרו, תסתכלו רגע

אלעזר שטרן:  לא ידענו שהצבא ככה יתפצל

אלעזר שטרן:  לא ידענו שנכניס לתוך הצבא את הוויכוח הזה שמעולם לא היה שם ככה

אלעזר שטרן:  מעולם

אלעזר שטרן:  ותכף אדבר איתך על ה"כאילו סרבנות" שכאילו יש כאן

אלעזר שטרן:      אבל אם אלה הנתונים, איפה הצדיק בסדום? אחד שיקום ויגיד את האמת, לא לרוני קובן בטלוויזיה או מי שראיין את יושב-ראש הכנסת אלא בתוך הדיונים אצלכם

אלעזר שטרן:  תגידו, תעצרו אתם בסיעת ש"ס

אלעזר שטרן:  אתם מחוברים לעם, בתוך עמכם אתם יושבים

אלעזר שטרן:  אתם יודעים שגם הציבור שלכם ישלם את המחירים, לא רק של השנאה הזאת, גם של הכסף שלא יהיה

אלעזר שטרן:  כמו כל אזרחי ישראל

אלעזר שטרן:  אין לכם אחריות? אתם רק פה מכונות הצבעה ומכונות מילוי מקום של היושב-ראש לאיזה אג'נדה חולנית, קיצונית, שהוא לא מוכן לשמוע גם את האנשים שבצד שלו

אלעזר שטרן:  הוא מוכן לשמוע אותם עד שהם תומכים בדיוק בעמדות שלו

אלעזר שטרן:  כשאני אמרתי על דוכן הכנסת לפני שבועיים, אחרי שהוא מצטט את פרופ' מני מאוטנר, תגיד דיברת איתו? אני ידעתי שהוא לא דיבר איתו

ארז מלול: ואתה דיברת איתו

אלעזר שטרן: וכשאני דיברתי איתו הוא אמר לי, שאלתי את פרופ' מאוטנר, הוא דיבר איתך? הוא אמר לי: חס וחלילה

אלעזר שטרן:  שאלתי את פרופ' מאוטנר מאוניברסיטת תל אביב: אני יכול לצטט אותך? הוא אמר לי: בוודאי

אלעזר שטרן:  ואני אמרתי שלא דיברתי עם השופט סולברג

אלעזר שטרן:  אבל ממה שקראתי במאמר המצוטט של השופט סולברג, הוא לא התכוון למה שעושים כאן

אלעזר שטרן:  ואתמול אמר לנו השופט סולברג בהודעתו: לא לילד הזה פיללנו

אלעזר שטרן:  לא לזה התכוונו

אלעזר שטרן:  אני לא צריך שהוא יוציא הודעה או שדוברות בתי המשפט תוציא הודעה

אלעזר שטרן:  אני קראתי את המאמר

אלעזר שטרן:  אבל יותר משקראתי את המאמר, אני מעריך כל שופט בית משפט עליון – שמרן, לא שמרן, תרצו לעשות איזה חלוקה שתרצו

אלעזר שטרן:  לכולם יש לי כבוד ואני קד בפניהם

אלעזר שטרן:  אבל אחרי שאמרתי את זה, ידעתי שלא יכול להיות שיש שופט אחד בבית המשפט העליון, שמרן ככל שיהיה, שיתמוך בהרס כזה של מערכת המשפט

אלעזר שטרן:  ואתם קיוויתם שאולי פרופ' יואב דותן, גם הוא מאוניברסיטת תל אביב, שגם הוא כאילו נתן סוג של אי נחת

אלעזר שטרן:  דרך אגב, גם פרופ' מאוטנר לא אמר שכל מה שקורה בבית המשפט העליון טוב

אלעזר שטרן:  הוא ביקר מאוד את השופט ברק, גם בזמן אמת וגם אחר כך

אלעזר שטרן:  אבל מכאן ועד לאסון הזה שאתם ממיתים, לא על מערכת המשפט, על מדינת ישראל – איזה מרחק

אלעזר שטרן:       ואנחנו יהודים מאמינים

אלעזר שטרן:  אתה לא יודע ממתי, אתה - - -     

אלון שוסטר: גם אנחנו, חברי הכנסת שטרן

אלעזר שטרן: נכון, אני מתכוון לזה

אלעזר שטרן:  אני מתכוון לזה

אלון שוסטר: חשבתי דיברת אל היושב-ראש

אלעזר שטרן: לא, אנחנו

ארז מלול: כולנו, כל מי שיושב פה

ארז מלול:  גם בועז

אלעזר שטרן: הזיכרון הלאומי

אלון שוסטר: איש באמונות חי

אלעזר שטרן: הזיכרון הלאומי הוא משותף לכולנו

אלעזר שטרן:  גם אז היו אנשים, לפני ט' באב של חורבן בית ראשון ושני שראו את הכתובת על הקיר, ולא עצרו

אלעזר שטרן:  שידעו מה אומר רבן יוחנן בן זכאי

אלעזר שטרן:  ולמה הם לא עצרו, ויכול להיות שיום יבוא וגם אתם תשאלו את עצמכם, איך לא עצרתם

אלעזר שטרן:  מה תהיה התשובה? היה הסכם קואליציוני

אלעזר שטרן:  גם לא היה הסכם קואליציוני על זה

אלעזר שטרן:  מה תגידו לנכדים שלכם? מה תגידו להם? הייתי חבר בסיעת ש"ס

אלעזר שטרן:  הייתי חבר בליכוד

אלעזר שטרן:  הטילו עלינו משמעת

אלעזר שטרן:  נטרלו לנו את המוח

אלעזר שטרן:  קיצרו לנו את המוח

אלעזר שטרן:  מחקו לנו את הלב

אלעזר שטרן:  מחקו לנו את המצפון

אלעזר שטרן:  מה תגידו?     אתן לך דוגמה על בית המשפט העליון שאתם רוצים לפרק

אלעזר שטרן:  לפני כמה שנים, היו הפגנות על הגדר בגבול עזה

אלעזר שטרן:  ידענו שיש בעיה עם מסיתים

אלעזר שטרן:  בצה"ל יורים רק כאשר יש סכנה ישירה עליך או על החבר שלך

אלעזר שטרן:  אתה יודע מי נתן אישור לירות במסיתים? השמאלנים המנותקים, בית המשפט העליון של מדינת ישראל

אלעזר שטרן:  את יודע מה אמרו במוסדות הלאומיים שנדרשו לעניין? בהאג או לא משנה איפה? אנחנו סומכים על מערכת המשפט של מדינת ישראל

אלעזר שטרן:  אתה יודע אם לא היה זה, מה היה קורה לחייל היורה? לא לטייס F-16, F-15I או F-35 שזרק פצצה בעזה ונפגעו שם גם בלתי מעורבים, לחייל, על הגדר בעזה

אלעזר שטרן:  כמו בסמטאות שכם או ג'נין, כשיש מערכת משפט שרוטמן ממנה אותה או שלוין – אין להם הגנה

אלעזר שטרן:  אין להם

אלעזר שטרן:  יש חלק מהממשלה הזאת שזה לא מעניין אותה מההגנה הזאת

אלעזר שטרן:  הם מעולם לא היו שם וכנראה שהם גם לא יהיו שם ובקצב הזה, גם הנכדים שלהם לא יהיו שם

אלעזר שטרן:  אבל הילדים שלנו כן, והנכדים שלנו כן, כנראה שעוד הרבה שנים נצטרך להילחם כאן

אלעזר שטרן:  וגם את ההגנה הזאת, מי יקנה להם? הממשלה הזאת? אלה שמצביעים בעד החוק הנורא הזה?        אבל אני אומר לך באמת, איפה תהיה אתה? מר רוטמן לא פה, למה שנדבר אליו, אתה? כשאתה הולך להצביע על זה, בגלל שיש משמעת קואליציונית – למרות שבמונחים שלי כחייל זאת פקודה בלתי חוקית בעליל להצביע בעד זה – כשאתה מבין את המשמעויות ואתה שומע את ההתרחשויות, ואתה שומע מצד אחד איך זה נולד, ואתה שומע מצד שני מה אומר יושב-ראש הכנסת, ואתה רואה את הרחובות – מה שאתה הולך להצביע במונחים שלי זאת פקודה בלתי חוקית בעליל

אלעזר שטרן:  אתה באופן אישי, אני אומר לך את זה בגלל שאתה כאן

אלעזר שטרן:  אבל זה לא רק אתה

אלעזר שטרן:  זה עת לעשות לה' הפרו תורתך

אלעזר שטרן:  אלה התורות שמפירים

אלעזר שטרן:  וזה לא עוד עבירה של עשה או אל תעשה, זה העתיד שלנו

אלעזר שטרן:  זה הקיום שלנו

אלעזר שטרן:  זה חיי האדם שנשלם על זה

אלעזר שטרן:  זה הלחם שלא יהיה לנו לספק

אלעזר שטרן:  הלחם, הלחם, לא משהו אחר

אלעזר שטרן:  כתוצאה מהמהפכה הזאת

אלעזר שטרן:  ואחרי הכול כשאנחנו שומעים שאפילו לא עשיתם על זה דיון

אלעזר שטרן:  אמרו לכם: ככה מצביעה הקואליציה, ככה מצביעה האופוזיציה, תרימו, תורידו, ולא משנה מה החוק

אלעזר שטרן:  תחשוב

אלעזר שטרן:  תודה

ארז מלול: אני יכול להגיב

ארז מלול:  בשלושה מתוך  - - - בצורה - - -     

מיכאל ביטון: על חשבון הזמן שלנו?     

ארז מלול: לא

מיכאל ביטון: אתה יכול

מיכאל ביטון:  הומור

מיכאל ביטון:  ארז, אתה הקשבת כל כך יפה וכיבדת, שאתה יכול להגיד מה שאתה רוצה

ארז מלול: אף אחד לא יכול להגיד עלי שלא הייתי שותף לדיונים ולא הקשבתי ולא נפגשתי ולא דיברתי איתם בתוך הוועדה

ארז מלול:  גם בין הדיונים כדי להבין מה להשמיע

ארז מלול:      נקודה ראשונה, לכולם חשובה המדינה

ארז מלול:  עזוב, אתה מדבר עלינו, גרמנו וכולי, אני לא רואה שאתם מכבים את האש אלא רק מבעירים את לפיד השנאה

אלעזר שטרן: אתייחס לזה

ארז מלול: עם המדינה עש אחריות–  קריאה לסרבנות, קריאה למרד אזרחי, בכל סיטואציה, א' זה לא מצדיק וב' גם אם לא קוראים, הציבור גם מצפה מכם לאיזה אחריות

ארז מלול:      דבר שני, על שמחה וכולי, אני לא צריך מהם כלום ברוך ה', אני לא בסיעה שלהם, אבל אני אומר לך מהיכרותי הקצרה איתם, היכרות של כמעט שבעה חודשים שאני בכנסת, גם כשאתה חולק עליהם, הם אנשים עם יושרה, עם אידיאולוגיה

אלעזר שטרן: לא דברתי עליהם, דיברתי עליך

ארז מלול: אנשים רציניים

ארז מלול:  אני רואה בהם באמת אנשים אידיאולוגיים, אנשים אמיצים

אלעזר שטרן: נגיד שאתה צודק, אבל לא דיברתי עליהם

ארז מלול: הם מאמינים ובאים ביושרה בלי שום אינטרסים

ארז מלול:  והדבר האחרון, אתה אומר שלא היו דיונים – מה עשיתי פה בחודשיים האחרונים על זה? הרי הייתי

ארז מלול:  אתה אומר

ארז מלול:  אני אומר לך, הכרתי את הנושא בתור סטודנט למשפטים, הכרתי את זה כמחלוקת שמרנים וכולי, לא לפרטים

ארז מלול:  פה צללתי לתוך הנושא, והבנתי אותו, ויש פה באמת, צריך פה שינוי

ארז מלול:  אין פה מה בחוק

אלעזר שטרן: משהו צריך

אלעזר שטרן:  אף אחד לא אמר לך

ארז מלול: לא אתה אומר, אתה עושה "משמעת"

ארז מלול:  אתה מדבר עלי באופן אישי?     

אלעזר שטרן: כן

ארז מלול: למדתי את הנושא, הבנתי אותו, דיברתי, קראתי, מה שאתה לא רוצה

אלעזר שטרן: תן לי להגיד לך משהו כמו שאמרת, באופן אישי, אתה איתי? מעבר למה שדיברנו עכשיו

ארז מלול: ונאחל לך הרבה נחת מהנכדים, באמת הם חמודים

אלעזר שטרן: בשבילם אנחנו פה

אלעזר שטרן:  אני רוצה להגיד לך: קראת, למדת, הכול טוב ויפה

אלעזר שטרן:  חשבת ככה - - -     

ארז מלול: אתה יודע איך הייתם קונים את עולמכם בציבור? אם הייתם קוראים לרגיעה

ארז מלול: תן לי להגיד לך משהו

ארז מלול:  יש שני דברים שאני רוצה להגיד לך, האחד, תיתן לנו כבוד או לאלה שברחובות או פחות כבוד, יאיר לפיד, בני גנץ, גדי איזנקוט, איווט ליברמן, מי שאתה רוצה, אנחנו נעזור להם, כל אחד לחוד וכולם יחד, לא מצליחים להביא לפעם אחת רבע מהמפגינים ברחובות, לפעם אחת

ארז מלול:  לא ל-28 שבועות

ארז מלול:  אפילו לפעם אחת

ארז מלול:  אתה באמת חושב שאנחנו שולטים בהם?     

ארז מלול: לא, לא אמרתי

אלעזר שטרן: אוקיי

ארז מלול: אמרתי אתם תורמים ומלבים ושופכים עוד שמן למדורה

ארז מלול:  ומי נפגע מזה? המדינה

ארז מלול:  אתם פוגעים במדינה גם

אלעזר שטרן: הדבר השני, יש הערכת מצב ויש תמונת מצב

אלעזר שטרן:  הערכתם, חשבתם

אלעזר שטרן:  כמה אתם מנותקים? אתן לך דוגמה: כשעשיתם את התרגיל פה של אי עמידה בהבנות לגבי בחירת הנציגים של הקואליציה והאופוזיציה לוועדה לבחירת שופטים, אמרתם: בואו נחכה, אולי ייבחר הנציג שאנחנו רוצים ביקרו, אפי נוה, ללשכת עורכי הדין

אלעזר שטרן:  היינו במתח

אלעזר שטרן:  אולי ייבחר

אלעזר שטרן:  אם אתה מחובר למציאות, אז יכול להיות שהוא היה מפסיד 55-45, בסדר? היה מתח

אלעזר שטרן:  כשהוא מפסיד 73-19, זה אומר שאתם מנותקים

אלעזר שטרן:  אתה מבין? זה אומר שאתם לא קוראים, במקרה הזה את מה שקורה בלשכת עורכי הדין, או אתם לא קוראים את מה שקורה בעם

ארז מלול: לפעמים אתה תומך בבן אדם שאתה יודע שהסיכוי שלו, רק בשביל אמירה

אלעזר שטרן: לא, לא, לא, אתה יכול לתמוך

אלעזר שטרן:  לא אמרתי לך, סליחה, לא, ארז

ארז מלול: זאת דמוקרטיה, וזכותי לתמוך

אלעזר שטרן: ארז, סליחה, זה מאוד יפה

אלעזר שטרן:  אזכיר לך, גם אתה לא במפלגה שהיא הרוב וגם אני לא

ארז מלול: נכון

אלעזר שטרן: שנייה, אנחנו יודעים את זה

אלעזר שטרן:  זאת לא השאלה

אלעזר שטרן:  השאלה: הפרתם הבנות

אלעזר שטרן:  השאלה היא בשביל מה? ההבנה הייתה שמצפים לראות מה יצא בלשכת עורכי הדין

אלעזר שטרן:  על זה אני מדבר, לא על זכותך לתמוך במי שאתה רוצה

ארז מלול: לא מכיר את ההבנה הזו

אלעזר שטרן: זכותך לתמוך במי שאתה רוצה

אלעזר שטרן:  אני מכבד את זה גם אם אתה יודע שהוא יפסיד

אלעזר שטרן:  להפך, אני כל הזמן אומר לך את זה

אלעזר שטרן:  הלוואי תלך אחרי הלב שלך בכל הדברים

אלעזר שטרן:  תלך אחרי ההיגיון שלך, לא תגיד גם על דברים כאלה: משמעת קואליציונית

אלעזר שטרן:  זה מה שצריך להיות, על זה אנחנו מדברים

אלעזר שטרן:  חס וחלילה אגיד למישהו – אל תתמוך במישהו בגלל שהוא לא ינצח

אלעזר שטרן:  מה פתאום

אלעזר שטרן:  אני אומר: תלך עם האמת שלך, זה בדיוק מה שאני אומר

אלעזר שטרן:  אתה חושב שהיה צריך לתמוך בו, אין לי בעיה

אלעזר שטרן:  אבל אם אתה מפר הסכם או הבנות עם מישהו אחר בגלל ש - - -     

ארז מלול: לא מכיר את ההבנה הזו

אלעזר שטרן: שנייה, יש לך הערכת מצב

אלעזר שטרן:  אתה לא, אתה לא היית בתוך האירוע הזה

ארז מלול: נכון

אלעזר שטרן: אבל אלה שמובילים אתכם היו שם

אלעזר שטרן:  אבל אם הערכת המצב שלהם היא כל כך מוטעית, כל כך מנותקת, אז אולי שיסיקו מסקנות גם לגבי הערכת המצב שלהם

אלעזר שטרן:  הרי, יושבים פה חברי הכנסת מיכאל ביטון ואלון שוסטר, אגיד לכם, אני בטוח שגם הערכת המצב של ראש הממשלה לא לקחה בחשבון מאות אלפי אנשים ברחובות 28 שבועות

אלעזר שטרן:  היא לא לקחה

אלעזר שטרן:  אם הוא היה יודע, אני מאמין, אני נותן קרדיט לראש הממשלה, הוא לא היה נכנס לאירוע המטורלל הזה

אלעזר שטרן:  הוא היה מטפל באמת בבעיות של המדינה

אלעזר שטרן:  אולי גם של מערכת המשפט

מיכאל ביטון: שטרן, אני רוצה להמשיך אותך

אלעזר שטרן: בבקשה

מיכאל ביטון: אתה שאלת על העניין שהאופוזיציה מלבה את המחאה

מיכאל ביטון:  יש אגדה על שיח' שעושה מבחן לחתן שלו אם הוא יתקבל

מיכאל ביטון:  והוא מחזיק - - -     

ארז מלול: לא רק מלבה, היא נכנסת, מגיעה לממדים של סרבנות, מרי אזרחי, דברים שמפרקים את המדינה

ארז מלול:  זה לא היה ברחובותינו, לא בהתנתקות, לא באף מקום

מיכאל ביטון: ארז, יש פה שיח, אז נדבר

מיכאל ביטון:  אבל תשמע את הסיפור הזה

מיכאל ביטון:  השיח' הזה אומר: אני בודק את החתן הזה, לא רוצה לבדוק אם הוא עשיר או בן של שיח'ים, אלא אם הוא ראוי לבת שלי

מיכאל ביטון:  השיח' מחזיק גוזל ביד, הוא אומר לחתן: עכשיו אתה תגיד לי אם הוא חי או מת

מיכאל ביטון:  אם הוא אומר לו שהוא חי, השיח' מכווץ, יוצא גוזל מת

מיכאל ביטון:  אם הוא עונה לו מת, פותח את היד, הגוזל חי

מיכאל ביטון:  הוא במלכוד

מיכאל ביטון:  הוא לא יודע מה לעשות

אלעזר שטרן: לחבר הכנסת ביטון יש תמיד סיפורי עם בול בפוני

מיכאל ביטון: הוא לא יודע מה לעשות

מיכאל ביטון:  אבל מה עונה לו הנער הצעיר הזה שמועמד לשאת את בתו: אדוני השיח', בידך הדבר

מיכאל ביטון:  תרתי משמע

מיכאל ביטון:  זה ביד שלך ואתה תקבע את גורל הציפור

מיכאל ביטון:  אומר לו: חתן כזה אני רוצה

מיכאל ביטון:       המציאות של החברה הישראלית היא בידו של ראש הממשלה

מיכאל ביטון:  ברצותו יחריב את המרקם העדין בין קבוצות, ברצותו ישסה קהילה בקהילה

מיכאל ביטון:  ברצותו ימתן

מיכאל ביטון:  שים לב, כשהממשלה הודיעה על עצירת החקיקה, היו מחאות, אבל לא רחובות בוערים

מיכאל ביטון:  היה טיפה, היו הפגנות, לא ראית עצורים, לא ראית בערה

מיכאל ביטון:  פה אנחנו הולכים עכשיו למצב של חקיקה חד צדדית, התנגשות חזיתית – זה מבעיר את כל החזיתות

מיכאל ביטון:  את המילואימניקים - - -     

ארז מלול: אני לא מדבר על המפגינים, אני מדבר עלינו כנבחרי ציבור

ארז מלול:  אני מדבר עליך, מה אתה עושה לעזור למדינה פה

מיכאל ביטון: אז הדרך לעזור למדינה - - -     

ארז מלול: מה, להכות את המדינה? ללבות את הלהבות?     

