הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 28, 2023-07-18 00:00

אליהו דלל: בוקר טוב, אנחנו התכנסנו היום לוועדה המיוחדת לזכויות הילד

אליהו דלל:  לפני שנפתח אני מחויב להקריא על פי הייעוץ המשפטי

אליהו דלל:  כידוע ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת, והפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת

אליהו דלל:  ככל שיעלו עניינים הנוגעים לקטינים וקטינות שיש חשש שעברו הטרדה מינית או פגיעה מינית, עבירת אלימות או עבירה על התלוננות, שיעלה דבר שיש בו לייחס להם עבירה או מקשר אותם לבדיקה, טיפול או אשפוז פסיכיאטריים לטיפול והשגחה של עובד סוציאלי, התאבדות או להליך פלילי המתנהל בבית המשפט, חל איסור על פרטים מזהים שלהם ולכן הם לא יצולמו או יוקלטו ולא יכללו פרטים מזהים שלהם בפרוטוקול הדיון

אליהו דלל:  כמו כן בגלל רגישות הנושאים הצפויים לעלות בישיבה זו, אני קובע כי בהתאם לסעיף 120 לתקנון הכנסת, ככל שתהיה בקשה מטעם חבר כנסת, שר או נציגו, או אם יעלה צורך, והכול לשם הגנה על הקטין או חסר ישע, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברות ושל קטינות, דוברים או קטינים

אליהו דלל:  כמו כן ככל שהדבר יידרש לבקשת משתתף אחר בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום נזק לו או לזולתו

אליהו דלל:  זה על פי בקשת הייעוץ המשפטי

אליהו דלל:       אנחנו מקיימים את הדיון הזה לאור בקשתו של חבר הכנסת אחמד טיבי

אליהו דלל:  מה שאני מבקש למען הפרוטוקול ובשל ההקלטה, כל מי שמדבר מהנוכחים, שיציין את שמו ואת התפקיד שלו

אליהו דלל:       בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי

אחמד טיבי: תודה מכובדי היושב-ראש, אנחנו נמצאים בתוך גל נורא של מעשי פשיעה, אלימות, רצח, יריות, פציעות

אחמד טיבי:  מקובל שמדברים על מספר הנרצחים

אחמד טיבי:  כמעט וזהו

אחמד טיבי:  אנחנו עכשיו לצערי עומדים על 124 נרצחים, אבל לצד הנרצחים יש פצועים

אחמד טיבי:  יש אספקט נוסף שלא בא מספיק לתשומת הלב הציבורית וההחלטות המתבקשות, וזה הצורך בסיוע נפשי לילדים שהם חלק מההוויה הזאת היום-יומית של ירי כמעט כל יום בחלק מהיישובים, או שהם עדים למעשי ירי או למעשי רצח או שהם שומעים את היריות

אחמד טיבי:  ארגוני הפשיעה לא רק רוצחים אלא יוצרים אווירה של רצח, פחד והפחדה

אחמד טיבי:  האווירה הזאת של פחד פוגעת בחוליה חלשה שהיא הילדים

אחמד טיבי:  כצפוי, אין מענה מספיק של סיוע נפשי לילדים ולמשפחות של הילדים

אחמד טיבי:  גם הילדים וגם המשפחות

אחמד טיבי:       הילדים שומעים את הירי החוזר והבלתי פוסק

אחמד טיבי:  בחלק מהשכונות זה ירי כמעט באותו יום ויום אחרי יום

אחמד טיבי:  הם לעיתים שומעים איומים או שהמשפחות שלהם מאוימות או שהשכנים

אחמד טיבי:  הסיוע הנפשי אינו מונגש לחברה הערבית וקיים צורך בהנגשת הסיוע

אחמד טיבי:  כאשר נפגשנו כסיעת חד"ש-תע"ל עם ראש הממשלה לפני כמה שבועות, אחת מהדרישות הייתה הפעלת תוכניות בין-משרדיות לליווי וטיפול באלפי פצועים ובני משפחותיהם ושיקום משפחות הנרצחים וסיוע נפשי למי שנזקקים לסיוע הזה שמגיע עד כדי טראומה שמשפיעה על הילדים ועל בריאות הנפש של הילדים האלה

אחמד טיבי:       ישנן כמה דרישות חשובות כדי לטפל בנושא הזה

אחמד טיבי:  המדינה צריכה גם לפעול להעלאת המודעות להשלכות הנפשיות הקשות של תופעת האלימות והפשיעה על הילדים בחברה הערבית

אחמד טיבי:  יש דיבור על מרכזי חוסן

אחמד טיבי:  יש כוונה להקים מרכז חוסן אחד בחברה הערבית, והדרישה היא שיהיו ארבעה מרכזי חוסן ולא אחד, ושבמרכז החוסן יהיו דוברי ערבית, יהיו אנשים שהוכשרו לטפל בכל האספקטים האלה

אחמד טיבי:  מרכז חוסן אחד, התקציב שלו זה 1

אחמד טיבי: 8 מיליון שקל

אחמד טיבי:  הם מתוקצבים

אחמד טיבי:  אנחנו שואלים מתי הוא יתחיל לפעול?     

אליהו דלל: המספר הזה זה הקמה שלו או תחזוקה שלו?     

אחמד טיבי: מתוכננת הקמת מרכז חוסן בעלות של 1

אחמד טיבי: 8

אחמד טיבי:  התקצוב זה משהו אחר

אליהו דלל: אוקיי

אחמד טיבי: הוא עוד לא התחיל לפעול

אחמד טיבי:  לאור המספרים הנוראיים שאני אמרתי צריך יותר מאשר מרכז חוסן אחד עם הדרישות שאני אמרתי

אחמד טיבי:  יש גם דרישות ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים לגבי הצורך להגדיל את התקציבים הניתנים לרשויות המקומיות הערביות ולתוכניות תוספתיות כחלק מתוכנית החברה הערבית

אחמד טיבי:  הרשויות המקומיות לא מצליחות לממש את התוכניות למשל בגלל מחסור עצום במקומות פיזיים, תשתיות וכדומה

אחמד טיבי:  משרד הרווחה הגדיל משמעותית את תוכניות הפעולה וההתערבות לרשויות, אבל במקביל לא הגדיל את כוח האדם

אחמד טיבי:  יש מצוקה של כוח אדם באגף הרווחה ולכן נוצר מצב של עומס יתר

אחמד טיבי:      יש לספק שירותי בריאות הנפש דרך בתי הספר, דרך מרכזים קהילתיים, דרך קופות חולים

אחמד טיבי:  להעביר הכשרות בנושא המענה הראשוני בשפה הערבית ובאופן מותאם תרבותית גם למורים, גם למדריכים בקהילה, צוות רפואי-מנהלי במרפאות בקהילה

אחמד טיבי: , להוסיף תקנים למומחי בריאות הנפש במרפאות הקיימות בחברה הערבית ולהקים קבוצות תמיכה להורים, בני נוער וילדים

אחמד טיבי:       מחסור – על המדינה להתמודד עם המחסור החריף בפסיכולוגים, פסיכיאטרים ואנשי מקצוע נוספים מתחום הטיפול בחברה הערבית, ולתמרץ צעירים וצעירות ערביים לפנות ללימודים במקצועות הטיפול השונים, בייחוד התמחות קלינית, פסיכולוגיה על כלל ההתמחויות ומקצועות נוספים

אחמד טיבי:  במקביל יש לאתר את החסמים העומדים בפני הצעירים והצעירות הערבים המבקשים ללמוד מקצועות כאלה ולהסיר את החסמים

אחמד טיבי:  אני גם הקראתי חלק מההצעות של יוזמות אברהם בנושא הזה

אחמד טיבי:  ניסיתי להציג את הנושא הזה כדרישה דחופה בסדר היום

אחמד טיבי:  לא הצלחתי במליאה

אחמד טיבי:  זה המקום

אחמד טיבי:  הוועדה לזכויות הילד היא המקום הנכון, לחילופין, לדון בנושא הזה

אחמד טיבי:       אני רוצה לדבר בדגש על ילדים בדואים בנגב למרות שיוסף ידבר, שם הבעיה קשה יותר

אחמד טיבי:  לצד כל זה יש את הבעיה של הנשירה

אחמד טיבי:  עד שאנשים מגיעים כדי להשיג השכלה, זה דרך ייסורים, הסעות, חורף, הצפות, בוץ, אבק, התשה

אחמד טיבי:  לא קל

אחמד טיבי:  זה אתגר אחד גדול לצד האלמנט הנפשי שמחייב סיוע, של הרס בתים, שהילדים רואים שהבית שלהם נהרס ואז הוא רואה את ההורים שלו בחוויה הנוראה הזאת

אחמד טיבי:  גם זה דרוש סיוע נפשי בדגש על הילדים הערבים הבדואים בנגב

אחמד טיבי:  דיברתי על משרד הרווחה אבל חשוב שגם משרד החינוך ייתן מענה

אליהו דלל: נמצאים פה כל המשרדים, משרד הרווחה, חינוך

אחמד טיבי: יש שירות פסיכולוגי של משרד החינוך?     

