הוועדה לפיקוח על הקרן לאזרחי ישראל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 25, 2023-07-18 00:00

לימור סון הר-מלך: צוהריים טובים, ראשית אני מתנצלת על האיחור והעיכוב

לימור סון הר-מלך:  אני בדרך כלל מדייקת

לימור סון הר-מלך:  אני מתכבדת לפתוח את הישיבה

לימור סון הר-מלך:  היום יום שלישי, כ"ט בתמוז תשפ"ג

לימור סון הר-מלך:  המפגש בעצם יעסוק בסקירה של חברת ICL

לימור סון הר-מלך:  אני מודה למנכ"ל חברת ICL רביב צולר, שמכבד אותנו בנוכחותו

לימור סון הר-מלך:  אני מאוד שמחה שבאמת אחרי הרבה שנים שהיו מחלוקות קשות, אז באמת הגיעו להסכם בנוגע לחישוב ההיטל

לימור סון הר-מלך:  אנחנו נשמע את הסקירה שלך

לימור סון הר-מלך:  יש לנו כמה שאלות הבהרה והבנה

לימור סון הר-מלך:  גם ניתן לארגונים לשאול ולהתייחס

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

צבי צור: תודה רבה לכולם

צבי צור:  המצגת היא תהיה בערך רבע שעה כדי להשאיר זמן לכל מה שצריך, אז בואו נתחיל

צבי צור:  אני רוצה לתת לכם ממעוף הציפור תמונה על החברה כי יש חלקים שיותר מוכרים, יש חלקים שפחות מוכרים

צבי צור:  אולי כדאי לראות בפרספקטיבה, כי זה גם משפיע על ההסתכלות לטווח ארוך

צבי צור:      (הצגת מצגת)     באופן כללי החברה בשנים הרגילות היא בסביבות 1

צבי צור: 5% מהתוצר של ישראל

צבי צור:  בשנה שעברה הייתה לנו שנה חריגה לטובה, הייתה השנה הכי טובה בכל הזמנים, לא כל כך קשור אלינו, יותר קשור לשוק העולמי וכל מיני השפעות של מלחמת רוסיה-אוקראינה

צבי צור:  בסך הכול יש לנו היום כ-13,000 עובדים, מתוכם 4,500 מועסקים ישירים בארץ

צבי צור:  אנחנו נדבר על זה שהמספר כמובן עם המעגלים העקיפים הוא הרבה יותר גדול

צבי צור:  אנחנו נדבר על זה בהמשך

צבי צור:       החברה בשנים האחרונות עשתה איזשהו שינוי כיוון לכיוון יותר חדשני וטכנולוגי ולכן היא מתפתחת בהרבה מאוד תחומים

צבי צור:  גם על זה אני אתן לכם סקירה

צבי צור:  קודם כל חשוב לזכור שהחברה היא חברה גלובלית, זאת אומרת שיש לה גישה וקשר עם לקוחות בכל העולם, עם רגולטורים בכל העולם, עם סטנדרטים בכל העולם, וישראל היא כמובן הלב שלנו והמקום הכי חשוב לנו, ומישראל צמחנו ולכן זה תמיד משפיע על כל השאר

צבי צור:       באופן כללי רק כדי שתזכרו מזה משהו, אנחנו מוכרים היום ביותר מ-120 מדינות בעולם, מייצגים את ישראל בצורה מאוד מאסיבית

צבי צור:  בדרך כלל אנחנו לא כל כך שומעים שמדברים עלינו נציגי ציבור ולפעמים חבל לנו כי יש על מה לספר לפחות מחוץ לישראל, כי בישראל מכירים אותנו פחות או יותר

צבי צור:       מבחינת ציר הזמן של הזיכיון, היסטורית הזיכיון הראשון של המלח אי פעם היה ב-1922

צבי צור:  זה סיפור ציוני מאוד מעניין של אדם בשם משה נובומייסקי

צבי צור:  נכון להיום אנחנו נמצאים מספר שנים לפני תום הזיכיון של 2030 ולכן חלק מהדברים שנדבר עליהם עכשיו הם קשורים לזיכיון

צבי צור:      באופן כללי בהיבט של הממשלה הדברים שהוחלטו או נידונו באו לידי ביטוי בוועדה שמונתה בראשות מר נווה, שהגיעה לכמה מסקנות

צבי צור:  אני חושב שהמסקנה הכי חשובה היא שצריך להמשיך בהפקת משאבי הטבע

צבי צור:  כמובן זו לא שאלה טריוויאלית כי יש מחירים לפעילות הזאת, ולמעשה גם קבעה שעדיף לעשות את זה באמצעות גורם פרטי

צבי צור:  זה בהחלט מוכח בנתונים ההיסטוריים

צבי צור:  בסך הכול החברה הייתה חברה כושלת בתקופת היותה ציבורית והיום היא חברה שיחסית למתחרות שלה היא עומדת ביעילות יפה

צבי צור:  יש כמה נושאים שהם חשובים מבחינתנו לזיכיון כמו זכות הסירוב הראשונה שלנו והזכות שלנו לקבל תמורה לנכסים במידה ולא נהיה הזכיין

צבי צור:  אני מניח שאתם מכירים

צבי צור:  אני גם אשמח לענות על שאלות אם צריך

צבי צור:      מה שלא כל כך מוכר זה שהיום אנחנו משפיעים על הרבה מאוד תחומי חיים

צבי צור:  בעולם אנחנו נחשבים כחלוצי קיימות שזה מוזר כי זה מאוד נוגד את התדמית שלנו בארץ

צבי צור:  אני גם על זה קצת אדבר

צבי צור:  בגלל שלא כל כך מכירים, אני אעשה ניסיון כאן להקרין איזה סרטון קצרצר כדי להראות איפה אנחנו נוגעים בחיים שלכם ושל אוכלוסיית העולם

צבי צור:       (הקרנת סרטון)     

צבי צור: במקור הסרט הזה הוכן כי גם חלק מהעובדים הישראלים בעיקר הכירו את האשלג ואת הברום ולא הכירו חלק גדול מהפעילות

צבי צור:  כבר עבר זמן מאז

צבי צור:       בעיקרון כדי למקד את זה, אנחנו מתעסקים עם שני דברים עיקריים, אחד זה ביטחון תזונתי והשני קשור בבטיחות כמו כל המסכים שיש לידכם בחדר כולל הטלפונים שלכם

צבי צור:  יש שם מוצרים שלנו שבעצם שומרים מפני שריפה, וגם בחלק מהמכשירים יש גם מוצרים נוספים

צבי צור:       אנרגיה זה תחום משמעותי שגם כן הוא בפוקוס שלנו היום

צבי צור:  רק כדי לנסות לכמת את זה במונחים, ובגלל זה אנחנו מצטערים שמדינת ישראל לא מדברת על זה

צבי צור:  רק פעילות הדשנים שלנו, כי יש לנו הרבה פעילות של פרוטאינים אלטרנטיביים ודברים נוספים שתורמים לביטחון תזונתי

צבי צור:  רק פעילות הדשנים שלנו מאכילה מידי יום 158 מיליון בני אדם

צבי צור:  דמיינו שעשו את כל ועדת נווה וכל מיני דברים אחרים כאלה ואף אחד אפילו לא התייחס לזה ש-158 מיליון איש מוזנים מהדשנים, וזה לא שיש תחליף

צבי צור:  זה לא שאם אנחנו לא נעשה אז מישהו אחר יעשה

צבי צור:  העולם תלוי במדינת ישראל

צבי צור:      מבחינת זיכיון והסביבה, יש כידוע הרבה מאוד שיח על הנושא של ירידת מפלס ים המלח

צבי צור:  לי חשוב שתזכרו מהמצגת שלי שני דברים: אחד, זה שכשניתן הזיכיון של ים המלח לא הייתה שום תרומה למפעלי ים המלח בהורדת המפלס ובעצם כל הבעיה של המפלס החל כשהסבו את השימושים של מי הירדן לשימושים אחרים, כשסגרו את סכר דגניה, ולכן בסוף צריך לזכור שיש המון הצעות לפתרון

צבי צור:  בסוף הפתרון האמיתי לים המלח אם וכאשר ירצו לממש אותו הוא פתרון שתלוי ברצון פוליטי, והרצון הפוליטי זה לחזור להזרים מים דרך הירדן

צבי צור:  אני בטוח שיש דעות

צבי צור:  אני תיכף אסיים אז אפשר לדון בזה כמה שרוצים, אבל בכל אופן זה עובדה, עם זה אי אפשר להתווכח, שבעבר היו מפעלי ים המלח וזה היה ירידה במפלס ולכן זה המצב

צבי צור:       למה בכל זאת מייחסים לנו חלק מירידת המפלס? מכיוון שבסוף הבריכות שלנו גורמות לאידוי

צבי צור:  אנחנו לא משתמשים במים

צבי צור:  רק כדי להכיר, אנחנו לוקחים את המים לבריכות שלנו, ממצים את המינרלים וכל המים אנחנו מחזירים אחר כך לים, אלא שבתהליך שאנחנו עושים יש אידוי והאידוי הזה גורם לאובדן מים לים המלח

גלעד קריב: השאלה איזה היקף האידוי?     

צבי צור: ההיקף של האובדן בגלל האידוי הוא בסביבות 160 מלמ"ק לשנה

צבי צור:  אם עושים את זה אחוז בשאיבה זה בערך 35%

גלעד קריב: כשאני צורך קוב מים, וזה לא משנה אם למקלחת או לגדל קלמנטינות בגינה, אני משלם על המים

צבי צור: ברור

גלעד קריב: כי"ל משלמת על המים שהיא שואבת?     

צבי צור: כן, כל הזיכיון זה לשימוש במי ים המלח

צבי צור:  זה המשמעות של התמלוגים

צבי צור:  אם אתה מתייחס למחלוקת שעכשיו בבית משפט על חיוב במים, זה משהו אחר

צבי צור:  המשהו האחר זה שבזמנו בעצם חלק מהזיכיון היה שהחברה יכולה לקדוח בשביל מקורות המים המתוקים שהיא צריכה לקדוח באזור הזיכיון

צבי צור:  החברה הייתה מעדיפה דווקא שמקורות או מישהו אחר יעשה את זה וימכור לה את המים, אלא שמקורות ומי שהיה אחראי אז לא רצה להשקיע את ההשקעות הנדרשות, לכן החברה השקיעה את ההשקעות ולכן היא מקבלת את המים בשטח הזיכיון

צבי צור:  אם מישהו אחר היה משקיע, אז זה היה סיפור אחר

צבי צור:  בגלל זה המחלוקת, זה האם בנוסף להוראות הזיכיון ולמה שנקבע היסטורית אפשר לקבוע עכשיו כללים שבדיעבד, כי אם כן, אז למה שלא נקבע שמישהו אחר יישא בהוצאות של הקידוח? יתרה מזאת, לא רק שהיינו במצב הזה, אלא היינו במצב קיצוני שבגלל חוסר מים בחלק מהמועצות המקומיות שאנחנו עובדים בהן, ביקשו מאיתנו להרחיב את הקידוחים שלנו ולהשקיע השקעות ניכרות כדי לספק את המים הנדרשים למועצות

גלעד קריב: מה היקף המים המתוקים שאתם שואבים בשטח הזיכיון?     

צבי צור: בסדרי גודל יותר נמוכים, משהו כמו 5% ממה שאמרתי עכשיו

גלעד קריב: כמות, קוב מים

צבי צור: אני לא זוכר את המספר המדויק אבל עד שאני אסיים אז הקולגות שלי פה יתנו את הנתון בשמחה

צבי צור:  דרך אגב, חשוב לציין שמאז 1992 כשקרתה ההפרטה לא היה עלייה בשאיבה נטו מים המלח, זאת אומרת המצב הזה הוא מאוד יציב

צבי צור:  יש יותר התייחסות ציבורית לזה אבל המצב הוא יציב

צבי צור:       בסופו של דבר צריך לזכור את הדבר הבא, קודם כל שבלי הזרמה מהירדן אי אפשר להציל את ים המלח

צבי צור:  זה גם לא עניין כלכלי כי היום במחיר ההתפלה של 2 שקל לקוב אין בעיה כלכלית לייצר מים בצפון ולהזרים אותם לירדן

צבי צור:  הבעיה שמים שיזרימו לירדן פשוט לא יישארו בירדן כי שואבים אותם השכנים שלנו, אז הבעיה היא לא כלכלית, הבעיה היא מערכתית פוליטית ושל הזרמה דרך הירדן

צבי צור:  בכל מקרה גם אם לא היינו קיימים בכלל, אז במקום שהמפלס היה יורד בממוצע ב-1

צבי צור: 10 מטר, הוא היה יורד ב-85 ס"מ בשנה, כך שבכל מקרה הייתה בעיית המפלס המצערת

צבי צור:  צריך לזכור גם שאם לא היינו קיימים, אז החברה הירדנית שהיא האחות מעבר לגבול הייתה מגדילה עוד יותר את הפעילות שלה

צבי צור:  הם גם ככה נמצאים במגמת גידול, מגמה שמשפיעה על מפלס ים המלח, אבל הם היו גדלים עוד יותר

צבי צור:  אנחנו דרך אגב לא גדלנו כבר במשך הרבה מאוד שנים ואין כוונה שנגדל כרגע

קריאה: אתם לא יכולים כי אין לכם שטח שם

צבי צור: כן, כן

צבי צור:  אם היה לנו עוד שטח לבריכות אז היינו יכולים

צבי צור:  גם לירדנים אין

צבי צור:  הממשלה שלהם נותנת להם

קריאה: אם הייתם יכולים לשתות אותנו עוד, הייתם שותים

צבי צור: לא יודע למה צריך את הסגנון הזה, אבל אני מסכים איתך שאם היה לנו שטח היינו משתמשים

צבי צור:  אין לנו שטח שאנחנו יכולים, אבל זה לא שלא ביקשנו

צבי צור:  ביקשנו בעבר שטח וקיבלנו סירוב ומאז אנחנו ממושמעים

לימור סון הר-מלך: אנחנו נסיים את הסקירה ואחר כך אני אתן לכם לשאול את כל השאלות, מבטיחה

צבי צור: אנחנו ממש לקראת הסוף

צבי צור:  צריך לזכור גם שכל התיירות של ים המלח בעצם בנויה על הבריכות שלנו, זאת אומרת בריכה מספר 5 שלנו שהיא הבריכה העיקרית לחופי המלונות, ולמעשה אם לא הייתה הפעילות התעשייתית, גם אי אפשר היה לקיים את המלונאות שם בים המלח

צבי צור:  הסיבה שזה המקום היציב היחיד, בהינתן ירידת מפלס

צבי צור:      מבחינת מעגלי תעסוקה ותרומה אז כבר אמרתי

צבי צור:  אנחנו בשנה ממוצעת בסביבות 1

צבי צור: 5% מהתל"ג שזה במונחי 2019 היה 15 מיליארד

צבי צור:  היום זה יותר

צבי צור:  מבחינת מעגל המועסקים, מעגל המועסקים שאנחנו משפיעים עליו הוא בערך 32,000 איש נכון ל-2019

צבי צור:  אני לא חושב שזה השתנה הרבה

צבי צור:  זה די נשאר קבוע כי היקפי הפעילות הפיזיים לא השתנו יותר מידי

צבי צור:  צריך גם לציין שאנחנו המעסיק הגדול ביותר של בדואים במדינה

צבי צור:  רותם אמפרט היא המעסיקה הגדולה ביותר של המגזר הבדואי

צבי צור:  היא מעסיקה בעיקר בעקיפין בסביבות 3,500 איש מהמגזר

צבי צור:      דיברנו על אקולוגיה, אז בכל זאת אני צריך טיפה לספר לכם

צבי צור:  אנחנו לא רק קובעים יעדים אלא גם עומדים בהם

צבי צור:  אנחנו בין 2018 ל-2022 ירדנו ב-18% בפליטות גזי חממה

צבי צור:  יש לנו תוכנית מאוד אגרסיבית בנושא

צבי צור:  אנחנו בעולם כפי שאמרתי מאמצים את הקריטריונים המתקדמים ביותר שישנם במדינות אחרות

צבי צור:  התסכול בארץ הוא לפעמים שהרגולציה היא הרבה בפיגור אחרי הפעילות ואחרי העסקים

צבי צור:  לדוגמה, בחשמל ירוק אנחנו כבר מזה שנה בארצות הברית וכמעט שלוש שנים באירופה ב-100% חשמל ירוק

צבי צור:  בארץ אנחנו פחות או יותר 0%

צבי צור:  בגלל הסכמים שחתמנו אז אנחנו בסביבות 5%, אבל מעשית אין לנו אפשרות היום לבנות פרויקטים סולאריים בגלל מגבלות רגולציה

צבי צור:  זה רק לתת פרופורציה

צבי צור:      בשנים האחרונות בגלל המצב הגיאופוליטי בין ארצות הברית לסין ובגלל מגבלות על תעשיית הפוספט בארץ אנחנו נכנסנו חזק מאוד לתחום של בטריות לרכבים חשמליים שזה גם חלק מהנושאים החשובים לקיימות העתידית

צבי צור:  למעשה בעוד שבועיים אנחנו חונכים בארצות הברית את המפעל הראשון בארצות הברית לחומר קתודי לרכבים חשמליים, מפעל מאוד משמעותי שממשלת ארצות הברית באמצעות משרד האנרגיה שלה משקיעה 200 מיליון דולר בהקמתו ביחד איתנו ואנחנו מאוד גאים בזה

צבי צור:      מבחינת מה שאנחנו משלמים למדינה, אז ראיתי שדווקא חילקו לכם בחומר המקדים, אז אני לא יודע אם צריך לחזור על זה

צבי צור:  שנה שעברה הייתה שנה חריגה אבל אנחנו באופן עקבי ברוב השנים האחרונות היינו משלם המיסים הגדול בישראל עוד לפני ההסדר של שישינסקי

צבי צור:  ההסדר של שישינסקי הוסיף על זה

צבי צור:  כשלוקחים את כל החלקים שמגיעים לממשלה שכוללים מיסים וארנונה ותמלוגים ושישינסקי וכו', אנחנו מגיעים למעל 50% מהרווח הנקי של החברה

גלעד קריב: אדוני, יש טעות קונספטואלית במשפט הזה

גלעד קריב:  רווח בהגדרה זה הכנסות פחות הוצאות

גלעד קריב:  מיסים שחברה משלמת זה הוצאות

גלעד קריב:  לבוא ולקחת תשלומי ביטוח לאומי של העובדים ולהגדיר את זה כחלקה של המדינה ברווח שלכם זה קצת עיוות של המציאות, אז אני אשמח לדעת, אחרי שגמרתם את תשלומי החובה שלכם, תשלומי מיסים, תשלומי ביטוח לאומי לעובדים

גלעד קריב:  גם אם אני הייתי פותח מכולת הייתי משלם למדינה

גלעד קריב:  אחרי זה, מכיוון שמדובר במשאב ציבורי, מה החלק של המדינה ברווח?     

צבי צור: בסביבות 35%

גלעד קריב: אז למה לא לכתוב את זה?     