מיכאל ביטון: הדרך היא לעצור

ארז מלול: לא, המרוקאים שלנו, ואני מסתובב בעיירות פיתוח, הם כועסים עליכם

מיכאל ביטון: לא נכון

ארז מלול: הם כועסים עליכם

מיכאל ביטון: הם כועסים עליכם

ארז מלול: הם אומרים: הם מעודדים סרבנות, אנחנו נסרב להם בקלפי

ארז מלול:  זה מה שהם אומרים

מיכאל ביטון: ארז, זאת טעות

מיכאל ביטון:  ארז, הם כועסים את עליכם

ארז מלול: אני מסתובב שם

מיכאל ביטון: כשהבטחתם להם הנחה במשכנתא, הבטחתם להם חינוך חינם לתינוקות

מיכאל ביטון:  אז מה עשיתם? נתתם הטבות מס להורים במקום חינוך חינם

מיכאל ביטון:  אבל בירוחם מרוויחים 7,000 שקלים, אין לו מיסים, מה הוא קיבל מסמוטריץ'? אפס

מיכאל ביטון:  זה הבטחת בחירות, חינוך חינם

מיכאל ביטון:  מקבלי שכר גבוה של 20,000 שקלים קיבלו מסמוטריץ' כי הם הורים לילדים עם זיכויי מס

מיכאל ביטון:  מרווחי ה-7,000 שקלים מה קיבלו? אפס

מיכאל ביטון:  מה קיבלו מרווחי ה-5,000 שקלים? גם אפס

מיכאל ביטון:  כי מענקים למקבלי שכר נמוך כבר עשיתי עם ליברמן ב-500 מיליון שקל

מיכאל ביטון:  על זה הם כועסים

מיכאל ביטון:       אגיד לך למה באתי היום, לתת לכם דוגמה מה המחיר של זה שאתה פה עכשיו 24 שעות ושהכנסת פה 24 שעות ובמה אנחנו מתעסקים חצי שנה? לאן הלכה תשומת הלב של מדינת ישראל? לרפורמה המשפטית

ארז מלול: לא העבירו פה תקציב? לא העבירו תקציב במדינה?     

מיכאל ביטון: איזה תקציב?     

ארז מלול: לא איזה

ארז מלול:  אבל העבירו? עשו? עזוב מה בתקציב; עשו? אתה אומר עסקנו רק ברפורמה

מיכאל ביטון: אתה יודע, אני בא מהשלטון המקומי

מיכאל ביטון:  אמרו לי להביא תקציב

ארז מלול: תלושי מזון יוצאים הרבה יותר? יוצאים

מיכאל ביטון: כראש עיר אמרו לי, תביא תקציב, זה ייתן לך שנתיים קדימה

מיכאל ביטון:  אבל איזה תקציב? לאזן תקציב על חשבון קיצוצים? על חשבון לא לתת הבטחות

ארז מלול: אתה לא בוועדה הנכונה

ארז מלול:  עכשיו בוועדת כספים תתווכח

ארז מלול:  אני אומר שאתה אומר דברים, תעמוד מאחוריהם, כי הציבור רואה אותנו

מיכאל ביטון: אני אומר לך שאתם לא קיימתם את ההבטחות של עצמכם

מיכאל ביטון:  אין כלום מההבטחות שלכם

ארז מלול: אנחנו עוזרים למעוטי יכולת

מיכאל ביטון: אין כלום

מיכאל ביטון:  חינוך חינם – אפס, לא עשיתם

ארז מלול: יש לחיילים בודדים

מיכאל ביטון: הקפאת משכנתא – לא עשיתם

מיכאל ביטון:  הקפאת ארנונה – לא עשיתם

מיכאל ביטון:  יוקר המחייה, אפילו חוק אחד לא הבאתם בחוק ההסדרים

מיכאל ביטון:  ועדה ליוקר המחייה בראשות ראש הממשלה לא עובדת

מיכאל ביטון:  ועדה ליוקר המחייה של שר האוצר לא עובדת

מיכאל ביטון:  שר האוצר, שר הכלכלה, לא בא לוועדה של ראש הממשלה

מיכאל ביטון:  אתה אומר לי שהכול טוב, שאתם מתפקדים? אבל לא על זה אני רוצה לדבר איתך, אני מדבר על תשומת לב שכל הציבור - - -     

ארז מלול: את החלב לא הזכרת

מיכאל ביטון: החלב שאתה עושה עכשיו מכסים, אתה בעד זה?     

ארז מלול: למה לא?     

מיכאל ביטון: אתה בעד לפגוע במחלבה בגולן?      

ארז מלול: יש איזונים

מיכאל ביטון: איזה איזונים? היא יכולה למכור חלב ולא מזמינים ממנה חלב

ארז מלול: איזונים

מיכאל ביטון: הצלנו מחלבה בגולן, פה בוועדת כספים, והיא יכולה לתת חלב

מיכאל ביטון:  הרשתות לא מזמינות, רמי לוי כדי להראות חוסר, כדי לקבל רישיון יבוא של חלב

מיכאל ביטון:  לך תבדוק בגולן, הוא יכול לתת חלב, לא מזמינים ממנו

מיכאל ביטון:  מחלבה שאנחנו הצלנו פה בכנסת לפני שלושה חודשים

ארז מלול: דיונים על הבנייה הכפרית קיימנו בוועדת הפנים? גם כי אחרי זה פגישה - - -     

מיכאל ביטון: גם אני קיימתי דיונים, מי הציל את המתפרות של הצפון, אתם? אנחנו הצלנו אותם

ארז מלול: יופי, כל הכבוד

מיכאל ביטון: מי הציל את חדר המיון הקדמי בקרית שמונה? כל בעיה שאנחנו - - -     

ארז מלול: אתה יודע מה אומרים במרוקאית? "עביאת קום"

מיכאל ביטון: יפה

מיכאל ביטון:  אבל אתה לא נתת לי להגיד לך את הדבר שמפריע לי

ארז מלול: כן

מיכאל ביטון: כשתסיים את הטלפון אדבר איתך

מיכאל ביטון:  למה אין לו מחליף? אין מי שיחליף אותו

מיכאל ביטון:  שלא תהיה עילה לבג"ץ, יושב-ראש הוועדה ענה לטלפון בזמן ההסתייגויות, זו עילה לבג"ץ, הוספת להם עילה

ארז מלול: זה לא

מיכאל ביטון: אני מבקש למחוק את זה מהווידאו

ארז מלול: לא סביר

מיכאל ביטון: לא סביר בהחלט, בהחלט

מיכאל ביטון:  אימא שלי הייתה אומרת שילוב של בכלל ובהחלט, היא הייתה אומרת: "ביחלט", "ביחלט"

מיכאל ביטון:  תדע, מה שעשית זה לא בכלל ולא בהחלט

ארז מלול: אני מתגעגע לאנשים האלה

מיכאל ביטון: עכשיו תשמע: אתמול עשינו פה דיון על אסון צפית

מיכאל ביטון:  באו הורים של הילדים הזכים והטובים האלה שלא טעמו טעם חטא, ובדרך להתמיין להגיע למכינה, שמונה מהם, הם היו עוד תיכוניסטים, רק שניים היו חברי המכינה, נהרגים באסון איום

מיכאל ביטון:  ומי שנאשם בו עכשיו בבית משפט ויצטרך להוכיח את חפותו

מיכאל ביטון:  אבל התגלה שם מצב לא נורמלי

מיכאל ביטון:  עד כיתה י"ב בבית ספר, אתה דואג לביטחון הילדים

מיכאל ביטון:  משרד החינוך, יש להם אחלה נהלים, חוזרי מנכ"ל וכללים וחדר מצ"ב ולשכה לתיאום טיולים

מיכאל ביטון:  ואם אתה חינוך בלתי פורמאלי, הוא גם קשור למשרד החינוך, מינהל חברה ונוער, חברה למתנ"סים, חברה ממשלתית

מיכאל ביטון:  עד י"ב אתה יודע שאתה שולח ילד, מישהו בודק את הבית ספר

מיכאל ביטון:  כל שנה כראש עיר היינו בודקים מפגעי בטיחות, מביאים יועץ בטיחות, מתקנים, בלטות, תקרה נופלת – ככה אתה דואג לחינוך של ילדים

מיכאל ביטון:  בצבא, אתה חייב לעסוק בבטיחות, יש קצין בטיחות, מדרגת חטיבה יש קציני בטיחות ממונים בגדוד, בכל תרגיל בטיחות

מיכאל ביטון:  איפה אתה רואה בעיה? במכינות

ארז מלול: אין קצין בטיחות במכינות? אין חובה?     

מיכאל ביטון: אין חובה

מיכאל ביטון:  איש הישר בעינו יעשה

מיכאל ביטון:  קמה ועדת חקירה, קיבלה סמכויות של ועדת חקירה משר המשפטים בפועל, בני גנץ, לא נתנו לה בהתחלה, לא קמה

מיכאל ביטון:  הנגבי הקים את זה כשר ההתיישבות

מיכאל ביטון:  האירוע קרה באחריות בתקופה שהמכינות היו במשרד החינוך, העבירו בהסכם הקואליציוני את המכינות - - -     

ארז מלול: מי היה שר החינוך?     

מיכאל ביטון: בנט

מיכאל ביטון:  העבירו את המכינות להתיישבות, הנגבי הקשיב להורים והקים ועדה, לא היו לה סמכויות

מיכאל ביטון:  פנו לשר המשפטים גנץ, אמר: סמכויות של ועדת חקירה

מיכאל ביטון:  הוועדה הזאת הביאה דוח ביניים, אחרי זה הביאה דוח מסכם במרץ וקראנו אתמול לשלושה נציגי משרדי ממשלה

מיכאל ביטון:  חמש וחצי שנים אחרי האסון עם ההורים שנמצאים ועם הכאב והאובדן שלהם וצער גדול, אבל למה הם באים לכנסת? להציל את הנפש העתידית, את הילד או הילדה שעלולים להיפגע

מיכאל ביטון:  ואז אתה שואל את המשרדים, האם עשיתם תקנות וחוקים לבטיחות? לא, אנחנו לומדים

מיכאל ביטון:  שואל את המשרד החינוך: האם אתה אחראי לביטחון של המכינות? הוא אומר: לא; העברתי להתיישבות

מיכאל ביטון:  אבל, מרכז הטיולים ואישור טיולים אצלי, אני נותן להם שירות והדרכות

מיכאל ביטון:  האם אתה אחראי על זה: לא

מיכאל ביטון:  האם אתה הסמכות: לא

מיכאל ביטון:  אז למה אתה עושה את זה? כי, מה אני אעשה? ככה הוא עונה

ארז מלול: יש לי עומס מלא

מיכאל ביטון: לא, הפוך, הוא לא חייב לפי חוק

ארז מלול: אהה, הוא לא חייב

מיכאל ביטון: אבל אין תשתית במשרד שם לבטיחות, אז הוא עוזר להם

מיכאל ביטון:  אבל מה זה רצון טוב להציל חיים, על פי רצון טוב? אתה הולך להתיישבות, האם הבאתם תקנות וחוקים לבטיחות? ההוא אומר: אנחנו לומדים את הדוח

מיכאל ביטון:  מה לומדים? כל יום שעובר

מיכאל ביטון:  אחרי זה אתה שואל את משרד הביטחון, ואני הייתי שר במשרד הביטחון והעבירו את המכינה להתיישבות, וההתיישבות אומר: אין לי שום כסף לתת להם ביטחון, הדרכות

מיכאל ביטון:  אז אני, משרד הביטחון, משרד חזק, מקבל החלטה: נממן את הבטיחות, זו לא אחריותנו, אבל נממן שלא תהיה שנה בלי הדרכות בטיחות

מיכאל ביטון:  מועצת המכינות אומרת: אני מבקש ודורש מהם לעשות, מי שרוצה להיות חלק במכינות, חייב לעשות אישור בטיחות בטיולים, גם אם זה לא לפי חוק

מיכאל ביטון:  אז אני שואל: אבל איזה מכינות? מכינות שנתיות

מיכאל ביטון:  מה עם חצי שנתיות? משרד החינוך

מיכאל ביטון:  האם הם צריכים חצי שנתיות להביא על פי חוק היתר טיולים? הוא אומר: לא

מיכאל ביטון:  אבל זה שלכם

מיכאל ביטון:  הוא אומר: כן, אבל זה בתמיכות

ארז מלול: דרך תמיכות

מיכאל ביטון: מעניין אותנו עכשיו תמיכות?      

ארז מלול: חיי נפשות

מיכאל ביטון: עכשיו אתה רואה איך נושא - - -     

ארז מלול: דרך אגב, מי שקרא את המאמר של סולברג, לכן הוא מחלק בין נבחרי ציבור לפקידים

ארז מלול:  הפקידים הוא אומר – אף אחד לא יכול לפטר אותם

ארז מלול:  הם לא עומדים למבחן הציבור

ארז מלול:  עובדים בקצב שלהם

ארז מלול:  מחליטים לפעמים, אני לא רוצה ליצור הכללות, החלטות שרירותיות

מיכאל ביטון: יש גם אנשים טובים

ארז מלול: אני אומר לפעמים

ארז מלול:  רק שהם צריכים לעמוד במבחן הסבירות כי כל מה שאמרת על הפקידים האלה, זה החלטה לא סבירה, הם צריכים פשוט לעצור

ארז מלול:  האחריות - - -     

מיכאל ביטון: אגיד לך שני דברים מעשיים: מספיק שנביא עכשיו - - -     

ארז מלול: - - - זה בדיוק לעניין שלנו

מיכאל ביטון: קודם כל עשו טעות ששמו מכינות חצי שנתיות במשרד החינוך ושנתיות בהתיישבות

מיכאל ביטון:  ושנות שירות – ש"שינים – אין עליהם בטיחות, ושירות לאומי לא ברור מי אחראי על הבטיחות

מיכאל ביטון:  פיצלו הכול

מיכאל ביטון:  אני בא ואומר: שים את כל המכינות במשרד אחד שיעשה גם בטיחות וגם ניהול כוללני

מיכאל ביטון:  לא שמת? תוודא שעל פי חוק כל מכינה או שנת שירות או שירות לאומי, מחויבת למרכז החירום והבטיחות של משרד החינוך

מיכאל ביטון:  כפופה בהיבטי בטיחות למשרד, כפופה בחוק

מיכאל ביטון:  והיא תהיה חייבת להוציא היתר טיולים וגם המבנים שלה ייבדקו על ידי משרד החינוך

מיכאל ביטון:  איך זה לא קורה? אתה צודק שאנשי מקצוע היו צריכים לטפל

מיכאל ביטון:  עברו שנים

מיכאל ביטון:  המצב הפוליטי, חילופי ממשלות

ארז מלול: כל זה לא קשור

מיכאל ביטון: אבל עכשיו יש שרים בתפקיד

מיכאל ביטון:  אם הייתי שר ההתיישבות או שר החינוך

ארז מלול: הפקיד היה אומר לך: בקצב שלי

מיכאל ביטון: לא, חיי אדם

ארז מלול: השר יכול לפטר את הפקיד? הרי מה אתם אומרים?      

מיכאל ביטון: לא, הוא צריך להגיד לנו

ארז מלול: עכשיו הוא צריך לפטר - - -     

מיכאל ביטון: אבל הוא צריך להגיד לנו שהוא מטפל בזה

ארז מלול: מטפל, אבל הפקיד - - -     

מיכאל ביטון: הוא צריך להגיד לנו: אני תוך חודשיים מביא תקנה של בטיחות

ארז מלול: זאת הבעיה

מיכאל ביטון: אגב בסוף הם יישאו באחריות

מיכאל ביטון:  בסוף חס ושלום - - -     

ארז מלול: כולה עילה רק - - -     

מיכאל ביטון: חס ושלום אנחנו נראה אסון בקבוצות של מכינות ושנת שירות ושירות לאומי, אסון בטיחותי, חמש וחצי שנים אחרי אחד האסונות הכבדים שהיו לנו בגילאים האלה ונשאל איך לא הביאו את החוקים והתקנות

מיכאל ביטון:  המחיר שלנו ככנסת וכממשלה שכל תשומת הלב ברפורמה המשפטית ומעט מדי נשאר לחיים עצמם, ואני יודע, אתה היית איתי בדברים של החיים עצמם

מיכאל ביטון:  אבל אנחנו רוצים שהמדינה תסיט את האנייה ממריבות בין קבוצות ובין זהויות, ומצב כלכלי לא טוב ואיום על האחדות בצבא וכולי, קחו את האנייה למקום יותר טוב

מיכאל ביטון:  ומי הקברניט? ראש הממשלה

מיכאל ביטון:  הוא יעצור או ימשיך

מיכאל ביטון:  הוא יבלום או יאיץ

מיכאל ביטון:  נכון, יהיו עליו לחצים, ואתה יודע מה? יש צדק בלתקן את מערכת המשפט

מיכאל ביטון:  התביעה הזאת צודקת

מיכאל ביטון:  תעשו את זה איתנו ביחד, אנחנו פתוחים לתהליך הזה

מיכאל ביטון:  אבל אתם רצים קדימה כאילו אין מחר, ואנחנו משלמים על זה במצב של המדינה

ארז מלול: אריאל קלנר יחליף אותי

ארז מלול:  נהניתי מכם

אריאל קלנר: כן, חבר הכנסת שוסטר

אלון שוסטר: תודה רבה, שלום לממלא המקום הטרי, אני מניח שכמו כל עם ישראל, אני מביט במציאות ומדוכדך

אלון שוסטר:  ואני שואל את עצמי, מה הרווח הגדול, אדוני היושב-ראש, שבגללו על פי סדר העדיפות אנחנו גורמים מועקה נפשית למיליוני ישראליים

אלון שוסטר:  לאחר מכן אנחנו פוגעים בשמה הטוב של מדינת ישראל בעולם ובפרט בקרב ידידינו הטובים שהם בני בריתנו הקריטיים לקיומנו, בוודאי לביטחוננו

אלון שוסטר:  כלכלה נפגעת וחס ושלום גם תיפגע

אלון שוסטר:  והביטחון, הביטחון שלנו, הביטחון השוטף, לו הייתי מבין פרט לתחושה של "מגיע לנו", אז הייתי אומר אוקיי

אריאל קלנר: אתה לא מבין?     