אליהו דלל: פסיכולוגים גם

אליהו דלל:  אם לא, נדמה לי בזום

אחמד טיבי: אני סיימתי

אחמד טיבי:  תודה רבה, אדוני

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:       חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי, אני רוצה לברך את חברי, ד"ר אחמד טיבי על הדיון הכול כך חשוב, כל כך אנושי, כל כך אלמנטרי בכל חברה דמוקרטית

איימן עודה:       אני רוצה להביע מעבר למחאה, אפילו כעס על זה שנמצאים פה רק ח"כים מחד"ש-תע"ל ורע"מ

איימן עודה:  אני נכחתי במספר ישיבות של ועדות היום

איימן עודה:  בכל ועדה מצאתי אנשים מהאופוזיציה והקואליציה, וכשישבתי פה אני וטיבי ונפתחת הדלת, אז נכנסו שני ח"כים ערבים, יוסף עטאונה וד"ר יאסר חוג'יראת

איימן עודה:  אחר כך הדלת נפתחה שוב, נכנסה עאידה תומא

איימן עודה:  אחר כך שוב, נכנס ואליד אלהואשלה

איימן עודה:  אחר כך שוב

איימן עודה:  אמרתי, זהו, אנחנו סיעה אז עכשיו יגיע חבר הכנסת ממפלגות יהודיות, אז נכנס הצלם

איימן עודה:  עד עצם הרגע הזה לא נכנס חבר כנסת אחד מסיעות האופוזיציה או הקואליציה, ואני רואה בזה אמירה

איימן עודה:  אין לי ספק, אם נדבר עם הרבה ח"כים, שעמדתם הבסיסית שהיא נגד פגיעה ונגד פשיעה

איימן עודה:  אין לי ספק בזה אבל צריך יותר מזה

איימן עודה:  צריך לנקוט עמדה או מאמצים בשביל שכל אחד יתרום את חלקו בעצירת הפשיעה הכול כך קשה שקורית בקרב האוכלוסייה הערבית

איימן עודה:       אני אף פעם לא יכול לפסוח מעל אמירתו של המפכ"ל

איימן עודה:  אני מעורה פוליטית מאז שהייתי ילד, מאז בית ספר יסודי, אבל לא יודע למה האמירה הזו זעזעה אותי במיוחד כשהמפכ"ל אמר שזה טבעם של הערבים

איימן עודה:  זו אמירה שזעזעה אותי יותר מהאמירות של כהנא באמצע שנות ה-80'

איימן עודה:  זעזעה אותי במיוחד לא רק כי היא לא נכונה עובדתית, שאני זוכר את עצמי בהיותי ילד כששמעתי שיש רצח, הרגשתי שהצבע של האוויר הפך להיות שחור כי לא האמנתי שמישהו יכול לקחת את החיים של מישהו אחר, ולא רק בגלל שכשמשווים בין הפלסטינים בישראל לבין פלסטינים בגדה המערבית או בעזה או בירדן, אז יש פער תהומי בין מספר הנרצחים פה למספר הנרצחים בגדה, בעזה או בירדן, אלא בגלל שאני חושב שהפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית היא הטבע של הגזענות כלפי האוכלוסייה הערבית

אליהו דלל: הדלת נפתחה, איימן

אחמד טיבי: כל כך צפוי שזה יהיה סגלוביץ'

איימן עודה: אני רוצה להגיד, חבר הכנסת יואב סגלוביץ', שדיברתי שנכחתי במספר ישיבות היום

איימן עודה:  בכל מקום היו מהאופוזיציה, מהקואליציה חברי כנסת ערבים ויהודים, אבל בנושא הזה היו רק חברי כנסת מחד"ש, תע"ל ורע"מ עד שנכנסת אתה

איימן עודה:  עכשיו בגלל שמצלמים אותי, אני רוצה להגיד בריש גלי, בפרהסיה, שאני מאוד מעריך את פועלך ואת האכפתיות שלך בנושא הפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית

איימן עודה:  אתה בן אדם שעבד על זה קשה, בהתמדה, באכפתיות אמיתית ואנחנו רואים בך שותף לחלוטין במאבק נגד הפשיעה

איימן עודה:  יש לך יתרונות, יש לך מקצועיות ואנחנו מאוד מעריכים אותך, אבל מעבר למקצועיות, עמדה ערכית

איימן עודה:  מאוד מעריכים את זה, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'

איימן עודה:      חבר הכנסת אחמד טיבי, מאוד מעריכים את מה שאתה עושה, מה שאתה מקדם, כי הילדים, חייב לומר, המסכנים בני 5 ו-6 ו-7 שאבא שלהם נרצח, שראו רצח במו עיניהם

איימן עודה:       טוב, אני אעביר הלאה כי זה רגיש מאוד

איימן עודה:  תודה

אחמד טיבי: תודה רבה

אחמד טיבי:  אני אגיד משפט ששכחתי אבל רציתי להגיד אותו בסיום, שתי דוגמאות חשובות של משפט שאמרה כיפאח אגבריה

אחמד טיבי:  אמרה, יש אצלנו במשפחה 28 יתומים ממקרי רצח

אחמד טיבי:  שבעה בני משפחה שלה נרצחו, שבעה בני משפחה באום אל פאחם

אחמד טיבי:  זה מקרה מאוד ידוע

אחמד טיבי:  28 יתומים ביניהם אחיה

אחמד טיבי:  כמה כבר בן אדם יכול להכיל, כמות כזאת של כאב?     המקרה השני, כאשר גן שעשועים של ילדים הופך להיות זירת מוות בביר אל מכסור, כאשר גם שם נרצח הילד עמאר חוג'יראת, וכמובן יפיע, שנרצחו חמישה שני אדם ביחד

אחמד טיבי:  ישוב שלם היה בהלם

אחמד טיבי:  כך גם כלל החברה, אבל דווקא ביפיע

אחמד טיבי:  כשהייתי שם ראיתי את ההלם הזה, משפחות, ילדים

אחמד טיבי:  איך אפשר לעמוד? צריך המון כוח כדי לעמוד ולכן נדרש סיוע נפשי והנגישות לסיוע הזה

אחמד טיבי:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש

עאידה תומא סלימאן:  אני חשבתי שמיותר לתאר את המצב של הילדים בפשיעה המשתוללת באוכלוסייה שלי, כי כל אדם נורמלי צריך להבין שהילדים, יש לנו כנראה דור שיגדל ויהיה פוסט טראומטי, אם אנחנו לא כבר פוסט טראומטיים

עאידה תומא סלימאן:  אני חושבת שאנחנו גם, המבוגרים

עאידה תומא סלימאן:  אני אומרת לכם, אני מרגישה הרבה פעמים שההתנהלות שלנו היא התנהלות פוסט טראומטית או עדיין בטראומה, כי זה טראומה מתגלגלת, זה טראומה שמצטברת

עאידה תומא סלימאן:  נכון, כל התיאור שנתנו הח"כים האחרים, אני מסכימה איתו, אבל אי אפשר רק לדבר על המעגל הראשון של נפגעי הטרור האזרחי הזה, כי גם כל אלה ששומעים את היריות והם רחוקים

עאידה תומא סלימאן:  ילדים שנמצאים בבתים רחוקים ממקור הירי הם גם מבוהלים

עאידה תומא סלימאן:  גם ילדים שאבא שלהם, יש לו חנות וכבר ביקשו ממנו פרוטקשן, יודעים, אחד פלוס אחד זה אומר סכנת חיים, זה אומר שאבא שלהם יכול להיות נרצח בכל רגע

עאידה תומא סלימאן:       אני שמעתי אנשים מבוגרים אומרים, כשהילד שלי יוצא למאפייה ליד הבית, הלב שלי יורד עד שהוא מגיע הביתה

עאידה תומא סלימאן:  צעירים כבר חושבים מאה אלף פעמים לצאת לבלות או לא

עאידה תומא סלימאן:  הבנות שלי, אחת 35 ואחת 32, אני אומרת לכם, אני בירושלים, אני לא נכנסת לישון לפני שאני יודעת שהבנות שלי בתוך הבית

עאידה תומא סלימאן:  אלה חיים נורמליים? כשאנחנו מסתכלים, זה הכול קורה על רקע של חסרון כמעט טוטאלי של תשתית שתיקח את האחריות

עאידה תומא סלימאן:  אני יודעת שיש שפ"י ואני אומרת לכם שכמעט יש שפ"י

עאידה תומא סלימאן:  כולנו יודעים שיש מחסור אדיר בפסיכולוגים

עאידה תומא סלימאן:  יש מחסור אדיר בפסיכיאטרים

עאידה תומא סלימאן:  קופות חולים, כדי לקבוע תור לפסיכולוג לטיפול, שנה וחצי לפעמים זה לוקח

עאידה תומא סלימאן:  יש את התוכנית של משרד המשפטים לליווי משפחות

עאידה תומא סלימאן:  היא פועלת רק אחרי הגשת כתב אישום, אם אני לא טועה

עאידה תומא סלימאן:  אם אחוז הפענוח של מקרי הרצח 20%, זאת אומרת 80% מהמשפחות של הנרצחים לא מקבלים שום סיוע, וזה המשפחה המאוד מצומצמת שליד

עאידה תומא סלימאן:  בהרבה מקרים הייתי בניחומי אבלים ונאמר לי אחרי שבוע, אחרי שבועיים שעוד לא הגיעו אליהם מלשכות הרווחה

עאידה תומא סלימאן:  עוד לא דיברו איתם, עוד לא בדקו מה קורה איתם

עאידה תומא סלימאן:  מצב בלתי נסבל

עאידה תומא סלימאן:  הייתי רוצה לראות שהפשיעה לא משתוללת ומפסיקים אותה וגודעים אותה מהשורש, אבל בינתיים יש קורבנות בדרך

עאידה תומא סלימאן:       אתמול דיברתי על זה במליאה

עאידה תומא סלימאן:  אמרתי, לא נסכים שכל הדיבורים על הפשיעה יסתכמו במניין הנרצחים, כי יש הרבה מעבר

עאידה תומא סלימאן:  יש את הפחד המלווה כל אחד מאיתנו

עאידה תומא סלימאן:  אני אומרת לכם, אנשים מוכרים בתים ועושים רילוקיישן כי נכנסו להם לבניין

עאידה תומא סלימאן:  הם יודעים מי נכנס להם לבניין

עאידה תומא סלימאן:  הם יודעים איזה אנשים

עאידה תומא סלימאן:  אני אומרת לכם, בבניין שליד הבית הקודם שלי פעמיים היה ניסיון לשרוף את הבית, שזה בניין משותף

עאידה תומא סלימאן:  את עלולה למצוא את עצמך בפחד אימים בלי שום סיבה קונקרטית, אז תארו לעצמכם ילדים

עאידה תומא סלימאן:  ילדים חזרו להרטיב בלילה, חברים

עאידה תומא סלימאן:  ילדים חזרו לגמגם

עאידה תומא סלימאן:  ילדים מסתגרים בתוך עצמם ולא מצליחים לנהל שיחה אחת, ואני לא מדברת רק על ילדים שנרצחו האבות שלהם מול העיניים, שם אי אפשר לתאר את המצב כבר, אבל באופן כללי מה רוצים, לגדל דור שהוא אבוד עצות? אנחנו נפגוש את זה בלימודים שלהם, נפגוש את זה בהישגים שלהם לעתיד, נפגוש את זה בחיי המשפחה שלהם בעתיד אם לא נזוז עכשיו, מאתמול

עאידה תומא סלימאן:      אני מתנצלת אבל - - -      

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      חבר הכנסת יאסר חוג'יראת, בבקשה

יאסר חוג'יראת: טוב, בוקר טוב לכולם, אני כמובן מצטרף לתודות על הדיון הזה שהוביל אותו אבו כאמל

יאסר חוג'יראת:  זה דיון חשוב מאוד

יאסר חוג'יראת:  כבוד היושב-ראש, אומרים תמונה שווה אלף מילים, ועדיין חרוט בזיכרוני הסרטון של הרצח שהיה באכסאל במספרה בלילה של החג