צבי צור: במדינות אחרות שמבקשים מאיתנו, מה שנקרא government take

צבי צור:  government take זה כל מה שהולך לממשלה ביחס ל-100% מהרווח

צבי צור:  זה עניין של הגדרה

צבי צור:  אני לא בוויכוח עם אדוני

צבי צור:  דרך אגב, תמלוגים זה לא משהו רגיל

צבי צור:  תמלוגים זה גם לא משהו שיש בחברות אחרות

גלעד קריב: כן, גם כשמדינה נותנת משאב ציבורי מרכזי במדינה זה לא דבר רגיל

צבי צור: אני חושב שבגלל תמלוגים עושים את ה-government take ככה

צבי צור:  אני לא בטוח בזה אבל אני חושב

צבי צור:  חשוב לציין שהעובדים שלנו זה תעסוקה איכותית במובן שזה משרות עם משכורות מאוד גבוהות ולכן משרות כאלה הן תורמות יותר למדינה מבחינת ההכנסות

צבי צור:  לא לקחנו את ביטוח לאומי פה, אבל ביטוח לאומי, חלק גדול מהעובדים שלנו הם מעל התקרה וגם זה תורם, אבל בסדר

צבי צור:       כל מה שניסיתי להבהיר פה זה שיש פה עניין גדול

צבי צור:  היו לנו לא מעט מחלוקות עם המדינה לפני כמה שנים

צבי צור:  אנחנו באסטרטגיה מאוד ברורה כבר מספר שנים של לחפש, לא להיות לעומתיים אלא למצוא את הדרך להגיע להבנות

צבי צור:  הגענו לפשרות וסיכומים שהיה לנו מאוד קשה לעיכול בעולם שאנחנו באים ממנו, אבל החלטנו שזה תמיד עדיף מאשר המחלוקות, וסך הכול הדברים המרכזיים שהיה לנו עם המדינה הגיעו לפשרות ואנחנו מקווים שכך יהיה גם בעתיד

צבי צור:  סך הכול יש לנו יחסי עבודה מאוד נעימים עם כל משרדי הממשלה

צבי צור:  יש שקיפות

צבי צור:  האוצר התמודד איתנו עם מחלוקות מאוד קשות והיום אנחנו מאוד מתואמים

צבי צור:  אגב, בעשר השנים האחרונות של הזיכיון כל השקעה שאנחנו עושים עובר אישור מראש של האוצר

צבי צור:  היינו בטוחים שזה יהיה נורא, וזה ממש מסתדר בסדר

צבי צור:  מקצועי לחלוטין

צבי צור:  זהו

לימור סון הר-מלך: חבר הכנסת גלעד קריב

גלעד קריב: המחלוקות שנפתרו, אני מבין שבנוגע לתשלום התמלוגים זה היה סכסוך של מחלוקת של שנים

צבי צור: היה בוררות של הרבה שנים

גלעד קריב: מה המחלוקות שטרם נפתרו?     

צבי צור: אין לנו היום מחלוקת עם המדינה

צבי צור:  היה לנו את אסון אשלים ב-2017 שהגענו לאיזשהו הסדר שהוא מותנה עדיין באישור תהליכיים משפטיים, והנושא הזה של המים הוא בעצם לא מחלוקת בינינו לבין המדינה

צבי צור:  זה מחלוקת בין מערערים לבין חוות דעת של משרד המשפטים

צבי צור:  אנחנו בכלל לא בתמונה שם נכון לעכשיו מבחינת המחלוקת

גלעד קריב: אני מבין שיצא צו על תנאי על ידי בג"ץ, נכון?     

צבי צור: כן

צבי צור:  הצו על תנאי זה לבקש מהמדינה עוד הסברים

צבי צור:  לא ביקשו מאיתנו שום דבר

גלעד קריב: ברור

לימור סון הר-מלך: בהמשך לדברים לי יש שאלה

לימור סון הר-מלך:  חסר לנו שנה

לימור סון הר-מלך:  אנחנו יודעים שרשות המיסים דיווחה שבעצם בין השנים 2016 ל-2020 ששולם היטל של 188 מיליון דולר, ועבור שנת 2022 שולמו 265 מיליון דולר

לימור סון הר-מלך:  חסר לי 2021

צבי צור: גם שולם בגין 2021

צבי צור:  אחד החלקים החשובים בהסדר עם המדינה זה שבעצם אנחנו משלמים באופן שוטף מקדמות על בסיס שומה עצמית, ואז מה שקורה, במצב הקודם הייתה יכולה להסתיים שנה ושש שנים אחרי זה אחרי בבית משפט גומרים התחשבנות

לימור סון הר-מלך: זה השינוי בחוק שנעשה

צבי צור: המצב עכשיו הוא שאנחנו כל רבעון משלמים שוטף ואחר כך מתחשבים בסוף שנה

צבי צור:  אני יכול לספר שגם ב-2023 אנחנו כבר שילמנו

צבי צור:  דרך אגב זה גם נחשב כסכום סופי, זאת אמרת זה מועבר לקרן וכבר לא יכול לחזור

לימור סון הר-מלך: זה חלוט

צבי צור: זה מעין חלוט

צבי צור:  זה חלוט בהסכמה

צבי צור:  גם השנה אנחנו נעביר סדר גודל של 80 מיליון דולר מקדמות

צבי צור:  אם עבר חצי שנה, אני לא יודע את המספר נכון להיום אבל סדר גודל של 30–40 מיליון דולר אני מניח שכבר שהעברנו או שנעביר בקרוב

לימור סון הר-מלך: טוב, תודה רבה

לימור סון הר-מלך:      חבר הכנסת גלעד קריב, אתה רוצה לשאול עוד משהו?     

גלעד קריב: להתייחס

לימור סון הר-מלך: בקשר ל-2021, הסכום?     

צבי צור: אני לא זוכר בעל פה אבל כמובן ששילמנו גם על 2021

צבי צור:  הסיבה ש-2021 היא לא סגורה זה שהשומה עוד לא סגורה

צבי צור:  מס הכנסה עדיין צריך לעבור איתנו תהליך שומה ולהסכים או לא להסכים, אבל מבחינת המקדמות שולמו המקדמות

צבי צור:  השומה העצמית שולמה

לימור סון הר-מלך: מה היו המקדמות?     

צבי צור: אנחנו נבדוק

צבי צור:  אני לא זוכר בעל פה

לימור סון הר-מלך: בסדר

לימור סון הר-מלך:  כן

גלעד קריב: ראשית, תודה גבירתי היושבת-ראש, תודה אדוני

גלעד קריב:  צוהריים טובים לכולם

גלעד קריב:  אני לא מרבה לפקוד את הוועדה הזו כי אני חבר בוועדות אחרות, אבל לפחות מבחינתי סוגיית יום המלח באופן פרטני הוא ממוקד, וסוגיית השימוש במשאבי הטבע ששייכים לכל אזרחי ישראל היא מהסוגיות החשובות שהבית הזה דן בהן, אחת גם מהסוגיות שבהן באמת יכולה להיבנות גם הסכמה וראיה משותפת בין קואליציה ואופוזיציה, ובסופו של דבר מדובר בהחלטות שמשפיעות עשרות שנים קדימה

גלעד קריב:  מי יודע איפה אנחנו נהיה כשיפוג הזיכיון ויתחדש מחדש?      לי אישית יש פינה חמה למפעלי ים המלח

גלעד קריב:  סבי היה אחד מהמנכ"לים ומהמפתחים המובילים של מפעלי ים המלח בתקופה שבה מדינת ישראל האמינה ביכולת שלה לעשות חלק מהדברים, ולא בעידן שבו חושבים הכול צריך להיות בידי חברות פרטיות

גלעד קריב:  קצת בניגוד למה שאמרת אני חושב שמפעלי ים המלח בתקופה שהמפעל היה בבעלות המדינה, החברה הייתה טובה, מצוינת, הניבה למדינת ישראל רווחים רבים

גלעד קריב:  אם יש משהו כושל שקשור בעניין זה תהליך ההפרטה שנוהל

גלעד קריב:  לא נכנס לדיון האם היה נכון להפריט או לא

גלעד קריב:  אני שייך לצד הפוליטי שלא בטוח שאת הכול צריך להפריט

גלעד קריב:  אוי ואוי אם הציונות הייתה מופרטת והייתה מנוהלת רק על ידי חברות פרטיות, לא הייתה פה מדינה, אז אני לא נכנס כרגע לדיון

גלעד קריב:  הדברים כבר קרו הרבה לפני שרובנו השפענו על הדברים, אבל אם יש דבר אחד ברור, זה שמה שנוהל בכישלון מהדהד זה תהליך ההפרטה ונכס הועבר למיטב ידיעתי

גלעד קריב:  אני חושב שאלה היום גם ההערכות של בעלי המקצוע, הרבה פחות משוויו לידי חברה פרטית, לכן מבחינתי נקודת המוצא של הדיון הזה היא שכי"ל עשתה עסקה טובה והעדות הטובה ביותר זה הרצון שלכם להמשיך בזיכיון גם אחרי 2030

גלעד קריב:       אחרי שאמרתי את זה חשוב לי לומר שתי אמירות

גלעד קריב:  אני מכיר בתרומתה של כי"ל לכלכלה הישראלית

גלעד קריב:  יש למדינת ישראל אינטרס גדול בתעשייה מפותחת

גלעד קריב:  לא כל התעשייה שלנו צריכה להיות תעשיית סייבר והייטק

גלעד קריב:  אין הרבה חברות ענק של תעשיות יותר מסורתיות במדינת ישראל, וטוב, וצריך לייצר סביבה תומכת עסקים ומעודדת תעשייה

גלעד קריב:  זו אמירה אחת

גלעד קריב:       אמירה שנייה, אין ספק שירידת המפלס בים המלח והמשבר הגדול סביב ים המלח, משבר אקולוגי, משבר בסופו של דבר שיהיו לו השלכות כלכליות דרמטיות, לא רשום על שמה של כי"ל

גלעד קריב:  לא כי"ל סגרו את סכר דגניה

גלעד קריב:  גם זה ברור לי

גלעד קריב:  אחרי שאמרנו את שני הדברים הללו, כן יש כמה דברים שצריך לומר

גלעד קריב:  אנחנו מתכנסים בוועדת קרן העושר, לא בוועדת הפנים והגנת הסביבה

גלעד קריב:  מהפרספקטיבה של ועדת קרן העושר אני שמח לשמוע שנפתרו רוב המחלוקות עם משרד האוצר, אבל עם כל הכבוד, העובדה שבמשך קרוב לעשור לא הוכנסו תמלוגים לקרן העושר על ידי כי"ל היא מציאות בלתי מתקבלת על הדעת

גלעד קריב:  זה ממש בעיניי שוד הקופה הציבורית, כי עם כל הכבוד קרן העושר זו קרן שמנוהלת על ידי המדינה, כספיה מושקעים על ידי המדינה

גלעד קריב:  המדינה מנהלת את המשאב הזה

גלעד קריב:  כל יום שבו שקל נמצא בידיים פרטיות כשהוא היה אמור להיות בתוך קרן העושר, מבחינתי זו פגיעה בקופה הציבורית ואני לא יודע אם הדבר טמון במנגנון של ההסכמים ושל החוק וכו'

לימור סון הר-מלך: מה ששינה את זה היה התיקון בחוק

לימור סון הר-מלך:  זה בדיוק הגדיר בצורה מאוד ברורה ולא איפשר את המשך הסחבת הזאת שהייתה סביב

צבי צור: אם מותר רק הערה קצרה

צבי צור:  התיקון לא שינה שום דבר

צבי צור:  פשוט הדיונים עם מס הכנסה התחילו שנה וחצי לפני שההסדר התחיל

צבי צור:  אם היו מתחילים איתנו את הדיונים קודם, אז זה היה מסתיים קודם

גלעד קריב: אני רק אומר מבחינתנו

צבי צור: הממשלה היא ריבון והיא יכולה לעשות מה שהיא רוצה, כולל לגרום לנו לשלם

לימור סון הר-מלך: זה תמיד היה מורכב

לימור סון הר-מלך:  אני יכולה להגיד לומר לך שהיו"רים הקודמים דיווחו באמת על קושי מאוד מאוד גדול להגיע להסכמות ובאמת לראות את התשלומים דווקא מכי"ל ולא מהחברות האחרות

צבי צור: זה מס מיוחד במינו שבשום מקום בעולם עוד לא התנסה, שלא היה עליו פרשנות, שלא היה עליו פסיקה

צבי צור:  מס הכנסה, היה לו ג'וב מאוד קשה פה וזה לקח הרבה זמן

גלעד קריב: אדוני, הכול בסדר

גלעד קריב:  אני רק בא ואומר, בפרספקטיבה שלנו לא יכול להיות שהתדיינות למול גורם שמקבל לידיו משאב ציבורי, נמתחת, מתמשכת כל כך הרבה שנים

גלעד קריב:  תמיד יש שניים לטנגו

גלעד קריב:  זה בסדר גמור שחברה עסקית מנסה לצמצם את התשלומים

גלעד קריב:  זה בסדר שרשות המיסים עושה את מלאכה, אבל משהו בסדר הדברים הוא בלתי מתקבל על הדעת

גלעד קריב:  קיבלתם משאב ציבורי, קודם מעבירים את כל הכסף שדורשים, 50% מהכסף, 80% מהכסף ואז מתדיינים, אבל המציאות הזו שבה במשך שנים לא נכנסו לקרן העושר תמלוגים ממשאב הטבע הוותיק ביותר, המרכזי ביותר, ככל הנראה גם המניב ביותר לאורך שנים, זה מציאות בלתי אפשרית, מעידה על איזשהו ליקוי מאורות מצד המדינה וצריך לראות שהדברים הסתיימו

גלעד קריב:  זו הערה אחת

גלעד קריב:      הערה שנייה, שורת רווח של שליש תשלומים למדינה היא נראית לי לא רק לא הגונה

גלעד קריב:  בעיניי היא אפילו בהערכת חסר

גלעד קריב:  מדובר פה על משאב ששייך לציבור

גלעד קריב:  אני מאוד רוצה שכי"ל תרוויח

גלעד קריב:  אתם מעסיק חשוב מאוד בייחוד באזור שיש בו בעיית תעסוקה

גלעד קריב:  אתם באמת חברה גלובלית

גלעד קריב:  אתם נותנים גם עורף של מחקר, של פיתוח, של יציבות פיננסית

גלעד קריב:  אני מגיע מהצד השמאלי הכלכלי

גלעד קריב:  אני אומר, חלוקה על משאב ששייך לציבור, של שליש רווח לציבור, שני שליש לידיים פרטיות או ציבוריות במובן הצר אבל פרטיות, לא נראה לי הגיוני

גלעד קריב:  המינימום שהייתי חושב עליו זה 50:50 כחלוקה הוגנת בין הציבור שהנכס שייך לו לבין הגורם הפרטי

גלעד קריב:  אני לא מתרשם מה-35%

גלעד קריב:  אני מרגיש שאנחנו פשוט מוכרים בזול את נכסי הציבור במדינת ישראל, ולשיטתי מכיוון שב-2030 נפתח הזיכיון, זה רגע מצוין לבדוק את העניין

גלעד קריב:  מבחינתי פתיחת הזיכיון זה הרגע, כי אם ייפתח הזיכיון בתנאים שבהם החלוקה היא הוגנת ולא יהיו קונים, בסדר, אז נדע שהשאיפות שלנו גבוהות מידי

לימור סון הר-מלך: זה יותר מורכב

גלעד קריב: ברור לי

גלעד קריב:  אני אומר עוד פעם, הנצחת חלוקת הרווחים, שליש לכל הציבור הישראלי שהוא בעל הנכס, שני שליש, לא מקובל

לימור סון הר-מלך: לגמרי

גלעד קריב: שני משפטים אחרונים

גלעד קריב:  אני מקבל את זה שירידת המפלס היא בעיקרה מדיניות של הממשלה לדורותיה

גלעד קריב:  יש הזדמנות חשובה לפתור את זה בעידן של התפלת המים

גלעד קריב:  זה לא צריך ליפול על כי"ל

גלעד קריב:  מדינת ישראל חייבת להתייחס בשיא הרצינות לבעיית ים המלח

גלעד קריב:  גבירתי היושב-ראש, אני בזמנו הצעתי שתקום בשלל הוועדות המיוחדות של הכנסת ועדה שתטפל בעניין ים המלח, לכמה שנים, כדי להאיץ את הטיפול במשאב הלאומי, אבל אתה בעצמך אמרת, בערך כ-20% מירידת המפלס כן מקושרת ישירות לפעילות של החברה

גלעד קריב:  החברה צריכה להיות שותפה בהיקף הזה במציאת הפתרונות לשמירה על הנכס הזה, אז קודם כל אני לא מקבל את הנסיגה המלאה מהאחריות שלכם

גלעד קריב:  יש לכם תרומה של 20% לבעיה, תשתתפו

גלעד קריב:  בואו נתחיל עם זה שיפתרו

גלעד קריב:      הדבר האחרון הוא הסיפור הסביבתי

גלעד קריב:  אני באמת מאמין שהטכנולוגיות שלכם חשובות לקידום יעדים סביבתיים, אבל אי אפשר להיות בגדר טובל ושרץ בידו

גלעד קריב:  יש לכם תרומה גדולה להתמודדות עם משבר האקלים ברחבי העולם, אבל יש לכם גם אחריות גדולה וישירה לנזקים סביבתיים בהיקפים חסרי תקדים

גלעד קריב:  הדבר הזה לא יכול להיגרר בבתי משפט

גלעד קריב:  הנזקים האקולוגיים, צריך לטפל בהם וצריך בשבילם משאבים, ומי שזיהם הוא זה שצריך לשלם

גלעד קריב:  גם פה אני פונה למדינה

גלעד קריב:  חייב להיות מנגנון אחר מבוא נתווכח בבתי משפט עכשיו עשור עם כי"ל על הפיצוי לנזקים הסביבתיים האדירים שאתם אחראים עליהם

גלעד קריב:  אתם אחראים לחלק מהאסונות האקולוגיים הגדולים ביותר במדינת ישראל בעשורים האחרונים

גלעד קריב:  זה חייב לבוא לידי פתרון

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  חשוב מאוד הדברים שנאמרו פה

לימור סון הר-מלך:       נציג חשכ"ל, משרד האוצר, אורי שאשא

אורי שאשא: אהלן, נעים מאוד

אורי שאשא:  אורי שאשא, סגן החשב הכללי

אורי שאשא:  אני מטפל מטעם המדינה בכל מה שקשור להיערכות לזיכיון החדש שקשור להפקת משאבים מים המלח

אורי שאשא:  צריך רגע להדגיש, מה שמנכ"ל כי"ל דיבר עליו קשור לזיכיונות ולפעילות של כי"ל גם בארץ בנוגע לזיכיון של ים המלח וגם לזיכיון לכריית פוספטים

אורי שאשא:  אנחנו ספציפית מדברים על זיכיון שהולך להסתיים ב-2030 של כל מה שקשור ספציפית לים המלח, ואנחנו נערכים לקראתו, אפשר להגיד, תקופה של משך יותר משנה

אורי שאשא:  עצם העובדה שאני מכיר פה 80% מהנוכחים זה אומר שאנחנו באמת יושבים על המדוכה כבר בשתי ועדות מרכזיות שהקמנו, גם ועדת צוות סביבתי, אנחנו קוראים לזה, וגם צוות כלכלי שמורכב מנציגים - - -     

לימור סון הר-מלך: מתי הוקמו הצוותים?     