אלון שוסטר: לא, אני לא מבין

אלון שוסטר:  אדע אם יהיה לי זמן

אריאל קלנר: אסביר לך

אריאל קלנר:  אם תרצה אני כאן

אלון שוסטר: ככל שיהיה זמן

אלון שוסטר:  אני מודע ואני יודע לומר שבני ישראל שהלכו לקלפי, לא הלכו לקלפי על זה

אלון שוסטר:  נכון שהיה ניסיון ומתקיים ניסיון ממושך של עשרות שנים, עם גילויים מזעזעים מבחינתי, בשיסוי ובליבוי מדנים שבא לידי ביטוי גם עכשיו

אלון שוסטר:  פתאום מה שחשוב זה לא מה שראש הממשלה של כולנו שהציג, נדמה בשלושה-ארבעה, עם הצגת הממשלה, זה היה שבוע לפני הצגת המתקפה הפרועה ששר המשפטים הודיע עליה מבעוד מועד על ערכי מגילת העצמאות

אלון שוסטר:  כשראש הממשלה הציג בפני עם ועולם

מיכאל ביטון: שים לב, קלנר, שהמחנה הממלכתי פה הולך לנהל אותך בשעה הקרובה

מיכאל ביטון:  רק שתבין את המציאות

מיכאל ביטון:  אבל ממלכתיים

יפעת שאשא ביטון: אל תגיד לו את זה

אלון שוסטר: ובכן, ראש הממשלה, אני זוכר את זה היטב, משום שאני זוכר את עצמי בוחן באופן ענייני לגמרי כפטריוט ישראלי, מה הממשלה שאיתה נאבקנו, מה ראש הממשלה, אומר אילו הנושאים שעליהם אני מדבר

אלון שוסטר:  ואני זוכר את תחושת ההקלה שלי

אלון שוסטר:  אמרתי, וואלה, אלו הנושאים הנכונים

אלון שוסטר:  אגב, היו אלו הנושאים, ואפשר לציין עוד יתרון, שהם קוהרנטיים עם מה שדובר לפני הבחירות על ידי הליכוד

אלון שוסטר:  זה נכון שהציונות הדתית וחלקה דיברו גם על האירוע המזעזע הזה

אלון שוסטר:  אבל השר לוין, שר המשפטים, הופיע ואמר מילה משמעותית על מה שהוא הולך לבצע, על ההתעללות הזאת במדינת ישראל ובנפש האומה? מילה לא הייתה

אלון שוסטר:  וראש הממשלה דיבר בצדק על מה שקראנו משילות, וקוראים משילות, ביטחון פנים

אלון שוסטר:  והוא דיבר בצדק על יוקר המחייה, פרשה כאובה שצריך לעסוק בה כל הזמן, באיזונים מתאימים

אלון שוסטר:  והוא דיבר על המזימה האיראנית לפתח נשק גרעיני כנגדנו ושלל המזימות האחרות במזרח התיכון, של ההנהגה, לא של העם האיראני, אלא של ההנהגה הקיצונית הזו

אלון שוסטר:  והוא דיבר גם על אופטימיות, על הרחבת הסכמי אברהם להסכמי שלום נוספים

אלון שוסטר:  וכל יעד – בובה

אלון שוסטר:  בזה אנחנו היינו אמורים להשקיע את זמננו ולא בביזת הזמן הלאומי שלנו

אלון שוסטר:  מה אנחנו עושים פה עכשיו? אנחנו היינו צריכים לעסוק בנושאים אחרים לחלוטין

אלון שוסטר:  בדיוק בארבע הנקודות שהציג בפנינו ראש הממשלה

אלון שוסטר:  ובמקום זה, במקום לעסוק בדרך הראויה, בדרך המלך, כאשר עוסקים בכללי משחק, אז מרכיבים, למשל, תחת כנפי הנשיא, וזה יכול להיות במקומות אחרים לחלוטין, דנים בלי לחץ של צורך בתקנונים מיוחדים כדי לתת לכל אחד את האפשרות לדבר, אלא בנחת, משום ששינויים חוקתיים, ומדובר פה על שינויים חוקתיים, יש מי שקורא לזה רפורמה, ויש מי שכמוני קורא לזה הפיכה, גם בגלל התכנים, אבל גם בגלל התהליך

אלון שוסטר:       התהליך הוא מוטרף, הוא התחיל בבליצקריג

אלון שוסטר:  במהלומה רבת רכיבים והוא ממשיך בטקטיקה אחרת

אלון שוסטר:  ותכניו נוקשים

אלון שוסטר:  הרי ברור לכל בר בי רב שהנושא המדובר הוא נושא לגיטימי

אלון שוסטר:  אלא שהוא צריך להיות בהיותו אירוע חוקתי, מתאים למלאכת המרכבה שבה אנחנו עוסקים, כלומר במבנה השלטוני של מדינת ישראל, ואמירה כגון: זה נושא יחסית קטן ולכן אפשר להחליט לגביו, הוא נכון בתנאי שהבורג הקטן הזה, אם אתה מוציא אותו, ופה מדובר על שליפתו, לא הורג את השעון כולו, את המכונה כולה

אלון שוסטר:       והדבר השני שמדובר בבורג קטן, אלא שפה מדובר בבורג ענק ורב משמעות שהוא קיצוני עוד יותר ממה שדובר בהתחלה, בוודאי קיצוני יותר ממה שדובר בו במתווה הנשיא שראה את המכלול

אלון שוסטר:  ולגביו אמרנו, הרכיבים המשמעותיים של האופוזיציה: בואו ניכנס לדבר, לא מסכימים על הכול, אבל מוכנים לדבר

אלון שוסטר:  ובתהליך הזה, אנחנו לא רק משסים, אלא גם – בזה אעצור, כי אני רואה שחברתי הגיעה ואני צריך ללכת הלאה – שמה שמטריד אותי ואמרתי כך במליאת הכנסת לא פעם, זה שמיליוני ישראלים שהם לא היחידים שמשרתים ולא היחידים שמייצרים, ולא היחידים ששופכים את זמנם, זיעתם, יצירתם ודתם, אבל הם הורסים את זה

אלון שוסטר:  אותם מיליונים או מאות אלפים שבחלקם ברחוב, מרגישים שנשמטת האדמה מתחת לרגליהם

אלון שוסטר:  הם מרגישים שערכים מקודשים להם, מקועקעים, מושפלים

אלון שוסטר:  זה לא ראוי, הם לא היו יוצאים כך לרחובות על עניינים ראויים יותר, ואני אומר לך בתור מי שחשב שמלחמת לבנון היא מלחמה ארורה מהרגע הראשון

אלון שוסטר:  ככה חשבתי אז

אלון שוסטר:  הייתי אדם צעיר, קצין, נכה צה"ל, ויצאתי להתנדב למלחמה הזו בטרמפים

אלון שוסטר:  מלחמה שממשלה שלא בחרתי בה, יזמה אותה

אלון שוסטר:  במצח נחושה, מלחמת שולל

אלון שוסטר:  אבל מותר לממשלה לעשות כל כך הרבה דברים בניגוד למה שאנחנו אומרים ושום יועץ משפטי לא מפריע לה לפתוח במלחמה, לכרות שלום, להקים התיישבויות או התנחלויות שנויות במחלוקת או להסיר אותן במהלך מעורר מחלוקת

אלון שוסטר:  אבל את כללי המשחק, אדוני היושב-ראש, מבצעים בנחת ובהסכמה רחבה או ממתינים לשעת כושר

אלון שוסטר:  תודה

אלעזר שטרן: להמשיך?     

אריאל קלנר: תחליטו ביניכם

אלעזר שטרן: אדבר קצת

אלעזר שטרן:  בהמשך לדברים הקודמים, ממלא מקום היושב-ראש, אני רק אגיד לך, מיכאל, אם היו, האמת גם לא רוצים שיקשיבו

אלעזר שטרן:  חבר הכנסת קלנר, למה אני אומר "לא רוצים שתקשיבו"? בגלל שיושב-ראש הכנסת אמר אתמול וזה שודר

אלעזר שטרן:  שאלו אותו: מתי נחשפת – אני חוזר על מה שאמרתי קודם, אתה לא היית פה, אתם לא מעבירים הכול אחד לשני

מיכאל ביטון: תדאג שכל אחד ישמע את זה במשמרת שלו

אלעזר שטרן: שאלו אותו מתי אתה שמעת – שמעת את זה השרה לשעבר שאשא ביטון?     

יפעת שאשא ביטון: אקשיב עכשיו

אלעזר שטרן: תשמעי

אלעזר שטרן:  שאלו את יושב-ראש הכנסת, מתי שמעת על התוכנית של יריב לוין, על המהפכה, על הפוגרום, כל אחד ימצא לזה מילה אחרת, מה התשובה שלו הייתה? כשאת ואני שמענו, כשהציגו את זה במסיבת העיתונאים

יפעת שאשא ביטון: זה לא מפתיע

אלעזר שטרן: הוא נשאל אחר כך: ומתי היה דיון על זה? היה לפני דיון בסיעה, אולי לא היית בדיון? הוא אומר: לא היה דיון

אלעזר שטרן:  אלה מכונות הצבעה על דבר שלא רק שלא שאלו אותם, דבר שהם רואים שהערכות המצב קרסו

אלעזר שטרן:  הרי אם נתניהו היה יודע, לא שיצאו 200,000 לרחובות, 28 שבועות, 300 או 400 או 500 אלף, אם הוא יודע שיומיים יצאו 30,000, שהבורסה לא תיפול כמו שהיא נפלה, שהדולר לא יתרסק כמו שהוא התרסק, שנגיד בנק ישראל לא יצפה – הוא לא היה עושה את זה

אלעזר שטרן:  אבל מה לעשות, ואלה, כאילו – מרימים את היד, מורידים את היד

אלעזר שטרן:  לא באים לדיונים בוועדות, הם לא רוצים לשמוע

אלעזר שטרן:       אני רוצה לדבר איתך על משהו אחר טיפה לפתוח

אריאל קלנר: לא מתאים לך אלעזר, לפחות ברמה האישית ביננו, לזלזל

אריאל קלנר:  אני אגיד לך משהו, אני לפחות מתייחס אליך

אריאל קלנר:  אני מתייחס אליך כאדם שאני חולק על רוב עמדותיו, חלק אני מסכים, חלק אני לא מסכים, אבל אני חושב שאתה אדם ענייני

אריאל קלנר:  למה אתה לא מכבד אותי כאדם ענייני? תחלוק עלי

אלעזר שטרן: חבר הכנסת קלנר, אתה לא שמעת?      

אריאל קלנר: קראת לי מכונת הצבעה

אלעזר שטרן: ההפך

יפעת שאשא ביטון: הוא מכבד אותך, הוא רק אומר בשבילך שחבל שבסיעה שלכם לא מכבדים אתכם כפי שנכון שיהיה

יפעת שאשא ביטון:  כי אגב, אני רק אחזק את חבר הכנסת אלעזר שטרן, הם גם דיברו על כך שלא היו דיונים בתוך ישיבות הסיעה

יפעת שאשא ביטון:  וכשהתחילו דיונים אז הם התפוצצו ואז פיזרו את הסיעה

יפעת שאשא ביטון:  וכשראו שגם הדברים קצת, והקרקע רועדת אז בכלל לא כינסו את הסיעה כדי שלא יגיעו לדיון

אריאל קלנר: בוא אולי אסביר - - -     

אלעזר שטרן: לא, תן לי, אחרי זה תוכל דבר על חשבון הזמן שלנו

אלעזר שטרן:  אני רוצה להגיד לך דבר אחד: מה שאני אומר לך זה דווקא מתוך זה שאני מכבד אותך ולכן אני לא מבין

אלעזר שטרן:  מתוך זה שיש לי כבוד אליך, אני לא מבין איך אתה מוכן להצביע על משהו שאתה רואה את התוצאות שלו, רק את חלקם בינתיים

אלעזר שטרן:  לא שתפו אותך, לא שאלו אותך, אני אומר לך שאנחנו בתור סיעה שאתם קוראים לה לא דמוקרטית, לא היו מעזים לעולם לעשות לנו דבר כזה, מעולם לא היה

אלעזר שטרן:  דיונים שאני מכיר אצלנו, ואני לא אומר שמכל התוצאות מרוצה

אלעזר שטרן:  אף אחד לא היה מעלה – אתה יודע על איזה חוקים אנחנו מדברים אפילו השבוע? אתה חושב שעל דבר כזה, על מהפכה כזאת, היה מישהו אומר משמעת סיעתית או קואליציונית בלי שהיה דיון על זה? עכשיו אתה אומר שאני מזלזל בך? אני לא רוצה שאתה תזלזל בעצמך, אני לא מזלזל בך

אלעזר שטרן:  אני מתוך כבוד אליך אומר: תראה איך זלזלו בך

אלעזר שטרן:  אבל לא אני אומר - -      

אריאל קלנר: אז תן לי את הכבוד לענות לך על זה

אלעזר שטרן: - - אומר יושב-ראש הכנסת את העובדות

אלעזר שטרן:  אלה העובדות

אלעזר שטרן:  אתה לא תגיד משהו שסותר, אתה יכול לתרץ וכולי

אלעזר שטרן:  רק אוסיף על זה ואתן לך מהדקות שלנו כמה שתרצה

אלעזר שטרן:  כיוון שהתייחסתי לחברת הכנסת, תמיד אני מתייחס אליה גם כשרה לשעבר, אני רוצה ללכת על התפקיד הזה ולקחת אותך לעוד מקום

אלעזר שטרן:  אמרנו עד עכשיו שלא היה דיון בסיעה, לא היה דיון במפלגה

אלעזר שטרן:  יושב-ראש הכנסת שמע על זה בטלוויזיה

אלעזר שטרן:  אני רוצה להגיד לך עוד משהו, איפה לא היה עוד דיון: גם לא היה דיון בממשלה

אלעזר שטרן:       חבר הכנסת קלנר, באופן אישי אני מאחל לך הרבה הצלחה, אני לא מאחל לך שתשב בממשלה

אלעזר שטרן:  דרך אגב, אגלה לך מה שאת לא מכירה, אני לא יכול להגיד הרבה, אבל מתוך הקואליציה, אמרו לי החברים שלנו באיזה מדינה אירופאית שיש לה קשרים מצוינים עם ישראל וקהילה יהודית פורחת, אמרו לי: גם אם יציעו לך להיות שר, שלא תעז בממשלה הזאת להיות שר

אלעזר שטרן:  הוא חבר כנסת מהקואליציה

אלעזר שטרן:  הוא אומר: שלא תעז להיות שר

אלעזר שטרן:  אמנם תהיה שר, לא משנה עוד כמה, חצי שנה-שנה, שלוש שנים – אבל לדיראון עולם זה ייזכר לך שהיית שר בממשלה ההרסנית, המחרבת, הלא יודע מה

אלעזר שטרן:      חבר הכנסת קלנר, אני רוצה להגיד לך למה אמרתי לחברת הכנסת שאשא ביטון כשרה לשעבר, וגם חבר הכנסת ביטון כמובן שער לעניין הזה וגם אורית מכירה את זה, ישבנו מסביב לשולחן הממשלה, אתה יודע מה המשמעות שהממשלה מביאה חוק? שולחים תזכיר חוק, יש התייחסויות של הגופים

אלעזר שטרן:  יש גופים שבאופן קבוע מתייחסים, היועץ המשפטי לדוגמה, אבל זה נגיד רציתם לעקוף

אלעזר שטרן:  אבל יש משמעויות לחוק, אז כל משרד ממשלתי שחושב שלחוק יש לו משמעות כלפיו, יש התייחסות

אלעזר שטרן:  יכול להתייחס יושב-ראש המל"ל אם הוא חושב  שהוא צריך להיות נוכח בישיבת ממשלה הזו

אלעזר שטרן:  יכול להתייחס שר האוצר

אלעזר שטרן:  יכול להתייחס כמובן שר המשפטים

אלעזר שטרן:  יכול להתייחס שר הביטחון, להגיד מה זה יעשה לצבא

אלעזר שטרן:  יכול להתייחס שר הכלכלה, להגיד מה זה יעשה לכלכלה, כמו שאנחנו רואים

אלעזר שטרן:  יכול להתייחס שר הבריאות, להגיד רופאים יעזבו את בתי החולים או לא תהיה הגנה לרופאים כתוצאה מהחוק הזה

אלעזר שטרן:  יכולים להיות כל מיני דברים

אלעזר שטרן:  שר הביטחון יגיד: לא רק שזה יפלג את הצבא, לא תהיה לי הגנה לחיילים בדובדבן, לחיילים במגלן, לחיילים בגולני, לטייסים, אלה שתוך כדי משימתם, למרות שחייל צה"ל כמובן לא מכוון על בלתי מעורבים, אבל יכולים להיפגע בלתי מעורבים, אבל יש להם הגנה של מערכת המשפט

אלעזר שטרן:  יכול להגיד אותו שר, נגיד שר הביטחון: אני נגד החוק הזה בגלל שהוא יסיר את ההגנה מחיילי צה"ל

אלעזר שטרן:  לא היה דיון כזה

אלעזר שטרן:  לא בסיעת הליכוד, לא בליכוד, לא בממשלת ישראל

אלעזר שטרן:  אתה יושב כאן עכשיו על הכיסא שלך - - -     

בועז טופורובסקי: גם לא בוועדות הכנסת

אלעזר שטרן: נגיד שהיה סוג של דיון

אלעזר שטרן:  אבל לא הביאו לשם את המומחים

אלעזר שטרן:      אתה יושב כאן על הכיסא שלך, מכונת כיסאות כאילו, לפני שאתה הופך להיות מכונת הצבעות

אלעזר שטרן:  על חוקים שאני אמרתי קודם, בשפה שלי כחייל או כמפקד – זו פקודה בלתי חוקית בעליל להגיד לי להצביע לחוק הזה

אלעזר שטרן:  ואני מסיים בגלל שחברת הכנסת ביטון כבר התחממה על הקווים קודם – רק להגיד לך שכל הדברים האלה נעשו דווקא מתוך כבוד אליך

אלעזר שטרן:  יש חברי כנסת, אני אומר לך את האמת, שרות בממשלה, שרים, שלא הייתי מדבר איתם

אלעזר שטרן:  אין לי מה לדבר איתם

אלעזר שטרן:  במליאה, אתה יודע, אני אומר להם כבוד השר, גם אם אין לי כבוד

אלעזר שטרן:  כל מני כאלה נהלים

אלעזר שטרן:  אין לי מה לשכנע אותם

אלעזר שטרן:  אנחנו לא חולקים, להבדיל ממך, את אותה מערכת ערכים

אלעזר שטרן:  הם שרים, שרות בממשלה – יש לנו מערכת ערכים שונה לחלוטין

אלעזר שטרן:  אין למה לדבר איתם, דוגרי

אלעזר שטרן:  אבל דווקא להבדיל ממה שחשבת, מתוך הערכה אני כן אומר לך את הדברים

אלעזר שטרן:  הרי מה אנחנו יכולים לעשות? אין פה, אתה היחיד פה

אלעזר שטרן:  הטלוויזיה כבר נמאס להם

אריאל קלנר: משדרים, לא?     