יאסר חוג'יראת:  בסרטון הזה רואים ילד שכנראה האבא שלו נורה וכולם ברחו והוא נשאר בתוך המספרה

יאסר חוג'יראת:  הוא לא יודע לאן ללכת ומה לעשות

יאסר חוג'יראת:  הנרצחים הם צעירים, 24, 25, וכולם, יש להם ילדים קטנים, תינוקות, בני 5, בני 3

יאסר חוג'יראת:  האחרון שהיה בפוריידיס, העוזר של ראש המועצה בשפרעם

יאסר חוג'יראת:  היום היו גם יריות בכפר קאסם

יאסר חוג'יראת:  המצב מחמיר

יאסר חוג'יראת:  הילדים, לא מטפלים בהם

יאסר חוג'יראת:       יש לנו פסוק מהקוראן שאומר (מצטט את הפסוק בערבית ומתרגם לעברית): "הכי יקר בעולם זה הילד"

יאסר חוג'יראת:  אנחנו משקיעים את כל מה שאנחנו רוכשים, מה שיש לנו בשביל שנגדל את הילדים שלנו, לתת להם את החינוך הכי טוב שילמדו, יגדלו, יחיו

יאסר חוג'יראת:  לתת להם את כל מה שטוב להם

יאסר חוג'יראת:  כנראה החברה הערבית היא שקופה לממשלה הזו

יאסר חוג'יראת:  הממשלה הזו היא אטומה

יאסר חוג'יראת:  היא רצה ברפורמה המשפטית אבל היא לא רואה שיש חברה מדממת, סובלת והמצב מחמיר מיום ליום

יאסר חוג'יראת:       אני אגיד לך על עצמי וגם חברי הכנסת וגם הקהילה וגם החברה הערבית

יאסר חוג'יראת:  אנחנו חסרי אונים

יאסר חוג'יראת:  מה שנאמר כאן בשבילנו זה נכבה שנייה

יאסר חוג'יראת:  הנכבה הראשונה הייתה ב-1948 והיום יש לנו נקבה שנייה שהרבה משפחות עוזבות את היישובים שלהם ואת הכפרים שלהם למקומות יותר בטוחים

יאסר חוג'יראת:  יש כאלה שמהגרים החוצה לחוץ לארץ

יאסר חוג'יראת:  הגיע הזמן לתת טיפול כולל לכול

יאסר חוג'יראת:  גם ילדים, גם משפחות צריכים טיפול נפשי

יאסר חוג'יראת:  זה לא רק הילדים

יאסר חוג'יראת:  גם המשפחות הקרובות, המשפחות הרחבות

יאסר חוג'יראת:  לפעמים יישוב שלם צריך טיפול פסיכולוגי וטיפול פסיכיאטרי

יאסר חוג'יראת:  אני מקווה שהממשלה הזאת שאתה גם חבר בתוך הקואליציה, תתעורר

יאסר חוג'יראת:  צריכים להסתכל, לשטוף את הפנים במים קרים, לראות שיש חברה מדממת

יאסר חוג'יראת:  צריך לתת לה את הטיפול

יאסר חוג'יראת:  תודה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      יוסף עטאונה

יוסף עטאונה: תודה רבה כבוד היושב-ראש

יוסף עטאונה:  אני גם מצטרף לתודות ולברכה לחברי ד"ר אחמד טיבי על היוזמה, על קיום הנושא המאוד חשוב

יוסף עטאונה:  אני חושב שאנחנו כחברה ערבית, כמיעוט לאומי בתוך מדינת ישראל משנת 1948 היו לנו וגם היום ניצבים גם בפני הרבה אתגרים גם חברתיים, גם כלכליים וגם פוליטיים, אבל לפי דעתי האתגר הגדול ביותר שמאיים על קיומנו כחברה בכל המובן של המילה זה הנושא והתופעה של אלימות ושל ארגוני הפשיעה

יוסף עטאונה:  כולנו רואים את התוצאות

יוסף עטאונה:  החברה שלנו מדממת יום-יום וזה הולך ומתדרדר

יוסף עטאונה:      לגופו של עניין ונושא הדיון של השפעת כל מה שקורה על ילדים, אין ספק שהקבוצה של ילדים, גם בגלל הגיל שלהם הם נמצאים בפגיעה ישירה כתוצאה מתופעה קשה זו

יוסף עטאונה:  אני אומר שליישובים הערבים, כבוד היושב-ראש, בשגרה אין את המעגלים התומכים בילדים בכל התחומים האלה של בריאות הנפש, של השירות הפסיכולוגי, של הייעוץ החינוכי

יוסף עטאונה:  יש מחסור אדיר בחברה הערבית ובמיוחד בדרום, לכן אנחנו ניצבים היום בפני מצב חירום לכל דבר

יוסף עטאונה:  לצערי הממשלה לא מתייחסת לזה כמצב חירום, כי כל מה שקורה זה לא משהו רגיל, זה דבר שאי אפשר להשלים איתו, שגם צריך להתמודד איתו

יוסף עטאונה:  במציאות לא מתמודדים עם התופעה בכלל וגם על ההשלכות שלה, לכן אני חושב שהמעגלים התומכים בתוך החברה ברשויות המקומיות הערביות, צריכים לתגבר אותם משמעותית גם בתחום החינוך, גם בתחום הרווחה, בשירות הפסיכולוגי כי הילדים זקוקים לתמיכה ולמעגלים האלה והמעגלים האלה לא קיימים כיום או יש מחסור משמעותי בהם

יוסף עטאונה:      אני רוצה גם לדבר על תופעה ועל ההשלכות שלה שלא פחות מהפשיעה ומהרצח, זה תופעת הריסת הבתים בנגב

יוסף עטאונה:  בתקופה האחרונה אנחנו כמעט ביום-יום רואים הריסת בתים

יוסף עטאונה:  כשהורסים בית, הורסים את המשפחה

יוסף עטאונה:  יש לזה השלכות על ילדים

יוסף עטאונה:  אני רוצה להזכיר לכולם, רק לפני כמעט חודש וחצי אצל משפחת אל-רול שישה בתים נהרסו

יוסף עטאונה:  המשפחות נשארו עד היום ללא שום קורת גג, ללא שום תמיכה ולכן המעגלים האלה של הפסיכולוגיה, של הייעוץ החינוכי, של העובדים הסוציאליים, צריך לתגבר אותם ולתת מענה כי הפגיעה של תופעת האלימות היא מאוד ישירה והיא מסכנת אותנו כחברה, כולל הילדים

יוסף עטאונה:  תודה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      חבר הכנסת ואליד אלהואשלה, בבקשה

וליד אל-הואשלה: שלום לכולם, זה נושא שהוא מטריד, נושא עצוב

וליד אל-הואשלה:  רק אתמול היינו, אני וד"ר אחמד ועאידה ואיימן מול משרד ראש הממשלה

וליד אל-הואשלה:  30 שרים נכנסים אחד אחרי השני

וליד אל-הואשלה:  רק שניים עצרו שם ודיברו עם אנשים, עם ראשי רשויות, עם אימהות שכולות, לכן זה מראה על הזלזול של הממשלה, הזלזול של מקבלי ההחלטות

וליד אל-הואשלה:  אם הזלזול נמצא בראש הפירמידה, מה אתה מצפה מהפקידים שיעשו בנדון הזה על מנת למזער נזקים בטראומות שחווים הילדים שלנו כתוצאה מהפשיעה הגואה בחברה הערבית? לכן הנושא הזה צריך להיות בראש סדר העדיפויות של הוועדה הזאת, וגם של השר יעקב מרגי על מנת להציל משהו ממה שנשאר בחברה הערבית

וליד אל-הואשלה:       יש עוד נושא שהוא גם מציק לנו כנציגים של החברה הערבית בנגב, נושא של הריסת בתים

וליד אל-הואשלה:  עכשיו המדינה הורסת

וליד אל-הואשלה:  אדוני היושב-ראש, ביישוב תל ערד בנגב הורסים בתים, משאירים ילדים ללא קורת גג, משחיתים רכוש של התושבים, פוגעים במסגדים שם, במסגד בתל ערד, פוגעים בצינור הראשי של המים

וליד אל-הואשלה:  פגעו בו הרשויות עכשיו

וליד אל-הואשלה:  משאירים את המשפחות בחום הזה, כולל הילדים שלהם, ללא מים, לכן המדינה גם אלימה כלפי התושבים שלה

וליד אל-הואשלה:  קודם כל המדינה צריכה לטפל בעצמה, לקבל החלטות נוקשות כלפי הפקידים שנמצאים ונותנים שירות לאנשים

וליד אל-הואשלה:       יש מחסור בפסיכולוגים, יש מחסור במרכזי חוסן בחברה הערבית

וליד אל-הואשלה:  בכפרים הבלתי מוכרים אין בכלל, לכן זו סוגיה מאוד רצינית

וליד אל-הואשלה:  אני בעבר גם ביקשתי ממך שיהיה דיון נפרד על כל הסוגיה הזאת של ילדים שנשארים ללא בתים בכפרים הבלתי מוכרים בנגב

וליד אל-הואשלה:  אני מקווה שבמושב הבא אנחנו נתייחס לנושא הזה כי זה נושא מאוד חשוב, נושא מטריד ומציק לאנשים בנגב

וליד אל-הואשלה:  אני מקווה שביום אחד המדינה תפסיק להרוס את הבתים של התושבים שלה, של האזרחים שלה

וליד אל-הואשלה:  המדינה היחידה במזרח התיכון שהורסת לתושבים שלה זו מדינת ישראל

וליד אל-הואשלה:  הגיעה הזמן שתמצא פתרון לכל הסוגיות האלה

וליד אל-הואשלה:  היא צריכה לשים על השולחן שלה קודם כל את הנושא של הפשיעה, אחר כך הנושא של הריסת בתים בנגב

וליד אל-הואשלה:  השרים שנמצאים היום לצערי הרב לא מחפשים פתרונות, מחפשים את הבייס שלהם וזה מאוד עצוב

אליהו דלל: ואליד, תודה

תמי ברנע: חבר הכנסת, הוא ביקש להראות סרטון

וליד אל-הואשלה: כן, יש סרטון

וליד אל-הואשלה:  אני שלחתי אותו לתמי

תמי ברנע: יש לנו אישור מהייעוץ המשפטי

וליד אל-הואשלה: אוקיי, אני מבקש שנראה אותו ביחד

אליהו דלל: בסד גמור, אוקיי

אליהו דלל:  אחר כך אני רוצה לעבור לצד המקצועי ואחר כך נחזור חזרה לחברי הכנסת כי אני חושב שמיצינו פחות או יותר

אליהו דלל:       בואו נראה את הסרטון

וליד אל-הואשלה: זה הסרטון בכפר אכסאל, במספרה

וליד אל-הואשלה:      (הקרנת סרטון)     

וליד אל-הואשלה: שימו לב, אדוני היושב-ראש, איך ילד כזה יכול לשרוד את החיים שלו?     