אורי שאשא: לפני יותר משנה, אני לא זוכר בדיוק תאריך אבל זה צוותים שעובדים כבר אולי כמעט שנה, משותפים לכמעט כל משרד ממשלתי שנוגע לסיפור הזה ויש הרבה

לימור סון הר-מלך: מי המשרדים?     

אורי שאשא: המרכזיים בהם זה היה כמובן המשרד להגנת הסביבה שיושבים פה קולגות שלי ממנו, רשות המים, משרד האנרגיה, משרד הכלכלה

אורי שאשא:  בצוות הכלכלי השותף המרכזי זה עובדי רשות המיסים שיושבים פה

אורי שאשא:  אנחנו מנתחים איתם בצורה מאוד ממוקדת ומנסים להפיק את הלקחים, ויש לנו לא מעט בנוגע לאופן גביית התמלוגים שנקבעו עם הזמן כטלאי על טלאי, ושישינסקי שנוסף אחר כך

אורי שאשא:  אנחנו חושבים שזאת הזדמנות לערבב את הקלפים מחדש ולדון במה שהצגת, חבר הכנסת קריב בנוגע להיקף ה-GT שהמדינה צריכה לקבל

אורי שאשא:  כבר שישינסקי דיבר על היקפי GT של 50% וזה הסטנדרט הבין-לאומי כמו שאנחנו יודעים

אורי שאשא:  אנחנו עושים גם עבודות בין-לאומיות כדי לראות שזה נכון

צבי צור: דרך אגב, רק כדי שלא יישאר המספר

צבי צור:  כשאמרתי 35% זה מכלל הרווחים שלנו

צבי צור:  על משאבי הטבע של ים המלח יש 50%

צבי צור:  הסיבה שזה מגיע ל-35% זה בגלל שהפעילות שלנו היא עולמית ואנחנו מפתחים מוצרי המשך ועושים פעילות שהיא לא קשורה לזיכיון, ואנחנו נמשיך לעשות אותה גם אם מישהו אחר - - - 

צבי צור:  הפעילות שמדובר של משאבי הטבע, אנחנו כבר היום מגיעים ל-50%

אלעד הוכמן: איך זה משפט שמסתדר לך? מוצרי המשך הם כתוצאה מהפעילות שאתה עושה כאן

צבי צור: אתה מדבר על מוצרים שזה מוצרי המשך שהם תחת שישינסקי

צבי צור:  הפעילות שלנו היא מאוד רחבה ומתנהלת בכל העולם

אלעד הוכמן: אלעד הוכמן, מנכ"ל מגמה ירוקה

אלעד הוכמן:  אני פשוט מנסה להבין את ההיגיון

צבי צור: אני אסביר עוד פעם

צבי צור:  מה שתחת שישינסקי אנחנו כבר היום מגיעים לאזור של ה-50%

צבי צור:  ה-35% זה מכלל הרווח של ICL שהמקורות שלו זה מכל מיני מקומות

צבי צור:  פשוט ביקש אדוני שאני אדבר רק על מס הכנסה ולא אדבר על המרכיבים האחרים של ניכויים מעובדים ותמלוגים וכן הלאה

צבי צור:  קודם כל אני חושב שהאוצר יודע איפה אנחנו עומדים

צבי צור:       רק כדי לפתוח את הראש אני רוצה להגיד שני דברים

צבי צור:  אחד, אנחנו משלמים את שיעור המס הכי גבוה מכל המתחרים שלנו שהם כולם זכיינים וכולם משאבי טבע

צבי צור:  דבר שני, אתה אומר ידידותי ליזם, אז קודם כל נכון להיום 78% מהחברה מוחזקים על ידי הציבור

צבי צור:  זה החברה שהיא מספר 3 בכל מה שקשור לתוכניות הפנסיה והחסכונות הציבוריים

צבי צור:  הציבור הישראלי הוא זה שנהנה מהחברה, והבעלים הפרטי שמחזיק 22% לא רכש את החברה בהפרטה, הוא רכש את החברה - - -

צבי צור:  אנחנו נמצא במקום הכי גבוה בכל העולם

צבי צור:  גם צריך להבין, אתם לא מדברים עם חבורה של חבר'ה שמחפשים איך לגנוב את המשאבים של ישראל

צבי צור:  אתם מדברים עם אנשים שמייצגים את הציבור הישראלי

צבי צור:  צריך להבין את זה, זה חשוב

גלעד קריב: רביב, הכול בסדר

לימור סון הר-מלך: יש לכם סטיגמה בעייתית

גלעד קריב: יכולתם קצת להקל על הסטיגמה בגישה שפחות גוררת את המדינה בבוררויות אין קץ

לימור סון הר-מלך: נכון

גלעד קריב: במהלכים יזומים שלכם להכניס את היד לכיס ולטפל בפגעי הטבע

צבי צור: אני מסכים איתך ובגלל זה אנחנו עושים את זה כבר כמה שנים

צבי צור:  אתה יודע, לשבור אמון זה שלוש דקות

צבי צור:  ליצור אמון זה עשר שנים

גלעד קריב: אדוני נציג החשכ"ל, רק שאלה אליך

גלעד קריב:  מכיוון שעל פניו יש פה איזושהי מחלוקת - - -      

אורי שאשא: נכון

גלעד קריב: אני רוצה לשאול את עמדת האוצר

אורי שאשא: אנחנו סופרים GT אחרת, גלעד

גלעד קריב: בכוונה שאלה קצרה

גלעד קריב:  האם לשיטת משרד האוצר של מדינת ישראל התמלוגים שמגיעים לקופת הציבור מהפעילות של כי"ל נמוכים מהסטנדרט הבין-לאומי של הכנסות בגין שימוש במשאבי טבע?      

אורי שאשא: היקף ה-GT שהיום נגבה מכי"ל, מהחישובים שלנו לא מגיע ל-50%

אורי שאשא:  יכול להיות שיש לנו מחלוקת במתודולוגיה

אורי שאשא:  המתודולוגיה של מה שאנחנו עובדים על פיה מגיע לאזורים יותר נמוכים של מה שאתה דיברת שאנחנו מכירים

אורי שאשא:  תיכף אנשי רשות המיסים יתייחסו לזה אולי טיפה יותר בצורה מדויקת

אורי שאשא:  בהקשר הזה הטענה היא לא אליכם

אורי שאשא:  הטענה היא אלינו כמדינה בהקשר הזה שאנחנו צריכים לייצר זיכיון מספיק טוב - - -      

צבי צור: דרך אגב, המדינה חוקקה חוק פרסונלי ב-2016 כדי לגבות יותר

לימור סון הר-מלך: נציע להם קריטריונים

צבי צור: אתה אמרת, מדינה שצריכה להסביר פנים ליזמים, אז תראה לי מקום שעושים חוק פרסונלי ליזם

גלעד קריב: רביב, הכול בסדר

גלעד קריב:  מבחינתי שכי"ל תקבל את פרס ישראל

צבי צור: רעיון טוב

גלעד קריב: אל תיקחו את כל הרעיונות שלי ברצינות

גלעד קריב:  אני באמת גם מעריך את התרומה של כי"ל למשק הישראלי

גלעד קריב:  צריך פה תעשייה

גלעד קריב:  הדיון שלנו הוא עם המדינה, לא עם כי"ל

אורי שאשא: נכון

גלעד קריב: זה משאב ששייך לכולנו

גלעד קריב:  המדינה מנהלת

גלעד קריב:  השאלה היא לא ההבדלים במתודת חישוב ה-GT

גלעד קריב:  האם לשיטת משרד האוצר נכון להיום, החלק של הציבור, של המדינה במשאב הזה שנקרא ים המלח נמוך מהסטנדרט הבין-לאומי? לשיטתכם לא לשיטת החברה

אורי שאשא: סטנדרט בין-לאומי זה אירוע קצת מורכב להגיד אותו

אורי שאשא:  אם השאלה אם הגענו ל-50% כמו ששישינסקי כיוון אליו בוועדה שהוא עשה, לשיטתנו לא

לימור סון הר-מלך: לכמה כן הגעתם?      

אורי שאשא: על החישובים זה יותר רשות המיסים שגובה בפועל את ההיטל

אורי שאשא:  מכל מקום, בוועדות עצמן אנחנו גם שומעים לא מעט גופים מהמגזרים השלישיים, מהרשות המקומית הרלוונטית, הרשות המקומית תמר שאני לא יודע אם יו"ר המועצה שלה נמצא פה

אורי שאשא:  נפגשנו לא מעט פעמים

אורי שאשא:  נפגשנו עם העמותות השונות שמטפלות בים המלח

אורי שאשא:  אנחנו שמחים לשמוע רעיונות

לימור סון הר-מלך: יש לנו כן את רשות מקומית מגילות ים המלח

לימור סון הר-מלך:  אנחנו נשמח לשמוע אותו

אורי שאשא: אוקיי

אורי שאשא:  אני אומר שאנחנו שמחים לשמוע רעיונות שיש לכל הציבור בהקשר הזה להגיד, כי זאת באמת ההזדמנות להפיק לקחים כמו שאמרתי ולהחיל משהו חדש במסגרת החוק שיהיה רלוונטי החל מ-2030, ואנחנו דנים שם בהרבה מאוד רכיבים כולל גם מה שציינתם לגבי הנושא של שאלת הגבייה בגין אותם מים שגם מופקים מבארות, מים שהיום כל מפיק אחר משלם עליהם וגם לגבי היקפי השאיבה מים המלח עצמם

אורי שאשא:  גם זה על השולחן

אורי שאשא:  גם דוח נווה דיבר על זה וגם על זה אנחנו ניתן את הדעת

אורי שאשא:       שטח הזיכיון, אני חושב שאין מי שחולק שהוא שטח הרבה גדול ממה שבפועל הזכיין הבא יידרש לו, והרבה מהרבה מאוד דברים

אורי שאשא:  אנחנו בשאיפה לעשות את העבודה הזאת כמה שיותר מהר כדי להתחיל כבר בתהליכי חקיקה צופי פני עתיד כי אין לנו הרבה זמן ואנחנו מבינים את כובד האחריות שיש לנו על הכתפיים בהקשר הזה

אורי שאשא:  זהו, עד כאן מבחינתי ואם יש עוד שאלות, אני אשמח

לימור סון הר-מלך: אני רוצה לשאול

לימור סון הר-מלך:  אנחנו יודעים שבהסכם של הזיכיון בעצם יש לכי"ל זכות סירוב ראשונים, נכון? יש לי שתי שאלות על זה

לימור סון הר-מלך:  קודם כל מה הביא לקביעה הזאת של הזכות הזאת? השאלה השנייה, כשיש כזאת זכות, האם זה לא בעצם מכרז שהוא תפור ומכור מראש ואין סיכוי לאף אחד אחר לגשת אליו?      

אורי שאשא: הזכות הזאת היא זכות שהיא קבועה בחוק

אורי שאשא:  החוק נחקק בשנת 1960

לימור סון הר-מלך: השאלה למה

גלעד קריב: מסיבה מאוד פשוטה, כי אז לא הייתה חברה ממשלתית של הציבור

גלעד קריב:  היא נקבעה ככה כי זו לא הייתה חברה פרטית

גלעד קריב:  זו נקראת הפרטה בקריצה

לימור סון הר-מלך: בדיוק

גלעד קריב: זה לא הפרטה, זה מונופוליזציה בשוק הפרטי, אבל ככה נראתה ההפרטה של ים המלח

אורי שאשא: אני מניח שבדיעבד כולנו מבינים שהיה צריך לעשות חלק מהדברים אחרת

אורי שאשא:  לגבי מה אנחנו עושים עם זכות הסירוב הזאת, אני לא רוצה להתייחס לזה כאן

גלעד קריב: אני רוצה רגע לשאול

גלעד קריב:  המשפט "אני לא רוצה להתייחס" כאן בוועדת כנסת זה משפט שאפשר להשתמש בו אבל מאוד במשורה

לימור סון הר-מלך: נכון

גלעד קריב: אפשר לומר אני רוצה דיון חסוי ואפשר לומר, זה סוד מדינה שמוגן על פי חוק

גלעד קריב:  לומר בוועדה "אני לא רוצה להתייחס כאן", בקש את רשות היו"ר, אולי היא תחליט לעשות דיון חסוי

אורי שאשא: זכות הסירוב היא כמובן לא עוזרת לתחרות

אורי שאשא:  השאלה אם היא פוגעת בתחרות?     

לימור סון הר-מלך: בוודאי שהיא לא עוזרת לתחרות

אורי שאשא: היא לא עוזרת, זה ברור לכולם

לימור סון הר-מלך: אף אחד אחר לא יגיש - - -      

אורי שאשא: אני מסכים

אורי שאשא:  השאלה עד כמה היא פוגעת בתחרות? יש לנו חשיבה ועבודות שאנחנו עושים על הדבר הזה

גלעד קריב: היא בת שינוי מבחינה משפטית?      

אורי שאשא: אני לא משפטן

גלעד קריב: האם יש חוזה בין המדינה לכי"ל שאומר שיש לה זכות סירוב? במצגת זה הוצג כאילו זו עובדה קיימת

גלעד קריב:  אולי היא מעוגנת בחוזה עם כי"ל

גלעד קריב:  מדינה צריכה לכבד חוזים שהיא חתמה עליהם

גלעד קריב:  אני לא יודע

גלעד קריב:  תסבירו את המצב המשפטי, האם זה בר שינוי?     

אורי שאשא: את הדבר הכי חכם שאני יכול להגיד עכשיו זה שאנחנו בוחנים את הסוגיה הזאת ואין לי עוד תשובה ברורה בהקשר הזה

לימור סון הר-מלך: אוקיי

לימור סון הר-מלך:  עוד שאלה

לימור סון הר-מלך:  אחד הקריטריונים נגיד בארצות הברית במכרזים האלה זה שיהיה מקסום של הכנסות של הקרן

אורי שאשא: נכון

לימור סון הר-מלך: האם אפשר שבאמת אחד מהקריטריונים שייכנסו בתוך המכרז יהיה המקסום?     

אורי שאשא: בגלל שאנחנו כמדינה נצטרך להגיד מה אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לקבל כ-GT, אני לא דן פה באיך אנחנו הולכים לבנות את המכרז, אבל אני חושב שמה שיהיה יותר נכון לעשות זה לקבוע מה אותו שיעור GT שאנחנו רוצים לקבל, לכוון אליו, לא יודע להגיד כרגע מה הוא יהיה, ושהזיכיון יהיה על עלות הזיכיון

אורי שאשא:  אפשר לקבוע את זה בשיטה של מי שייתן יותר GT הוא זה שיזכה, ואפשר לקבוע את זה בצורה אחרת

אורי שאשא:  זה מנגנונים כלכליים מכרזיים

אורי שאשא:  אנחנו כמובן נתייחס לזה ברגע הרלוונטי

אורי שאשא:  השיקול הזה הוא כמובן רלוונטי ואנחנו נותנים עליו את הדעת

לימור סון הר-מלך: אוקיי

גלעד קריב: אני רוצה לשאול, אולי תפני את זה למשרד אחר

גלעד קריב:  אני מבין את הטענה של רביב לגבי נושא קידוחי המים מבחינת הצורך שלהם בהשקעה

גלעד קריב:  אנחנו גם מכירים מענייני הגז שגם עליהם אפשר לדבר איך נראה תהליך ההפרטה שם ומה נזקיו לציבור, אבל שם באמת היה הכרה במימד ההשקעה

גלעד קריב:  אנחנו יודעים שהתמלוגים מגיעים רק אחרי החזר ההשקעה

גלעד קריב:  אני חושב שזה טירוף הדעת אבל מה לעשות

גלעד קריב:       האם אנחנו נמצאים כרגע במצב שבדקתם בכלל את הסוגיה של עלות ההשקעה? אני הייתי יכול להבין אם הייתם באים ואומרים, משרד האוצר בדק ובאמת ההשקעה בהפקת המים שמקורות לא רצתה לעשות היא כך וכך ועלות המים עוד לא כיסתה את ההשקעה

גלעד קריב:  זה תשובה שאני יכול להבין

גלעד קריב:  אני לא יכול להבין עמדת מדינה שלא בדקה את זה, בשעה שכל חקלאי במדינת ישראל משלם מחיר מופקע עבור המים כדי לגדל - - -      

צבי צור: המדינה טוענת משהו אחר

צבי צור:  המדינה טוענת שהתמלוגים כוללים את כל התמורה שהייתה צריכה להיות משולמת

צבי צור:  זה בקליפת האגוז הטענה של המדינה, מבלי להתייחס למה שנכון או לא נכון

צבי צור:  זו הטענה בבית משפט

גלעד קריב: אני לא מכיר מציאות שבה אדם מקבל זיכיון להפיק משאב טבע, על הדרך שהוא שואב משאב ציבורי אחר ששייך לכולנו

גלעד קריב:  אם זה כתוב שזה נכלל - - -      

צבי צור: תקשיב, בחוק הזיכיון כתוב, ומשפטים מהסוג שמותר להרוס, להחריב

צבי צור:  במילים האלה

צבי צור:  אם היינו לא אחראים אז היינו גם - - -      

קריאה: אתם עושים את זה

גלעד קריב: מה הקשר?     

צבי צור: לא, אנחנו לא

צבי צור:  יש חוק

צבי צור:  הוא אמר משהו מסוים

צבי צור:  אם הוא סביר או לא זו שאלה אחרת

צבי צור:  הכי חשוב זה שיש למדינה את ההזדמנות לתקן מה שהיא רוצה

גלעד קריב: אז את החוק צריך לתקן כי אני לא מכיר מצב שבו מחכירים לחקלאי אדמה והוא בא וטוען, החכרתם לי את האדמה אז המים מתחת לאדמה באו עם ההחכרה

צבי צור: דווקא יש לי הפתעות בשבילך

גלעד קריב: טוב

גלעד קריב:  בג"ץ כנראה חושב אחרת כי הוא הוציא לכם צו על תנאי

צבי צור: הוא לא הוציא לנו צו על תנאי, הוא הוציא למדינה צו על תנאי

גלעד קריב: מה עמדת המדינה בסוגיה הזאת?      