אלעזר שטרן: ערוץ הכנסת, עזוב אותך

אלעזר שטרן:  יש לי כבוד אליו, אבל לא עושים פה – אנחנו יכולים, אנחנו צריכים להעביר את הזמן, יכולנו לעמוד פה ולקרוא ספר

אלעזר שטרן:  תקרא את פרשת השבוע, תקרא את אגדות החורבן, תקרא את קינות ל-ט' באב, יש הרבה מה לקרוא בדיונים האלה

יפעת שאשא ביטון: שמתכתב עם המציאות

אלעזר שטרן: כן, ברור

אלעזר שטרן:  אנחנו אומרים: אוקיי, נכבד אתכם

אלעזר שטרן:  נדבר לעניין

אלעזר שטרן:  למרות שגם על אלה 'אני בוכייה עמי עיני ירודה מים', גם כן מתכתב עם העניין

אלעזר שטרן:  אייכה ישבה בדד – מול היחסים עם ארצות הברית ואירופה גם מתכתב עם העניין

אלעזר שטרן:  יכולתי להביא לך הרבה

אלעזר שטרן:  מהתנ"ך, מהקינות, ממה שאתה רוצה

אלעזר שטרן:  אבל אמרתי, בוא, בגלל שיש לנו, ואולי פעם אתה יודע, תעשה שחזור של מה ששמעת כשהכריחו אותך לשבת עוד כאן בתורנות

אלעזר שטרן:  אולי פעם תקשיב למשהו

אלעזר שטרן:  אתה יכול לשבת כאן עד שהמחרב הגדול יבוא לשבת כאן

אלעזר שטרן:  תודה

אריאל קלנר: משפט אחד כי אני לא רוצה לקחת את הזמן של יפעת, שלפחות במקרה שלי, יש הצבעות שאני מצביע פה כמו שאתה מכיר, לפעמים חבר כנסת מצביע הצבעות קואליציוניות, יש משמעת קואליציונית, אתה חלק מקבוצה, אתה 100% בזה, 80% בזה, בסדר, אם זה משהו עקרוני לגמרי שאתה נגד אז יש בעיה

אריאל קלנר:  אבל אתה חלק מקבוצה

אריאל קלנר:  בעניין הזה של הרפורמה במערכת המשפט, מבחינתי לפחות, אני חבר כנסת צעיר - - -     

אלעזר שטרן: לא מאמין שעל החוק שאתה מביא עכשיו שאנחנו דנים בו, בנוסח שאנחנו דנים בו, אתה בעדו

אלעזר שטרן:  לא מאמין

אריאל קלנר: אני אומר לך שהרבה מאוד שנים, והיום בעידן פייסבוק, אפשר למצוא גם דברים שאנשים כתבו, ואתה יכול למצוא דברים שאני כתבתי, עשר שנים אחורה ו-12 שנים אחורה, ו-14 שנים אחורה, הרבה מאוד שנים

יפעת שאשא ביטון: על מערכת המשפט, לא על התהליכים שמתרחשים עכשיו

יפעת שאשא ביטון:  אלה שני דברים שונים

אריאל קלנר: על התיקונים שנדרשים במערכת המשפט

אריאל קלנר:  השקעתי בזה זמן של קריאה, של הבנה ולימוד

אריאל קלנר:  ואגב, הרבה מאוד, בלפחות בחלק מהמפלגה שלך, אנשים שנמצאים, אפילו ישבתי איתם לשיחות והסבירו לי, לימדו אותי, כמה דברים צריך לתקן

אריאל קלנר:  חלק מהם זה ממש מה שעכשיו, ממש מה שעכשיו, על סבירות ממש

יפעת שאשא ביטון: תקשיב, אתה חובש כיפה, אני כבר קצה נפשי מכל חובשי הכיפה פה שמשקרים בלי למצמץ בכלל

אריאל קלנר: אגיד לך עם מי ישבתי מהמפלגה שלך?     

יפעת שאשא ביטון: תקשיב, אני אומרת לך - - -     

אריאל קלנר: אנשים שהיו פעם במפלגה שלי

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה מדהים? שאתם כל כך - - -     

אריאל קלנר: את קוראת לי שקרן? את אומרת שאני משקר?     

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שמה שאתה אומר עכשיו הוא לא אמת

אריאל קלנר: לא אמת?     

יפעת שאשא ביטון: אני לא אומרת לך שקרן, כי אימא שלי לא מרשה לי להגיד את זה

אריאל קלנר: טוב, בסדר, שקרן, תגידי מה שאת רוצה, יש לך זכות דיבור

אריאל קלנר: אמרתי      

יפעת שאשא ביטון: פעם אמרתי בשידור 'שקרן', קיבלתי טלפון, עוד לא הגעתי - - -     

אלעזר שטרן: אימא שלך צודקת

יפעת שאשא ביטון: אז אני רק אומרת שאתה לא אומר אמת

אריאל קלנר: את יכולה גם לנחש מי אמר את זה מהמפלגה שלך

יפעת שאשא ביטון: לא

יפעת שאשא ביטון:  אני רק יודעת - - -     

אלעזר שטרן: בגלל שהיא מנחשת - - -     

אריאל קלנר: לא אחד – שלושה

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת מה אתם מזמרים כל הזמן

יפעת שאשא ביטון:  אני רק תוהה, אם באמת החוק הזה הוא כל כך טוב, וכל כך כשר וכל כך נחוץ, ואתם כל כך מאמינים בו, ממתי אתם נותנים את הקרדיט למישהו אחר? לסולברג, לסער, כל הזמן אתם מנסים להיתלות במישהו כדי להכשיר או להלבין את השרץ הזה שאתם מביאים

יפעת שאשא ביטון:  תגידו, זה חוק של רוטמן

יפעת שאשא ביטון:  וואלה, רוטמן אומר: אני מאמין בו

יפעת שאשא ביטון:  זה חוק של רוטמן

יפעת שאשא ביטון:  נתניהו מאמין בו – שיגיד חוק של נתניהו

יפעת שאשא ביטון:  לוין מאמין בו – שיגיד חוק של לוין

יפעת שאשא ביטון:  אבל אתם יודעים שזה שרץ  שיוצא לכם תחת הידיים, אז אתם מנסים עכשיו להלבין את זה איכשהו

יפעת שאשא ביטון:  חלאס, לא יעזור

אריאל קלנר: למה זה נמחק עכשיו מהאתר של תקווה חדשה?     

יפעת שאשא ביטון: זה לא נמחק משום אתר של תקווה חדשה

יפעת שאשא ביטון:  יש מצע אחד רשמי שאנחנו עומדים מאחוריו, שהצגנו אותו בכל מקום, שמופיע עד היום בתוך האתר, ומאחוריו אנחנו עומדים

יפעת שאשא ביטון:  כל דבר אחר שאתם אומרים זה בדיוק כמו שאמרתם שביטלנו את התנ"ך, וזה בדיוק כמו 53 מיליארד לערבים וזה בדיוק עוד כל כך הרבה פייקים שאתם מוציאים רק כי זה תעמולה וכי מותר הכול

אריאל קלנר: אם זה בדיוק אותו דבר – אז טוב

יפעת שאשא ביטון: בוא, אני באמת לא רוצה

יפעת שאשא ביטון:  אני מוחלת על כל מה שכאן, אני רוצה להמשיך לכבד אותך

יפעת שאשא ביטון:  אל תיכנס לזה

יפעת שאשא ביטון:  תשחרר אותנו מכל השקרים, לפחות בשיח הזה, אנחנו פה בפורום מצומצם

אריאל קלנר: יפעת, אם את כל שאר הדברים את משווה למה שאמרתי עכשיו, את אומרת שאני אמרתי לא אמת, בסדר, טוב נו

אריאל קלנר:  אני מכבד אותך

יפעת שאשא ביטון: שום דבר מהדברים האלה הוא לא אמת

אריאל קלנר: טוב

יפעת שאשא ביטון: שום דבר הוא לא אמת במבחן המציאות

יפעת שאשא ביטון:  ואתה יודע מה עצוב? שבחוץ כל כך הרבה אנשים יודעים שזה לא אמת, וגם אתם יודעים שזה לא אמת, ואתם ממשיכים לקשקש את עצמכם לדעת שזה פשוט עלבון לציבור בישראל

יפעת שאשא ביטון:  אבל אני לא מתפלאת, כי אם לא הייתם חשים כל כך הרבה בוז ועלבון למדינת ישראל, לא הייתם עושים את מה שאתם עושים כשהמדינה בוערת

יפעת שאשא ביטון:       ברשותך אתחיל את דברי מבראשית ובצורה עניינית, למרות שאנחנו פה כי כביכול זה להעביר זמן, אני לא באתי להעביר זמן, אני באתי לומר את דברי בצורה עניינית, ואני מברכת על ההזדמנות הזו שניתנת לי להגיד אותה בצורה חלקה ושקטה, ואפילו בפורום מצומצם כזה

יפעת שאשא ביטון:  אפילו אחמיא לך, אני בהתחלה קצת נחמץ לבי שלא רוטמן יושב כאן, כדי שאוכל להגיד לו בפרצוף את כל מה שאני חושבת עליו ועל מה שהוא עושה, אבל מצד שני אני פתאום מזהה ברכה כי לפחות נחסכת ממני הזחיחות שלו, אז אני אולי אוכל להישאר רגועה במשך כל הדקות שאדבר

יפעת שאשא ביטון:  אני רוצה לפתוח את דברי בהתייחסות לדברים שלך, חבר הכנסת אלעזר שטרן, דיברת על שרים ועל להיות שר, איחלת לו להיות שר

אלעזר שטרן: אבל לא בממשלה הזאת

יפעת שאשא ביטון: לא נעים להגיד לך, נוצרה כזאת זילות של השרים, שזה לא כבוד בכלל

יפעת שאשא ביטון:  המחשבה שאומרים שאם תהיה ממשלה תהי שרה – לא עושה לי את זה

יפעת שאשא ביטון:  אין בזה שום דבר ממה שאנחנו הכרנו

יפעת שאשא ביטון:  אגב, לא מאז שאני הייתי ילדה שהייתה לזה איזה יראת כבוד, גם כשאני נכנסתי לכאן לכנסת, כחברת כנסת צעירה והסתובבתי כאן וכולי וראיתי שרים, הייתה לי יראת כבוד, אפילו שאני יושבת איתם באותו חדר ואנחנו מדברים ויושבים בפרסה וכולי, היה שם משהו

יפעת שאשא ביטון:  היום כשאני רואה את השרים שישנם, את הסגנון, את התנהגות, את מה שם עושים – וואלה לא כבוד להיות שר

יפעת שאשא ביטון:  נראה לי שאחרי הממשלה הזו, אם אי פעם אני ארצה להיות שרה, אצטרך איזה תקופת צינון כדי שנחזיר חזרה את העטרה ליושנה ואז יהיה אפשר להגיד, שוואלה להיות שר במדינת ישראל זה משהו

יפעת שאשא ביטון:  ככה אני מצטרפת פה לדברים שלך

יפעת שאשא ביטון:      אנחנו נמצאים בימים קשים מאוד, אנחנו נמצאים גם עכשיו ספציפית בשעות קשות מאוד

יפעת שאשא ביטון:  על עילת הסבירות הרחבנו לא מעט וזה כבר ברור לכולם, אין פה שום עניין של סבירות, יש פה עניין של שחיתות שמבקשים לקדם

יפעת שאשא ביטון:  ממשלה שיודעת שהיא עושה כל כך הרבה דברים לא סבירים, אני יכולה להבין אותה למה היא רוצה לבטל את עילת הסבירות כדי להסיר את המכשול הזה מהדרך

יפעת שאשא ביטון:  אבל כמו שאמרתי קודם, אתם יודעים שזה כל כך מושחת, שזה כל כך לא נכון, שזה כל כך הרסני, שאתם מחפשים איך להלבין את זה

יפעת שאשא ביטון:  וצר לי להגיד את לכם: לא יעזור לכם

יפעת שאשא ביטון:  בסופו של דבר, זה רחוק מאוד ממי שאתם מנסים לייחס את זה אליו

יפעת שאשא ביטון:  וגם השופט סולברג אתמול אמר את דברו ואני חושבת שדי במילותיו כדי לסגור את הסיפור הזה

יפעת שאשא ביטון:      אבל מה שאתם כל הזמן מספרים סביב האירוע הזה והאירוע של ההפיכה המשטרית, שאגב, אני מסכימה שצריך – ואתה יכול לצטט אותי – שינויים במערכת המשפט

יפעת שאשא ביטון:  אבל אני באמת רוצה לשאול אותך אדוני היושב-ראש, כשכואב לך הראש, אתה עורף אותו? כשכואבת לך היד, אתה כורת אותה? אתה משתמש במה שצריך כדי לתקן אותם, נכון? וזה מה שצריך לעשות עם מערכת המשפט – לתקן אותה

אריאל קלנר: זה מה שאנחנו עושים

יפעת שאשא ביטון: לא להשתלט עליה, לא לשנות את המשטר במדינת ישראל, לתקן אותה

אריאל קלנר: בדיוק

יפעת שאשא ביטון: אבל אתם באתם, גם תאבי נקמה, אחרי שנה וחצי שלא הייתם בשלטון אחרי 40 שנה רחמנא ליצלן

יפעת שאשא ביטון:  ובאתם עם יצר של הרס לכל המערכת, ובעיקר הרבה מאוד רגשי נחיתות

יפעת שאשא ביטון:  הרבה מאוד רגשי נחיתות

יפעת שאשא ביטון:  ואיך אני מזהה את רגשי הנחיתות? בכל מקום שאתם מדברים, הדבר הראשון שיוצא לכם מהפה זה 'באנו למשול'

יפעת שאשא ביטון:  באנו למשול, נבחרנו, בחרו אותנו

יפעת שאשא ביטון:  סלחו לי הילדים הקטנים, לא נעים לי כי אני כל כך אוהבת ילדים ובמיוחד כאלה שמשחקים בגן, אבל זה קצת מזכיר את המשחק בארגז החול של 'זה שלי, הבאתי את זה מהבית'

יפעת שאשא ביטון:  כל כך הרבה רגשי נחיתות

יפעת שאשא ביטון:  אני שומעת אתמול את שיקלי מדבר בטלוויזיה, בדרך כלל אני לא רואה טלוויזיה ובדרך כלל לא מדברת לגופו של אדם, אומר: מה, אנחנו נעשה את זה כי בחרו בנו, בחרו בנו

יפעת שאשא ביטון:  אז קודם כל בשיקלי אף אחד לא בחר, יש בן אדם אחד במדינת ישראל שבחר בו, זה בנט, והוא בטח מצטער על זה עד עצם הרגע הזה

יפעת שאשא ביטון:       אנשים לא בחרו בכם בשביל מה שאתם עושים היום

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו שמונה חודשים כאן, שמונה חודשים

יפעת שאשא ביטון:  והכנסת על כל באיה, עסוקה רק בדבר אחד: בבוץ של הממשלה הזו ובעניינים האישיים שלהם

יפעת שאשא ביטון:  אז מה שאתם רוצים זה לא באמת למשול, אתם רוצים שחיתות בלי גבולות, אתם רוצים להכשיר את שרץ המינויים שאתם מבקשים להביא, גם אם אין להם שום קשר למה שהם אמורים לעשות

יפעת שאשא ביטון:  להכשיר פעולות לא כשרות שלכם

יפעת שאשא ביטון:  לעגן בחקיקה את תאוות הכוח והשררה שלכם – זה מה שאתם רוצים, שום דבר אחר מעבר

יפעת שאשא ביטון:       אבל לתוך רגשי הנחיתות האלה, אתם מכניסים כדי להסתיר את המניעים האמיתיים שלכם את הנושא העדתי

יפעת שאשא ביטון:  וכאישה מזרחית מהפריפריה אני אומרת לך שזה הדבר הכי טרגי בכל האירוע הזה

יפעת שאשא ביטון:  כי אתם מצליחים לשכנע אנשים, את כל אלה שהולכים שבי אחר נתניהו

יפעת שאשא ביטון:  אתם מצליחים לשכנע אותם שאתם באתם לשחרר אותם

יפעת שאשא ביטון:  לשחרר אותם ממי? ואני קוראת את התגובות ואני רואה אנשים שאומרים: סוף סוף ישחררו אותנו מהאליטה

יפעת שאשא ביטון:  מי משחרר אותם מהאליטה? מי משחרר את המזרחיים מהאליטה? קבוצה של אשכנזים אליטיסטים פריבלגיים? באמת, אני שואלת אותך, מי זה רוטמן? מי זה לוין? מי זה נתניהו?      

אריאל קלנר: את אומרת שזה מצליח

יפעת שאשא ביטון: באיזה צורה ודרך - - -     

אריאל קלנר: את אומרת שזה מצליח ואת לא מצליחה?     