אליהו דלל: התמונה הזאת שווה אלף מילים

וליד אל-הואשלה: הסרטון הזה הגיע לכל הפקידים בממשלה, לכל השרים

וליד אל-הואשלה:  לא צריך להוסיף

אחמד טיבי: אגב, אחרי הסרטון הזה ביקשתי את הבקשה של דיון מהיר

יוסף עטאונה: גם בנגב בסוף השבוע היה מקרה לא פחות מזעזע, מקרה שאדם נורה כשהילד שלו לידו

קריאה: בתוך הרכב, כן

אליהו דלל: תיראו, אני חושב שבאמת נתתי כרגע לא מעט זמן לחברי הכנסת

אליהו דלל:  אני רוצה גם לשמוע את אנשי המקצוע, אבל לפני זה אני רוצה פשוט לומר משפט כיו"ר הוועדה

אליהו דלל:  תיראו, הנושא של נרצחים בחברה הערבית, וזה כמעט כל יום נרצח

אליהו דלל:  אם אנחנו מסתכלים על זה, אז אולי בשבת יש מנוחה, אני לא יודע, אבל זה פחות או יותר המספר, שזה באמת לא הגיוני

אחמד טיבי: ממוצע ארבעה בשבוע

אליהו דלל: כן

אליהו דלל:  זה ממש מצב לא הגיוני ואין ספק שזה כישלון של המדינה

אליהו דלל:  זה חייבים לומר

אליהו דלל:  כדי לצאת מהמצב הזה, זה לא מצב שניתן לפתור אותו ברגע, אבל מדינה וממשלה יכולה לפתור את הבעיה

אליהו דלל:  אני חושב שניתן לעשות את זה בעזרת תוכנית מסודרת והחלטת ממשלה שמתכוונת לעשות את זה

אליהו דלל:  אני יודע שאם רוצים, זה אפשרי

אליהו דלל:  לצערי נכון להיום כנראה שזה לא בסדר העדיפות

אליהו דלל:  כנראה, אני לא יודע

אליהו דלל:  אני לא יכול להגיד את זה במאה אחוז, אבל חייבים לעשות פה איזשהו צעד כי אנחנו דנים היום בעצם בהשלכות של האירועים האלה

אליהו דלל:       אני לא נמצא בוועדה שהיא אמורה לטפל בפשיעה, בנרצחים באוכלוסייה הערבית

אליהו דלל:  אני כרגע בעצם נקראתי לבדוק, לנסות לראות מה ניתן לעשות כתוצאה מאותן רציחות והפגיעה בילדים שזה באמת טראומה, אין ספק בכלל, שלא נדבר על המבוגרים

אליהו דלל:  זה סוג הדברים שגם מבוגר לאורך שנים יכול להיות בטראומה כזאת או אחרת וגם לא לצאת ממנה

אליהו דלל:  הדברים האלה הם באמת מאוד בעייתיים וזקוקים לעטיפה של אותם ילדים, של אותה אוכלוסייה

אליהו דלל:  זה נכון שאני לא נמצא עכשיו במעטפת של האוכלוסייה הבוגרת כי זה סיפור אחר

אליהו דלל:  אני רוצה להתמקד בוועדה שאני נמצא בה כדי לראות את הבעיות ולמצוא את הפתרונות כדי באמת לטפל באותם ילדים שנמצאים בסיטואציה שנקלעו אליה שלא באשמתם

אליהו דלל:       כן, בבקשה יואב

יואב סגלוביץ': אני אדבר אחרי בעלי המקצוע אבל מאחר ודיברת על הנושא של מה צריך לעשות, זה לא במגרש הזה, אני כן רוצה להגיד לך בשני משפטים

יואב סגלוביץ':  יש תוכניות מסודרות שהממשלה הזאת הפסיקה

יואב סגלוביץ':  מספר הנרצחים בחברה הערבית שנה קודמת היה 106 בכל השנה

יואב סגלוביץ':  אנחנו עכשיו ב-123

יואב סגלוביץ':  יש אחריות לממשלה

יואב סגלוביץ':  אני פונה אליך כחבר בקואליציה

יואב סגלוביץ':  אין מקום שלא דיברתי: מול ראש הממשלה, בכל ועדה, בכל נאום בכנסת, בכל מקום שהייתי בתקשורת

יואב סגלוביץ':  זה פשוט לא מעניין

יואב סגלוביץ':  אני רץ מפה עכשיו לוועדת חוקה כי זה מה שמתעסקת הממשלה עכשיו, לא בחיים של אף אחד

יואב סגלוביץ':  אני כן אומר שאפשר לעשות

יואב סגלוביץ':  יש תוכניות מסודרות

יואב סגלוביץ':  הממשלה פשוט הפסיקה אותן

יואב סגלוביץ':  ראש הממשלה לא החליט שזה יעד מרכזי

יואב סגלוביץ':  הפסיקו את כל התוכניות הממשלתיות

יואב סגלוביץ':  אין תקשורת עם מנהיגי החברה הערבית, לא בכנסת ולא חברה אזרחית

יואב סגלוביץ':  הפסיקו הכול

יואב סגלוביץ':  הפוליטיקה הנמוכה ניצחה הכול ומי שמשלם את המחיר זה אזרחי המדינה

יואב סגלוביץ':  אני פה פונה אליך

אליהו דלל: גם דיברנו

יואב סגלוביץ': גם דיברנו

יואב סגלוביץ':  תפעיל את ההשפעה שלך שפשוט יפעילו את מה שהיה

יואב סגלוביץ':  תעשו אחר כך יותר טוב? בסדר, אבל אל תעשו פחות

יואב סגלוביץ':  פשוט הפסיקו הכול

יואב סגלוביץ':  זה אחד

יואב סגלוביץ':      ברשותך, אחרי בעלי המקצוע אני ארצה להגיד כמה דברים אולי על הילדים

יואב סגלוביץ':  אני רק בשלושה משפטים

יואב סגלוביץ':  עכשיו לבד אני לא יכול, אז עזרו לי שני דוקטורים, ד"ר אחמד טיבי וד"ר מנסור עבאס להגיש הצעה לסדר יחד עם עוד חברי כנסת, ארז מלול ויעקב אשר וגלעד קריב

יואב סגלוביץ':  אמרתי, ואלה, אם כל אלה כבר יגידו, זה לא בגלל יואב

יואב סגלוביץ':  בואו נעשה הצעה לסדר

יואב סגלוביץ':  גם זה בוטל

יואב סגלוביץ':  זה היה מרכזי חוסן

יואב סגלוביץ':  תיכף אולי וידאד שנמצאת פה תדבר על זה

אחמד טיבי: דיברנו לפני שהגעת אבל חשוב שאתה תרחיב

יואב סגלוביץ': הסיפור הוא מאוד פשוט

יואב סגלוביץ':  הממשלה אפילו בדברים הפשוטים כמו להוציא קול קורא על דבר שקיים, פשוט לא עושה

יואב סגלוביץ':  בעלי המקצוע יגידו יותר טוב ממני

יואב סגלוביץ':       שני משפטים ברשותך

יואב סגלוביץ':  אני לא מסוגל לסבול את העובדה שאנשים במדינת ישראל, לא משנה מי הם, מסתובבים בפחד

יואב סגלוביץ':  אני לא יודע פחד מה הוא, הילדים שלי לא יודעים פחד מה הוא

יואב סגלוביץ':  גם הנכדים שלי לא

יואב סגלוביץ':  הם מסתובבים חופשי, לא מרגישים פחד

יואב סגלוביץ':  לחיות בפחד זה דבר שמדינה לא מסוגלת לאפשר אותו

יואב סגלוביץ':  אין תיקון ביום אחד אבל צריך להתחיל במשהו

יואב סגלוביץ':       אני אגיד מה התרופה הכי טובה למחלה שנמצאים בה עכשיו – אכפתיות לפני הכול

יואב סגלוביץ':  שזה יהיה דבר שאכפת, שידברו עליו

יואב סגלוביץ':  שידברו עליו לא בני החברה הערבית

יואב סגלוביץ':  שידברו עליו כי אכפת

יואב סגלוביץ':  שזה יהיה בכותרות

יואב סגלוביץ':  הרי ברור לי שלא יגיעו פסיכולוגים מחר בבוקר לאום אל פאחם ולא לטמרה ולא לביר אל-מכסור

יואב סגלוביץ':  לא מחר בבוקר, אבל אכפתיות זה משהו שלוקחים אותו, בונים אותו וזה מעיר את אור הפנים

יואב סגלוביץ':  אין לי הסבר אחר

יואב סגלוביץ':  אני לא רופא

יואב סגלוביץ':  אין פה אכפתיות

יואב סגלוביץ':  אין פה כלום

יואב סגלוביץ':  יש פה קהות חושים מוחלטת לנעשה

יואב סגלוביץ':       אני אסיים פה, אני אלך להצבעות על הסבירות ואני אגיד לך משהו

יואב סגלוביץ':  לא סביר מה שקורה פה

יואב סגלוביץ':  לא סביר שזה הנושא בוועדה הזאת, וזה לא נושא שממשלה במליאתה מתכנסת, ולא סביר מה שקורה בוועדת חוקה

יואב סגלוביץ':  אל מול הדבר הזה אני פונה אליך כי אנחנו גם קצת מכירים

יואב סגלוביץ':  תפעיל את השפעתך

יואב סגלוביץ':  אני באתי להגיד לך, פשוט תפעיל את השפעתך כי החבר'ה פה לא מקשיבים

יואב סגלוביץ':  אתם יודעים, אני אגיד משהו הפוך, ולי הרבה פחות אבל תעשו משהו

יואב סגלוביץ':  תודה רבה ואני כמובן אמשיך ואקשיב

אליהו דלל: תודה, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'

אליהו דלל:       ווליד

וליד טאהא: יש הרבה ועדות שאנחנו צריכים להתנייד ביניהן, אבל נקשיב לאחד מבעלי המקצוע - - -      

אליהו דלל: ווליד טאהא, יש לי בקשה

אליהו דלל:  מאחר והתחלתי עם כל חברי הכנסת ולא נתנו לדבר לאף איש מקצוע, אני אחזור גם אליך וגם לאחרים אבל בוא, אני רוצה את אנשי המקצוע

אליהו דלל:  בבקשה

אליהו דלל:       משרד החינוך, מה אתם עושים? הלא ילד שעובר טראומה כזאת, זה טראומה לכל החיים

אליהו דלל:  אני רוצה להגיד לכם שגם מבוגר שעובר טראומה, זה גם לכל החיים

ורד גיל: אני מסכימה

ורד גיל:  בוקר טוב, שמי ורד גיל ואני ממונה על אקלים חינוכי מיטבי ומניעת אלימות בשירות הפסיכולוגי ייעוצי

ורד גיל:  קודם כל באופן אישי אני חייבת לומר כאן לכולם, אני תושבת הדרום ואני גרה בסביבה של יישובים בדואים

ורד גיל:  לא מעט אנחנו שומעים יריות בבתים ואנחנו מתכווצים

ורד גיל:  קודם כל אני מזדהה

ורד גיל:       כאן כאשת מקצוע אני רוצה לומר מה אנחנו עושים וגם מה לגבי החסרים

ורד גיל:  דיברתם כאן על השירותים הפסיכולוגים, על השפ"חים

ורד גיל:  יש לי כאן נתונים שמבחינת השירותים הפסיכולוגים יש כן תקנים אבל חלק מהתקנים לא מאוישים

אליהו דלל: לא מאוישים, למה, בגלל שיש מחסור? בעיה של תקציב?      