לילך גבע הראל: חשוב פה רגע לציין, אם אני יכולה רגע גם להוסיף לנושא הזה כי זה באמת חשוב

לימור סון הר-מלך: כן, רק תציגי את עצמך

לילך גבע הראל: אני לילך גבע הראל, היועצת המשפטית של ICL

צבי צור: חברה קבועה בוועדה

לילך גבע הראל: כן, אבל לפני שלימור הייתה היו"רית, אז קודם כל נעים מאוד

לילך גבע הראל:  לעניין סיפור דמי מים, קודם כל חוק הזיכיון מתייחס לזה

לילך גבע הראל:  הוא אפילו מתייחס לזה בצורה מפורשת כי זה בעצם מסייע בהפקת המשאבים

לילך גבע הראל:  מעבר לזה שחוק הזיכיון מתייחס לזה בצורה מפורשת, משרד המשפטים כתב חוות דעת שבעצם אומרת את זה שלא ניתן בעצם לבקש או לדרוש דמי מים מ-ICL, ממפעלי ים המלח בגלל שזה חלק מהזכויות שהיא קיבלה על פי חוק הזיכיון, אז שלא שאנחנו אמרנו, זה מדינת ישראל אמרה באמצעות משרד המשפטים שהוא חתום על חוות הדעת, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, על חוות כזו

לילך גבע הראל:  דרך אגב, זו חוות דעת לא מהתקופה האחרונה

לילך גבע הראל:  היא חוות דעת לפני, אם אני זוכרת נכון, שנה או משהו כזה

לילך גבע הראל:  זה לא שאנחנו אמרנו, זה לא שאנחנו פרשנו

לילך גבע הראל:  אנחנו בהחלט מבינים ככה את החוק ואנחנו חושבים שככה צריך לקרוא אותו, אבל זה קיבל גושפנקא מלאה של משרד המשפטים מבלי המעורבות שלנו, שכתב חוות דעת בצורה מפורשת

לילך גבע הראל:  דרך אגב, היה דיון על זה אם אני לא טועה גם בוועדה הזאת אבל גם בוועדת כלכלה בנושא הזה, ואחרי שהוועדות דנו החליטו שבסופו של דבר לאחר חוות הדעת המאוד מפורטת של משרד המשפטים, אין מה להתערב בעניין

לילך גבע הראל:  נכון שזה הוגש בבג"ץ ונראה באמת מה יהיה בבג"ץ

לילך גבע הראל:  בג"ץ זה בג"ץ

לימור סון הר-מלך: טוב

צבי צור: בכל מקרה בסוף המדינה היא ריבון והיא יכולה לקבל כל החלטה איך היא רוצה לבנות את הזיכיון החדש ולנו אין שום סיי בעניין

צבי צור:  הסיי היחיד שלנו זה אם אנחנו רוצים להשתתף במכרז או לא רוצים להשתתף במכרז, שדרך אגב זה לא מובן מאליו כי זה תלוי בתנאי המכרז

צבי צור:  בסוף אפשר לדרוש המון דברים אבל זה צריך גם להיות כדאי ליזמים

צבי צור:  הדבר השני זה אם אנחנו רוצים לנצל את זכות הסירוב

צבי צור:  חוץ משני הדברים האלה אין לנו שום זכות בעניין ולכן אותנו לא צריך לדיון הזה

לימור סון הר-מלך: אתכם היה צריך לדיון הזה כדי באמת לסקור ואולי גם קצת לשנות תדמית

צבי צור: תודה על כך

לימור סון הר-מלך: רשות המיסים, מירי סביון, המשנה למינהל רשות המיסים

מירי סביון: צוהריים טובים, נגיד כמה מילים, אנחנו נתייחס

מירי סביון:  קודם כל כשאנחנו מדברים על ה-GT, על ה- government take שנקבע בשישינסקי, אז הוא לא קח בחשבון שלושה רכיבי מיסים או היטלים למדינה

מירי סביון:  יש את מס החברות, יש את ההיטל הנוסף, היטל שישינסקי או היטל רווחי יתר ויש את התמלוגים

מירי סביון:  כל המיסים האלה יחד אמורים להגיע לשיעורים שנקבעו

מירי סביון:  המיסים שמשולמים בגין העובדים הם לא רלוונטיים לעניין הזה ולכן כשאנחנו בוחנים את ה-GT אלה הרכיבים שאנחנו בוחנים אותם

מירי סביון:       לגבי התהליך של הגבייה, אני רוצה להתייחס באמת לדברים שרביב, מנכ"ל כי"ל ציין פה

מירי סביון:  הגבייה לאו דווקא מכי"ל, בכלל בכל הנושא הזה של משאבי הטבע בכל מה שקשור לנושאים שרשות המיסים גובה, רשות המיסים אחראית לגביית מס חברות והיטל רווחי יתר

מירי סביון:  התמלוגים נגבים במקום אחר

מירי סביון:  תהליך הגבייה הוא כזה שבשלב הראשון במהלך השנה השוטפת משולמים גם מקדמות מס הכנסה, גם מקדמות בגין ההיטל על בסיס הערכה ואומדן מה בסופו של דבר תהיה החבות בגין הרכיבים האלה

מירי סביון:  בסוף השנה מוגש דוח על ידי כי"ל במקרה הזה או חברות אחרות, שקובע מה לפי גישתם צריכה להיות חבות המס במס חברות וחבות ההיטל, ולאחר מכן ככל שרשות המיסים סבורה או פקיד השומה סבור שיש פערים בין מה שנכתב בדוח לבין החבות האמיתית, מתנהלים הליכים שגם הצגנו אותם בעבר פה בוועדה, וההליכים האלה, אנחנו עושים את המיטב כדי שהם יתנהלו כמה שיותר מהר, אבל לפעמים הם מתמשכים כי לפעמים יש מחלוקות משמעותיות ואז ככל שנקבע תוספת של תשלום, המס ניגבה בסיום ההליכים האלה בהסכם

מירי סביון:  אם זה נגרר לבית משפט, אז שוב, בחקיקה שעשינו לפני שנתיים אפשר לגבות גם את המס - - -     

לימור סון הר-מלך: יש לכם תשובות על 2021?     

צבי צור: כן, 51 מיליון דולר מקדמות שולמו

צבי צור:  זה לא שומה סופית, זה מקדמות

לימור סון הר-מלך: הבנתי

לימור סון הר-מלך:  תוכלי להתייחס גם לשאלה של חבר הכנסת גלעד קריב ביחס לעולם?     

מירי סביון: אנחנו נוכל להתייחס ל-GT לפי האומדנים שלנו, להיקף של GT כאן בישראל

צבי צור: אנחנו משלמים תמלוגים גם באנגליה וגם בסין, ובשני המקומות התמלוגים יותר נמוכים מאשר כאן

צבי צור:  אני מניח שאפשר לתת עוד דוגמאות של הרבה מדינות, מקנדה, ממקומות אחרים

גלעד קריב: על איזה סוג של משאב טבע?      

צבי צור: על אותו דבר, על אשלג או פוספט

גלעד קריב: יש מדינות שאתם משלמים יותר?      

צבי צור: יש מדינות בעולם שמשלמים יותר, זה בעיקר מדינות עולם שלישי

גלעד קריב: בסדר, אנחנו בדרך לשם

גלעד קריב:  תתכוננו לזיכיון החדש

מירי סביון: זה לגבי תהליך הגבייה ולכן המשמעות היא שבחלק מהמקרים או בחלק מהשנים המדינה למעשה מקבלת את החלק שלה ב-GT לא בשנה שבה בעצם חשבנו שנכון שהוא יתקבל, אלא אם הכסף מגיע רק אחרי שמתקיימים הליכים

מירי סביון:  הוא מגיע לפעמים כמה שנים אחרי

מירי סביון:  לגבי הסכומים והשיעורים שלומי יוכל לפרט קצת יותר

לימור סון הר-מלך: אוקיי

לימור סון הר-מלך:  שלומי

שלומי פיליפ: צוהריים טובים, שלומי פיליפ

לימור סון הר-מלך: שלומי, אתה עושה לנו הרבה פעמים את הסדר

שלומי פיליפ: למעשה מירי כבר עשתה את הסדר, הגדירה בדיוק את חלקה של המדינה ברווחי חברת כימיקלים לישראל במקרה הזה

שלומי פיליפ:  אנחנו מדברים על מיסים שזה כולל, אני חוזר על זה כי זה חשוב: היטל רווחי יתר, מס חברות ותמלוגים ותו לא

שלומי פיליפ:  זה מתוך סך כל הרווח התפעולי של החברה, לא כולל כמובן המיסים עצמם, והחלק הזה צריך להתחלק בין המדינה לבין החברה עצמה

שלומי פיליפ:  אנחנו שואלים מה חלקה של המדינה מתוך הרווח התפעולי לפני המיסים

שלומי פיליפ:       התוצאות שאנחנו מגיעים אליהן הן לא התוצאות מה שכי"ל ציינה

שלומי פיליפ:  הן תוצאות כמו שנאמר, יותר נמוכות

שלומי פיליפ:  אנחנו מדברים על שיעורGT ממוצע של כ-36%, ובממוצע משוקלל אם זה את זה כולל השנה הכי "מטורפת", הכי טובה שהייתה לכי"ל, אני מדבר על שנת 2022, אז אם אני משקלל את השנה הזו, ממוצע משוקלל אנחנו מגיעים ל-43% חלקה של המדינה

צבי צור: 43% זה די דומה למה - - -     

שלומי פיליפ: אבל זה ממוצע משוקלל

שלומי פיליפ:  אם אנחנו רוצים ללכת שנה-שנה, אנחנו עדיין ב-35% ויש גם שנים חלשות

צבי צור: בסוף מה שמשנה זה האינטגרל, כמה אתה גובה בסך הכול

צבי צור:  תמיד יש שנים טובות ויש שנים לא טובות

שלומי פיליפ: נכון, אבל יש גם שנים שאנחנו - - -      

צבי צור: דרך אגב, ההסדר החדש שעשינו מחליק את הסינוס הזה בגלל אופי ההסדר

שלומי פיליפ: אני לא יכול כרגע להתייחס להסדר ספציפי

צבי צור: אבל 43% זה די קרוב למה שאנחנו חישבנו

שלומי פיליפ: אוקיי

אלעד הוכמן: אבל אמרו לך 36

צבי צור: לא, זה בלי 2022

שלומי פיליפ: זה כולל 2022 רק שזה כל שנה בפני עצמה ממוצע פשוט

שלומי פיליפ:  אם אני עושה ממוצע משוקלל, אנחנו מגיעים - - -      

צבי צור: אני אשמח לראות את הנתונים כי אנחנו מכירים - - -      

שלומי פיליפ: אני אשמח גם לראות את הנתונים איך הגעתם ל-50%

צבי צור: לא 50%, 47

שלומי פיליפ: אל תגידו מעל 50%

צבי צור: אמרתי בערך 50%

שלומי פיליפ: לא, אתם כותבים מעל 50%

צבי צור: שנה שעברה זה היה מעל

אלעד הוכמן: כתבת במצגת 50

צבי צור: לא, כי שנה שעברה זה היה הרבה מעל

צבי צור:  זה כלל גם קצת דברים אחרים שאתה לוקח - - -      

אלעד הוכמן: למה לשקר?     

שלומי פיליפ: לפני כמה דקות אמר המנכ"ל שזה רק משאבי הטבע

צבי צור: בשקף אמרנו שב- government takeלקחנו הכול כולל ניכויים מעובדים

צבי צור:  לא לקחנו ביטוח לאומי אבל כן לקחנו ניכויים מעובדים

שלומי פיליפ: ובניכויים לעובדים, כלומר בנטרול?     

צבי צור: אני חושב שבסביבות ה-47% אבל אני יכול לבדוק את החישובים ולהחליף איתך

אלעד הוכמן: יש את הפרוטוקול

אלעד הוכמן:  אמרת 35

צבי צור: לא, אמרתי 35 שזה מה שנשאר כמיסים לא כולל כל הדברים האחרים שמסתכלים על התוצאה הכללית העולמית

אלעד הוכמן: אתה לא אמרת את זה

אלעד הוכמן:  אני לא מבין למה לייצר מצג שווא

אלעד הוכמן:  תשמע, אתה בן אדם רציני, אתה יודע מה אתה אומר ואתה מנסה לייצר מצג שווא

צבי צור: אדוני חוצפן

צבי צור:  על מה אתה אומר לי מצג שווא?      

אלעד הוכמן: מצג שווא

אלעד הוכמן:  אתה אומר 47 - - -     

צבי צור: על סמך מה אתה יכול להגיד לי מצג שווא?      

אלעד הוכמן: אפשר להגיד את הנתונים בצורה ברורה

צבי צור: אני אומר

צבי צור:  אולי אתה לא מבין

צבי צור:  אני מנסה להסביר

אלעד הוכמן: אני מבין

צבי צור: אם תשאל אני אסביר לך יותר טוב

צבי צור:  אני לא חושב שזה נושא לוויכוח

לימור סון הר-מלך: אנחנו ניתן לך לדבר, אלעד

שלומי פיליפ: אני לא סיימתי

שלומי פיליפ:  מה שנאמר פה עד כה, אני התייחסתי רק למשאב האשלג בלבד

שלומי פיליפ:  יש כמובן משאבי טבע נוספים שאתם לא משלמים רווחי יתר עליהם עדיין

לימור סון הר-מלך: כמו מה?     

שלומי פיליפ: כמו פוספט, מגנזיום

קריאה: ברום

שלומי פיליפ: ברום משולם

שלומי פיליפ:  אני לא יכול להגיד, זה חסוי

צבי צור: זה נכון שעל ההפסדים של המגנזיום ופוספט לא שילמנו, אבל זה הפסדים ולכן כשמשקללים אותם אז האחוז עולה

צבי צור:       אני רוצה להזכיר עוד פעם כי לא כולם יודעים, אדון מצגי שווא וכו'

צבי צור:  כי"ל בכלל לא משלמת מס משאבי טבע

אלעד הוכמן: אלעד הוכמן בשבילך

צבי צור: אלעד, סליחה

צבי צור:  מי שמשלם מס משאבי טבע זו החברות הבנות שלה, כלומר מפעלי ים המלח על אשלג, מפעלי רותם על פוספט וכן הלאה, לכן יש הבדל בין המס הכללי של הקונגלומרט לבין המס של חברות בנות

צבי צור:  אני מוכן להתווכח על עקרונות

צבי צור:  על עובדות לא צריך

צבי צור:  אם יש אי הבנה בעובדות אפשר להחליף מסמכים, להציג אותם, אין שום בעיה

צבי צור:  לא צריך להתווכח על נתונים, צריך להתווכח על המשמעות של הנתונים

גלעד קריב: אפשר שאלה את רשות המיסים?      

לימור סון הר-מלך: רגע, רגע, יש לנו פה עוד הרבה דוברים שהגיעו וטרחו

לימור סון הר-מלך:  אני רוצה לתת להם

גלעד קריב: אצלך בוועדה אני ממושמע

לימור סון הר-מלך: אני נותנת לך במה באמת מכבדת

גלעד קריב: בהחלט

לימור סון הר-מלך: במיוחד שאני מאוד מסכימה עם הדברים שאתה אומר פה, אז בסדר

לימור סון הר-מלך:       ראש תחום רגולציה, אדם טבע ודין, מירב עבאדי

מירב עאבדי: קודם כל תודה רבה על האפשרות לומר דברים

מירב עאבדי:  אנחנו הגשנו נייר עמדה שבו ביקשנו להדגיש מספר נקודות ואני אחזור עליהן כאן

מירב עאבדי:  הנקודה הראשונה שכבר הוזכרה כאן זה הנושא של שיקום ים המלח

מירב עאבדי:  יש מחלוקת קשה בנוגע לנתון של התרומה של חברת כי"ל וגם המקבילה הירדנית להתאדות מי ים המלח ולירידה במפלס, אבל בכל מקרה הן בוודאי אחראיות לכ-25% מירידת המפלס והן צריכות לשאת בעלויות שכרוכות בזה

מירב עאבדי:  כשהוכן דוח לפני כשנה והוגש לשרה להגנת הסביבה, לא הייתה התייחסות לנקודה הזו

מירב עאבדי:  זו נקודה מאוד משמעותית שחייבים לתת עליה את הדעת גם אפרופו תום תקופת הזיכיון, אבל גם בשוטף

מירב עאבדי:  זו נקודה מספר אחת שאנחנו מבקשים להדגיש

מירב עאבדי:      נקודה מספר שתיים נוגעת לדמי מים

מירב עאבדי:  כמו שכבר נאמר אנחנו הגשנו עתירה יחד עם לובי 99 על הנושא הזה

מירב עאבדי:  הטענה שלנו הייתה שהמים המתוקים למחצה ששואבת מפעלי ים המלח משטח הזיכיון, ראוי שישלמו בעדם דמי מים

מירב עאבדי:  אנחנו חשבנו שראוי שהמדינה תפרש את חוק הזיכיון ואת המציאות המשפטית בצורה כזו שחוק המים חל במקביל לחוק הזיכיון, מה גם שהנושא הזה כבר זכה לפסיקה של בית הדין למים שהחיל את שני החוקים האלה במקביל

מירב עאבדי:  לצערנו המדינה, משרד המשפטים כפי שנאמר כאן נתן חוות דעת שונה

מירב עאבדי:  הגשנו עתירה ולשמחתנו הגדולה בית המשפט הוציא צו על תנאי, שזה לא דבר טריוויאלי, שמחייב את המדינה להסביר מדוע היא לא מאפשרת את גביית דמי המים בנסיבות האלו

מירב עאבדי:  מדובר על אזור 35 מלמ"ק מים שנשאבים בשנה רק משטח הזיכיון

מירב עאבדי:  יש מים נוספים שנשאבים מחוץ לשטח הזיכיון

צבי צור: רק ליתר דיוק, זה 16

מירב עאבדי: זה הנתון שמקורות סיפקה לבג"ץ

מירב עאבדי:  אני מצטטת את מקורות

מירב עאבדי:  אין לי נתון אחר

צבי צור: זה כולל גם מים שהם מחוץ לשטח הזיכיון

מירב עאבדי: אינני יודעת

מירב עאבדי:  זה הנתון שסופק על ידי מקורות

מירב עאבדי:  מפיהם אנחנו חיים

מירב עאבדי:  מקורות גם הוציאה דרישת תשלום בזמנו, ככה שאנחנו חושבים שבאמת בשלה העת שמפעלי הים המלח כמו כל צרכן מים בישראל תשלם על המים שהיא עושה בהם שימוש

גלעד קריב: מה העלות? צריכת מים לתעשייה, על איזה סדרי גודל אנחנו מדברים? עשרות מיליוני שקלים? מאות מיליוני שקלים?      