אלעזר שטרן: זה לא מצליח

אריאל קלנר: היא אמרה

יפעת שאשא ביטון: הם מצליחים לשכנע, כן

אריאל קלנר: יפעת אמרה שזה מצליח, הם מצליחים לשכנע

אלעזר שטרן: קוראים לה שאשא ביטון

אריאל קלנר: אז איך יפעת לא מצליחה והם כן מצליחים, איך? אולי תסבירי

אריאל קלנר:  אולי כי הם אומרים משהו

יפעת שאשא ביטון: אין מה לעשות, אני אענה לך על זה

אריאל קלנר: כי זה מעבר לזה

יפעת שאשא ביטון: כי אני לא מכונת רעל

יפעת שאשא ביטון:  אין לי שום כוונה גם להיות

יפעת שאשא ביטון:  בטח לא כזו משומנת, כמו נתניהו ושותפיו, וכן, אתם מצליחים, כמו שאתם מצליחים להשריש את הפייק שלכם ואתם יכולים לשכנע שהשולחן הזה הוא לבן ולא חום

יפעת שאשא ביטון:  ייאמר לזכותכם, מה ששלכם שלכם, כמו שאומרת אופירה אסייג, אז גם כאן, אבל זה לא הופך את זה לאמת

יפעת שאשא ביטון:  כי תסתכל רגע על המהות - - -     

אריאל קלנר: אין ספק שאופירה זה דוגמה מצוינת

יפעת שאשא ביטון: תסתכל על המהות

אריאל קלנר: גם לתרבות של שיח וגם לרמה אינטלקטואלית גבוה מאוד

אריאל קלנר:  אופירה וברקו, כן

יפעת שאשא ביטון: לא, כי פה התרבות בכנסת, באמת, רק ללמוד ממנה

אריאל קלנר: קודם התלוננת על התרבות

אריאל קלנר:  ועכשיו הבאת ציטוט, אבל בסדר

יפעת שאשא ביטון: תסתכל על המהות

אלעזר שטרן: אני מודה שלא הבנתי את הקשר

יפעת שאשא ביטון: עזוב, זה סתם, כל הזמן הרי בורחים למקומות שהם לא באמת העניין

אריאל קלנר: לא סתם, זה באמת

יפעת שאשא ביטון: במהות, בסוף מי שמבקש לשחרר את המזרחיים ולעשות איתם צדק, זה אשכנזים אליטיסטים פריבילגיים שבאים בצורה זחוחה מאוד, מסתכלים על הציבור ומכסים את כל הדבר הזה שהם עושים היום שנועד רק לשינוי משטרי במדינת ישראל כדי לאפשר להם כוח בלתי מוגבל לשלוט במדינה הזאת – צובעים אותו בצבעים עדתיים כי יודעים שזה תמיד לבטן הרכה

יפעת שאשא ביטון:  אבל אין לזה שום קשר, כי מי שהיה כאן כל השנים האלה, חוץ מהשנה וחצי שסוף סוף הייתה ממשלה שעבדה, אבל אני שמה את זה בצד, מי שהיה פה בארבע העשורים האחרונים כמעט ברצף, זה שלטון ימין

יפעת שאשא ביטון:  ומי ששלט הכי הרבה ברצף, זה בנימין נתניהו

יפעת שאשא ביטון:  אז ממי משחררים את העם, מבנימין נתניהו? אם אתם רוצים לשחרר את העם באמת ממה שהיה כאן, בואו נשחרר אותם מביבי, תגידי לביבי, ביבי ביי, הבנו, תרמת רבות למדינה, סיימת את תפקידך, בוא נשחרר

יפעת שאשא ביטון:  אבל אתם לא באמת רוצים לשחרר את המדינה, לא מההגמוניה, ולא מהאליטיזם ולא משום דבר, אתם רוצים לשחרר אותה מהמשטר הדמוקרטי שהיה כאן במדינת ישראל, ממה שנבנה כאן במשך 75 שנה

יפעת שאשא ביטון:  וקבוצה של קיצונים שנכנסה הנה והשתלטה על הבית הזה, והשתלטה על הממשלה, רוצה לפרק

יפעת שאשא ביטון:  והתוצאה של זה, זה מה שאנחנו רואים עכשיו ברחובות

יפעת שאשא ביטון:  זאת התוצאה

יפעת שאשא ביטון:  של עם קרוע, של חברה שסועה, שהחברה שלנו מדממת

יפעת שאשא ביטון:       ואני רוצה לשאול אותך ותשאל גם רוטמן: לא כואב לכם? לא כואב לכם לראות את האנשים שלנו ככה ברחובות? תסתכל עלי, תגיד לי שלא כואב לכם, אבל אתם קוראים להם אנרכיסטים, נכון? הם לא נוער הגבעות, אגב, הם לא נוער הגבעות, אתה יודע מי נמצא שם? נמצאים שם טייסים, נמצאים שם רופאים, נמצאים שם מהנדסים

אריאל קלנר: את זוכרת מה אמרת לפני כמה רגעים, דיברת על מכונת רעל ועל אנשים שמוסתים על ידי זה וזה

אריאל קלנר:  אז ככה אנחנו רואים את מה שקורה

יפעת שאשא ביטון: זה לא נוער הגבעות

יפעת שאשא ביטון:  זה לא נוער הגבעות

יפעת שאשא ביטון:  ואם אצטרך להגיד את זה שוב, אגיד

יפעת שאשא ביטון:  זה לא נוער הגבעות שנכנס והשתלט על הכנסת וחושב שאפשר לעשות פה מה שבא לו

יפעת שאשא ביטון:  נמצא שם מלח הארץ, אנשים שמגנים על הגבולות שלה, נמצאים שם הייטקיסטים, מהנדסים, אנשי רפואה, טייסים, חיילים שבקלות החברים שלך אומרים שילכו לעזאזל, שהם בזים להם

יפעת שאשא ביטון:  זה הסגנון של אנשי הליכוד כלפי אנשים ששומרים עליהם כדי שהם יוכלו לשבת כאן ולברבר את עצמם לדעת, כדי שהם יוכלו לשבת ולאכול ארוחת ערב עם המשפחה שלהם כשיש מי ששומר עליהם

יפעת שאשא ביטון:  עליהם אומרים שהם אנרכיסטים

יפעת שאשא ביטון:  וכל מה שהם עושים זה מנסים להילחם על המדינה הזאת, כמו שהם שמים את הדם שלהם במלחמה על הגבולות של המדינה, הם שמים את נפשם היום כדי להילחם על הדמוקרטיה שאתם רוצים לפרק

יפעת שאשא ביטון:  שזה כל מה שעניין אתכם מהרגע הראשון שאתם נכנסתם הנה לכנסת, שמונה חודשים

אריאל קלנר: את תומכת במעבר על החוק, יפעת?     

יפעת שאשא ביטון: שמונה חודשים שאתם יושבים כאן - - -     

אריאל קלנר: איך קוראים למי שעובר על החוק?     

יפעת שאשא ביטון: שמונה חודשים שאתם יושבים כאן וכל מה שמעניין אתכם זה ההפיכה המשטרית

יפעת שאשא ביטון:  איפה יוקר המחייה שדיברתם עליהם? כל הסרטונים היפים האלה של נתניהו נכנס לסופר, רואים כמה עולה חלב, איפה זה? איפה החינוך חינם מגיל לידה עד שלוש? איפה הביטחון האישי? איפה הטרור? איפה החיים של האזרחים? מתי ריבונו של עולם נשב פה במקום הזה ונתחיל לדאוג לאזרחים? ואחר כך אתם אומרים שאתם רוצים למשול

יפעת שאשא ביטון:  זה מה שאתם עושים פה, תראה איזה הספק היה לכם בשמונה חודשים

יפעת שאשא ביטון:  מה שלא עשתה אף ממשלה

יפעת שאשא ביטון:  כל כך הרבה חוקים פרסונליים, חוקים מושחתים, הנה, אומר רוטמן: תקשיבו, עילת הסבירות זה רק נקודה קטנה; כה הרי יש מלא חוקים מסביב שיגנו על זה שלא יהיו מינויים לא טובים ושלא נעשה דברים לא כשרים

יפעת שאשא ביטון:  אבל הוא שכח לספר שכל חוק שלא מתאים להם, הם פשוט משנים

יפעת שאשא ביטון:  לא התאים החוק עם הוועדה הממונה על טבריה, הם שינו

יפעת שאשא ביטון:  לא הסתדר להם הבחירות של לשכת עורכי הדין, משנים את החוק

יפעת שאשא ביטון:  אמרו שעכשיו עם הוועדה יש את דרעי, יש את חוק המתנות, יש את הנבצרות - - -     

בועז טופורובסקי: רק פרסונלי

יפעת שאשא ביטון: זה כבר היסטוריה

בועז טופורובסקי: רק פרסונלי

בועז טופורובסקי:  אין חוק אחד שהם הביאו למען אזרחי מדינת ישראל

יפעת שאשא ביטון: תראה את האבסורד: בדרך כלל ממשלה נכנסת, שמונה חודשים, אומרים: תקשיבו, אנחנו פה רק שמונה חודשים, אנחנו עוד עובדים, זה לא הרבה זמן, זאת ממשלה צעירה

יפעת שאשא ביטון:  פה שמונה חודשים, הנבצרות זה כבר היסטוריה, המתנות זה כבר היסטוריה, המימון של המעונות של נתניהו זה כבר היסטוריה, דרעי, סמוטריץ', בן גביר, זה כבר דברים, אתה יודע, שכאילו, חלפו אי שם רחוק, כי יש כבר כל כך הרבה חוקים חדשים

יפעת שאשא ביטון:  אתן לך דוגמה רק מהחוק האחרון, לוין אמר: אני לא מכנס את הוועדה עד שאנחנו לא משנים בחוק את הרכב הוועדה

יפעת שאשא ביטון:  קודם כל זה מוכיח את הכוונות האמיתיות שלו, זה לא כי יש עומס וזה כי השופטים לא עושים את מלאכתם נאמנה, זה כי עד שהוא לא מסיים את השתלטות על מערכת המשפט הוא לא מכנס את הוועדה כדי לבחור שופטים

יפעת שאשא ביטון:  אז מה אמר רוטמן שיושב פה בזחיחות אין קץ, באמת בלתי נסבלת: אהה, הם רוצים לעתור על זה שהוא לא מכנס את הוועדה, אז בוא נוסיף בעילת הסבירות שגם אי אפשר לעתור כנגד שר שלא ממלא את סמכותו

יפעת שאשא ביטון:  כל מה שלא בא לכם ולא מסתדר לכם

בועז טופורובסקי: אי שימוש בסמכות

יפעת שאשא ביטון: כל מה שלא בא לכם, אתם פשוט באים וקדימה משנים את החוק

יפעת שאשא ביטון:  איך אפשר לסמוך עליכם בכלל? איך אפשר לסמוך? איך אפשר לסמוך על מילה אחת שיוצאת מהפה שלכם?      אתייחס לסוגיה נוספת שעלתה הבוקר ומקוממת מאוד, אגב, זה משהו שכבר לא ייחודי רק לסיטואציה שאנחנו נמצאים בה בממשלה הזאת, חווינו את זה גם בממשלה הקודמת מצד האופוזיציה שהיום היא קואליציה, הנושא של שימוש באלמנט היהדות

יפעת שאשא ביטון:  תקשיבו, בלתי נסבל, פשוט בלתי נסבל שכל מי שלא בדעתכם או יוצא לומר משהו נגדכם, ישר הופכים אותו ללא יהודי או פחות יהודי

יפעת שאשא ביטון:  ישר

יפעת שאשא ביטון:  אני שומעת היום את חבר הכנסת גפני שאומר שקשה למפגינים – תקשיב, עם ישראל, יהודים שנמצאים שם בחוץ

יפעת שאשא ביטון:  אומר: קשה להם עם כל מה שיש לו זיקה ליהדות

יפעת שאשא ביטון:  מי אתם? ברצינות, מי אתם שאתם תחליטו מי יהודי, מי לא יהודי, מי יותר יהודי, מי פחות יהודי, מי? גם אני התמודדתי עם הדבר הזה

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו פה כולנו יהודים, אנחנו לא צריכים את תעודת ההכשר, תודה לאל עדיין

יפעת שאשא ביטון:  לא שלכם, לא של הרבנות, לא של אף אחד

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו פה נלחמים על המדינה שלנו, כי אנחנו אזרחי מדינת ישראל ורוצים לשמור עליה יהודית ודמוקרטית כדי שאנחנו נוכל לקיים בה את היהדות בלי לכפות אותה ובלי להשתלט

יפעת שאשא ביטון:  אני לא צריכה שאתם תכריחו אותי לעשות קידוש בשבת, אני עושה גם בלי טובות שלכם ואני מקיימת את המצוות גם בלי טובות שלכם ואני מעלה את הילדים שלי לתורה גם בלי הטובות שלכם ועושה ברית מילה גם בלי הטובות שלכם, ואני לא פחות יהודייה

אריאל קלנר: בוא נעשה הסכם, שכל אחד יכבד את השני ולא יקרא לו לא פחות יהודי ולא יותר יהודי, אני גם אף פעם לא משתמש בזה, אבל אותו דבר גם על הדמוקרטי, לא פחות דמוקרטי ולא יותר – אנחנו לא פחות דמוקרטים מכם ולא פחות מחויבים לדמוקרטיה מכם

בועז טופורובסקי: לא לפי המצב

אריאל קלנר: לא

אריאל קלנר:  אולי אנחנו מתווכחים איך אפשר לעשות דמוקרטיה טובה יותר

יפעת שאשא ביטון: אתם לא דמוקרטים

בועז טופורובסקי: אתם לא יכולים להביא חוק שמבטל את הדמוקרטיה ולהגיד אנחנו לא פחות דמוקרטים מכם

אריאל קלנר: כי לדעתנו אנחנו רואים את זה כמחזק את הדמוקרטיה

בועז טופורובסקי: איך?     

אריאל קלנר: איך? חיזוק העם באמצעות נבחריו ולא קבוצה מסוימת ששולטת

אריאל קלנר:  והחוק הזה למשל הסבירות - - -     

יפעת שאשא ביטון: מי זו הקבוצה הזו ששולטת?     

אריאל קלנר: הסבירות זה כוח גחמתי בידי שופט, הוא לא שופט לפי החוק, הוא שופט איך שבא לו

בועז טופורובסקי: באמת?     

אריאל קלנר: כן

אריאל קלנר:  זה הסבירות

אריאל קלנר:  על זה אנחנו מדברים היום

בועז טופורובסקי: זה הסבירות?     

אריאל קלנר: זה הסבירות

בועז טופורובסקי: איפה?     

אריאל קלנר: מה זאת אומרת? אם יש מניעה על פי החוק לעשות משהו, אז השופט מוצא את הסעיף החוקי

אריאל קלנר:  אנחנו רוצים שתהיה ביקורת שיפוטית על פי החוק

יפעת שאשא ביטון: אין ביקורת שיפוטית על מה שאתם עשיתם

אריאל קלנר: בוודאי שכן, עם כל החוקים הקיימים

יפעת שאשא ביטון: אין ביקורת שיפוטית

אריאל קלנר: אם יש פגיעה בלתי מידתית בחוקי יסוד - - -     

יפעת שאשא ביטון: אבל הרגע נתתי לך דוגמה

יפעת שאשא ביטון:  אתם משנים כל מה שבא לכם

אריאל קלנר: אנחנו לא משנים את הנושאים - - -     

יפעת שאשא ביטון: אתם משנים כל מה שבא לכם

אריאל קלנר: אנחנו לא משנים נושאים של אפליה ולא נושאים של שרירותיות, ולא נושאים של פגיעה בנושאים של תקנות יסוד

בועז טופורובסקי: זאת תפיסה מסוכנת של דמוקרטיה

אריאל קלנר: אבל אנחנו כן משנים, אנחנו לוקחים את הכלי הזה כדי ששרת חינוך שלא רוצה לתת פרס לתומך BDS תוכל לעשות את זה

אריאל קלנר:  נכון, היית שרת חינוך ומישהו הכריח אותך בניגוד לדעתך

יפעת שאשא ביטון: אני כל פעם מחייכת כשאתם נותנים את הדוגמה הזאת

אריאל קלנר: ואני רוצה ששר הביטחון ליברמן, רוצה לאסור כניסת משפחות מחבלים ליום הזיכרון האלטרנטיבי, לא יגידו לו: זה לא סביר, זה לא נוגד שום חוק

בועז טופורובסקי: זה לא דמוקרטי

בועז טופורובסקי:  זה לא דמוקרטיה

יפעת שאשא ביטון: אני לא אגיד לך שאתה דמגוג עלוב, אבל אתה משתמש בדמגוגיה עלובה

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, זה לא דמוקרטיה מה שאתה מדבר עליו

בועז טופורובסקי:  זה שלטון הרוב

בועז טופורובסקי:  שלטון הרוב זה לא דמוקרטיה

אריאל קלנר: סליחה?     

בועז טופורובסקי: דמוקרטיה זה רק שלטון הרוב?     

אריאל קלנר: ודאי שלא

אריאל קלנר:  זה איזונים ובלמים

בועז טופורובסקי: בית משפט קיים בשביל הדברים האלה, בשביל לעשות דברים גם אם הרוב לא בא לו טוב בעין

יפעת שאשא ביטון: הורדת את האיזונים והבלמים

אריאל קלנר: על פי תפיסתי, בית המשפט קיים כדי למנוע מהממשלה לעבור על החוק

אריאל קלנר:  אבל הממשלה לא עוברת על החוק, לבית המשפט אין סמכות ולא צריכה להיות סמכות, זה הכול

בועז טופורובסקי: אין בעיות, אז בוא נלך איתך – מי קובע מה החוק?      

אריאל קלנר: הכנסת מחוקקת חוקים

בועז טופורובסקי: והכנסת קובעת ברוב

בועז טופורובסקי:  זאת אומרת שיכול להיות ב-61, רוב רגיל, כל חוק בית משפט לא יכול לאכוף אותו

בועז טופורובסקי:  כל חוק ברוב

אריאל קלנר: אני שואל אותך שוב: ומי קובע שבית המשפט יחליט במה זה סביר או לא סביר?     

בועז טופורובסקי: אין בעיות

בועז טופורובסקי:  אני הולך איתך עם זה כדי אני פשוט - - -     

יפעת שאשא ביטון: אומר לך מה אני לומדת כאן, שלחבר כנסת לא משנה מאיפה הוא הגיע, עם כל מיני דוגמאות הזויות שיש לנו היום בכנסת, סלחו לי, הוא בעל סבירות בהכרח או שיקול דעת, גם אנחנו רואים את שיקול הדעת פה כל הזמן פה במליאה, כן, יש לנו דוגמאות למכביר – יותר מאשר שופט

אריאל קלנר: יותר מאשר שופט

יפעת שאשא ביטון: הא, באמת?     

אריאל קלנר: כן

אריאל קלנר:  למה, לומדים סבירות בלימודי משפטים? שופט הכניס חמש שנים לכלא אנס לילדה, הוא שופט סביר? הוא לא שופט סביר מבחינתי, אבל אני לא משנה את ההחלטה שלו, כי זה החוק

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, אני רוצה לשאול אותך: מה יהיה השלב הבא? כשאתם תבקשו לעשות דין וצדק או משפט פה בכנסת?     

אריאל קלנר: לא, מה פתאום

יפעת שאשא ביטון: כי חברי הכנסת יכולים להחליט - - -     

אריאל קלנר: זה בדיוק הפרדת הרשויות

יפעת שאשא ביטון: אין הפרדת רשויות, אתם השתלתם על הרשויות, תפסיקו לבלבל את המוח

יפעת שאשא ביטון:  תסתכל על עצמך, אתה יושב כאן ומנסה להסביר עכשיו כמה זה לגיטימי

אריאל קלנר: מנסה להסביר לך, מה שאת לא מנסה

יפעת שאשא ביטון: אין איזונים ובלמים

אריאל קלנר: יש איזונים ובלמים

יפעת שאשא ביטון: אין איזונים ובלמים

אריאל קלנר: איך הרשות שופטת שופטת על פי החוק, המחוקק מחוקק חוקים, וכולם כפופים לחוק – אבל אין מישהו שהוא מעל החוק

אריאל קלנר:  מה שאתה אומר לי ומה שאתם מנסים להגיד זה שיושב שופט בבית המשפט ואומר: בעיני, ההחלטה עברה לפי החוק, לפי כל הנהלים, לפי כל מה שצריך, השר בסדר, הממשלה בסדר, אבל בעיני זה לא סביר

יפעת שאשא ביטון: הזלזול שלכם מסביר למה כל כך הרבה מושחתים יושבים בממשלה שלכם

יפעת שאשא ביטון:  אנשים עבריינים שיושבים בממשלה שלכם

יפעת שאשא ביטון:  כי זה שיקול הדעת שלך

אריאל קלנר: אנחנו יכולים בסופו של דבר - - -     

יפעת שאשא ביטון: כי אתם, לקחו אתכם כבני ערובה לא רק פוליטיים, גנבו לכם גם את הדעת, ותסתכל איך אתה עומד ומנסה להסביר כמה - - -     

אריאל קלנר: בניגוד לשופטים, אם הדרך שלנו תהיה לא נכונה, אנחנו נעמוד לדין הבוחר, אלא אם כן את מזלזלת ואת חושבת שגם הבוחרים - - -     

יפעת שאשא ביטון: איזה דין הבוחר? עוד לא התחלנו, כבר רציתם לאחר את מועד הבחירות

אריאל קלנר: אנחנו נגיע לבחירות - - -     

אלעזר שטרן: כמו שעשיתם ברבנות

אלעזר שטרן:  דחיתם

אריאל קלנר: טוב, בסדר

יפעת שאשא ביטון: תקשיב, אמר לוין בעצמו: אין בעיה, אחרי שהדבר הזה יעבור, גם לא יהיו בחירות ולא יתחלף השלטון

יפעת שאשא ביטון:  כי אמרו לו: מה יקרה אם אחרי שכל הדבר הזה יעבור - -     

אריאל קלנר: מה?     