ורד גיל: לא, יש תקציב

ורד גיל:  יש תקן אבל אין פסיכולוגים שמגיעים לאייש את התקן הזה

ורד גיל:  אני אגיד שבחברה הערבית 70% כיסוי של פסיכולוגים

ורד גיל:  בחברה הבדואית 58%

ורד גיל:  בחברה הדרוזית יש 91% של כיסוי

ורד גיל:  אנחנו רואים שיש חסרים

אליהו דלל: מה אתם עושים כדי שלא יהיו חסרים? מה התוכניות שלכם?      

ורד גיל: אני אגיד שלגבי הפסיכולוגים יש כל הזמן פנייה ולראות אנשים מהחברה הערבית שסיימו לימודי פסיכולוגיה גם בארץ וגם בחו"ל, ולראות איך מגייסים אותם, אבל זה לא פשוט

ורד גיל:      אני אדבר כן על המענים שאנחנו נותנים

ורד גיל:  אני אגיד שבחודשים האחרונים - - -      

אליהו דלל: הם חייבים להיות דוברי ערבית? זה החשיבה?      

ורד גיל: לא

ורד גיל:  אני אגיד שיש גם פסיכולוגים וגם יועצים שהם דוברי ערבית שהם עובדים בחברה היהודית, וההיפך

ורד גיל:  יש לנו גם פסיכולוגים יהודים שעובדים בשפ"חים הערבים

ורד גיל:       אני אגיד שבעקבות החודשים האחרונים, האלימות שגואה בחברה הערבית עשינו שתי התכנסויות, גם התכנסות של פסיכולוגים של החברה הערבית שבעצם הם דנו יחד עם הפסיכולוגית הראשית שלנו, עם חוה פרידמן על המצוקה של הילדים בחברה הערבית

ורד גיל:  אני אגיד שאנחנו מדברים על הילדים, אבל אנחנו מדברים גם על צוותי חינוך שנמצאים במצוקה וגם על הורים שנמצאים במצוקה, אז זו ועדה שהתחילה והיא תימשך לאורך השנה הבאה

ורד גיל:  מצד אחד דנים במה שקיים, אבל צריך לדון גם במענים שצריך לתת

ורד גיל:       אני אגיד שגם הוקם צוות בין-משרדי גם שלנו, של משרד החינוך עם המפקחים של החברה הערבית שבעצם דנו גם על המצב הקיים ומה צריך וניתן עוד לתת

אליהו דלל: כשאת אומרת על צוות בין-משרדי, איזה משרדים עוד?     

ורד גיל: אני אגיד שיש את המשרד שלנו, את משרד החינוך ויש את הוועדה של 549 שגם אנחנו נמצאים שם, ועדה שהתחילה השנה, בתשפ"ג, ונמשכת לארבע השנים הבאות

ורד גיל:  יש שם לא מעט מענים

אליהו דלל: כשאת מדברת בין-משרדי זה יחד עם ועדה, זה לא עם משרדים נוספים

ורד גיל: עם משרדים נוספים

ורד גיל:  549 בוודאי

אליהו דלל: מי הם?     

ורד גיל: יש את משרד הבריאות ומשרד הרווחה ומשרדים נוספים

תמי ברנע: את אמרת צוות בין-משרדי של חינוך ומפקחים

תמי ברנע:  איזה מפקחים אלה?     

ורד גיל: דיברתי על שני דברים

ורד גיל:  דיברתי על ועדה בין-משרדית, דיברתי על החלטת ממשלה 549 שתיכף אני אפרוט מה אנחנו עושים שם מטעם משרד החינוך, ויש את החבירה של המפקחים במשרד החינוך, מפקחים בחברה הערבית שדנים על המצב הקיים ומה נכון וצריך עוד לעשות בעקבות האירועים הקשים

ורד גיל:       אני אגיד לגבי החלטת ממשלה 549, שמשרד החינוך קיבל תקציבים וזו ההחלטה הבין-משרדית

ורד גיל:  יש חשיבה על מתן טיפולים פסיכותרפיסטים לתלמידים שחוו את האלימות

ורד גיל:  יש הצעה אפרופו למרכזי חוסן - - -      

אליהו דלל: יש לכם מספרים, כמה ילדים כאלה נפגעו? כמה מטופלים? כמה לא מטופלים?     

ורד גיל: אני יכולה לבדוק את זה ולחזור

אליהו דלל: מאוד חשוב לקבל מספר כדי לדעת מה היקף הבעיה

יואב סגלוביץ': אם אפשר לשאול שאלה

אליהו דלל: כן, בבקשה יואב

יואב סגלוביץ': 549, אני אשאל כמה שאלות נקודתיות

יואב סגלוביץ':  מתי הייתה הפגישה האחרונה של הוועדה הבין-משרדית שקמה מכוח 549?     

ורד גיל: אני אגיד שהייתה ועדת סיכום של השנה לפני בערך חודש

יואב סגלוביץ': אני מדבר על סיכום שנת 2022

יואב סגלוביץ':  מה עם 2023? כל כמה זמן נפגש הצוות?     

ורד גיל: כל בערך חודש וחצי או חודשיים

יואב סגלוביץ': כמה ילדים נמצאים תחת הטיפול הזה של הוועדה?     

ורד גיל: זה רחב יותר מילדים, מתלמידים

יואב סגלוביץ': אני יודע, אבל כמה אנשים נמצאים בטיפול אחרי אותה החלטה?     

ורד גיל: אמרתי שאני אבדוק

ורד גיל:  אני לא יודעת

ורד גיל:  רשמתי לי ואני אבדוק כדי להגיד

ורד גיל:  יש גם בקשה להרחבה של מרכזי חוסן

ורד גיל:  יש מרכז חוסן בחברה הבדואית

יואב סגלוביץ': אבל לא יצא קול קורא אפילו

ורד גיל: אני לא יודעת, אני אבדוק את זה

ורד גיל:  חבר הכנסת, אני כן אגיד שיש מרכזי חוסן בחברה הערבית

יואב סגלוביץ': יש אחד בדרום, יש אחד בבדואית

אליהו דלל: תיראו, אני מצפה כשמגיעים לוועדה כזאת שהודענו עליה לפני למעלה משבוע, אני מצפה מנציגה של משרד שמגיעים לפה עם איזה שהם נתונים

אליהו דלל:  מדברים על חוסן

אליהו דלל:  האם יצא קול קורא? לא יצא? באיזה מצב זה נמצא? האם יש בכלל מקום או מיקום לאותו מרכז? איפה הוא אמור להיות? אנחנו מדברים על איזשהו משהו באוויר, אז עד שאני מבקש את הנתון ייקח עוד שבוע ושבועיים ואחר כך נחזור ונדבר על זה עוד פעם? זה לא הולך בצורה הזאת

אליהו דלל:  אני חושב שאנחנו צריכים להיות הרבה יותר, איך אמר פה יואב, אכפתיים

אליהו דלל:  זו בדיוק הנקודה

אליהו דלל:  צריכה להיות אכפתיות וזה לא משנה כרגע אם זה נרצח יהודי או ערבי

ורד גיל: ממש לא

אליהו דלל: לצערי הפשיעה והרציחות במגזר הערבי זה עבר באמת כל גבול ולכן אנחנו צריכים להיות הרבה יותר אכפתיים ולתת פתרונות במיוחד לילדים

אליהו דלל:  מבחינתי הלוואי ולא היה אף רצח ולא היינו מטפלים בילדים, אבל זה תוצאה שהיא ממעשים שבאמת כרגע לפחות אין לנו שליטה

אליהו דלל:  בוועדה שלי אין לי שליטה על הרציחות, לכן אני מצפה ממשרדי הממשלה לעשות כל מה שצריך, כל אחד בתפקידו

ורד גיל: אני אגיד שבאופן אישי אני מאוד אכפתית למה שקורה, ואני גם מייצגת כאן משרד שהוא מאוד אכפתי

ורד גיל:  לגבי הנתונים, אני לוקחת על עצמי להביא

ורד גיל:  אני יודעת שיש שלושה מרכזי חוסן סך הכול בחברה הערבית

וידאד זייד: לא, אני תיכף אתקן אותך

אליהו דלל: קודם כל, שמך?     

וידאד זייד: אני וידאד זייד, עוזרת מנכ"ל של עיריית אום פאחם

וידאד זייד:  השאלה אם אתה נותן לי את זכות הדיבור או שקודם אתן לה לסיים?     

אליהו דלל: אני רוצה לתת לה לסיים

אליהו דלל:  תרשמי לך את הדברים, בסדר?     

וידאד זייד: תודה

אליהו דלל: ורד, תסיימי ואחר כך אני אתן - - -      

ורד גיל: תודה רבה

ורד גיל:  אני אגיד שאלה הנתונים שאני קיבלתי הבוקר ממרכזי חוסן

אליהו דלל: זה שלושה שפועלים או שאמורים לקום?     

ורד גיל: לא, שלושה שפועלים

ורד גיל:  יש בקשה ממשרד החינוך שגם דיברו עליהם כאן חברי הכנסת המכובדים, להקמה של - - -      

אליהו דלל: איפה השלושה קיימים היום?     