מירב עאבדי: 83 מיליון

קריאה: 83 מיליון לשנתיים וזה עד סוף הזיכיון

קריאה:  זה כעשור בערך

קריאה: זה מים פוסיליים, זה לא מים מתחדשים

מירב עאבדי: אנחנו לא מדברים על מי ים המלח

מירב עאבדי:  זו נקודה נוספת שראוי לתת עליה את הדעת

מירב עאבדי:  יש פה משאב שהוא משאב ציבורי ועל המשאב כמשאב לא משולם תשלום, זאת אומרת מי ים המלח שנשאבים מהאגן הצפוני, מועברים לאגן הדרומי, מתאדים ואחר כך חוזרת השארית

מירב עאבדי:  אפילו על הניצול המאוד מובהק של מי ים המלח אין תשלום, שזה גם משהו שאנחנו קוראים לצוות שדן בתום הזיכיון לתת מאוד את הדעת על הנושא הזה

מירב עאבדי:       נקודה שלישית נוגעת לתום תקופת הזיכיון

מירב עאבדי:  אנחנו מוטרדים מאוד מהקצב שבו משרד האוצר מנהל את העניינים

מירב עאבדי:  חוות הדעת של צוות נווה ניתנה בינואר 2019

מירב עאבדי:  כולם יכולים לעשות פה את החשבון, ארבע שנים וחצי ואנחנו שומעים שצוותי המשנה הוקמו לפני כשנה

מירב עאבדי:  מה קרה שלוש וחצי שנים? אין לנו מושג

מירב עאבדי:       2030 זה נשמע רחוק אבל כדי לעשות את כל מה שנדרש לעשות צריך את פרק הזמן הזה

מירב עאבדי:  צריך לעשות את תיקוני החקיקה, יש צורך בהקמת יותר מצוותי המשנה שהוקמו בפועל

מירב עאבדי:  הנושאים כאן הם גם נושאים מורכבים

מירב עאבדי:  החברות הפוטנציאליות שיכולות להגיש הצעות כאלה הן לא רבות

מירב עאבדי:  מדובר פה בנושא שיש לו מורכבות מכל זווית שהיא

מירב עאבדי:  נפגשנו עם אורי שאשא

מירב עאבדי:  זה נושא שמאוד מטריד אותנו כי הוא גם שלוב בנושא הזה של שיקום ים המלח, כי גם זה נושא שאפשר לתת עליו את הדעת, אפרופו תום תקופת הזיכיון

מירב עאבדי:       אם לסכם את מה שאני רוצה לומר, זה שיש לנו משאב טבע מאוד ייחודי שהוא משאב טבע עולמי

מירב עאבדי:  יש לו משמעות לא רק כלכלית

מירב עאבדי:  יש לו גם משמעות שהיא משמעות של ההנאה של כולנו מהיכולת שהדבר הזה ימשיך להתקיים, ואנחנו מרגישים שזה מוזנח

לימור סון הר-מלך: טוב, תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  אנחנו חושבים שחשוב שהוועדה אולי באמת תבקש ליישם את המסקנות של דוח נווה

לימור סון הר-מלך:  יש שם מסקנות מאוד חשובות

גלעד קריב: איפה זה עומד?     

לימור סון הר-מלך: אנחנו נברר את זה עוד רגע

לימור סון הר-מלך:       עו"ד אריאל ברזילי, התנועה לאיכות השלטון בישראל

ישראל ברזילי: שלום גבירתי ותודה רבה

ישראל ברזילי:  שמי אריאל ברזילי, אני ראש אגף הכלכלי בתנועה לאיכות השלטון

ישראל ברזילי:  קודם כל אנחנו חושבים שנאמרו פה דברים מאוד חשובים בדיון הזה, וכל מה שמירב אמרה נכון

ישראל ברזילי:  יש לנו עוד שתיים וחצי הערות שחשוב שיישמעו

ישראל ברזילי:  הראשונה, הדיון פה שעוסק בדמי המים ששולמו או לא שולמו, מה שבג"ץ הוציא לגביו צו על תנאי זה המים שנמצאים בתוך תחומי הזיכיון

ישראל ברזילי:  יש עוד מים שנמצאים מחוץ לתחומי הזיכיון שגם עליהם מפעלי ים המלח לא משלמים את מה שהם צריכים לשלם

ישראל ברזילי:  הם הגישו ערר לבית הדין למים בחיפה

ישראל ברזילי:  עד לתום הערר הזה הם לא משלמים כלום, משהו שנובע מאיזושהי טעות שעשתה המדינה שהיא סיווגה את הרישיון שלהם כמפיק ספק במקום מפיק צרכן, וזה מתכנס לסכום של כ-120 מיליון שקלים שגם את הסכום הזה הם לא משלמים, ובגלל זה אנחנו גם נאלצנו להגיש שם גם כן ערר

ישראל ברזילי:  זאת ההערה הראשונה לגבי התשלומים שהם לא משלמים

ישראל ברזילי:      הערה שנייה, ונמצא פה גם אורי שאשא ואפשר גם לבדוק את זה מולו

ישראל ברזילי:  נאמר פה שיש שקיפות מלאה מול משרד האוצר והם עוקבים בדיוק אחרי מה שהוא בעיקר קשור לאישור מראש שנדרש ממשרד האוצר כשהם מקימים מפעלים או עושים השקעות בתחומי הזיכיון מאז מרץ 2020, אבל האמת היא שאנחנו נאלצנו לפנות למשרד האוצר ולספר להם על השקעות שעושים מפעלי ים המלח באיזשהו מרכז מבקרים על שמו של נובומייסקי שזה המייסד, בעצם מי שפיתח את מפעלי ים המלח

ישראל ברזילי:  אנחנו נאלצנו לפנות בשביל לקבל באמת תשובות האם משרד האוצר מכיר את ההשקעות שנעשו

ישראל ברזילי:  קיבלנו תשובה שמשרד האוצר לא מכיר את ההשקעות הללו ורק אחר כך הם פנו אלינו - - -     

אורי שאשא: ההשקעה של מרכז המבקרים

אורי שאשא:  תדייק

אורי שאשא:  זה לא השקעות, זה השקעה

ישראל ברזילי: כן, השקעה אחת שמשרד האוצר לא הכיר, ורק בגלל שאנחנו נאלצנו לפנות וללמד אותם על הנושא הזה, אז הם הכירו

ישראל ברזילי:  אגב, אני לא מאשים את משרד האוצר בחוסר היכרות

ישראל ברזילי:  זו צריכה הייתה להיות פנייה של כי"ל

צבי צור: זו השקעה מלפני מרץ 2020

ישראל ברזילי: בסדר

ישראל ברזילי:  זאת הנקודה השנייה

ישראל ברזילי:  הנקודה החשובה פה היא הפיקוח שמשרד האוצר מקיים על כי"ל, מה שבעצם מביא אותי לנקודה השלישית והאחרונה והיא גם כן תום הזיכיון ב-2030

ישראל ברזילי:       עלתה פה שאלה האם יש דרך משפטית בעצם להתגבר על מה שנקרא זכות הסירוב הראשונה, סעיף 25 בזיכיון, והתשובה היא שכן, יש דרך משפטית ויש דרך חקיקתית

ישראל ברזילי:  בשביל הדרך המשפטית הזאת נדרש איזשהו מסמך

ישראל ברזילי:  המסמך הזה הוא מסמך שחובר ב-18 בפברואר 2016

ישראל ברזילי:  הנידון שלו זאת עמדת החשבת הכללית בנוגע להחזקת המדינה במניה מיוחדת בחברת כי"ל

ישראל ברזילי:  את המסמך הזה אנחנו מנסים הרבה מאוד להשיג

ישראל ברזילי:  עשינו כמה הליכים משפטיים בשביל להשיג את המסמך הזה

ישראל ברזילי:  הוא בעצם מפרט את ההפרות של כי"ל, את מניית הזהב

ישראל ברזילי:  לפחות זה מה שאמור להיות שם

ישראל ברזילי:  את המסמך הזה אנחנו פשוט לא מצליחים להשיג

ישראל ברזילי:  הוא שמור כמו סוד מדינה

גלעד קריב: איפה?     

ישראל ברזילי: הוא נמצא במשרד האוצר אצל החשב הכללי

ישראל ברזילי:  המסמך הזה לא נחשף לציבור מכל מיני טעמים

ישראל ברזילי:  אנחנו הגשנו כמה עתירות בשביל לקבל את המסמך הזה

אורי שאשא: יש כזה מסמך

אורי שאשא:  המסמך הוא מסמך פנימי

גלעד קריב: הערת ביניים אם מותר

גלעד קריב:  אני לא נכנס לשאלה האם צריך לחשוף תכתובות פנימיות במסגרת חוק חופש המידע

גלעד קריב:  אני כן מכיר את מעמדה של הכנסת, ולכן גבירתי היושב-ראש אני מבקש את הסכמתך שבסיכום הדיון, ואם יש דין חיסיון אפשר להפעיל חיסיון

גלעד קריב:  יש כספות בוועדות הכנסת

גלעד קריב:  אני מבקש שהמסמך הזה יועבר לוועדה ולמי שהיושב-ראש תתיר מבין חברי כנסת נוספים שיראו את המסמך

גלעד קריב:  אנחנו מבקשים לקבל את המסמך הזה לעיון הכנסת

ישראל ברזילי: אני רק אוסיף שלמסמך הזה שהוא בן עשרה עמודים יש עוד נספח שיש לו שבעה עמודים, אז גם את הנספח כדאי לבקש

גלעד קריב: על נספחיו

אורי שאשא: אגב, המסמך לא קשור לזכות הסירוב

אורי שאשא:  זה נקודה חשובה

גלעד קריב: מצוין, בסדר גמור

אורי שאשא: נאמר שהוא קשור, אז אני - - -      

לימור סון הר-מלך: אוקיי, בסדר

לימור סון הר-מלך:  אנחנו נשמח אם המסמך יועבר אלינו

ישראל ברזילי: כן, זה חשוב מאוד

ישראל ברזילי:  לא התכוונתי להגיד שהמסמך מדבר על זכות הסירוב

ישראל ברזילי:  התכוונתי שאפשר להשתמש במסמך הזה כדי להתגבר על הבעיה של זכות הסירוב

ישראל ברזילי:  זה מה שאמרתי

צבי צור: אני רוצה רק עזור לאדוני ולהגיד שאם יש למישהו טענה שמישהו הפר את מניית הזהב, אז חובה עליו להציג את הדברים ולדרוש מידע

צבי צור:  מבחינתי זה אינטרס שלנו שאם מישהו חושב שיש לו טענה, כדאי שנדע מה הטענה

ישראל ברזילי: אם המנכ"ל של כי"ל מסכים להסיר את החיסיון ולקחת בחזרה את כל הטענות שיש לו לא למסור את המסמך - - -      

צבי צור: אני לא הבוס של האוצר

ישראל ברזילי: הסיבה לזה שמשרד האוצר לא מעביר את המסמך הזה זה הטענות של כי"ל

ישראל ברזילי:  נאמר לנו, היה דיון, אנחנו יכולים להציג פרוטוקול כזה

ישראל ברזילי:  הסיבה לזה שמשרד האוצר לא מציג את המסמך, הם טוענים שכי"ל לא מסכימים להסיר את החיסיון

ישראל ברזילי:  זאת הטענה שלהם

ישראל ברזילי:  אם המסמך הזה יגיע, זה מאוד חשוב

ישראל ברזילי:  זה מאוד יכול לעזור לקראת 2030

ישראל ברזילי:  תודה רבה, גבירתי

לימור סון הר-מלך: תודה לך

לימור סון הר-מלך:      המשרד להגנת הסביבה, גרשון שוורץ

גרשון שוורץ: יש לכם שאלות ספציפיות?      

גלעד קריב: אין למשרד להגנת הסביבה מה לומר בעניין הזיכיון, אופן המימוש שלו, היקפי הפגיעה בנכסי טבע וסביבה על ידי כי"ל?      

סתיו גילוץ: אני יכולה להתייחס

סתיו גילוץ:  אני מהמשרד להגנת הסביבה

סתיו גילוץ:  גרשון הוא נציג של מחוז דרום שאחראי על הרגולציה הסביבתית במחוז דרום, כולל על כל הפעילות התעשייתית

לימור סון הר-מלך: אתה רוצה להתייחס?     

גרשון שוורץ: לתחום של האוויר בלבד

גרשון שוורץ:  נמצאת כאן איתי גם הממונה שלי, צפי בן שאול

גרשון שוורץ:  אם יהיו שאלות ספציפיות בנושא של אוויר, אני יכול להתייחס

גרשון שוורץ:  אני מעדיף התייחסות מהנציג שיושב אצלכם שם

גרשון שוורץ:  אם יש שאלות מאוד ספציפיות בתחום של ההתמחות שלי, אני מוכן לענות על כל שאלה

גלעד קריב: וההתמחות היא רגולציית זיהום אוויר?      

גרשון שוורץ: אתם דיברתם בעיקר על נושא של שפכים ומים

גרשון שוורץ:  באיכות הסביבה התחום הכי משמעותי זה תחום האוויר שלא דובר כאן, אבל בתחום האוויר אני מבין, כן

גלעד קריב: יש לאדוני מידע שחשוב שנדע בוועדה לגבי ההשפעה על נושא של זיהום האוויר על ידי המפעלים, או שדווקא בנושא הזה אתה מרגיע אותנו?     

גרשון שוורץ: מה פתאום

גלעד קריב: אני לא יודע, אני לא נושם את האוויר של עין גדי

גלעד קריב:  אני בקושי נושם את האוויר של גבעתיים

גלעד קריב:  שאדוני יסביר לנו מה קורה בתחום האחריות שלו כתוצאה מפעילות כי"ל

גלעד קריב:  יש שמועות על קשיי נשימה מסוימים של כמה קהילות שחיות בדרום

גרשון שוורץ: מה שהיית אומר זה שבעבר הרחוק יותר היו בעיות הרבה יותר קשות

גרשון שוורץ:  בשנתיים האחרונות יש כמה וכמה פרויקטים והשקעות מאוד גדולות של כי"ל בתחום הזה, והמצב השתפר לאין ערוך והמצב הולך להשתפר עוד הרבה בשנים הקרובות

גרשון שוורץ:  הכלים הרגולטורים שאנחנו משתמשים בהם הם חוק אוויר נקי שאני הייתי יחד עם אדם טבע ודין אחד האבות של החוק הזה

גרשון שוורץ:  אני עובד במשרד לאיכות הסביבה 22 שנה ולפני זה עבדתי 20 שנה בתעשייה, אז יש לי כמעט 42 שנה בתחום האוויר

גרשון שוורץ:       המצב הוא לא שונה בהרבה ממקומות אחרים בעולם

גרשון שוורץ:  ההיפך, אני חושב שבחלק מהמצבים המצב הוא יותר טוב

גרשון שוורץ:  המצב הולך להיות יותר טוב

גרשון שוורץ:  הפיקוח הוא מאוד הדוק

גרשון שוורץ:  אנחנו נמצאים במפעלי כי"ל בממוצע שלושה ימים בשבוע

גרשון שוורץ:  עניין ההשפעה הכללית של הזיכיון זה דבר שנדון במקומות יותר כלליים ויותר השפעה כבר לטווח ארוך

גרשון שוורץ:  אנחנו מתעסקים בעיקר בתחום היום-יומי

גרשון שוורץ:  בחלק מהמפעלים של כי"ל, דרך אגב, הם פיתחו שיטות שלא קיימים באף מקום בעולם

גרשון שוורץ:       אתם צריכים גם לדעת שכי"ל ככי"ל זה לא מאות מפעלים בעולם

גרשון שוורץ:  בחלק מהמצב זה מספר בודד של מפעלים בעולם ולכן גם הטכנולוגיה שצריכים לפתח על מנת לשלוט בפליטות היא לא פשוטה

גרשון שוורץ:  כי"ל היא בין מפעלי ים המלח, ומגנזיום, הם למשל בין התעשיות הראשונות שהביאו את התעשייה של ה - - - לארץ, שכל התעשיות האחרות פחדו להביא אותו

גרשון שוורץ:  אחריו באה אינטל אבל לא לפניה

גרשון שוורץ:  היום מקימים את המערכת הרביעית בכי"ל והיא נותנת תשובות מאוד טובות

גרשון שוורץ:  כמו שברמת חובב היינו בהתחלה של חוק אוויר נקי במצב מאוד לא נוח ב-2005 והתקדמנו מאוד, אני מאמין שבתוך שנתיים-שלוש שנים עד סוף התהליך של ההשתפרות כל כי"ל תהיה במצב מאוד טוב לעומת המפעלים האחרים

גרשון שוורץ:  אני ביקרתי בארצות הברית במפעלים ביוטה ובלואיזיאנה ואני לא הייתי רוצה להיות שם

גרשון שוורץ:  יש גם מפעלים אחרים במצבים יותר טובים

גרשון שוורץ:  אנחנו כרגע נמצאים באיזשהו מקום באמצע

גרשון שוורץ:      לגבי התושבים בנאות הכיכר, אני חושב שאתם יכולים לשאול אותם שאנחנו יחד עם היחידה הסביבתית נגב מזרחי נמצאים כמה לילות טובים, באים לבדוק ריחות

גרשון שוורץ:  יש מספר תלונות ואנחנו בודקים את המקורות

גרשון שוורץ:  אנחנו גם רכשנו בשנה האחרונה ציוד בעלות של כ-200,000 דולר לבדיקה מיוחדת שלא קיימת באירופה

גרשון שוורץ:  אני יודע שהיא קיימת רק במדינה אחת באירופה, ובארצות הברית היא רק נכנסת - - - , שבודק פליטות אורגניות

גרשון שוורץ:       אנחנו מתקדמים עם התקציב שממשלת ישראל ברוך השם נותנת לנו, התקציב המועט

גרשון שוורץ:  אנחנו עושים את הבלתי אפשרי

גרשון שוורץ:  הייתי מאוד שמח אם התקציב שלנו היה הרבה יותר גדול וגם כוח האדם שלנו היה הרבה יותר גדול, אבל איך אומרים, נגיע לימות המשיח בקרוב ממש

נרי אראלי: קוראים לי נרי אראלי, אני יושב-ראש הוועדה להגנת הסביבה - תמר

נרי אראלי:  עבדתי עם גרשון הרבה שנים

נרי אראלי:  הקמנו מערך של תחנות ניטור סביב מישור רותם, ומשום מה המערך הזה עדיין לא מחובר לרשת הארצית והנתונים נאספים ונשמרים באיזושהי כספת

נרי אראלי:  אולי מוכנים או לא, לבנה קורדובה שהיא המנהלת של התחום, למה נתוני זיהום האוויר שנאספים על ידי היחידה הסביבתית לא מפורסמים לציבור מסגרת חוק אוויר נקי?      

גלעד קריב: שאר הנתונים מתחנות הניטור ברחבי הארץ מתפרסמים?     

נרי אראלי: כן

נרי אראלי:  צריך להיכנס לאתר

נרי אראלי:  כל שמונה התחנות שהוקמו במימון המפעלים

לימור סון הר-מלך: אפשר את ההתייחסות לשאלה בבקשה?     

גרשון שוורץ: כן, אני יכול להתייחס

גרשון שוורץ:  הוועדה הזאת היא ועדה סגורה או פתוחה?      

גלעד קריב: לא, לא, היא פתוחה

גלעד קריב:  אל תתייחס

גרשון שוורץ: אל תתייחס?     