יפעת שאשא ביטון: - - ואז יהיה שלטון חדש

יפעת שאשא ביטון:  כן, תראה את ההיסטוריה, אתם כל הזמן מוצאים בארכיונים, נכון, תשמע

יפעת שאשא ביטון:  אתה יודע מה ההבדל? שפה שומעים את לוין אומר את זה בקולו שלו

אריאל קלנר: כמו באתר של תקווה חדשה, לא היה צריך להוריד את זה? טוב

יפעת שאשא ביטון: לא, לא כמו פה, כל הפייקים שאתם מעבירים כאן

אריאל קלנר: טוב, בסדר, בסדר

יפעת שאשא ביטון: אבל אתם הורדתם את האיזונים והבלמים - - -     

אריאל קלנר: אפרופו פייקים

בועז טופורובסקי: מה פייקים?      

יפעת שאשא ביטון: הכול פייק

בועז טופורובסקי: אם עכשיו יש בחירות, רוב 61 אומר שאסור ללכת עם כיפה בכל מקום, גם לא בבית, והחוק הזה אי אפשר להתנגד אליו בבית משפט

בועז טופורובסקי:  אז אתה תפסיק ללכת עם כיפה, נכון?     

אריאל קלנר: ואם מחר יש עתירה ובג"ץ מבטל את חוק השבות? או שהוא שם את חוק השבות גם לגבי - - -     

בועז טופורובסקי: אבל למה אתה עונה לי בשאלה? אני שואל אותך שאלה

בועז טופורובסקי:  אתה עכשיו הרוב

יפעת שאשא ביטון: בג"ץ לא יכול לעשות את זה ואתה יודע את זה

אריאל קלנר: למה הוא לא יכול לעשות את זה?  מה מונע ממנו?     

יפעת שאשא ביטון: ואתם משקרים לציבור שלכם

אריאל קלנר: אז אני שואל - - -     

יפעת שאשא ביטון: אתם מהלכים עליהם אימים

בועז טופורובסקי: אז אתה לא עונה לי

אריאל קלנר: אני עונה לך

יפעת שאשא ביטון: וזה מה שקורה בדיקטטורה

אריאל קלנר: כי לקחת דוגמאות היפותטיות והזויות לקצה, יש הרבה יותר הגיוני שיבוא בג"ץ ויבטל בעוד חמש שנים, בעוד עשר שנים, עם כל הרוחות הפוסט ציוניות שנמצאות בו שיבטל את חוק השבות או שיכיל אותו על אחרים ויבטל הלכה למעשה את המדינה היהודית

בועז טופורובסקי: עוד חמש שנים סולברג יהיה נשיא, לא? הוא הפוסט ציוני

אריאל קלנר: תקשיב, אני אספר לכם - - -     

בועז טופורובסקי: האם אתה לא מדבר מפוזיציה, זאת השאלה

אריאל קלנר: השאלה אם אתה לא מדבר מפוזיציה

אריאל קלנר:  מה מונע מבית משפט עליון מחר לבטל את ההמנון? מה מונע מבית המשפט עליון?     

יפעת שאשא ביטון: תגיד לי, אתה רציני שאתה אומר את זה?     

אריאל קלנר: כן

יפעת שאשא ביטון: אתם השתגעתם

בועז טופורובסקי: באיזו עילה?     

יפעת שאשא ביטון: תקשיב, אתם השתגעתם

אריאל קלנר: באיזו עילה? עילת אפליה

אריאל קלנר:  יש פה 20% שלא מזדהים איתו, אפליה

יפעת שאשא ביטון: קלנר, אתם השתגעתם

בועז טופורובסקי: הוא יכול למנוע להכריח ערבי מוסלמי לשיר את התקווה

אריאל קלנר: אף אחד לא הכריח אף אחד לשיר את התקווה

בועז טופורובסקי: את זה הוא יכול למנוע

בועז טופורובסקי:  אם יהיה חוק שיכריח אותם לשיר בקול רם ובפתיחת כל בוקר

בועז טופורובסקי:  הוא לא יכול לבטל את ההמנון

בועז טופורובסקי:  הוא לא יכול לבטל את חוק-יסוד: השפיטה

אריאל קלנר: מה מונע ממנו?      

בועז טופורובסקי: מה זאת אומרת? זאת חקיקה

אריאל קלנר: אהה, רצונו הטוב

אריאל קלנר:  רצונו הטוב של השופט

יפעת שאשא ביטון: טופורבסקי, יש לי תשובה לשאלה שלו

יפעת שאשא ביטון:  הוא שאל הם מצליחים ואני לא לשכנע בפייקים – ככה הם מצליחים

יפעת שאשא ביטון:  הם מהלכים אימה, הם מאמצים דברים - - -     

אריאל קלנר: כשאין תשובות

בועז טופורובסקי: אנחנו לא תשובות? אתה עונה בשאלות

אריאל קלנר: אני עונה בדברים, אתה עושה את מצעד השפחות

אריאל קלנר:  אני עושה מצעדי שפחות?     

בועז טופורובסקי: אתה רק נותן דוגמאות היפותטיות ומזה אתה מסיק לדבר עכשיו

יפעת שאשא ביטון: אתה ראית מה קרה לניידת אתמול?     

בועז טופורובסקי: אני לוקח את מה שקורה עכשיו ואומר מה אתם עושים, אז אחר כך תתחלף ממשלה, מה הממשלה בגלל ששיניתם את החוק תוכל לעשות ואתה מתעלם מזה

בועז טופורובסקי:  אתה הולך לשאלות אחרות

בועז טופורובסקי:  אנחנו עובדים עם מה שקורה עכשיו

אריאל קלנר: אתה טועה

אריאל קלנר:  אני - - -     

בועז טופורובסקי: אתה מדבר מפוזיציה, אתה לא חושב מה יקרה

אריאל קלנר: אני אומר מה קורה עכשיו

אריאל קלנר:  אתה מביא לי דוגמאות הזויות על אנשים של ישימו כיפות? אני מראה לך מדיניות מטורפת - - -     

יפעת שאשא ביטון: ראינו מה קרה לנהגת אתמול שנכנסה לבני ברק

יפעת שאשא ביטון:  זה פה במדינת ישראל

בועז טופורובסקי: אתה רציני, אתה מסתכל בראי ואתה בטוח במה שאתה אומר

אריאל קלנר: כן

אריאל קלנר:  אני בטוח במה שאני אומר

אריאל קלנר:  אתה יודע מה ההבדל ביני לבינך? ההבדל ביני לבינכם הוא שאני דמוקרט

אריאל קלנר:  ודמוקרט הוא קודם כל מאמין בעם ומאמין - -     

יפעת שאשא ביטון: אתה מאמין בעם או רוב העם כולל - - -     

אריאל קלנר: - - בבחירת העם

אריאל קלנר:  הוא לא חושב שאנשים שהעם בוחר הם בהכרח גנבים, פושעים ומושחתים, שצריכים איזה אצולה נבחרת שתשב מעליהם ותנהל אותם

יפעת שאשא ביטון: איזה אצולה? אני אצולה? נתניהו אצולה

יפעת שאשא ביטון:  מה אתה מבלבל את המוח

אריאל קלנר: את לא אצולה

אריאל קלנר:  אני לא בא ומקיש אליך, ולא לאנשים פה

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני אומרת למה שאתם אומרים

אריאל קלנר: אמרתי שמי שבא ואומר שצריכים איזה אצולה בלתי נבחרת שיושבת שמה בגבעת רם, שתשב שתחליט מעל כולנו מה נכון ומה לא נכון, תהיה הבייבי סיטר כי אנחנו לא מסוגלים לקבל החלטות בעצמנו – אז זהו

יפעת שאשא ביטון: סליחה, אני עכשיו רוצה לדבר, אתה לא נכנס לדברים שלי

אריאל קלנר: בבקשה, דברי

יפעת שאשא ביטון: אתה מדבר על אצולה? בוא נדבר על העובדות, אוקיי? אתה מדבר על השופטים? בוא נבדוק מי השופטים, תוציא את הרשימה

יפעת שאשא ביטון:  יושבים שם אנשים מהתנחלויות/התיישבות, תקרא לזה איך שאתה רוצה, אני אומרת את זה רק כדי שאנשים יבינו – הם בטח לא שמאלנים אנרכיסטים, נכון? אנשי הציונות הדתית, הם לא שמאלנים

אריאל קלנר: כמה קל לך ללכת לפוליטיקה של זהויות

יפעת שאשא ביטון: אני עכשיו רוצה להגיד כדי שהציבור ידע כי אתם כל הזמן משקרים

יפעת שאשא ביטון:  יש שם נשים, יש שם מזרחים, יש שם שופטים שמרנים – שאני עוד צריכה שתסבירו מה הכוונה בשמרן, אבל לא משנה – שמינתה איילת שקד ומינה גדעון סער

יפעת שאשא ביטון:  וואלה, אתם רוצים שופטים שמרנים? תמנו

יפעת שאשא ביטון:  לא צריך להפוך את המדינה

יפעת שאשא ביטון:  אתם רוצים נשים? תמנו

יפעת שאשא ביטון:  גדעון סער עשה את זה - - -     

אריאל קלנר: אנחנו רוצים לעשות, אתם לא נותנים - - -     

יפעת שאשא ביטון: אל תכנס לי בדברים

יפעת שאשא ביטון:  גדעון סער מינה בלי להפוך את המדינה

יפעת שאשא ביטון:  ואיילת שקד מינתה בלי להפוך את המדינה

יפעת שאשא ביטון:  ותסתכל על השדרה של שופטי מדינת ישראל, כולל סולברג, מאיפה הוא? הוא איזה אשכנזי אליטיסט שמאלני, אני לא יודעת מאיפה, הרי אנחנו כולנו יודעים שזה לא הסיפור

יפעת שאשא ביטון:  כי אם הייתם רוצים נשים, אז אתם הייתם ממנים נשים גם כמנכ"ליות של משרדים ולא מוציאים אותם, מגרדים אותם עד האחרונה שבהם, אחת לא השארתם, אחת

יפעת שאשא ביטון:  והיחידה שנשארה ברשות לקידום מעמד האישה, שזה אפילו לא משרד ממשלתי, אז כשנכנסה השרה לקידום מעמד – הוציאה אותה החוצה, תם הטקס

יפעת שאשא ביטון:  זה הסיפור

יפעת שאשא ביטון:  והיא גם מבטלת את הרשות, ומכפיפה את זה לפוליטיקה; אתה מדבר איתי על דמוקרטיה?       

אריאל קלנר: כן

יפעת שאשא ביטון: אתה מדבר איתי על רוב?     

אריאל קלנר: כן

יפעת שאשא ביטון: רוב הציבור במדינת ישראל ואתה יודע את זה, אתה יודע את זה מתוך הבית, כולל אנשים שבחרו בכם, לא רוצים את ההפיכה הזאת שאתם עושים עכשיו

יפעת שאשא ביטון:  לא רוצים את הקרע הזה

יפעת שאשא ביטון:  אתם פירקתם משפחות, יצרתם סכסוכים בין שכנים

יפעת שאשא ביטון:  החברה שלנו מדממת

יפעת שאשא ביטון:  אתה יושב פה ומדבר איתי על דמוקרטיה? אתה לא מתבייש? אתה מדבר איתי על סבירות? בוא נשאל אותך אם זה סביר אם עכשיו שרוצים למנות רבנים שלא עומדים בתנאי הסף אבל צריך אותם פרסונאלית, אז מוציאים חוק כדי שיהיה אפשר לקבל רבנים גם בלי שהם עברו את הבחינות המייגעות, כפי שאני נותנת ציטוט מדויק, אלא על סמך התרשמות בלבד – זה נראה לך סביר? התשובה היא לא

יפעת שאשא ביטון:  אם דוחים את הבחירה לרבנים בגלל שעדיין לא הצליחו לקמבן את כל הסיפור הפוליטי ואת מי שייבחר אז דוחים את זה בחקיקה, זה נראה לך סביר? כי זאת הסבירות שלכם ובגלל זה אמרתי: אתם ממשלה שכל מה שאתם עושים כמעט מהרגע הראשון שנכנסתם לפה הוא לא סביר בעליל

יפעת שאשא ביטון:  אז ברור שתרצו לבטל את עילת הסבירות

יפעת שאשא ביטון:  ואחר כך תספרו על חוקים אחרים ששומרים מסביב על עילת הסבירות, ואזכיר לכם שכל חוק שלא בא לכם בטוב, אתם פשוט משנים אותו

יפעת שאשא ביטון:  אז אל תדבר איתי על דמוקרטיה

יפעת שאשא ביטון:  אתה שבוי של המפלגה שלך - -      

אריאל קלנר: הרבה הרבה אני אדבר אתך על דמוקרטיה

יפעת שאשא ביטון: - - של האנשים הקיצוניים שנמצאים סביבך

יפעת שאשא ביטון:  ומי שמשלם את המחיר זה המדינה שלנו

יפעת שאשא ביטון:  ואני אומרת לך: אני כואבת, כואבת את מה שקורה פה

יפעת שאשא ביטון:  כשאני עוברת ורואה אנשים שבמקום ללכת לעבודה, לחזור אחר הצוהריים להיות עם הילדים שלהם, לשבת לארוחה ערב בשבת לנצל את זה כמו שצריך כי סוף שבוע צריך לנוח, מה הם עושים? הם נאבקים בממשלה שמנסה לפרק את המדינה ועושה את זה היטב

יפעת שאשא ביטון:  אגב, פה משום מה אתם כן יודעים למשול מהרגע הראשון שנכנסתם

יפעת שאשא ביטון:  אז תעצרו

יפעת שאשא ביטון:  זה לא מאוחר

יפעת שאשא ביטון:  אתם אמרתם שיש לכם פה ארבע שנים, מה הבעיה שלכם לעצור את זה, לבוא לדבר, לראות איך אנחנו מרפאים את החברה, מרפאים את העם, וממשיכים? אלא אם כן יש לכם איזה משהו מושחת שמחכה בקצה ואתם לא מספרים לכולם ועל זה אתם רוצים את עילת הסבירות כאן ועכשיו

יפעת שאשא ביטון:  כי אחרת – מה בוער לכם? תגיד לי אתה: מה בוער לכם עילת הסבירות כשהמדינה שלנו מתפרקת ומדממת לנו מול העיניים? מה?     

בועז טופורובסקי: כרטיס יציאה מהכלא

אריאל קלנר: בבקשה

אריאל קלנר:  יש מישהו שרוצה להמשיך?     

נועה ברודסקי לוי: רק מילה אחת רציתי לציין לגבי חוק השבות

נועה ברודסקי לוי:  בית המשפט העליון, בג"ץ לא יכול לבטל אותו, יש שמירת דינים בתוך חוקי היסוד ששומרים על דברים שקודם

אריאל קלנר: יש, אנחנו כבר - - -     

בועז טופורובסקי: בסדר, אל תבלבלי אותו עם עובדות

יפעת שאשא ביטון: גברתי היועצת המשפטית, אל תקלקלי להם את הפייק

אלעזר שטרן: בכלל, הייעוץ המשפטי של הכנסת זה דבר, שמעת? שמעת את הבעיה? הם אומרים את האמת

אלעזר שטרן:  מי שיושב על הכיסא בדרך כלל - -     

אריאל קלנר: קודם כל אנחנו כבר למדנו - - -     

אלעזר שטרן: - - כשהיועץ המשפטי יושב, הוא מסמס הוא לא מקשיב לו

אלעזר שטרן:  או שהוא שם מישהו אחר שיקשיב

אלעזר שטרן:  הוא לא מקשיב לו

אלעזר שטרן:  יושב-ראש הוועדה לא מקשיב לד"ר בליי כשהוא יושב כאן

אלעזר שטרן:  הוא מסמס כל הזמן בטלפון

אלעזר שטרן:  בגלל שגם נימוסים והליכות אתם רוצים ללמד אותנו

אריאל קלנר: אם יש משהו שלמדנו מבג"ץ לאורך השנים ובכלל זה ששום דבר לא עוצר אותו מלמצוא את הדרך לבוא ולשנות

אלעזר שטרן: אתה לא היית פה קודם, ההשמצות האלה שלכם, אני אמרתי קודם, נתתי רק דוגמה, ואני רוצה לתת לך אותה עוד פעם

אלעזר שטרן:  באמת אני מתחשב בכבודך

אריאל קלנר: פעם זה חוק-יסוד, פעם זה מגילת העצמאות, כל פעם משהו אחר מעל משהו

אלעזר שטרן: מספיק עם ההשמצות העלובות האלה

אלעזר שטרן:  השמצות עלובות

אלעזר שטרן:  אני יכול לצטט לך מפקדים בצה"ל, אמרתי את זה קודם וסליחה ממי ששומע את זה עוד פעם, כשהיו הפגנות על הגדר, ואחת הדרכים של הצבא לסכל אותם, אולי הדרך הכי טובה, הייתה לירות במסית של ההפגנה

אלעזר שטרן:  בג"ץ אישר את זה

אלעזר שטרן:  הגופים - - - לא התערבו בגלל שבית המשפט העליון של מדינת ישראל נתן לזה גיבוי

אלעזר שטרן:  ואתם מתגוללים עליהם, כי זה כבר בית משפט עליון שאתם מיניתם שם שופטים

אלעזר שטרן:  כמו שנדמה לי אמרו פה קודם בועז או יפעת, אני לא יודע מה זה שופט שמרן

אריאל קלנר: חבל שהוא לא נתן להרוס בתי מחבלים

אלעזר שטרן: במסגרת ההסתה שלכם - -   

אריאל קלנר:  - - - ובשביל מה שהצבא - - -     

אלעזר שטרן: - - מה שאתם עושים - - -     

יפעת שאשא ביטון: הציל את המתיישבים וקבע להם פיצוי

אלעזר שטרן: אתם מכניסים כל אחד למגירה

אלעזר שטרן:  זה שמאלן, זה אשכנזי, זה מרוקאי

יפעת שאשא ביטון: חייב את כפר ורדים להקים מקווה

יפעת שאשא ביטון:  חלאס כבר עם השטויות שלכם

אלעזר שטרן: סוגרים את המפתחות, זורקים לים

אלעזר שטרן:  העיקר שתהיה הסתה ושהחברה הישראלית תהיה מפוצלת למגירות, מגירות, מגירות, למה רק ככה אתם שולטים

אלעזר שטרן:  בהסתה

אלעזר שטרן:  תסתכל על זה, באמת, איך אתם לא מתביישים? מתי בראש הליכוד יהיה פעם אחת מישהו שהוא לא החמורים שלכם, מעדות המזרח, שיתקרב לשם

אריאל קלנר: אליעזר, בבקשה תשימו מראה כשאתם מדברים על הסתה

אריאל קלנר:  כי אתם צועקים דיקטטורה מהבוקר עד הערב על עילת הסבירות

אלעזר שטרן: זאת דיקטטורה

אריאל קלנר: זה אתה אומר

אריאל קלנר:  ואתם מדברים - - -     

אלעזר שטרן: דיקטטורה זה שיטת ממשל, זאת לא הסתה

יפעת שאשא ביטון: אתה הוכחת את זה עכשיו

אריאל קלנר: פייק

אלעזר שטרן: הסתה זה לצייר אנשים כאשכנזים, סיגרים, רולקסים, כל מה שאתם עושים כל הזמן על האנשים האלה ברחוב

אריאל קלנר: הסתה זה להגיד על אנשים שרוצים להתקדם בדמוקרטיה שהם דיקטטורים

אריאל קלנר:  זה הכול

יפעת שאשא ביטון: אתה הוכחת עכשיו שאתם מובילים לדיקטטורה

יפעת שאשא ביטון:  תפסיק לכבס מילים

יפעת שאשא ביטון:  אתם רוצים שלטון יחיד

יפעת שאשא ביטון:  אני רואה איך הוא השתלט לך על ה"מיינד" שלך

אריאל קלנר: אתה רוצה גם לבוא לפה לתת לי תמ"א 33

יפעת שאשא ביטון: לא, אני אומרת לך בדיוק, אני רואה טוב מאוד מה קורה אצלכם

יפעת שאשא ביטון:  אני יודעת, אני מדברת עם האנשים מקרוב, אני יודעת כמה אנשים לא רוצים את זה

יפעת שאשא ביטון:  אבל אתה יודע, אנשי מרכז ליכוד, אותו אחד ששמח על השישה מיליון, נכון? שהיה בן בית אצלכם

יפעת שאשא ביטון:  אגב, הוא לא היחיד

יפעת שאשא ביטון:  הוא פשוט היחיד שתפסו אותו עכשיו וקלטו אותו במצלמה ואמרו

יפעת שאשא ביטון:  יש לכם עוד כמה תכשיטים כאלה שאתם מטפחים אותם, כי זה נוח לכם

יפעת שאשא ביטון:  כאלה שהלכו לבנט - - -     

אריאל קלנר: הלוואי שאתם תוקיעו כמו שאנחנו מוקיעים את המטורפים אצלנו

יפעת שאשא ביטון: מה זה מוקיעים – תקשיב, אני הייתי בליכוד, אני יודעת טוב מאוד איך זה עובד

בועז טופורובסקי: זה עם ה"שמאלנים בוגדים"?     