ורד גיל: יש בחברה הבדואית ויש בצפון

אליהו דלל: באיזה מקום?     

ורד גיל: אני תיכף אפתח את הוואטסאפ ואני אגיד לכם תוך כדי

אליהו דלל: בסדר

וליד טאהא: ברשותך, מה התפקיד שלך במשרד, ורד?     

ורד גיל: אני משפ"י

וליד טאהא: מה התפקיד שלך?     

ורד גיל: אני ממונה על אקלים חינוכי מיטבי ומניעת אלימות

וליד טאהא: את ממונה על אקלים חינוכי ואת לא בקיאה בפרטים מהשטח, לא בנגב, לא במקום אחר? מדברת על מתכננים, מבקשים

אליהו דלל: ווליד, אני אתן לך לדבר

אליהו דלל:  אני מסכים אבל בוא לא נפגע בנציגות

וליד טאהא: לא, זה לא אישי

אליהו דלל: גם אני שאלתי שאלות אבל אני מבקש שזה לא יהיה בנימה אישית, בסדר?     

וליד טאהא: זה לא אישי

אליהו דלל: אז אני ביקשתי

וליד טאהא: אם אני ממונה על משהו, אני צריך להיות בקיא בפרטים, אחרת אני לא מטפל בסוגיה

אליהו דלל: אתה שמת לב מה אמרתי, שאני מצפה שילמדו את הנתונים ויבואו לפה, בסדר? אבל לא צריך לפגוע באחד או באחת שנמצאים פה

אליהו דלל:  תודה

וליד טאהא: אם נשמע כי פגעתי, אני מתנצל

וליד טאהא:  לא פגעתי

אליהו דלל: ווליד, תודה

אליהו דלל:  אני מבקש ככה, קודם כל אתם מגיעים לפה, תבואו עם נתונים, תלמדו את הנתונים כי אנחנו רוצים גם תשובות, בסדר? אני מבקש שתעבירו לנו איפה נמצאים השלושה האלה - - -      

ורד גיל: אני כבר אגיד לכם

אליהו דלל: בסדר, אוקיי, וארבעה נוספים, איפה הם אמורים לקום ומה החסמים?     

ורד גיל: אוקיי

ורד גיל:  אני אמשיך ואני אומר שיש גם מתן מענה ספציפי לתלמידים שהם מאותרים, זאת אומרת שבבתי ספר בעקבות חלילה אירוע כזה או אחר יש תלמידים שמאותרים ומקבלים טיפול דרך השפ"חים, גם הם וגם ההורים שלהם

ורד גיל:  אני בטוחה שאנחנו לא מצליחים להגיע לכל הילדים שנפגעו או למשפחות שלהם, אבל זאת הכוונה

ורד גיל:       אני אגיד שאנחנו גם עובדים בעקבות אירועים חריגים ואירועי אלימות עם הצוותים החינוכיים בעקבות אירוע כזה או אחר כדי לחזק את החוסן והתמיכה בתוך בתי הספר ובתוך הקהילה

ורד גיל:  אני אגיד שיש לנו שתי תוכניות, תוכנית מיטיבה שזו תוכנית של השירותים הפסיכולוגיים, תוכנית שעובדת עם תלמידים ועם ההורים שלהם, תלמידים שאותרו עם איזושהי בעיה גם של ויסות וגם של שליטה בעקבות איזה שהם אירועים

ורד גיל:  אנחנו עובדים עם ההורים ואנחנו עובדים עם התלמידים וגם נותנים תמיכה לצוותי החינוך כדי לעזור ולטפל בהם

אליהו דלל: אני צריך נתונים כי אמירה כללית היא לא אומרת שום דבר

אליהו דלל:  חשוב לי לדעת נתונים, כמה ילדים מטופלים, כמה לא מטופלים מהסך הכול?     

ורד גיל: יש לנו 16 מרכזים של החברה הערבית בארץ

ורד גיל:  השנה פתחנו עוד שלושה מרכזים בדרום בחברה הבדואים

וידאד זייד: מרכזים של שפ"י?     

ורד גיל: זה שייך לשפ"י, כן

ורד גיל:  מיטיבה זה מרכז טיפולי לילדים ולנוער שיש להם קשיים מסוימים

ורד גיל:       אני אגיד שיש לנו עוד תוכנית מקיפה שנקראת "עוצמה"

ורד גיל:  זו תוכנית שגם נותנת מענה קבוצתי לתלמידים שיש להם קושי בשליטה עצמית, בוויסות, ילדים שעברו איזשהו קושי

ורד גיל:  השנה הוכשרו 37 יועצים

ורד גיל:  בשנה הבאה יוכשרו עוד כ-50 יועצים מהחברה הערבית

ורד גיל:  כל יועץ מוביל קבוצה של בין שישה לשמונה תלמידים

ורד גיל:  כמובן שזה לא מספיק אבל אנחנו מגיעים לפריסה יחסית רחבה

קריאה: איפה המרכזים האלה נמצאים?     

ורד גיל: יש שני דברים שדיברתי עליהם

ורד גיל:  יש את מרכזי מיטיבה שאני יכולה להגיד לכם בדיוק איפה הם פרוסים, ב-16 ערים בחברה הערבית

ורד גיל:  לגבי "עוצמה" שזה בתוך בתי הספר, השנה יש לנו 37 יועצים שהשתלמו, רובם מהדרום ומאזור המרכז

ורד גיל:  בשנה הבאה אנחנו פותחים השתלמות בחיפה ובצפון

אליהו דלל: ורד, מה שאני מבקש, עד סוף החודש אני מבקש לדעת כמה תלמידים סך הכול, הפוטנציאל שבהם צריך לטפל וכמה בפועל מטפלים

ורד גיל: כמה ילדים מאותרים

אליהו דלל: מאותרים, וכמה מתוכם מטופלים?      

יואב סגלוביץ': המרכזים האלה, רובם ככולם שציינת, חשוב מאוד שהם מתפתחים

יואב סגלוביץ':  הם לא קשורים לנושא של הדיון

יואב סגלוביץ':  הם לא אלה שהם אמורים לטפל

ורד גיל: הם גם

יואב סגלוביץ': בואו נעשה הפרדה

יואב סגלוביץ':  יש כל מיני בעיות של ויסות, אני לא מומחה בתחום הזה, כל מיני בעיות שיש

יואב סגלוביץ':  זה לא משנה

יואב סגלוביץ':  פה מדובר על הנושאים הספציפיים האלה בשל המצב הקשה בפשיעה, איתם, ושם זה לא ה-16

יואב סגלוביץ':  זה אותם מרכזים שדיברת על שלושה, שזה אחד בדרום ושניים בצפון

ורד גיל: מרכזי חוסן

יואב סגלוביץ': חוסן

יואב סגלוביץ':  אלה הדברים שבהם מתעסקים עם הדברים האלה

יואב סגלוביץ':  יש לנו כרגע שלושה

אחמד טיבי: השלושה האלה פעילים או לא פעילים?     

ורד גיל: הם פעילים בוודאי

ורד גיל:  אני כבר אגיד בדיוק איפה הם נמצאים

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:       חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה

וליד טאהא: תודה הרבה היושב-ראש

וליד טאהא:  תודה על הדיון

וליד טאהא:  תודה ד"ר אחמד על היוזמה

וליד טאהא:  אני רוצה לדבר על הסוגיה לפני שאני אדבר מההיבט שלי כחבר כנסת, כנציג ציבור, אני רוצה לדבר מהניסיון המקצועי שלי

וליד טאהא:  אני הייתי מנהל בית ספר והייתי מנהל אגף חינוך, ואני מכיר איך זה עובד טוב מאוד

וליד טאהא:  כל עוד אין ארגון הולם בתוך הרשות כדי לתכלל את הפעילות שאנחנו מייחלים לה, אזי אפשר לדבר על הרבה מאוד תוכניות שלא שוות כלום, לגבי הרבה מאוד יישובים שאינם ערוכים לזה

וליד טאהא:       כמנהל בית ספר חוויתי רציחות של אימהות שהילדים שלהן היו אצלי בבית הספר

וליד טאהא:  אני יודע את הצעדים שצריך לעשות כדי להגיע לתלמידים שצריכים את העזרה המיידית של המערכת, כי הטיפול המיידי הוא בתוך בית הספר

וליד טאהא:  האיתור בתוך בית הספר, החיבוק מתוך בית הספר ואז המעגל מתרחב, נכנס השירות הפסיכולוגי שהוא שירות שקשור לרשות, לעירייה ויש לו מחלקה משלו

וליד טאהא:  חלק מהרשויות, השירות הזה שייך לחינוך, חלק הוא עצמאי, עובד מול הרשויות

וליד טאהא:  כשהייתי מנהל אגף השירות היה כפוף אליי כמנהל מחלקת חינוך, ואני זה שדאגתי לשמן אותו ולהפוך אותו לתחנה מוכרת, והוא לא היה כזה

וליד טאהא:  אני גם מכיר את הבעיות מהן סובלות המחלקות האלה

וליד טאהא:  יש הרבה מאוד ניידות עם בעלי המקצוע

וליד טאהא:  הם בדרך כלל באים מרחוק ואז מוצאים להם מקום עבודה יותר קרוב, ועוזבים

וליד טאהא:  את לא יכולה לעסוק בתחום אם אין לך תואר שני, בשירות הפסיכולוגי, ואז גם יש מחסור

ורד גיל: גם לא יועצים

וליד טאהא: ויש מחסור בכוח אדם של מומחים בתחום

וליד טאהא:  בקיצור, אני יודע נתונים על המקום שהייתי בו

וליד טאהא:  אני יודע שמצב המחלקות של שירות פסיכולוגי בהרבה מאוד יישובים ספציפית בנגב, שהוא מצב מבחינת היערכות, קטסטרופלי

וליד טאהא:  זה אומר, אין לך אפשרות להגיע לילדים באמצעות הגופים האלה

וליד טאהא:  זה אומר שדיון מקצועי מתבקש, אבל למעשה אין לנו כלים להגיע לילדים כי אין את התכלול הזה שצריך להתחיל מהמשרד למעלה מול הרשות

וליד טאהא:  רשות שבה הנושא הזה לא מוסדר, למי הם מחכים? המשרד הממונה, למה הוא מחכה? למה הוא לא מתערב כדי להסדיר את הדבר הזה?      