גלעד קריב: לא, כי היא פתוחה

גרשון שוורץ: אני אתן תשובה ומקסימום אחר כך יהיה לי מה שיהיה לי

גלעד קריב: אני לא אמרתי

לימור סון הר-מלך: אתה לא יכול לומר דברים שאסור לך לומר כי זה משודר לציבור

לימור סון הר-מלך:  הוועדה הזאת משודרת לציבור

לימור סון הר-מלך:  אל תתייחס

לימור סון הר-מלך:  טוב, תודה רבה

לימור סון הר-מלך:       ראש מועצה אזורית מגילות ים המלח, אריה כהן

אריה כהן: תודה

אריה כהן:  אני בעצם בא לייצג פה את תושבי ים המלח כולם

אריה כהן:  בעצם זה האסון האקולוגי שהולך וגדל נגד עינינו ובעצם פשוט כמו שכולם פה כאילו יודעים, אני רואה את זה יום-יום מהחלון של הבית

אריה כהן:  כל יום רואים את האסון הולך וגדל, נסגרים עסקים, נפערים בולענים וכו'

אריה כהן:       אני באתי לקרן לאזרחי ישראל כי בעצם מפעלי ים המלח מעבירים את רווחי היתר לקרן הזאת

אריה כהן:  השאלה גם מה עושים עם הדבר הזה

אריה כהן:  זה ברור שמצד אחד חוק הזיכיון ותום הזיכיון ב-2030 הוא חשוב

אריה כהן:  מובן שצריך לעשות יותר ולמען המדינה ולקחת יותר, אם זה בתשלומים על המים

אריה כהן:  להגיד לכם את האמת? אותי זה לא ממש מעניין

אריה כהן:  אני אגיד למה זה לא מעניין, כי בסוף העסק צריך להיות שמה שיוצא מים המלח צריך לחזור לים המלח, זאת אומרת אם לבחור הזה מהגנת הסביבה אין מספיק תקציב לפקח, אז לפקח

אריה כהן:  אם צריך למשרד להגנת הסביבה שהוא ארבע שנים הוציא סוג של מסמך מדיניות, אין לו את הכלים המספיקים, ואם הוא צריך לשכור את מיטב המוחות העולמיים לפתור את העניין, אז לפתור את העניין ולעשות תוכנית רצינית, וכמו שגם רביב אמר פה, להזרים מים בירדן, להחיות את הירדן ולהחיות את ים המלח

אריה כהן:  זה לא מעבר לדמיון כל הדברים האלה

אריה כהן:  זה דברים שאפשר לעשות אותם וחייבים לעשות אותם, ויפה שעה אחת קודם תודה

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  יש תוכנית כזאת? מישהו יכול לענות לנו?      החברה להגנת הטבע, אסף

אסף יגורי: תודה רבה

אסף יגורי:  אני בדרך כלל יושב איתך כחברת כנסת

אסף יגורי:  אף פעם לא הייתי כיושב-ראש, אז תודה, כבוד

אסף יגורי:  דיברו פה הרבה על מה קורה בעולם, איך זה עובד, דברים אחרים, אבל יש פה משהו שאין בעולם וזה ים המלח

אסף יגורי:  אנחנו מתייחסים אל זה כאילו עוד משאב שאתה ממנו מוציא דברים, אבל בפועל תראה לי מקום אחר שיש ים המלח בעולם

אסף יגורי:  המצב הזה ייחודי, נכס רציני, עולמי

אסף יגורי:  זה לא רק נכס שלנו מבחינת טבע, מבחינת נוף

אסף יגורי:  אני אגיד לך, בסדר, תשווה אותנו לעולם, אבל זה לא המצב

אסף יגורי:  אנחנו רחוקים משם

אסף יגורי:  המצב פה הוא שיש לנו נכס מאוד משמעותי שקיבלנו, ולמזלנו מדינת ישראל היא Hot Spot מבחינת מגוון ביולוגי

אסף יגורי:  בבדיקה עולמית אנחנו 2% מהעולם, נבחרו Hot Spot מבחינת מגוון ביולוגי וישראל והאזור של הים התיכון הוא אחד מהם

אסף יגורי:  זה הסיבה, ויש לנו פה נכס שצריך לשמור עליו

אסף יגורי:  משם צריך להתחיל לדבר

אסף יגורי:      אני חושב שהזיכיון, ההליך הזה הוא היה צריך להתחיל מזמן

אסף יגורי:  הוא צריך להתחיל עכשיו

אסף יגורי:  שבע שנים זה כלום בלוח זמנים כזה ועכשיו צריך לדבר מה אנחנו עושים

אסף יגורי:  קודם כל איך מבטלים את כל החוק שקיים

אסף יגורי:  כולו בעייתי

אסף יגורי:  יש את המילה "להרוס" אפילו

אסף יגורי:  המנכ"ל אמר, נכון? צריך לבטל את כל הדבר הזה

לימור סון הר-מלך: דרך אגב, הוא אמר את זה לא באמפתיה למילה הזאת

אסף יגורי: הוא אמר בצורה מפורשת שיש לו את האופציה, ואם הוא היה רוצה הוא היה יכול לעשות יותר, מהנזקים שהם עושים כבר היום

אסף יגורי:  הוא יכול היה לקחת את זה למקום יותר קיצוני

אסף יגורי:  שמענו, אנחנו צריכים לבטל את כל האירוע הזה

אסף יגורי:  כל הדבר הזה צריך להשתנות מהר

אסף יגורי:       אנחנו חושבים שהעניין של הסירוב הראשוני הוא דבר שיוליד בסופו של דבר תנאים פחות טובים לא רק מבחינה כלכלית אלא מבחינה סביבתית

אסף יגורי:  אין מה לעשות, זה חברה עסקית

אסף יגורי:  האינסנטיב שלה יהיה שונה מאוד ברגע שהיא תדע שאין לה מתחרים, שהמתחרים נחותים ממנה, התנאים שהיא תציע אחרים

אסף יגורי:  גם אם יהיו האנשים הכי נפלאים וטובים בעולם, זה העולם העסקי

אסף יגורי:  אין מה לעשות, יש שורות רווח וצריך לעמוד בהם, אז אני חושב שזה משהו שצריך לייצר לו ביטוי

אסף יגורי:  אני מבין את הקושי

אסף יגורי:  יש פה חקיקה

אסף יגורי:  זה אפשרי מבחינת חוק

אסף יגורי:  זה פשוט ידרוש עבודה מאוד מאומצת ובגלל זה אני אומר, צריך להתחיל עכשיו

אסף יגורי:       אני חושב שהוועדה הזאת צריכה לעשות ועדת מעקב לפעילות החידוש של הזיכיון, לראות איך הם מתקדמים, מה נעשה, איפה אנחנו עומדים מבחינה חקיקתית בנושא הזה של זכות הסירוב, איפה אנחנו עומדים בשאר הדברים

אסף יגורי:  גם נאמר פה שזה פתוח לציבור

אסף יגורי:  אנחנו נשמח להיות שותפים

אסף יגורי:  אנחנו לא ידענו שזה פתוח, הדיונים שלכם לציבור ושאתם מוכנים לשמוע את עמדתנו

אסף יגורי:  אני מנסה להבין באיזה פורמט אתם עושים את זה

אסף יגורי:  אנחנו נשמח להיות שותפים

גלעד קריב: מי עובד על זה, אגף החשכ"ל?     

אורי שאשא: אני עומד בראש הצוותים

אורי שאשא:  כמו שאמרתי, יש הרבה מאוד נציגי ממשלה כנציגים קבועים

אורי שאשא:  אנחנו מזמינים בהתאם לצורך את הגופים הרלוונטיים

גלעד קריב: יש בעניין הזה החלטת ממשלה או שזה מהדירקטיבה הכללית?     

אורי שאשא: לא

גלעד קריב: זאת אומרת אין החלטת ממשלה

אורי שאשא: לא

אורי שאשא:  יש את המלצת דוח נווה שאומרת שהחשב הכללי צריך להקים צוותים שייערכו לקראת חידוש הזיכיון

גלעד קריב: בסדר גמור

גלעד קריב:  גבירתי היושבת-ראש, אני חושב שצריך ליזום כאן

גלעד קריב:  עם כל הכבוד להמלצות דוח נווה ולדירקטיבה הכללית של החשכ"ל כאחראי על הטיפול במשאבי טבע, האירוע הזה הוא אירוע דרמטי, הו קורה פעם בכמה עשרות שנים

גלעד קריב:  זה משאב הטבע הכי ייחודי של מדינת ישראל, השפעות דרמטיות על אוכלוסייה גדולה, קשור בקשרי החוץ של מדינת ישראל עם ממלכת ירדן

גלעד קריב:  אני רוצה להציע לך שתיזמי מהלך שתהיה החלטת ממשלה מסודרת, שקופה לציבור, שמסמיכה את מי שצריך להסמיך להוביל את העבודה, כנראה החשכ"ל, אבל קובעת ועדה מתמדת בהשתתפות נציגים, מועדי דיווח לממשלה ולכנסת

גלעד קריב:  אם יש עבודה רצינית ואני בטוח שיש עבודה רצינית, תתכבדו פעם בחצי שנה לבוא לכנסת, לדבר

לימור סון הר-מלך: אנחנו נזמין אותם

גלעד קריב: אני חושב שזה דבר שמחייב החלטת ממשלה

לימור סון הר-מלך: זה חלק מהתפקיד שלנו, לפקח ולוודא שבאמת נעשית שם עבודה רצינית ושבעצם מאפשרת שקיפות וכל הדברים החשובים, ובאמת גם משמרת את אותו משאב משמעותי וחשוב

אסף יגורי: אני חושב שגם צריך לעצור קיבוע של מצב קיים בשטח

אסף יגורי:  כרגע המפעלים מקדמים פרויקטים נגיד כמו סדום הירוקה

אסף יגורי:  ברגע שמאשרים דברים כאלה בעולם התכנון שהוא נפרד מהמערכת הזאת, הוא יוצר מצב של, הנה, קיבלנו מצב בקרקע

אסף יגורי:  עכשיו יהיה הרבה יותר קשה לשנות את התנאים כי המפעלים יעשו עוד השקעות שלא קשורות בכלל לזיכיון

לימור סון הר-מלך: לא הבנתי

לימור סון הר-מלך:  תסביר

אסף יגורי: פרויקט סדום הירוקה הוא רצון של המפעלים לאפס את עצמם מבחינת לשים אנרגיה סולארית בציר המלח

לימור סון הר-מלך: וזה לא טוב?     

אסף יגורי: על פניו כמובן שאנרגיה סולארית היא דבר חיובי, אבל ברגע שהוא נעשה באופן חד צדדי, נוצר פה עוד קיבוע בשטח למפעלים

לילך גבע הראל: כשאנחנו אומרים דברים, בואו נגיד דברים גם באחריות

אסף יגורי: אתם לא מתחברים לסוף המשפט

אסף יגורי:  אני לא בא לדבר על סדום הירוקה פה או על הדברים האלה

אסף יגורי:  אני רק אומר שהדברים צריכים להיות מאוד מתואמים ביחד, כי ברגע שאנחנו יוצרים מצבים שמאושרים בעולם התכנון - - -      

קריאה: אבל אתה רט"ג, אתה צריך להעיד כמה אנחנו מתואמים

אסף יגורי: אני החברה להגנת הטבע ואני גם נציג הארגונים הירוקים במוסדות התכנון הארציים, אז אני פוגש את התוכניות - - -     

לילך גבע הראל: חברים, אין שום דרך בעולם להקים פרויקט כמו סדום הירוקה שבאמת אמור לאפס את הפליטות של המפעלים ואמור לסייע לעמוד ביעדים שהמדינה קבעה לצמצום פליטות, ואם אנחנו בצד אחד מזהמים בצורה מהותית או תורמים לזה, אנחנו גם צריכים לטפל בזה

קריאה: אבל למה הוא צריך להיות על ציר המלח?     

צבי צור: זה חלק מאוד קטן מהפרויקט

לילך גבע הראל: אין שום דרך לעשות את זה

לילך גבע הראל:  אין דבר חד צדדי

לילך גבע הראל:  זה צריך לעבור רשויות תכנון

לילך גבע הראל:  אין דרך בעולם שאנחנו נקדם פרויקט כמו פרויקט סדום הירוקה שהוא פרויקט עצום, עתיר השקעות באופן חד צדדי

לילך גבע הראל:  אין דבר כזה

צבי צור: גם ארוך טווח

לילך גבע הראל: ארוך טווח

לילך גבע הראל:  הוא צריך לקבל את ההסכמה של פחות או יותר כל משרדי הממשלה, של יחידת התכנון

לילך גבע הראל:  דרך אגב, הפרויקט הוא פרויקט מאוד חיובי

לילך גבע הראל:  לכל פרויקט יש תמיד מחיר

לילך גבע הראל:  הוא לא נועד כמו שאתה אומר, שלא לקיים את פרויקט הקציר

קריאה: הטמנת המלח האגן הצפוני

לילך גבע הראל: פרויקט הקציר יתקיים

לילך גבע הראל:  זה בשוליים של השוליים, במלואו

אלעד הוכמן: אתם עוקפים את זה גם דרך הות"ל

לילך גבע הראל: נורא קל להגיד כל מיני אמירות בצורה כללית

לילך גבע הראל:  בסוף אני מאמינה שאנחנו מדינת חוק, ואם אנחנו מדינת חוק ויש בסוף פרויקט כזה שהוא פרויקט עצום, ודרך אגב, הוא פרויקט מאוד חיובי, יכולים להגיד המדינה - - -      

אלעד הוכמן: כי זה חוסך לכם מיליארדים

אלעד הוכמן:  בטח שזה חיובי

לילך גבע הראל: לא

לימור סון הר-מלך: סליחה, סליחה

צבי צור: רק כדי להרגיע אותך, אפילו הפרויקט הזה דורש את אישור האוצר

צבי צור:  הוא דורש את אישור האוצר כי כל השקעה שאנחנו עושים דורש את אישור האוצר, אז אם אדוני מודאג - - -      

קריאה: האוצר סירב לכם פעם?     

צבי צור: כן

צבי צור:  הפרויקט הזה, אין לנו אישור של האוצר

צבי צור:  אנחנו מתדיינים עם האוצר

צבי צור:  יש להם שיקולים שלהם

לילך גבע הראל: כבוד היושב-ראש, מאוד חשוב לי לבוא ולציין, בסופו של דבר אם המדינה תחליט שלא טוב לה פה את סדום הירוקה, אז לא נעשה את הפרויקט

לילך גבע הראל:  בסופו של דבר התפקיד שלנו זה לבוא אחראים

לילך גבע הראל:  דרך אגב, אתם מנהלים את הזיכיון

לילך גבע הראל:  אתם לא רוצים להגיע למצב שאנחנו נגיע ב-2030 ואנחנו עדיין נהיה עם כמות הפליטות שאנחנו נהיה היום, כי אז המוצרים של מפעלי ים המלח לא יהיו תחרותיים אל מול המתחרים ובסופו של דבר תמכרו נכס שהוא לא שווה הרבה

אסף יגורי: הם גם לא רוצים להגיע למצב שהם יגיעו לסוף הזיכיון שיהיה לכם עוד אחיזה בקרקע עליהם בנושא - - -      

צבי צור: האחיזה של הזיכיון

צבי צור:  האחיזה היא לא של ICL

אסף יגורי: האחיזה היא גם של ההשקעות

צבי צור: לא, לא, ההשקעות חוזרות למדינה

צבי צור:  המדינה יכולה לשלם ולקחת את זה בחזרה

לימור סון הר-מלך: טוב, אנחנו רוצים להמשיך הלאה

לימור סון הר-מלך:       לינור דויטש, לובי 99

לימור סון הר-מלך:  בבקשה

לינור דויטש: תודה

לינור דויטש:  עו"ד לינור דויטש, מנכ"לית לובי 99

לינור דויטש:  דובר פה קודם על זה שהדיון הזה במטרתו היא גם שיפור הסטיגמה של כי"ל למרות נועם הליכותיו של המנכ"ל הנוכחי

לינור דויטש:  אני הכרתי את המנכ"ל הקודם בשישינסקי 2 ואין ספק שיש פה שינוי סגנון

צבי צור: תודה

צבי צור:  כבר היה שווה לבוא היום

לינור דויטש: אבל עם כל הכבוד באמת לסגנון הנעים, בסופו של דבר אין פה עניין של שיפור סטיגמה

לינור דויטש:  כי"ל הרוויחה ביושר את שמה הרע לא בעבר, עדיין בהווה, דברים שעדיין קורים ואנחנו מתמודדים איתם

לינור דויטש:  בוא נתחיל שנייה רק באמת, כי התייחסתם המון ל- government takeולחלקה של המדינה

לינור דויטש:  אני לא מצליחה להבין כמה התחמקויות וכמה מסובך להגיד לי מה חלקה של המדינה

לינור דויטש:  משאב ציבורי שייך לציבור

לינור דויטש:  למה הציבור לא יכול להבין כמה חלקו?      אחרי שאנחנו עשינו חישובים אתה אמרת פה, בסוף זרקת מספר 35% שאגב זה תואם את החישובים שאנחנו עשינו

לינור דויטש:  אני רק רוצה לומר שדוח שישינסקי, אותו מס שישנסקי 2 הגדיר כיעד, צפה שבעקבות התמלוגים של מס שישינסקי 2 חלק המדינה יעמוד על בין 46% ל-55%, ואמר שזה נמוך ביחס למדינות אחרות

לינור דויטש:  כך הוא אמר את זה מראש

לינור דויטש:  זה אומר שאם היחס בפועל הוא 35%, זה לא סתם נמוך, זה קצת לעג לרש על משאב שאני מזכירה לכם ששייך לציבור

לינור דויטש:       לגבי שיטת החישוב שלכם של מה הוא ה- government take שאתם מכניסים שם דמי חכירה ומיסים לעובדים וביטוח לאומי, אנחנו עשינו מחקר השוואתי ואין שום מקום אחר בעולם שמחשב ככה government take

לינור דויטש:  government take כפי שאמר פה נציג רשות המיסים, כולל מס תמלוגים, מס חברות

לינור דויטש:  כל שאר החישובים הללו הם חישובים שאתם באמת עושים מצג - - - 

לינור דויטש:  לא אהבת מצג שווא

לינור דויטש:  עשית מצג בעייתי מאוד במצגת שמציג נתון - - -      

קריאה: אפשר להגיד גם שקר

לינור דויטש: אני גם יודעת לענות בנועם הליכות

לינור דויטש:  הדברים יכולים להיות קשים באותה מידה

לינור דויטש:  הנקודה היא שיש פה בעיה עם הנתון הזה שהוא נתון לא אמיתי

לינור דויטש:      צריך להגיד גם שאתה זרקת על זה שרק מדינות עולים שלישי, יש להם אחוז government take גבוה

לינור דויטש:  זה עובדתית לא נכון

לינור דויטש:  יש מדינות אחרות כמו הולנד ודנמרק שבהן עשו מחדש את תנאי הזיכיון - - -      

צבי צור: דיברתי על תמלוגים

לינור דויטש: בכל העולם נקבע חלק המדינה, government take מחושב בהתאם לרמת המסוכנות של פעילות ההפקה

לינור דויטש:  אין אף מקום בעולם שבו אתה אוסף את המשאב הציבורי בכפית

לינור דויטש:  אין שום מאמץ

לינור דויטש:  זה לא עכשיו המכרות בקנדה

לינור דויטש:  אתה בא ואוסף את זה ככה, אפס מאמץ, לכן ככל שהתהליך פחות מסוכן, ה-government take אמור להיות יותר גבוה