אלעזר שטרן: לא, זה עם השישה מיליון

אלעזר שטרן:  אז מה אם אתם מוקיעים, איפה הוא גדל?     

אריאל קלנר: אנחנו מוקיעים אותו

אריאל קלנר:  מה זה משנה איפה הוא גדל?      

אלעזר שטרן: זה משנה מאוד איפה הוא גדל

אריאל קלנר: אנחנו מגדלים אותו? אני גידלתי אותו? מה זה קשור

אלעזר שטרן: ברור שגידלת אותו

אלעזר שטרן:  ראש הממשלה גידל אותו

אלעזר שטרן:  מה, הוא התחבק איתי?     

יפעת שאשא ביטון: ברור שגידלתם אותו, טיפחתם אותו

אלעזר שטרן: הוא התנשק איתי או עם ראש הממשלה קודם שהוא אמר על השישה מיליון?     

אריאל קלנר: אתה צריך פה שכל אחד פה יהיה מגיד עתידות?     

יפעת שאשא ביטון: אגב, הוא גם אמר שאם יפתחו לו את הטלפון, הרבה מאוד אנשים יהיו בכלא

יפעת שאשא ביטון:  אתה יודע מה? אני מאמינה לו

אריאל קלנר: אתם מגנים את כל אלה שמסתובבים עם ה-1933 בצמתים? יש פה אנשים - - -     

בועז טופורובסקי: מה עם 1933? אני יכול שנייה את זכות הדיבור?     

אריאל קלנר: מעניין למה הם מרמזים על 1933

אריאל קלנר:  מעניין מי בשלטון, לא יודע

יפעת שאשא ביטון: זה עלה בשיטה דמוקרטית, אגב, אם אתה רוצה לדבר על זה? אני רק אומרת

אריאל קלנר: מצוין, הנה ההשוואה

יפעת שאשא ביטון: אני לא אמרתי

יפעת שאשא ביטון:  אתה נתת את זה

יפעת שאשא ביטון:  אני אמרתי שעלה בצורה דמוקרטית

בועז טופורובסקי: אתה אומר שדמוקרטיה זה שלטון הרוב

אריאל קלנר: אני אומר שזה לא רק

בועז טופורובסקי: רגע

בועז טופורובסקי:  אם הרוב קובע משהו בכנסת, מישהו יכול להפוך את זה איכשהו? אני שואל אותך

אריאל קלנר: קודם כל אין קשר בין מה שאנחנו מדברים עכשיו, אנחנו מדברים - - -     

בועז טופורובסקי: למה, אני שואל שאלה

בועז טופורובסקי:  השאלה אם יש רוב בכנסת שמתקבל בו חוק, מישהו או משהו או גוף מסוים יכול להפוך את זה?     

אריאל קלנר: כן

אריאל קלנר:  ודאי, אנחנו אפילו בשיטה המקורית של הרפורמה מדברים על זה, וגם בשיטת פסקת ההתגברות, זה דורש את כל הקריאות

אריאל קלנר:  ואם בית המשפט פוסל את זה, אז שוב צריך לחזור אל הכנסת, בכנסת הבאה

בועז טופורובסקי: עכשיו

בועז טופורובסקי:  אני לא יודעת אם יהיה

יפעת שאשא ביטון: בכנסת הבאה אם תהיה

יפעת שאשא ביטון:  כי בינתיים הם משתלטים פה על המדינה

אריאל קלנר: כן, בטח

אריאל קלנר:  תקראי נו באמת

יפעת שאשא ביטון: אני קראתי

יפעת שאשא ביטון:  אתה יודע מה עצוב? כשאתה גם כשאתה קורא את זה אתה שבוי במה שככה מאכילים אתכם בכל הרעל הזה

אריאל קלנר: אני שבוי

אריאל קלנר:  טוב בסדר

יפעת שאשא ביטון: אל תשכח, אגיד לך משהו ברמה האישית: אתה מסיים פה, הנה, פעם חבר כנסת ופעם לא חבר כנסת, כן נורבגי, לא נורבגי, הרי לא באמת נבחרת פה באופן סדיר

אריאל קלנר: את נבחרת

יפעת שאשא ביטון: אני כן

אריאל קלנר: באיזה פריימריז השתתפת?     

יפעת שאשא ביטון: מאז שאני נכנסתי אני פה באופן סדיר, זה לא העניין, מה שרציתי להגיד לך אומר גם על עצמי, לא נולדתי חברת כנסת, לא אמות כחברת כנסת, אלא אם כן חס וחלילה יקרה משהו בתקופה הקרובה

אריאל קלנר: עד 120

יפעת שאשא ביטון: אבל אני לא מתכוונת למות כחברת כנסת

יפעת שאשא ביטון:  היו לי חיים לפני ויהיו לי חיים אחרי

יפעת שאשא ביטון:  ואני אצא לאזרחות ואני אשמור על השם שלי, ואני מציעה לך ברמה האישית, החברית, עם כל הרגשות והאמוציות שהיו כאן, שמור על השם שלך

יפעת שאשא ביטון:  בסוף אתה תצא החוצה כשאתה לא תהיה חבר כנסת, אתה תסתכל לאנשים בפרצוף ואנשים יסתכלו עליך

יפעת שאשא ביטון:  ותחשוב, תשאל את עצמך מה אתה רוצה שהם יראו, את האדם הזה ששדוד בידיים של קיצוניים שרוצים להפוך את המדינה ואתה מדקלם אותם

יפעת שאשא ביטון:  כשאתה לא באמת יודע מה המשמעות של זה, או כבן אדם רציני, עצמאי, שבסוף נאמן לערכים שלו ולאמת ולא לשום דבר אחר

יפעת שאשא ביטון:  טיפ שלי אליך

אריאל קלנר: תודה רבה

אריאל קלנר:  משתדל ליישם

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם

אריאל קלנר: בבקשה

זאב אלקין: תודה רבה

זאב אלקין:  אנחנו ככה מתקרבים לסיום הדיון הזה של הנמקת ההסתייגויות לעילת הסבירות, ובמסגרת הנמקת ההסתייגויות, אני רציתי דווקא לפתוח את דברי, חבר הכנסת קלנר, ולשאול אותך מה דעתך על שורה של ציטוטים מסוימים

זאב אלקין:  אצטט ואני מציע שתקשיב, אשמח לדעת אם אתה מסכים איתם או לא: אין בדעתנו להאריך ולהלאות את בית המשפט הנכבד במה שכבר ידוע והפך לנכס צאן ברזל בשיטת המשפט בישראל

זאב אלקין:  החלטותיה של הרשות המינהלית נתונות לביקורתו של בית משפט נכבד זה, ובידו הסמכות אף להורות על ביטולן שעה שהן נגועות בחוסר סבירות ויש בהן משום מעילה בתפקידה של הרשות המינהלית המביאה לפגיעה באמון הציבור בה

זאב אלקין:  ובהמשך: הביקורת השיפוטית על המינהל הציבורי הוא פועל יוצא מעקרונות היסוד של מדינה דמוקרטית, היא נובעת קודם כל מן התורה של הפרדת רשויות במובן המודרני של הבלמים והאיזונים, הביקורת של הרשות השופטת על הרשות המבצעת הכרחית כדי למנוע שימוש לרעה בכוח ופגיעה בחירות שלא כדין

זאב אלקין:  ובהמשך עוד ציטוט מאותו אדם: הן החלטת ראש ממשלה למנות אדם מסוים לתפקיד כזה או אחר, הן החלטתו שלו להעבירו מכהונתו, זו גם זו כפופות לכללים המקובלים בדבר סבירות, הגינות, מידתיות, תום לב והיעדר שרירות והפליה

זאב אלקין:  האם אתה מסכים עם האמירות האלה?     

אריאל קלנר: עם אמירות שנוגעות - -     

זאב אלקין: מה שציטטתי

אריאל קלנר: - - כל מה שקשור לעניין של סבירות – שופט מבחינתי לא עולה כהוא זה על כל אדם אחר

זאב אלקין: בניגוד למה שנאמר פה

אריאל קלנר: שנייה, אדייק את עצמי

אריאל קלנר:  אם אתה שואל אותי – לצערי הרב, מה שהיה צריך להיות זה שבאמת בית משפט יתערב רק בנושאים של סבירות קצינות

אריאל קלנר:  מאחר ובית המשפט התחיל להגדיר כמעט כל דבר, כאשר סבירות קיצונית שאף אחד לא היה מעלה בדעתו אי פעם לעשות באף ממשלה בשום דרך שהיא – הפך את זה ל'מה שלא נכון בעיני'

זאב אלקין: אז בשורה התחתונה, אתה לא מסכים עם האמירות

אריאל קלנר: אני לא מסכים, כן

זאב אלקין: לא מסכים

זאב אלקין:  אתה יודע מי חתום על האמירות האלה? את מי ציטטתי?     

אריאל קלנר: מי שתגיד

זאב אלקין: אפתיע אותך: שר המשפטים, סגן ראש הממשלה, יריב לוין

זאב אלקין:  השנה היא שנת 2006, יריב לוין הוא עורך דין, הוא מגיש את העתירה כנגד אהוד אולמרט על המינוי של שר הרווחה

זאב אלקין:  כל מה שצוטט כאן עד עכשיו אלו אמירות של יריב לוין בכבודו ובעצמו שמתבססות על עילת הסבירות בטענה לבית המשפט

בועז טופורובסקי: האידיאולוג?     

זאב אלקין: האידיאולוג, כן

בועז טופורובסקי: זאת אומרת שגם הסבירות זה מפוזיציה?     

זאב אלקין: לפחות בשנת 2006, ככה זה נשמע בפנייה

אריאל קלנר: למרות שתמיד צריך לראות את הציטוט המלא

אריאל קלנר:  אבל בוודאי שלגבי מה שציטטת, אני לא מסכים

אריאל קלנר:  אז מה? אגב, אתה מכיר אותי גם מהליכוד, בימים שהיינו נפגשים

אריאל קלנר:  ואתה אחד המורים והמסבירים הטובים ביותר שהסבירו לי ולימדו אותי עד כמה צריך לעשות תיקונים יסודיים במערכת המשפט

זאב אלקין: גם היום אני חושב שצריך לעשות תיקונים

זאב אלקין:  אבל התיקון שאתם עושים הוא תיקון רע

אריאל קלנר:  לא

אריאל קלנר:  אני זוכר גם סרטונים, אלקין על בג"ץ - - -     

זאב אלקין: בוודאי, בוודאי, אני תכף אדבר - - -     

בועז טופורובסקי: - - - גם אנחנו - - -     

זאב אלקין: אני חושב שאתם עושים עוול גדול לצורך לעסוק בתיקונים בבית המשפט

בועז טופורובסקי: אין דמוקרטיה בלי הסכמה רחבה

זאב אלקין: אבל שים לב, זה לא אחר מאשר יריב לוין שבכוחה של אותה עילת סבירות, אגב שים לב על מה הוא עתר, לא על ההחלטה של פקיד כזה או אחר, אלא בדיוק על הסיטואציה שאותה אתם משנים היום

זאב אלקין:  הוא עתר כנגד ההחלטה של ראש ממשלה לא למנות אפילו מאן דהו לתפקיד שר הרווחה

זאב אלקין:  זאת אומרת שזה בדיוק אחד לאחד - - -     

בועז טופורובסקי: ביקש מבית המשפט שיחליט שזה לא סביר

חוק ומשפט): אתה משוחרר לנשום

אריאל קלנר: דווקא יש פה דיון מעניין

זאב אלקין: אשמח לשמוע מה שמחה חושב על זה

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת רוטמן, זה מעניין דווקא

שמחה רוטמן: זה די מעניין, ראיתי מרחוק שחבר הכנסת אלקין מנמק, אז מיד אמרתי – איך אני נכנס לאירוע הזה

זאב אלקין: ברשותך אריאל, אל תגלה לשמחה מה שזה

זאב אלקין:  הבאתי פה ציטוט ושאלתי את חבר הכנסת קלנר מה עמדתו

שמחה רוטמן: אתה יכול לשאול אותי את הציטוט

זאב אלקין: אשמח לשאול גם אותך

זאב אלקין:  הציטוט בנוי משלושה חלקים:      אין בדעתנו להאריך ולהלאות את בית המשפט הנכבד במה שכבר ידוע והפך לנכס צאן ברזל בשיטת המשפט בישראל

זאב אלקין:  החלטותיה של הרשות המינהלית נתונות לביקורתו של בית משפט נכבד זה, ובידו הסמכות אף להורות על ביטולן שעה שהן נגועות בחוסר סבירות ויש בהן מעילה בתפקידה של הרשות המינהלית המביאה לפגיעה באמון הציבור בה

זאב אלקין:  ובהמשך: הביקורת השיפוטית על המינהל הציבורי הוא פועל יוצא מעקרונות היסוד של מדינה דמוקרטית, היא נובעת קודם כל מן התורה של הפרדת רשויות במובן המודרני של בלמים ואיזונים, הביקורת של הרשות השופטת על הרשות המבצעת הכרחית כדי למנוע שימוש לרעה בכוח ופגיעה או בחירויות שלא כדין

זאב אלקין:  ולסיום: הן החלטת ראש ממשלה למנות אדם מסוים לתפקיד כזה או אחר, הן החלטתו שלו להעבירו מכהונתו, זו גם זו כפופות לכללים המקובלים בדבר סבירות, הגינות, מידתיות, תום לב והיעדר שרירות והפליה

זאב אלקין:  האם אתה מסכים לציטוטים האלה?     

שמחה רוטמן: אני בוודאי מסכים לציטוטים האלו

שמחה רוטמן:  אני חושב שביקורת השיפוטית על פעולות המינהל, אני חושב שזה אבן יסוד של מינהל תקין וגם של הפרדת רשויות

שמחה רוטמן:  הכול נכון

זאב אלקין: לא, הטענה פה היא על בסיס עילת הסבירות

שמחה רוטמן: הוא מביא שם רשימה

שמחה רוטמן:  ואז שים לב בסוף הציטוט שאתה הבאת, הוא הביא רשימה ארוכה של עילות מינהליות אחרות, גם עילת הסבירות

זאב אלקין: ביניהן עילת הסבירות

שמחה רוטמן: גם עילת הסבירות

שמחה רוטמן:  ואני עדיין חושב, ואמרנו את זה כמה וכמה פעמים גם בדיון, על 99

שמחה רוטמן: 9% מההחלטות של המנהל הציבורי אנחנו משאירים את עילת הסבירות

שמחה רוטמן:  השאלה היחידה שנשארה היא - - -     

זאב אלקין: זה רק החלטות של הדרג הנבחר

שמחה רוטמן: של הדרג הנבחר

זאב אלקין: אני מפנה את תשומת לבך בציטוט הזה, הטענה היא על ראש הממשלה

שמחה רוטמן: אני יודע

גלעד קריב: כן, אבל גם אם מושכים בפקיד, על פי סעיף 33

זאב אלקין: ברור

שמחה רוטמן: אני יודע, אני מסכים אתך

שמחה רוטמן:  אני רק אומר שוודאי שגם במקרים – אמרנו את זה אפילו בעצמנו – שבהם מדובר בדרג נבחר, זה לא שאין שום יתרון בעילת הסבירות, זה לא שעילת הסבירות היא דבר מזעזע

שמחה רוטמן:  רק מה, יש לה גם הרבה חסרונות, גם אגב, את זה סולברג במאמרו, הוא מדבר על נבחרי ציבור - - -     

אלעזר שטרן: עוד פעם אתה מצטט את סולברג, לא הבנת שלא כדאי לך לצטט

שמחה רוטמן: אתה רואה, הם לא רוצים שאני אענה לך

זאב אלקין: דווקא אשמח שתענה לי

שמחה רוטמן: בסדר

זאב אלקין: עכשיו זה הזמן שלי, אז אני תורם לך

שמחה רוטמן: סולברג במאמרו הרי אומר במפורש: נבחרי ציבור, אבל הוא אומר והוא כותב את זה בהערת שוליים במאמר, שאפשר לחשוב על עוד פונקציות שגם בהם כדאי שלא יהיה – זה גם הוזכר פה בדיונים - - -     

זאב אלקין: שוב, המקרה שציטטתי הוא נבחר ציבור פר-אקסלנס, ראש ממשלה

שמחה רוטמן: אני יודע

שמחה רוטמן:  הוא אומר: העובדה שלא יהיה סבירות היא תוצאה קשה, היא לא תוצאה טובה

שמחה רוטמן:  אבל אנחנו בוחרים פה בין – וגם אמירה שגם נאמרה על ידי פעמים רבות, כולל בדיוני הוועדה פה – אם אנחנו היינו יודעים למשל להגיד לבית המשפט: אתה תתערב אך ורק בהחלטות פרטניות ואך ורק בהחלטות שהם חורגות ממתחם הסבירות באופן קיצוני, מה שמכונה, מופרכות, שאף ראש ממשלה סביר לעולם לא היה עוד

שמחה רוטמן:  וזה לא היה מתיר את זה בפרשנות הסובייקטיבית של השופט היושב לדין, שראה פעם אחר פעם שהוא לא יודע לעשות את הקו הזה

שמחה רוטמן:  הוא לא יודע

שמחה רוטמן:  שופטים לא יודעים להעביר את הקו הזה במקום הנכון, אז אין מנוס, אין מנוס

שמחה רוטמן:  היה טוב שזה היה גם נהיה בפסיקה, כמו שסולברג דיבר

שמחה רוטמן:  סולברג כתב את זה - - -     

זאב אלקין: כדי שאבין את עמדתך, במכלול השיקולים אתה הסברת

זאב אלקין:  אבל במכלול השיקולים, אתה לא היית חותם על הטענה שבשל עילת הסבירות אפשר לבטל החלטת ראש ממשלה

שמחה רוטמן: כל זמן שהחוק הזה - -     

זאב אלקין: על סמך הפרקטיקה של בית המשפט

שמחה רוטמן: - - לא עבר, אז כל עתירה שאני הייתי מגיש, גם כנגד ראש הממשלה, וגם כנגד נבחר ציבור אחר, הייתי משתמש בכלים שעומדים לרשותי בחוק ובדין הנוהג בישראל, גם אם אני מסכים איתם

שמחה רוטמן:  אתן לך דוגמה ובזה אסיים: אני למשל, הייתה תקופה מסוימת, אני לא יודע מה הדין שחל כיום, אבל הייתה תקופה שבאו ואמרו שעורכי דין בתקופה שהם בין ההתמחות למבחני הלשכה, הם פעם היו זכאים לדמי אבטלה ואז ביטלו את זה ונראה לי שאחרי תקופה החזירו את זה

שמחה רוטמן:  אני לא זוכר, אבל היה שם איזה שינוי במצב החוקי

שמחה רוטמן:  ובאמת זו שאלה, האם מגיע להם או לא מגיע להם

שמחה רוטמן:  הרי הם לא באמת זמינים לעבודה אז אולי לא מגיע להם דמי אבטלה, אולי כן מגיע להם

שמחה רוטמן:  אז בהתחלה החוק היה שכן מגיע להם, היית הולך ללשכה וחותם והיית מקבל

שמחה רוטמן:  אחר כך תיקנו את זה וקבעו שלא מגיע להם, ואחר כך לדעתי החזירו את זה

שמחה רוטמן:  בוא נניח שאני מאמין ב-100% שלא מגיע להם

שמחה רוטמן:  עמדתי האישית היא שלא מגיע להם, הם לא זמינים לעבודה, הם לא צריכים לקבל דמי אבטלה

שמחה רוטמן:  אבל אני עכשיו בתקופה הזאת, אני הולך וחותם או שאני לא הולך וחותם?     