אליהו דלל: העלית נקודה נכונה

אליהו דלל:  אם הרשות לא מתכללת - - -      

וליד טאהא: ברור, אז אתה לא מגיע לילד

אליהו דלל: כל משרד ברמה של השלטון המרכזי לא מסוגל לגעת

וליד טאהא: זה נשאר ברמת בית הספר וגם בית הספר לפעמים סובל ממחסור של פסיכולוגים

וליד טאהא:  אני מכיר את זה מאוד מקרוב

וליד טאהא:  על מה אנחנו מדברים? הילדים האלה אמורים להיות נכס של כל חברה

אליהו דלל: סליחה, רגע

אליהו דלל:  אנחנו ראינו קודם את הסרטון

אליהו דלל:  הילד הזה, מתי הגיעו אליו ומי הגיע אליו?      

וליד טאהא: זה סוגיה ספציפית

וליד טאהא:  אפשר לברר את זה

אליהו דלל: זה חשוב לי כדי להבין את התהליכים

קריאה: הסרטון הזה רץ בכל הרשתות החברתיות

וליד טאהא:  אני רוצה לומר לך, היושב-ראש, הסרטון הזה זכה לתשומת לב כי הוא הופץ

אליהו דלל: נכון

וליד טאהא: אני באופן אישי מכיר עשרות ילדים שהיו בזירות פשע ורצח וירי ואף אחד לא יודע עליהם כלום כי לא הופץ שום סרטון, ויש מאות כאלה

וליד טאהא:  הרי ילד הוא נכס של מדינה

וליד טאהא:  ברמת מדינה, ילד הוא נכס של מדינה

וליד טאהא:  המדינה תחליט אם הוא נכס או להפוך אותו לאסון בעתיד יבוא

אליהו דלל: מה שנקרא נטל

וליד טאהא: מי עכשיו אלה שנוטלים את החוק ורוצחים? לפי הסטטיסטיקה ילדים מ-18 עד 25 מהווים אחוז גבוה מאוד מאלה שעושים את זה

וליד טאהא:  מה זאת אומרת ילדים מ-18 עד 25? לפני 20 שנה הם היו הילד הזה שחווה את הרצח, ולפני 20 שנה הזוועה הזו התחילה

וליד טאהא:  החברה הערבית היא לא חברה כפי שיש כאלה מתענגים לתאר אותה כחברה מוכה גנטית

אליהו דלל: עזוב, זה לא אמירות - - -      

וליד טאהא: היושב-ראש, אני אומר לך דברים שנאמרים

וליד טאהא:  הם נאמרים, לא שאני בוחש כדי להגיע אליהם

וליד טאהא:  אנחנו שומעים אותם

וליד טאהא:  אני חייתי בשנים שכל עשר שנים היינו שומעים על מקרה רצח, היינו נכנסים לשוק של שנה

וליד טאהא:  ההורים היו מונעים מאיתנו להדליק טלוויזיה אם רק מישהו נרצח לפני שנתיים

וליד טאהא:  אין, לא היה כזה דבר אבל מאז שנות ה-2000 ועד היום התופעה רק התגברה ואנחנו הגענו למכת מדינה

וליד טאהא:  מה שיואב ידידי דיבר עליו כאכפתיות, אני אגדיר את זה אחרת, יואב

וליד טאהא:  צריך לקבל החלטה

וליד טאהא:  צריך רצון לקבל החלטה

וליד טאהא:  אם לא קיבלת את ההחלטה, אין לך גם את האכפתיות

וליד טאהא:  מה אכפת לך? אין לך החלטה

וליד טאהא:  אתה לא מעוניין, אתה לא רוצה

וליד טאהא:       הרציחות האלה והתופעות שאנחנו רואים הם התגלמות של הזנחה רבת שנים, והנה נגענו בעניין של ילדים, מי מטפל בהם, מי לא מטפל, והנה לך איך אתה מגיע לבעיה הגדולה, באמצעות הזנחה של ילדים שזכאים לכל טוב

וליד טאהא:  הזנחת אותם בשלב מסוים, אתה מקבל אותם כפושעים

וליד טאהא:  זה לא תהליך טבע

וליד טאהא:  זה או שהמדינה מעוניינת בו ושותקת או שהיא לא יכולה, ואני לא מאמין שהיא לא יכולה

וליד טאהא:  הנה, הוכחנו בקואליציה הקודמת שבאנו לעבוד

וליד טאהא:       האיש הזה יצא לעבודה כל יום מ-08:00 בבוקר

וליד טאהא:  אל תבינו את זה לא נכון

וליד טאהא:  הוא תכלל את הפעילות שלו

וליד טאהא:  הוא לא עבד רק מול המשטרה

וליד טאהא:  כאשר דיברה על תוכניות, אנחנו ב-549 הקצאנו 2

וליד טאהא: 4 מיליארד שקל, מיליארד שקל לרשויות המקומיות כדי לתמוך בתוכניות האלה, היושב-ראש, ועל כן כשהיום מדברים שלא יצא קול קורא לתוכנית, אתה שואל, אלוהים אדירים, למה לא יוצא קול קורא? הרי יש את הכסף

וליד טאהא:  הממשלה אישרה את התוכנית בהחלטת ממשלה

וליד טאהא:  הכספים נמצאים

וליד טאהא:  למה לא מאשרים את התוכנית? כי יכול להיות שיש להם תוכניות להסתת הכסף לצרכים אחרים כמו 100 מיליון שקל מהמשרד לאיכות הסביבה לטובת ערים חרדיות, ומגדירים את סוג הערים, וכמו 130 מיליון שקל לטובת שכר אברכים

וליד טאהא:  למה אברך צריך להתקיים על חשבון ילד מוכה? אני לא נגד להרים לאברכים את השכר, אבל למה על חשבון הילדים הערבים? למה על חשבון הסביבה?      דיברת על סביבה חינוכית

וליד טאהא:  הסביבה היא לא מסר חינוכי? המשרד להגנת הסביבה, 100 מיליון שקל לצרכים אחרים והזבל בערימות בחברה הערבית

וליד טאהא:  אפילו הזבל של היישובים היהודים, באים, שופכים אותו ביישובים הערבים כי מותר, כי הכול בסדר

וליד טאהא:  אחרי זה גם מסיתים את הכסף

וליד טאהא:  צריך לקבל החלטה

וליד טאהא:  אני קורא לך כחבר מפלגת הליכוד, בימים לא פשוטים שעובדים על המדינה גם בכל הקשור לשינויים במהות המשפט במדינה, הפוליטיקה, אופן ההתנהלות הפוליטית

וליד טאהא:  בוא תיקח גם אתה אחריות ותתחיל להפעיל לחץ כדי שהקברניט יקבל את ההחלטה בכנות שהוא רוצה לעשות את זה, ועושים את זה באמצעות תכלול של כל התחומים: חינוך, רווחה, פסיכולוגיה, סביבה, תשתיות, רפואה

וליד טאהא:  כל התחומים משולבים אחד בתוך השני, וזה לא משהו ספציפי שצריך ללחוץ על הכפתור כדי לעשות אותו עכשיו

וליד טאהא:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      בבקשה, עוזרת מנכ"לית אום אל פאחם

וידאד זייד: נעים מאוד

וידאד זייד:  לפני שאני מתחילה בנתונים, יושב פה ח"כ יואב סגלוביץ' שאנחנו פנינו אליו לפני שבוע ומייד יום אחרי כבר שלח בקשה לדיון דחוף בוועדת הכנסת על הסיפור של מרכזי חוסן, וגם דיבר עם שר הבריאות

אליהו דלל: מי אמור להוציא את מרכזי החוסן?      

וידאד זייד: תיכף אני אגיד לך

וידאד זייד:  לגבי נתונים, הנתונים קיבלתי מהקואליציה לטראומה שהם המפעילים של המרכזים של כל מרכזי חוסן בדרום

וידאד זייד:  אין מרכזי חוסן בחברה הערבית

וידאד זייד:  יש מרכז חוסן בבאר שבע

וידאד זייד:  שלוחה שלו ברהט

וידאד זייד:  היה אמור לצאת קול קורא לפני שנה וחצי

וידאד זייד:  כולנו עדיין מחכים

וידאד זייד:  אגב, הקול קורא היה אמור לצאת רק למרכז אחד לכל החברה הערבית

וידאד זייד:  מה שאנחנו מבקשים זה מרכז אזורי לפחות בכל אזור

אליהו דלל: איזה משרד שייך?     

וידאד זייד: רווחה, בריאות

אליהו דלל: חוסן זה רווחה ובריאות?     

וידאד זייד: כן

יובל רווה: החוסן במגזר הערבי הוא רווחה ושוויון חברתי

וידאד זייד: גם אתם חלק

יובל רווה: לא החוסן במגזר הערבי

יובל רווה:  יש הבדל בין השניים

וידאד זייד: אתה גם שאלת שאלה, מה התקציב, נכון?     

אליהו דלל: כן

וידאד זייד: אני אגיד לך מה התקציב, 1

וידאד זייד: 5 מיליון לשנה אם לוקחים את הצד הקליני של הטיפול בפנים, ואפשר גם , אבל עדיין צריך להכשיר קלינאים במרחב שייתנו מענה למי שצריך

וידאד זייד:  אפשר גם ב-1

וידאד זייד: 2 מיליון

וידאד זייד:  זה לגבי מרכזי חוסן

אליהו דלל: זה דבר שולי על המדינה

וידאד זייד: אתה קולט מה זה שנה וחצי שייצא קול קורא? אני מאמינה, אם מדינת ישראל רוצה לעשות משהו, היא יכולה לעשות

אליהו דלל: יש בעיה תכנונית של המרכז הזה, איפה להקים אותו? יש בעיה של קרקע? יש בעיה של משהו?     

וידאד זייד: אין בעיה

וידאד זייד:  צריך רק כוונות טובות כמו שאמר יואב

וידאד זייד:  אכפתיות

וידאד זייד:  זה לגבי מרכזי חוסן

אליהו דלל: חברים, תיראו, אני בסופו של דבר רוצה להיות תכליתי גם מהוועדה הזאת

אליהו דלל:  אנחנו יכולים לתת פה הצהרות והכול בסדר וכך הלאה, ונעבור עוד שבוע ועוד שנה ועוד חודש

אליהו דלל:  זאת לא הכוונה שלי

אליהו דלל:  אני רוצה לקחת כמה נקודות שבהן אני יכול להשפיע באופן מיידי

אליהו דלל:  מרכז חוסן זה דבר שהוא מאוד חשוב ואפשר לעשות אותו כמעט באופן מיידי, והוא נותן בעצם פתרון, הייתי אומר גם מיידי וגם חלקי באיזושהי צורה, אבל הוא צריך לתת פתרון

אליהו דלל:  כשאני שואל את השאלה באיזה משרד הוא נמצא, אני לא יודע

אליהו דלל:  השאלה אם מישהו מכם יודע?      