לינור דויטש:  לפי העיקרון הזה זה צריך להיות לא פחות מ-80%

לינור דויטש:  ה-35% זה באמת לעג לרש

לינור דויטש:       כי"ל גורמת כבר עשורים נזקים כלכליים וסביבתיים חמורים ומתחמקת מלקחת אחריות

לינור דויטש:  עד שמביאים אתכם, באמת דוחקים את רגליכם

לינור דויטש:  הצגתם מצגת יפה, כי"ל, סיפורים, השקעות בסביבה, תעסוקת עובדים וכדומה

לינור דויטש:  אתם מתעלמים מהעובדה שהעובדה שאתם פעם אחרי פעם לוקחים דיונים משפטיים, מתחמקים מלשלם, גורמים להשפעה שגם לה יש עלויות, עשור של בוררות על התחמקות מתשלום תמלוגים, שנים של משא ומתן מול רשות המיסים על מס שישינסקי

לינור דויטש:  אני ישבתי פה עם איריס סביון ב-2017 על הסיפור הזה שאתם לא משלמים מיסים, עד שבא חוק של מיסוי משאבי טבע שהעברנו בעצם בממשלה הקודמת עם אורית פרקש ורשות המיסים, שמחייבת אתכם, ורק אז אחרי זה ופשרה שילמתם את החלק - - -      

לימור סון הר-מלך: זה התיקון בחוק שדיברתי אליו

לינור דויטש: אנחנו היינו שם

לינור דויטש:  זה אורית פרקש ורשות המיסים

לינור דויטש:  אנחנו עזרנו לקדם את החוק הזה ולהעביר אותו אחרי מאבקים מאוד קשים, והוא עבר ואחרי זה משא ומתן, וגם אז עשו להם הנחה ובסוף הם שילמו וכל הכסף היום בקרן העושר

לינור דויטש:  זה בעצם הכסף אחרי שכופפו להם את הזרוע מאחורי היד ואז אומרים, אבל הנה, תיראו, שילמנו

לינור דויטש:  יופי, אחרי שמצמידים לך אקדח לרכה

לינור דויטש:       סירוב לשלם דמי מים, כבר דיברה על זה פה מירב

לינור דויטש:  יש לנו בג"ץ עם אט"ד לים המלח

לינור דויטש:  אי עמידה בהסכם קציר המלח, קידום תוכניות שמשרד להגנ"ס מתנגד נחרצות, התחמקות מעמידה בהיתרים ברישיונות של המשרד להגנת הסביבה

לינור דויטש:  אגב, אני מאוד הופתעתי מעמדת נציג המשרד לאיכות הסביבה שאמר שהפיקוח הוא הדוק

לינור דויטש:  אנחנו מכירים מציאות אחרת לגמרי שבה כי"ל מתעלמת מההוראות של המשרד להגנ"ס, כולל מהנחיות מפורשות לא להזרים תמלחת בצינורות מקולקלים, מצב שבו פעם אחרי פעם כי"ל גורמת אסונות טבע חסרי תקדים בגלל שהיא לא משקיעה מה שנדרש, ואם אני צריכה רק לציין, נחל אשלים שאנחנו עכשיו הגשנו ערעור לבג"ץ נגד הסדר הפשרה שם, נחל צאלים, עין בוקק, עין צין, מישור עמיעז, הכול דברים באמת מהעשור האחרון

לינור דויטש:  פעם אחרי פעם מחריבה את הטבע ומתחמקת מתשלום

לינור דויטש:      לבוא ולהציג מצגת יפה זה נחמד

לינור דויטש:  גם נועם הליכות זה נחמד, אבל השורה התחתונה היא שהדיון הזה ובכלל כל המטרה היא בסוף נועדה לאינטרס שב-2030 הולך לפוג הזיכיון והם רוצים לקבל עוד שלושה עשורים שהם יוכלו להמשיך לעשות הרבה מאוד כסף על גבו של הציבור, לא לשלם כראוי את חלקו וגם באמת לפגוע בסביבה בצורה חסרת תקדים

לינור דויטש:  אנחנו גם ישבנו עם אורי שאשא ואנחנו עובדים מול האוצר עוד מימי ועדת נווה שעבדו מולה, ואנחנו דוחקים כל הזמן שצריך להתעורר

לינור דויטש:       אני רק רוצה לומר שורה תחתונה לגבי הזיכיון וזכות הסירוב

לינור דויטש:  הזיכיון נכתב בשנות ה-60'

לינור דויטש:  הוא לא עבר התאמה מחברה ממשלתית כשהוא הופרט בעצם

לינור דויטש:  הוא לא עבר שום התאמה

לינור דויטש:  התנאים בזיכיון, זה שזה חברה פרטית זה הזיה לחלוטין

לינור דויטש:  יש שם דברים שהם הזיה שחברה פרטית מקבלת תנאים כאלה

לינור דויטש:  אנחנו אמרנו את זה גם לחשכ"ל אבל אנחנו נגיד את זה גם פה לגבי הנושא של זכות הסירוב הראשונה

לינור דויטש:  יש פתרונות משפטיים לדבר הזה

לינור דויטש:  אני רק רוצה לומר גם שיש תקדים

לינור דויטש:  לצורך העניין, היה מקרה שרשות התחרות פסלה מקרה דומה של זכות סירוב ראשונה ברשות הנמלים במקרה מול דגון, בעצם פסלה את זה בגלל פגיעה בתחרות

לינור דויטש:  בסופו של דבר גם זכות הסירוב הזו היא חלה רק אם הולכים על זיכיון חדש ולא על פתרונות אחרים שאפשר ללכת עליהם, שהצענו אותם כבר לחשכ"ל ואנחנו חושבים שעם קצת יצירתיות ונחישות אפשר לפתור גם את הבעיה הזו

לינור דויטש:       כן אני חושבת שחשוב מאוד שהוועדה הזו תיתן גב ורוח גבית ותדחק באוצר להמשיך ולעבוד במרץ כדי לקדם את הפתרון

לינור דויטש:  ים המלח הוא משאב ציבורי וצריך להמשיך ולהגן עליו

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  חשוב מאוד

לימור סון הר-מלך:       אני אשמח מאוד אם תוכל להתייחס

צבי צור: אנחנו מאוד מכבדים אתכם קודם כל על זה שאתם אפילו מכירים את כל הסוגיות, כי אפילו זה לא פשוט

צבי צור:  תיראי, לגבי ה- government takeאני לא חושב שיש סיבה שנתווכח על זה

צבי צור:  אני חושב שיש פה גורם מדינתי, רשות המיסים שהוא יכול לתת לך את הנתונים הכי אמינים מבחינת המדינה

צבי צור:  אני אשמח לקבל את הנתון ואז את ההתייחסות שלנו, כי כנראה שיש לנו איזה הבדל קטן, ונגמור את זה לכאן או לכאן

צבי צור:  לא הוועדה הזאת היא אחראית על ה- government takeהנוכחי

צבי צור:  זה נכון לדיוני הזיכיון

קריאה: מה זאת אומרת?     

צבי צור: בזיכיון 2030 אפשר לקבוע איזה government take שרוצים

צבי צור:  כרגע אנחנו עובדים לפי החוק, ולפי החוק אנחנו לא חייבים לא תמלוגים, לא שישינסקי

לימור סון הר-מלך: זה לא אנחנו קובעים

לימור סון הר-מלך:  אנחנו יכולים אולי להמליץ על קריטריונים

צבי צור: הממשלה מחליטה איזה מכרז ומה היא רוצה government take ומה היא רוצה מיסים ומה תמלוגים, וקטונו

צבי צור:  זה לא העניין שלנו

צבי צור:  אנחנו כפי שאמרתי רק יכולים להחליט אם אנחנו רוצים להשתתף או לא רוצים להשתתף

צבי צור:  נכון להיום עשינו מאמץ אדיר בשנים האחרונות לעשות את הדבר הנכון

צבי צור:  אני מסכים איתך שהיו הרבה טעויות

צבי צור:  דרך אגב, אנחנו גם היום עושים טעויות אבל זה לא מתוך זה שאנחנו מתכוונים לעגל פינות

צבי צור:  אנחנו עושים טעויות כי אנחנו בני אדם

צבי צור:  אנחנו לא מושלמים

צבי צור:  היה לנו למשל את האסון הזה של נחל אשלים ב-2017 שזה דבר נורא, ולצערנו אנחנו לא יכולים להשיב את המצב לקדמותו

קריאה: אתם הייתם צריכים לסגור את הבריכה הזאת ב-2017

קריאה:  המשרד להגנת הסביבה נתן לכם שתי התראות מפורשות שהבריכה צריכה - - -     

צבי צור: זה לא העובדות שאני מכיר אבל אני אגלה לך סוד

צבי צור:  אני אפילו לא יכול לתחקר עד הסוף את מה שקרה כי לפי החוק הישראלי כל תחקור שאני אעשה הוא יכול להיות בבחינת התערבות בהליכים שהיא לא תקינה, לכן אני ראשון שיסכים איתך שצריך לברר עד תום את מה שקרה שם

צבי צור:  כרגע אין לנו מה לעשות - - -     

קריאה: הבריכות עדיין עובדות

צבי צור: מה פתאום

קריאה: הבריכה שקרסה לא עובדת

צבי צור: בריכה 4 ו-5 אושרו בטכנולוגיות אחרות לגמרי אחרי 2017

קריאה: אחרות לגמרי

קריאה:  אתם הייתם צריכים כבר לפני שלוש שנים לעבור לבריכה 6

לילך גבע הראל: אני אשמח לראות מסמך של המשרד להגנת הסביבה שאומר לא להפעיל את בריכה 5

צבי צור: יש עניינים מהעבר כמו עין בוקק, כמו צין וכו'

צבי צור:  חשוב לי שתדעו

קריאה: עין בוקק עדיין קורה

צבי צור: הדברים האלה, המקור שלהם הוא מהתקופה שהחברה בכלל הייתה ממשלתית, אז אנחנו לא יכולים להחזיר את הדברים לקדמותם

צבי צור:  אנחנו יכולים לעצור את הזיהום

אלעד הוכמן: אז תעצור את הזיהום

צבי צור: אנחנו עושים את זה

צבי צור:  עשינו את זה

צבי צור:  אנחנו לא מזהמים

צבי צור:  את צין סגרנו לפני כמה שנים

קריאה: בעין בוקק עדיין יש חלחול

לימור סון הר-מלך: אתה רוצה עוד להמשיך להתייחס לדברים שלה?     

צבי צור: כן

לימור סון הר-מלך: אין עכשיו דיון כי אין זמן

צבי צור: אנחנו באמת רוצים לעשות את הדבר הנכון

צבי צור:  זה לא אמירה מהפה אל החוץ

צבי צור:  אנחנו מוכנים גם תמיד לדיאלוג

צבי צור:  לא תמיד נסכים

צבי צור:  יש דבר אחד שאתם צריכים להבין ואני עומד עליו

צבי צור:  אנחנו בסוף חברה ציבורית

צבי צור:  אנחנו שייכים לציבור

צבי צור:  אנחנו פועלים לפי חוק

צבי צור:  מאוד קשה לנו עם זה שהיינו צריכים לפעול לפי חוקים שחוקקו על העבר

צבי צור:  אני מאוד מקווה שבזיכיון החדש יהיו כללים כמו שצריך וחקיקה תהיה רק קדימה ולא אחורה

צבי צור:  נכון להיום אנחנו נמשיך להתכתש במקומות שיש מחלוקת משפטית

צבי צור:  אם לדעתנו לא צריך לשלם דמי מים כי כך אנחנו מפרשים את החוק ואתם מפרשים אחרת, זה לגיטימי להתדיין ובסוף יש בית משפט שיחליט אם לא נצליח להגיע להסכמה אחרת

צבי צור:  זה בסדר

צבי צור:       בדברים שאנחנו יכולים להשפיע איפה שהיו לנו מחלוקות עם המדינה, היו לנו מחלוקות עם האוצר מאוד משמעותיות

צבי צור:  היו לנו מחלוקות מאוד משמעותיות עם הגנת הסביבה

צבי צור:  הגענו להבנות הכי טובות שאנחנו יכולים

צבי צור:  לא הכול מושלם

צבי צור:  הכי טוב שאנחנו יכולים

צבי צור:  אנחנו עובדים עם רגולטורים בכל העולם

צבי צור:  אנחנו נחשבים באמת יקירי הרגולטורים בחלק מהמדינות שאנחנו עובדים, וזה בגלל שאנחנו מנסים להגיע להבנות ופשרות, אז בואו קבלו את זה ממני שזה באמת לא עניין של שינוי סגנון

צבי צור:  אנחנו באמת עניינית רוצים לפעול הכי טוב שאנחנו יכולים

צבי צור:  אתם חושבים שאנחנו לא פועלים כמו שצריך? מצוין, תקיימו איתנו גם דיאלוג ישיר, אין בזה שום בעיה

צבי צור:  איפה שאנחנו צריכים לעמוד על החוק ועל הזכויות שלנו כחברה ציבורית, אם יהיה מחלוקת על זכות הסירוב, אנחנו נלך עד הסוף ונילחם על הזכויות שלנו

צבי צור:  מפלס ים המלח, כל מה שהחברה יכולה לעשות כדי לסייע במאבק על מפלס ים המלח זה ברור שאנחנו השותפים הכי משמעותיים

אלעד הוכמן: זה להחזיר קוב לקוב, נו, אז למה אתם לא מחזירים קוב לקוב? שאבת 400 מלמ"ק בשנה, תחזיר

צבי צור: להחזיר קוב לקוב זה כסף

צבי צור:  הכסף שאנחנו משלמים למדינה זה הרבה יותר ממה שצריך בשביל להחזיר - - -      

אלעד הוכמן: אבל אתה רוצה לעשות את הדבר הנכון

אלעד הוכמן:  זה לתקן סביבתית ולהחזיר את המצב לקדמותו כי זה מה שעושים חברות ציבוריות שמשתמשים במשאב ציבורי

צבי צור: מה שאנחנו צריכים לעשות לפי החוק אנחנו עושים

אלעד הוכמן: הרי אנחנו צריכים לקרוא לדיון הזה תרומתה של המדינה לכי"ל, לא תרומתה של כי"ל למדינה, נכון? כי חוק הזיכיון מאפשר לך

אלעד הוכמן:  אתה מדינה בתוך מדינה שיושב פה מנכ"ל מדינת כי"ל

אלעד הוכמן:  הוא יושב פה והוא מסביר לנו איך פקידי האוצר לא דיברו איתו שנה וחצי לפני שישינסקי כדי שהוא יוכל לשלם את הדברים בצורה - - -      

לימור סון הר-מלך: סליחה, אלעד, אני מתנצלת אבל אנחנו נרצה לשמוע את מר נרי אראלי, יושב-ראש הוועדה להגנת הסביבה

לימור סון הר-מלך:  כן, בבקשה

נרי אראלי: אני רוצה להציג עמדה טיפה שונה

נרי אראלי:  קוראים לי נרי אראלי, אני חבר קיבוץ עין גדי

נרי אראלי:  אני יושב-ראש הוועדה להגנת הסביבה בתמר

נרי אראלי:  אני דווקא מציע לשחרר את כי"ל מתשלום עבור המים שהם שואבים מים המלח

נרי אראלי:  ים המלח הולך ונעלם

נרי אראלי:  זרימת המים מהאגן הניקוז שלו נחסמה על ידי המדינות השוכנות לאורך נהר הירדן

נרי אראלי:  גם שינויי האקלים גורמים לעליית האידוי והים יורד ב-1

נרי אראלי: 20 מטר כל שנה

נרי אראלי:       כי"ל שואבת כל שנה 460 מיליון ממ"ק מהאגן הצפוני של ים המלח לבריכות האידוי שלה הנמצאות באגן הדרומי של הים שהתייבש

נרי אראלי:  המים הללו משמשים להפקת אשלג, ברום ומגנזיום והרווח עליהם מגיע למיליארדי דולרים בשנה

נרי אראלי:  מי ים המלח הם משאב ציבורי ויש היגיון בהצעה לחייב אותם בתשלום על המים הללו כדי שהכסף ייאגר בקופת הקרן לאזרחי ישראל

נרי אראלי:       הצעתי היא, במקום לחייב את כי"ל לשלם עבור המים שהיא שואבת כל שנה, לחייב את כי"ל להשיב לים המלח את אותה כמות המים שהיא שואבת מהאגן הצפוני

נרי אראלי:  העיקרון של כסף תמורת שימוש במשאבי המדינה הוא עיקרון חשוב, אך במקרה הייחודי של ים המלח צריך להמיר אותו בעיקרון של מים תמורת מים

נרי אראלי:  כי"ל ממקורותיה הרבים יכולה על נקלה להשיב את המים שהיא שואבת לאגן הצפוני, וזאת לפי החישוב הבא: מים שכבר היום חוזרים כמי עודפים מהאגן הדרומי ומחלחול הבריכות בייחוד בריכה מס' 5 – כ-130 מיליון ממ"ק בשנה על פי הצהרה שמסר כאן טובי שור

נרי אראלי:  50 מיליון ממ"ק שאיבה מהבארות שזוהמו על ידי כי"ל באגן רותם בוקק, מספר שניתן על ידי רשות ניקוז ים המלח

נרי אראלי:  50 מיליון ממ"ק שאיבה מהבארות שזוהמו על ידי כי"ל באגן ההיקוות של נחל צין, אותם מספר התקבלו על ידי רשות המים לרשות ניקוז ים המלח

נרי אראלי:  100 מיליון ממ"ק מים שפירים שייקנו מחברת מקורות, 130 ממ"ק מים מלוחים בצינור מהים התיכון

נרי אראלי:  יכול להיות גם חלק מהפרויקט תעלת הימים

נרי אראלי:  שילוב חמשת המקורות הללו שגם זה יכול להיות מודולרי, זה לא חייב להיות בשנה אחת, יכול להביא שעד תחילת הדיונים על הזיכיון ב-2030 כי"ל תהיה מסוגלת לפחות להחזיר את 460 מיליון הקוב שהיא גוזלת מים המלח כל שנה, בלי קשר להתאיידות ול-23%

נרי אראלי:  זה זריית חול בעיניים

נרי אראלי:  שואבים 460 מיליון קוב

נרי אראלי:  תחזירו 460 מיליון קוב

לימור סון הר-מלך: רביב, אתה רוצה להתייחס?     

צבי צור: אני חושב שיש לנו פתרון לים המלח

צבי צור:  אפשר ללכת הביתה

אלעד הוכמן: הציניות שלך - - -      

לימור סון הר-מלך: סליחה, סליחה

צבי צור: לא, זה נורא כיף להגיד דברים

צבי צור:  מבחינת החברה אין לנו יכולת לעשות את הפעולה שבסוף היא פעולה ברמה ממשלתית

צבי צור:  להביא מים לים המלח זה לא פתרון מספק מכיוון שיש פגיעה בערכי טבע, ואם היה אפשר להחזיר מים לים המלח, פשוט להתפיל מים באזור של ים המלח ולהכניס לים המלח, אז לא היינו צריכים את הדיון הזה

צבי צור:  יש פה כל מיני דברים שנפסלו על הסף כמו תעלת ימים מהים התיכון, ויש התנגדות גורפת - - -      

לימור סון הר-מלך: למה הם נפסלו על הסף?     