זאב אלקין: זה משהו אחר

שמחה רוטמן: עמדתי העקרונית לא התקבלה על ידי המחוקק

שמחה רוטמן:  אז מה אני אעשה? אבל עכשיו אחרי שהעמדה תתקבל על ידי המחוקק, אז בוודאי שזה הדבר הנכון

זאב אלקין: פה אתה מדבר על עתירה עקרונית, זה לא עניין של להשתמש בהטבה כזאת או אחרת

שמחה רוטמן: אגב, אני עתרתי על סבירות

שמחה רוטמן:  למה אתה מביא רק דוגמה מיריב לוין, אתה יודע שהעלבת אותי עכשיו? אני עתרתי על סבירות

שמחה רוטמן:  אגיד לך יותר מזה, אני גם עתרתי נגד חוק, לא לבג"ץ, אבל אני עתרתי, למה? כי זה חלק מהדין הקיים

שמחה רוטמן:  אני עתרתי עם סבירות, אתה רוצה את מספר ההליך?     

זאב אלקין: ודעתך התקבלה?     

שמחה רוטמן: לא

זאב אלקין: זה לא היה של נבחר ציבור

שמחה רוטמן: סבירות של נבחר ציבור

שמחה רוטמן:  אתה יודע במה?     

זאב אלקין: במה?     

שמחה רוטמן: נראה לי אפילו היית שר בממשלה אז

שמחה רוטמן:  עתרתי גם נגדך בעצם

זאב אלקין: נגדי זה מעניין

שמחה רוטמן: נגדך

שמחה רוטמן:  קודם הייתה פה מיכל שיר, אני ייצגתי אותה בהליך

שמחה רוטמן:  הסיפור אז היה, נראה שגם כללתי שם גם סבירות - - -     

זאב אלקין: זה שמיכל שיר מוכנה לקלוט אותך חזרה לעורך דין שלה במקום חבר כנסת זה הבנתי

זאב אלקין:  עכשיו לגופה של העתירה

שמחה רוטמן: למיטב זכרוני כללתי שם את טיעוני הסבירות

שמחה רוטמן:  הטענה שם הייתה שכאשר הממשלה מינתה את שי ניצן להיות פרקליט המדינה, היה אז תלוי ועומד - - -     

זאב אלקין: בהחלט זו הייתה ממשלה שכיהנתי בה

זאב אלקין:  אני עד היום זוכר איך שראש הממשלה התעקש על המינוי הזה

שמחה רוטמן: ואני עתרתי נגד

שמחה רוטמן:  אתה מבין, אני לפחות נשארתי בעמדתי

זאב אלקין: לא, אתה רוצה לחסל את העילה לעתירה

שמחה רוטמן: עתרתי נגד

שמחה רוטמן:  מה היה הנימוק? האמת שאני השתמשי בסבירות, אבל לא היה לי - - -     

זאב אלקין: אני אז התלבטתי, אבל ההתעקשות של ראש הממשלה על המינוי, זה מה ששכנע אותי

שמחה רוטמן: אבל זה לא היה הנימוק

זאב אלקין: אתה יודע איך קראו אז לראש הממשלה?     

שמחה רוטמן: אתה יודע שיש נימוק בעתירה שנקרא: ראש הממשלה הוא בנימין נתניהו

שמחה רוטמן:  אבל אני דווקא עתרתי והסיבה שאני עתרתי הייתה מאוד פשוטה

שמחה רוטמן:  היא גם הייתה מסיבות של עילות אחרות, עילת הסבירות לא הייתה העילה היחידה, אני כמעט בטוח שהשתמשתי שם גם בעילת הסבירות, כי זה חלק מהדין הנוהג

שמחה רוטמן:      הסיבה הייתה נושא של ניגוד עניינים ולמה? באותה תקופה זוכה ליברמן בהליך בבית המשפט השלום לדעתי

זאב אלקין: מה שקרוי התיק הקטן

שמחה רוטמן: והייתה תקופה שהייתה שאלה אם יגישו ערעור או לא יגישו ערעור

שמחה רוטמן:  וליברמן אז אמר והכריז על זה ציבורית, שאם מערערים ויהיה נגדו כתב אישום, הוא יתפטר מהממשלה או משהו כזה

זאב אלקין: הוא אגב קיים

שמחה רוטמן: לא, לא הגישו ערעור בסוף

זאב אלקין: אבל קודם, כשהוגשה טיוטת כתב אישום, כבר אז

שמחה רוטמן: לא הגישו ערעור

שמחה רוטמן:  הוא זוכה והוא אמר שהוא לא יהיה וכולי והוא יעזוב את הקואליציה, הוא לא יהיה חלק מהקואליציה

שמחה רוטמן:  ואני אמרתי שיש פה עכשיו תקופה שיש פה החלטה של הגורם שבעצם גם יושב בוועדת האיתור, היועץ המשפטי דאז ויינשטיין, וגם מי שעסק בנושא הזה, שי ניצן, ואמרתי: בתקופה הזאת כל שרי הממשלה נמצאים כרגע בסוג של ניגוד עניינים

שמחה רוטמן:  כי לצורך העניין, ההחלטה שהייתה בידיים של היועץ המשפטי דאז ושל פרקליט המדינה, תלויה הממשלה

זאב אלקין: הבנתי את ההרכב

שמחה רוטמן: אתה יודע איזה תשובה קיבלתי? אגב, זו עתירה שהגשתי רק בשביל התשובה ממחלקת בג"צים

שמחה רוטמן:  זו הסיבה היחידה שהגשתי את העתירה

שמחה רוטמן:  כי אנחנו הגשנו את העתירה הזו בשם התנועה למשילות דמוקרטית - -     

זאב אלקין: אני חושב שאני צריך את הזמן שלי

שמחה רוטמן: - - ביום חמישי, קיבלנו תשובה כבר ביום שישי בבוקר

שמחה רוטמן:  ובית המשפט בפיג'מה דחה את העתירה כדי שחס ושלום לא לעכב אפילו לא בדקה את המינוי ביום ראשון בישיבת הממשלה של שי ניצן, למרות שהיה עוד זמן ארוך לעשות את זה

שמחה רוטמן:  ככה למדתי גם ששרי ממשלה הם אף פעם לא בניגוד עניינים

שמחה רוטמן:  זה כתוב פה - - -     

זאב אלקין: לא, פשוט משרד המשפטים שיתף פעולה עם ראש הממשלה

זאב אלקין:  היו ימים כאלה

שמחה רוטמן: אתה מבין מה זה

שמחה רוטמן:  פעם משרד המשפטים שיתף פעולה

שמחה רוטמן:  כנראה רק לטובת המינוי של שי ניצן

שמחה רוטמן:  חבל שלא לדברים אחרים

זאב אלקין: לא, אני לא זוכר מהיכרותי רבת השנים עם בנימין נתניהו, אני לא זוכר שהיו לו הרבה תלונות על משרד המשפטים, ההפך, הוא היה מגדולי מגינו

שמחה רוטמן: ואני נותן לך את הזמן

זאב אלקין: כאמור, כמו שאמרת בצדק, הציטוט שציטטתי זה הציטוט המפורסם של יריב לוין והנה העשרת את הספרייה גם בעתירה של שמחה רוטמן בשבתו כעורך דין בשימוש בעילת הסבירות

זאב אלקין:  ואני שאלתי את עצמי, מה השתנה מ-2006 עד היום, כי העתירה של יריב לוין הייתה נגד אהוד אולמרט ב-2006 על מינוי של שר הרווחה, ששינה בצורה כל כך קיצונית את דעתו בנושא הזה של עילת הסבירות, במיוחד מה שעניין אותי זה בתחום המינויים

זאב אלקין:  וככה חיפשתי התערבויות של בית המשפט העליון מתוך עילת הסבירות במינויים שהיו על ידי נבחרי ציבור

זאב אלקין:  לא מתייחס כרגע להחלטות על מינויים על ידי גורמים אחרים, הייתה התערבות אחת מפורסמת בצה"ל ועוד

זאב אלקין:       אני קודם כל חייב להגיד לך אדוני היושב-ראש שלא מצאתי הרבה

זאב אלקין:  אני לא מבין את כל הלהט הזה שלכם על ביטול עילת הסבירות בנושא של מינויים

שמחה רוטמן: אז מה אתם מתרגשים אם זה לא הרבה, אז למה לריב על זה?     

זאב אלקין: לא

זאב אלקין:  כנראה שאתם זוממים משהו ויודעים למה

זאב אלקין:  ואני דווקא אשמח לעבור איתך על כל המקרים האלה ולשאול את דעתך אם זה נראה לך החלטות לא הגיוניות

זאב אלקין:  רק שתדע שמאז 2006, לפחות ממה שאני מצאתי, התערבויות על בסיס עילת הסבירות במינויים של השרים על ידי בית משפט עליון היו פעמיים

זאב אלקין:  פעם אחת ממש סמוך לאמירה הזאת

שמחה רוטמן: מה היה פעמיים?     

זאב אלקין: התערבויות של בית משפט העליון לביטול של מינויים – אגב ביטול הדחות לא מצאתי כי כנראה שגם לא עשו הדחות לא תקינות – או החלטות על מינויים של הדרג הנבחר, כי על זה אנחנו מתווכחים כרגע, על ידי בית משפט עליון מאז 2006 שיריב לוין דווקא התבסס בלהט על עילת הסבירות, היו פעמיים

שמחה רוטמן: נראה לי שאתה טועה

שמחה רוטמן:  אבל תגיד אותם ואולי אני אוסיף לך

זאב אלקין: אשמח אם תוסיף לי

זאב אלקין:  ב-2007 הייתה החלטה נגד שר התחבורה בעניין נורא חשוב של מנהל אגף הרישוי במשרד התחבורה

זאב אלקין:  הסיפור של יהושע שדה

זאב אלקין:  הוכרזה החלטה להאריך כהונה שם, זה אפילו לא היה מינוי ולא הדחה, זו הייתה הארכת כהונה

זאב אלקין:  וההחלטה הזאת בוטלה, הוגדרה לא סבירה באופן קיצוני על רקע עבירות משמעותיות שעליהם למעשה הוא הודה בהם וגם הורשע בהם

זאב אלקין:  זה מקרה אחד

זאב אלקין:  שאלתי את עצמי אם זה עד כדי כך מקרה מזעזע שלא נתנו להאריך כהונה של מישהו שהורשע בעבירות משמעתיות, האם זאת סיבה לכל המהומה שאתם מייצרים למדינת ישראל

זאב אלקין:       אתה יודע מתי הייתה הפעם השנייה? בממשלה הזאת

זאב אלקין:  המינוי של אריה דרעי

שמחה רוטמן: אז אני לא הבנתי את הכללים

שמחה רוטמן:  המינוי של אריה דרעי זה כנסת

שמחה רוטמן:  זה לא שר ולא - - -     

זאב אלקין: לא, זה מינוי של ראש ממשלה

שמחה רוטמן: לא נכון

זאב אלקין: הוא אושר בכנסת

שמחה רוטמן: לא, במחילה

שמחה רוטמן:  אתה ואני ביחד הצבענו שאריה דרעי יהיה שר

שמחה רוטמן:  אתה הצבעת נגד ואני הצבעתי בעד, אבל שנינו הצבענו

זאב אלקין: לפי הרכב שהציע ראש הממשלה

שמחה רוטמן: נכון

שמחה רוטמן:  אז ההחלטה לא הייתה על שלטון

זאב אלקין: העתירה הייתה נגד ראש הממשלה

שמחה רוטמן: העתירה הייתה למה הוא לא מפטר

זאב אלקין: גרמו לו לפטר

שמחה רוטמן: אז זה לעניין מינויים

זאב אלקין: בסדר, לא משנה, זה לעניין ההדחה

זאב אלקין:  בוא תביא עוד מקרה

שמחה רוטמן: סתם למשל, בתקופת הממשלה שהייתה בין 2019 להקמת ממשלת החילופים הראשונה

שמחה רוטמן:  רק אצל אמיר אוחנה כשר משפטים

שמחה רוטמן:  אני עצמי ייצגתי בשתי עתירות או עתירה אחת ודאי, ובמסגרת העתירה הזאת הייתי צריך להתעסק גם במה שהיה קודם

שמחה רוטמן:  היה את הסיפור של אורלי בן ארי, אמנם לא ניתן פסק דין אבל ניתן צו ביניים, והיא ביוזמתה משכה את המינוי

זאב אלקין: אבל לא היה פסק דין

שמחה רוטמן: לא

זאב אלקין: אני מדבר רק על פסקי דין חלוטים

שמחה רוטמן: אגב, אם תשים לב, הרבה מאוד פעמים עצם הדיון – לכן גם החוק מנוסח בצורה שלא ידון ולא זה

שמחה רוטמן:  אני אומר: גם אורלי בן ארי, גם דן אלדד, גם במינוי ועדת חקירה - - -     

זאב אלקין: דן אלדד גם לא היה פסק דין חלוט

שמחה רוטמן: שוב, הוא התפטר

זאב אלקין: בסדר

שמחה רוטמן: אבל זה בעקבות שניתן צו

שמחה רוטמן:  בית המשפט נתן צו בעניין

שמחה רוטמן:  עכשיו הוא לא יוכל להגיע, בית משפט נתן צו ארעי

שמחה רוטמן:  אתה יכול לבוא ולהגיד - - -     

זאב אלקין: ארעי זה לא פסק דין של בית המשפט

שמחה רוטמן: אבל זו החלטה של בית המשפט שעוצרת מינוי מסיבות של סבירות

זאב אלקין: בסדר

זאב אלקין:  אבל לא אתה ולא אני לא יודעים מה הייתה ההחלטה הסופית של בית המשפט

זאב אלקין:  החלטות סופיות של בית משפט, מצאתי שתיים

זאב אלקין:  אגב, אם תמצא עוד אני אשמח

זאב אלקין:  יכול להיות שיש

זאב אלקין:  יכול להיות שלא מצאתי, אני לא מתיימר

שמחה רוטמן: היו, אני לא זוכר את התאריכים של כולם, אני יודע שמשה אשר נראה לי היה אחרי בנושא מינוי, נראה לי זה היה אחרי 2006

שמחה רוטמן:  ראש רשות המיסים

זאב אלקין: משה אשר היה אחרי 2006, רק אני לא בטוח שזה התוכן

שמחה רוטמן: זה כן

שמחה רוטמן:  זה למה הוא לא ממנה

שמחה רוטמן:  יואל לביא היה קצת לפני

זאב אלקין: יואל לביא זה לא בית המשפט

זאב אלקין:  זה ברמה של יועץ משפטי לממשלה

זאב אלקין:  אחר כך קיבל תמיכה של בג"ץ אבל הממשלה עצרה את זה בשלב של היועץ המשפטי לממשלה

שמחה רוטמן: אבל בית המשפט קבע שהממשלה - - -     

זאב אלקין: הוא גיבה את היועץ המשפטי

שמחה רוטמן: לא, הוא אמר שהיועץ המשפטי שעצר את זה, פעל שלא כדין

שמחה רוטמן:  הממשלה הייתה צריכה לדון בזה, ולגופו של דבר הייתה צריכה לדחות את זה בסיבות של חוסר סבירות

שמחה רוטמן:  זאת אומרת שבית המשפט אמר: הייתם צריכים לדון ולקבל את ההחלטה שאני רוצה

שמחה רוטמן:  זה פסק דין שערורייתי בהקשר אחר

שמחה רוטמן:  יש לנו עוד 20- שניות

זאב אלקין: אדבר על נושא אחר, רק פה בנקודה הזאת, כאמור, בכלל החלטות על ביטול המינויים בעניין הסבירות לא היו רבות, ולכן כל הלהט הזה להעמיד פה את כל המדינה על הרגליים, בגלל העניין הזה – לא ברור לי

זאב אלקין:  אבל כמו שאמרתי, החלטות חלוטות מאז שיריב לוין הביע את עמדתו היו רק שניים שהמשמעותית שבהם, אני לא מניח שהסיפור של יהושע שדה זה מה שקומם את יריב לוין, אז נראה לי שרק הסיפור של דרעי יכול להיות רלוונטי

זאב אלקין:       ומשפט סיכום אדוני היושב-ראש, משפט כללי והוא קשור לכל מה שקורה פה, ובזה אסיים: דווקא כמי שמאמין באמת בצורך ברפורמה משפטית, הדרך שבה אתם מובילים, גם בקיצוניות בנוסחים, וגם בחוסר הסכמה, זה בסוף תהיה בכייה לדורות

זאב אלקין:  כי אתם מפספסים סיכוי אמיתי כן לעשות רפורמה בהסכמה

זאב אלקין:  ויצטערו על זה עוד שנים רבות

שמחה רוטמן: בהיעדר הסכמה אני שותף לדבריך

שמחה רוטמן:  תודה רבה

שמחה רוטמן:  נתכנס לאחר המליאה, אבל גם אם המליאה תסתיים מוקדם יותר, נתכנס ב-17:00 או עשר דקות אחרי סיום המליאה

שמחה רוטמן:  לפי המאוחר

שמחה רוטמן:  אנחנו סוגרים את הישיבה הזאת