צבי צור: מסיבות כלכליות וסביבתיות

צבי צור:  לא על ידינו

צבי צור:  אני מנסה להגיד משהו אחר

צבי צור:  אני מנסה להגיד שיכול להיות שחלק מהרעיונות שישנם הם טובים ויכול להיות שפחות

צבי צור:  אני לא חושב שאנחנו פונקציה להחליט מה כן לעשות ומה לא לעשות

צבי צור:  הממשלה צריכה להחליט מה היא עושה

צבי צור:  היא צריכה להחליט כמה זה עולה והיא צריכה להחליט איך היא רוצה לשלב את העניין הזה בזיכיון

צבי צור:  אנחנו לא צד פה

צבי צור:  אני חושב שזה נורא מסוכן לבוא עם כל מיני פתרונות קסם וסיסמאות שאי אפשר באמת ליישם אותם

לימור סון הר-מלך: יש פתרונות שכן אפשר ליישם?     

צבי צור: אני אמרתי

צבי צור:  יש פתרון מאוד פשוט

צבי צור:  צריך להזרים יותר מים לצפון, לפתוח את סכר דגניה ולסכם עם מדינות האזור, בעיקר עם ירדן, ופה זה עניין פוליטי, לא משהו אחר

גלעד קריב: אני נוטה להסכים איתך שאם אנחנו נמקד את כל סוגיית ההתייבשות ביחסים עם כי"ל, אז נאבד את היכולת לטפל בהתייבשות

גלעד קריב:  הוועדה כאן לא צריכה להיכנס לשאלה מאיזה בארות מזוהמים מזרימים 50 ממ"ק

גלעד קריב:  יש עיקרון אחד שאי אפשר לוותר עליו

גלעד קריב:  יש לכי"ל תרומה שנעה על פי דבריך בין 20% ל-25% להתייבשות

גלעד קריב:  כי"ל חייבת להיות חלק על חשבונה מהפתרון של הבעיה

גלעד קריב:  זה עיקרון

צבי צור: אנחנו מסכימים וזה גם המצב

גלעד קריב: כרגע לא

צבי צור: תבדקו את הכסף שיש בקרן

צבי צור:  אני מבטיח לכם שזה יותר מהכסף שצריך כדי לפתור את הבעיה - - -      

גלעד קריב: לא, לא, סליחה

גלעד קריב:  הכסף שיש בקרן משקף את העובדה שהנכס הזה הוא שלנו וגם ככה אתם משלמים חצי ממה שאתם צריכים ב-GT שלכם

גלעד קריב:  לא תבקשו מאיתנו פעמיים

גלעד קריב:  זה פשוט עולם מת

צבי צור: אנחנו משלמים כל מה שאנחנו חייבים לשלם

גלעד קריב: אפשר לקבל את המסמך של ה-GT? אני מבקש לקבל מהמדינה את הניתוח שלכם, את ה- government take של כי"ל

לימור סון הר-מלך: זה היה פה באחד הדיונים

שלומי פיליפ: אנחנו נבדוק את זה מבחינה משפטית אם אפשר לתת את הנתונים החסויים של כי"ל

שלומי פיליפ:  אם כי"ל מסכימה היא תיתן לנו אישור

אלעד הוכמן: מה זה אם כי"ל מסכימה? זה כנסת ישראל

שלומי פיליפ: בוא אני אסביר לך, יש חוק במדינת ישראל לפי פקודת מס הכנסה, לפי חוק מיסוי רווחים - - -     

אלעד הוכמן: זה נבחרי ציבור

לימור סון הר-מלך: סליחה, אנחנו רוצים לנהל פה דיון

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שנתתי לכולם לדבר כמעט בלי הגבלה

לימור סון הר-מלך:  אני מבקשת, אני רוצה שבסוף יהיה פה משהו פרודוקטיבי, יעיל, שיהיה פה דיון יעיל

לימור סון הר-מלך:  אנחנו יכולים להמשיך לצעוק אחד על השני ולהאשים ולדבר בצורה לא מכבדת

לימור סון הר-מלך:  אני רוצה שבסוף תהיה שורה תחתונה שאנחנו יכולים לקדם דברים, אז בבקשה

לימור סון הר-מלך:       פיליפ, רצית לדייק

שלומי פיליפ: אני רציתי לדייק את האחוזים שאמרתי מקודם בדין ודברים

שלומי פיליפ:  אנחנו מדברים על GT ממוצע פשוט לפי שנים כמו שאמרתי, 36% וממוצא משוקלל של 39% לכל השנים לגבי אשלג מ-2017 עד 2022 כולל

שלומי פיליפ:  לגבי 2022, שם כמו שאמרתי זו הייתה שנה פנומנלית, שם אחוזי GT היו גבוהים בשיעור של כ-43% ובמקרים מסוימים אפשר גם להגיד 45%, אבל לא יותר מזה לדעתנו

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:      רצית משפט?     

לילך גבע הראל: כן, רציתי רק להגיד משפט

לילך גבע הראל:  נאמרו פה הרבה דברים ואני חושבת שצריך לעשות רגע הפרדה בין הדברים

לילך גבע הראל:  קודם כל אני חושבת שכולם פה רוצים לקיים את החוקים במדינת ישראל

צבי צור: גם לשמור על ים המלח

לילך גבע הראל: וגם לשמור על ים המלח

לילך גבע הראל:  החוקים, אנחנו יכולים לבוא הרבה בטענות על חוק משנות ה-60' ולהגיד, היה ככה והיה ככה וכן הלאה, ולדבר מפה ועד מחר, אבל בסוף גם אנחנו כחברה ציבורית צריכים לתת דין ודברים למשקיעים שלנו, שרביב ציין, 78% זה כספי ציבור

לינור דויטש: זה נתון לא נכון

לינור דויטש:  בדקנו אותו בזמן שדיברתם

לינור דויטש:  סליחה, 46%

לילך גבע הראל: אז כדאי שתבדקי

לינור דויטש: אני יושבת על "מאיה" פתוחה

לינור דויטש:  את רוצה לבוא לראות?     

לילך גבע הראל: בואי תני לי טיפה קרדיט

לילך גבע הראל:  46% זה החברה לישראל

לילך גבע הראל:  החברה לישראל היא חברה ציבורית שגם היא מוחזקת בידי הציבור

צבי צור: היא מוחזקת 55%

לילך גבע הראל: כדאי שתבדקו שוב את נתוני "מאיה"

לילך גבע הראל:  החברה לישראל היא חברה ציבורית

לילך גבע הראל:  היא מוחזקת משהו כמו 55%

לילך גבע הראל:  בעל השליטה שם מחזיק פחות מ-45% ואנחנו גם ציבוריים ומוחזקים גם בפחות מ-44%, אז אם תעשו את החישוב, כ-78% מוחזק על ידי ציבור

לילך גבע הראל:  זאת עובדה ואם את רוצה נשב אחר כך על ה"מאיה" ואני אראה לך את זה

לילך גבע הראל:  לא מסתכלים על ה"מאיה" ככה

לילך גבע הראל:  מסתכלים על איך שרשרת האחזקה

לינור דויטש: יש פה רואת חשבון שמסבירה איך להסתכל

לילך גבע הראל: רואת חשבון, אבל אני חושבת שאנחנו יודעים את מבנה האחזקות שלנו

לינור דויטש: אחלה, אז תעדכנו את ה"מאיה" שיהיו מעודכנים הדוחות, כי כנראה הם לא מעודכנים

לימור סון הר-מלך: בסדר, אנחנו ממשיכים

לילך גבע הראל: רק כדי לסכם

לילך גבע הראל:  מה שאני באה ואני אומרת לגבי חוקים שהם חוקים קיימים, שני הצדדים צריכים לקיים אותם, כמובן גם אנחנו וגם הצד של המדינה כי מדברים פה על כל מיני שינויים

לילך גבע הראל:  אנחנו עוד פעם אומרים, אנחנו לא מתנגדים לכל השינויים

לילך גבע הראל:  בסופו של דבר הצוותים יישבו והחשכ"ל או הוועדה או מי שתקבעו לנכון יהיה ויקבעו כללים למכרז ואנחנו נחליט אם אנחנו רוצים להתמודד או לא רוצים להתמודד

לילך גבע הראל:  אני מניחה שגם יהיה איזשהו שיח והידברות כמו שיהיה עם יזמים אחרים וכו'

לילך גבע הראל:  צריך לעשות הפרדה מאוד גדולה בין התקופות, כי אפשר לזרוק פה המון דברים, רוצים לשנות, רוצים לעשות

לילך גבע הראל:  אי אפשר לדרוס את החוקים במדינת ישראל, ואם יש סכסוך כמו לדוגמה בנושא של דמי המים, שדרך אגב אנחנו והמדינה פה באותו צד

לילך גבע הראל:  אין פה סכסוך בינינו לבין המדינה

לילך גבע הראל:  בחרו העותרים לעתור לבית משפט, אז יש גם בג"ץ

לילך גבע הראל:  שבג"ץ יחליט

לילך גבע הראל:  לא חושבת שקרה שיש החלטה של בג"ץ ו-ICL לא תקיים אותה

לילך גבע הראל:  בסופו של דבר אם בג"ץ יחליט אחרת, הוא יחליט אחרת

לילך גבע הראל:  אני חושבת שאין מקום לעתירה אבל זו זכותם לעתור ובסופו של דבר אנחנו נכבד כל החלטה של בית משפט

לילך גבע הראל:  אסור ללכת למקומות המסוכנים האלה של לבוא רק בגלל שזאתICL, ולהתחיל לשנות כל מיני מצבים קיימים וחוקים קיימים, סתם כי אמרו שפעם לא רצו - - -      

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:       אורי שאשא, אתה רוצה לומר?     

אורי שאשא: אני חושב שצריך לנתק את בעיית ים המלח מבעיית הזיכיון הבא

אורי שאשא:  יש בעיה כמו שאמרו פה

אורי שאשא:  23% מהבעיה נגרמת על ידי הפעילות של המפעלים, אבל את כל שאר הבעיה צריך לפתור איכשהו, לכן צריך לנתק בין הדברים

אורי שאשא:  להגיד לבעל הזיכיון הבא תחזיר מים, זאת אמירה יפה ופופוליסטית אבל היא לא באמת מחזיקה מים

אורי שאשא:  המפלס גם ככה מסובך

אלעד הוכמן: למה?     

אורי שאשא: כי ככה

אלעד הוכמן: מה זה כי ככה? איך יכול להיות שנציג ממשלה מדבר בצורה כזאת ומבטל - - -      

אורי שאשא: בוא תקשיב שנייה, אתה לא תלמד אותי לעשות מכרז

אורי שאשא:  המכרז הוא גם ככה מסובך

אלעד הוכמן: אז מה אם הוא מסובך? סליחה, זה בדיוק הסיבה שאנחנו מממנים אתכם, הממשלה, כדי לבוא ולעשות את הדבר הזה

אלעד הוכמן:  איך זה יכול להיות בכלל? מה זה לנתק את הזיכיון מים המלח? היית בים המלח לאחרונה?      

גלעד קריב: אורי, לומר ב-2023 "גם ככה המכרז מסובך", העיקרון שמפעלים שפוגעים בסביבה - - -      

אורי שאשא: אני לא אמרתי שהם לא ישלמו על זה

גלעד קריב: לא רק לשלם

גלעד קריב:  יש להם חובה אקטיבית להיות שותפים בשיקום, מקובלת בכל העולם

אורי שאשא: אז אם החשיבה היא שאני בעל הזיכיון הבא, צריך להכריח לעשות תעלת ימים, התשובה היא שלדעתי לא אבל בשביל זה יש ועדת מכרזים

גלעד קריב: אבל לטפל ב-23% מהנזק הסביבתי, כן

אורי שאשא: אז לשלם כן אבל לא לחפור תעלת ימים

אורי שאשא:  אני חושב שזה לא נכון מכרזית אבל נתווכח על זה

לימור סון הר-מלך: סליחה, זמננו תם

לימור סון הר-מלך:  אני רוצה לסכם את הדיון

גלעד: גבירתי היושב-ראש, אמרת שתיתני לי רשות דיבור

גלעד:  אני אהיה קצר

לימור סון הר-מלך: משפט, בבקשה

אלעד הוכמן: אני רוצה רגע לחבר אותנו לסיפור האמיתי פה

אלעד הוכמן:  האסון האקולוגי בים המלח שהוא יחיד, אנחנו זכינו בכל העולם להיות עם המקום הנמוך ביותר בעולם, עם נכס טבע שאין כדוגמתו באף מקום

אלעד הוכמן:  עם כל הכבוד, כשאני הייתי ילד, ממש כפי שכולכם הייתם פה ילדים, ראיתם את ים המלח במצב אחר

אלעד הוכמן:  אין מצב, ופה אני בכלל לא פונה לכי"ל

אלעד הוכמן:  כי"ל, אתם עבריינים, אתם שודדים

אלעד הוכמן:  זה בדיוק מה שאתם מנסים לעשות

לילך גבע הראל: אני לא מוכנה שיתייחסו אלינו לא כעבריינים ולא כשודדים

לימור סון הר-מלך: לא, סליחה, אם אתה רוצה להתייחס עניינית, תתייחס עניינית

אלעד הוכמן: אני מתייחס עניינית

לימור סון הר-מלך: לא, לא, זה לא ענייני

לימור סון הר-מלך:  אני לא מוכנה שיהיו ביטויים כאלה בתוך הוועדה שלי

לימור סון הר-מלך:  יכול להיות שיש התנהלויות לא נכונות, יכול להיות שיש טעויות

לימור סון הר-מלך:  להגיד שודדים זה לא הסגנון שאני מוכנה שיתנהל פה

אלעד הוכמן: גבירתי היושבת-בראש, אני מצטער אבל מה שקרה עם אסון אשלים ומה שקורה עם אסון ים המלח ועם הבולענים שקורים כיום זה עבריינות לשמה כנגד הילדים שלי והילדים שלך, לכן יש פה אחריות שצריך לקחת, והאחריות שצריכה לקחת, אני לא מצפה ממך כמי שמציג מצג שווא ומנסה לטלטל אותנו בנתונים

אלעד הוכמן:  אני לא מצפה ממך לקחת את האחריות, אבל אני כן מצפה מהממשלה לבוא ולקחת את האחריות, ויש כאן אחריות לקראת זיכיון ב-2030

לימור סון הר-מלך: אני מסכימה

אלעד הוכמן: מה שאנחנו רואים כאן לאורך כל הדיון, ופה אני מבקש ממך באופן אישי, גבירתי היושבת-בראש, לחייב את הממשלה ואת החשכ"ל לבוא ולחשוף את המסמכים, בין אם זה בדיון חסוי או בדיון פתוח כפי שאמור לקרות, כי אנחנו בעלי המשאב הציבורי הזה

אלעד הוכמן:  לבוא ולראות איזה government take אנחנו נכונים להיות ואיך החברה הבאה הולכת לשקם בין היתר את ים המלח, וכיצד השטח של הזיכיון שהוא שטח של מדינה עם סמכויות של מדינה בתוך מדינה, זה הזוי, הולך להיות מבוטל

אלעד הוכמן:  כמובן יש פה צורך מהכנסת עצמה לשנות חקיקה

אלעד הוכמן:  אנחנו הדור הצעיר, אנחנו פה כדי לשמור על הדבר הזה כי ים המלח יש אחד

אלעד הוכמן:  הבן שלי גבריאל והבן שלי כרמי ירצו לבוא ולהיות בים המלח מבלי שהם צריכים לעבור דרך חתחתים ולהיות בבריכה המלאכותית שאדון רביב צולר נותן לנו ברוב טובו

אלעד הוכמן:  זה מה שצריך להיות

לימור סון הר-מלך: כן, ועוד הרבה יותר מזה

לימור סון הר-מלך:  הדברים הובנו, הובהרו, נאמרו בצורה מאוד בהירה

לימור סון הר-מלך:       אני רוצה לסכם

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  ראשית אני מבקשת לומר תודה לכל מי שטרח, הגיע וגם הביא דברים חשובים

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שכל מי שדיבר פה הוסיף לנו הרבה מאוד גם הבנה וגם בהירות ביחס לנושא הזה שקוראים לו מפעלי ים המלח

לימור סון הר-מלך:  אני שמחה שאחרי שנים של מחלוקת הגיעה חברת ICL ורשות המיסים להסכם בנוגע להיטלים

לימור סון הר-מלך:  אני שמחה לדעת שבמקביל לכך חברת ICL עושה שימוש במשאבי הטבע של הציבור והיא מייצרת תעסוקה בנגב ומשרות איכותיות

לימור סון הר-מלך:  היא פועלת לקידום פרויקטים סביבתיים, משקיעה במחקר ופיתוח ופטנטים ועוד

לימור סון הר-מלך:      לצד זאת אני רוצה לציין שמדובר במשאב טבע ציבורי שבגינו היו אמורים לעבור כספים לאזרחי ישראל והדבר היה מעוכב זמן רב מידי

לימור סון הר-מלך:  במשך תקופה ארוכה לא התקבלו כספים מכי"ל

לימור סון הר-מלך:  שמענו לראשונה שרק כ-35% מהרווחים מגיעים למדינה

לימור סון הר-מלך:  שמענו את הרצון של משרד האוצר לקבוע הסדרים והיטלים מסודרים ומעודכנים לקראת תום תקופת הזיכיון כדי לייצר זיכיון טוב יותר המטיב עם אזרחי ישראל

לימור סון הר-מלך:  לצורך כך הקימו צוותים בין-משרדיים שבוחנים ופועלים בנושא

לימור סון הר-מלך:       הוועדה תפקח על התקדמות ההיערכות של המדינה

לימור סון הר-מלך:  אנחנו נפקח על זה

לימור סון הר-מלך:  אנחנו נרצה דיווחים של ההתנהלות ומה קורה ואיזה מסקנות מיושמות ואיזה אינן מיושמות

לימור סון הר-מלך:  נבקש לקבל ממשרד האוצר את התחשיב המעודכן של ההיטל ושל רווחי ההיתר וכן את חישוב ה-GT פלוס השוואה למדינות אחרות במידה ואתם עורכים השוואה כזו

לימור סון הר-מלך:      הוועדה מבקשת לקבל את מסקנות החשבת הכללית במשרד האוצר על נתונים הקיימים בדבר הפרותיה של ICL כפי שנטען על ידי התנועה לאיכות השלטון

לימור סון הר-מלך:  נבקש לבחון מדוע הוחלט שחברת ICL לא תשלם עבור המים המתוקים למחצה שבהם היא עושה שימוש בשטח הזיכיון

לימור סון הר-מלך:       אנו נקיים דיונים רבים נוספים על היערכות המדינה בתום תקופת הזיכיון כדי לוודא קיום הליך תחרותי על הזיכיון העתידי, וכן על זכות הסירוב ועל יישום דוח ועדת נווה

לימור סון הר-מלך:      תודה רבה

גלעד קריב: יישר כוח

גלעד קריב:  תודה גבירתי היושבת-ראש