וידאד זייד: רווחה, שוויון חברתי ובריאות

וידאד זייד:  אני יודעת שבריאות, יש להם תקציב גם למרכזי חוסן

אליהו דלל: זה שיש לנו שלושה משרדים, גם זאת בעיה אבל לא חשוב

וידאד זייד: תעשו כולכם בדיקה שוב, תיראו שמשרד הבריאות גם מתקצב את מרכזי חוסן

אליהו דלל: אני רוצה קודם כל כמסקנה מתוך הוועדה

אליהו דלל:  אני רוצה לדבר גם עם שרי המשרדים האלה ופשוט שיחליטו ויקדמו את ההחלטה הזאת כי זה באמת הדבר המיידי שהוא כבר קיים

אליהו דלל:      בבקשה, זייד

וידאד זייד: שתי נקודות חשובות

וידאד זייד:  אני אהיה ממש ממוקדת ותמציתית

וידאד זייד:  אנחנו כעיריית אום אל פאחם מנסים לדחוף את זה בכל הכוח

וידאד זייד:  למי לא פנינו? גם לשרים, גם ראש העיר שלנו מתראיין בכל מקום כדי לדבר על הנושא של חוסן

וידאד זייד:  אנחנו רוצים לעשות שינוי תפיסה

וידאד זייד:  אלימות ופשיעה זה לא אלימות ופשיעה בחברה הערבית, זה אלימות בכל החברה הישראלית

וידאד זייד:  כשכל תושבי המדינה יבינו שזה גם בעיה שלהם, אני חושבת כולנו נוכל לשלב ידיים ולפעול ביחד

וידאד זייד:  אם מחזקים את החוסן של החברה הערבית, אז מחזקים את החוסן של כלל החברה הישראלית

וידאד זייד:       ביום שישי התפרסמה כתבה, "רשימת חיסול", של עיתונאי בשם חסן שעלאן

וידאד זייד:  אני מזמינה את כולכם ומפנה אתכם לקרוא את הכתבה הזאת

וידאד זייד:  ארגוני הפשיעה הכינו רשימה, כתבו שם 160 אנשים

וידאד זייד:  אתם מבינים שכל אימא, כל אישה, כל אחות צריכה להתכונן נפשית

וידאד זייד:  תקראו את הכתבה, היא כתבה קשה

וידאד זייד:  חיסלו 25

קריאה: הצליחו להגיע ל-25

וידאד זייד: כל אחת מאיתנו צריכה להתכונן נפשית כי כתבו שם, גם אם אתה לא מעורב, כדי להכאיב לך אז פוגעים בקרוב משפחה

עאידה תומא סלימאן: אם לא מגיעים למי שנמצא ברשימת החיסול, יפגעו בו דרך רצח של מקורב אליו

וידאד זייד: כן, גם אם אתה שומר החוק ומשלם המיסים

וידאד זייד:       אני גדלתי ונולדתי בפוריידיס

וידאד זייד:  מי שנרצח בלילה בין חמישי לשישי הוא קרוב משפחה

וידאד זייד:  אימא שלו ואבא שלי בני דודים

וידאד זייד:  קודם כל משפחה נהדרת, אבא לשלוש, צעיר ממני בשנה

וידאד זייד:  הייתם צריכים לבוא ללוויה ולראות את השלטים שנשאו הילדים שלו

וידאד זייד:  זה מאוד קשה

וידאד זייד:  אני תמיד שואלת מי מטפל בטראומות של הילדים הערבים? אני לא רוצה שנצא מהפגישה הזאת ומהוועדה הזאת סתם ככה ונעבור הלאה

אליהו דלל: אמרתי את זה

וידאד זייד: מרכזי חוסן זה משהו דחוף, פרקטי שאפשר לקדם

וידאד זייד:  אני שוב אומרת, מדינת ישראל, אם היא רוצה לקדם קול קורא, משרדי הממשלה, אם הם רוצים שאנחנו הרשויות המקומיות נכתוב אותו, מוכנים לכתוב אותו

וידאד זייד:  בואו נקדם את זה

וידאד זייד:  אני פונה אליך, ח"כ אלי דלל

וידאד זייד:  זה נושא מאוד חשוב

וידאד זייד:  אם לא מטפלים בטראומות של הילדים האלה, הם עברייני העתיד

וידאד זייד:  כבוגרת תואר בפסיכולוגיה אני יכולה להבין מה זה טראומה, מה זה ילד שהטראומה שלו לא מטופלת ואיך הוא גדל להיות ילד ונער בסיכון

וידאד זייד:  תודה לכם

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  אני חייב לומר לך באמת, זה פעם ראשונה שאני נתקל בוועדה שמישהי מדברת לעניין, ממוקד, וגם שאני יכול ממה שאמרת לעשות מייד איזשהו משהו

וידאד זייד: תודה לך

וידאד זייד:  יש לי שני מורים טובים, ראש העיר ד"ר סמיר מחאמיד והמנכ"ל, הבוס שלי עופר תודר

אליהו דלל: היית מאוד תכליתית

אליהו דלל:  אני אמרתי גם בתחילת דבריי, בישיבה כזאת זה כמעט בלתי אפשרי להתמקד במשהו

אליהו דלל:  ברגע שנתת לי בעצם והבנתי שאם אני יוצא מהישיבה הזאת ואני דואג שמחר בבוקר יטפלו במרכזי חוסן, עשיתי את שלי, אז אני מאוד מודה לך

וידאד זייד: תודה לך

וידאד זייד:  בבקשה

סוהה זחלקה: סוהה זחלקה, נציגת ועד ההורים

סוהה זחלקה:  אני אתחבר לדברים שלה

סוהה זחלקה:  גם אני ביום שישי כשקראתי את הכתבה על רשימת החיסול, אני כאימא, יש לי ילד בבית ספר ויש לי אקדמאים שהם העתיד של המדינה בתחום ההייטק כי לומדים בתחום הנדסת חשמל

אליהו דלל: יישר כוח

סוהה זחלקה: אני זוכרת לפני שנתיים ביישוב שלי נרצח בן של מנהלת בית ספר, ואבא שלו היה ראש הרשות שלנו

סוהה זחלקה:  הבחור הזה סחב אחריו הרבה ילדים שאהבו אותו, ואני זוכרת מקרה אישי במשפחה שלי שאחד האחיינים שלי, לקח לו לצאת מהטראומה משהו כמו שישה-שבעה חודשים

סוהה זחלקה:  כל יום הוא דיבר על סולימאן

סוהה זחלקה:  אני עכשיו ואני ממש רועדת

סוהה זחלקה:  הוא דיבר על סלימאן

סוהה זחלקה:  - - - שלנו

סוהה זחלקה:  אף אחד לא זיהה, אף אחד לא נתן לו את הטיפול המתאים בבית הספר והוא כל יום חזר הביתה ודיבר עליו

סוהה זחלקה:  אמנם בבית ספר דיברו אבל בשום מקום לא נתנו את המענה, אז אני אתחבר לדברים של העמיתה שלי, וידאד, שמרכזי חוסן זה חובה

סוהה זחלקה:  זה פעולה שהיא חייבת להתקיים עכשיו, אפילו אתמול כפי שאמרה חברת הכנסת עאידה תומא

סוהה זחלקה:  זה היה אמור להיות אתמול, לא היום

סוהה זחלקה:  אנחנו בסבב של פחדים

סוהה זחלקה:  בשיחה שהייתה גם במשפחה אצלי בבית, בעלי אמר לי, אנחנו צריכים לעשות בדק בית מי במשפחה המורחבת או מהשכנים שלנו שהם מאוימים

סוהה זחלקה:  זה גם עבר לשיח היום-יומי בחברה

סוהה זחלקה:       אני גם אתחבר למילים שהילדים האלה הם נכס

סוהה זחלקה:  יש הרבה צעירים היום שהם הייטקיסטים והם אנשים בעמדות מפתח במדינה שהם מהחברה הערבית

סוהה זחלקה:  הילדים שגדלים היום, של העולם של הפשיעה ושל האימה, הם לא יהיו ההמשכיות של הקמת המדינה ותרומה

אליהו דלל: מנכס לנטל

סוהה זחלקה: בדיוק, אז להקים, ממש קונקרטית צעדים שהם צריכים להיות דרכי פעולה ולתת מענה לכל, אני לא אגיד הפשיעה, אני אגיד את האימה, את המלחמה שאנחנו חווים יום-יום בחברה

סוהה זחלקה:  אני יוצאת מהבית של המשפחה שלי, שומעת יריות, חוזרת לבית, לא יוצאת

סוהה זחלקה:  אמנם אני לא מאוימת אבל זה מפחיד אותי

אליהו דלל: ברור

סוהה זחלקה: אני גם אימא, גם יש לי משפחה, אז גם הכדור הזה יפגע בכל אחד ואחד, וכל יום גם אנחנו שומעים על כדורים שהם נופלים במפגש של משפחות ופוגע באנשים חפים מפשע, לא רק המעורבים בפשע

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  בבקשה

יעקוב איבראהים: יעקוב איבראהים מעמותת יוזמות אברהם שמקדמת שילוב ושוויון בין יהודים לערבים במדינה

יעקוב איבראהים:  אני מאוד מצטרף לכל מה שנאמר כאן, לוידאד ולסוהה

יעקוב איבראהים:       קודם כל מודים לד"ר אחמד טיבי שיזם את הדיון וגם שהביא את הדברים וההמלצות שלנו בפתח הדברים

יעקוב איבראהים:  אני לא אחזור על ההמלצות שממש כתוב בנייר העמדה שעלה לאתר של הוועדה, אבל ברשותכם אני אתייחס למרכזי החוסן

יעקוב איבראהים:  הבעיה היא גם המטרות

יעקוב איבראהים:  במטרות של מרכזי החוסן כתוב במפורש שהם מטפלים רק בחרדה ביטחונית, ורק הוסיפו אחר כך נושאים שקשורים אולי לתאונות דרכים

יעקוב איבראהים:  צריך פשוט להוסיף את המטרות שלהם, שגם על רקע אלימות ופשיעה שהם מטפלים

עאידה תומא סלימאן: זה ביטחון

עאידה תומא סלימאן:  זה הכי ביטחוני

יעקוב איבראהים: זה ביטחון אישי אבל זה לא במטרות של מרכזי החוסן וצריך ממש לשנות

אליהו דלל: זה סמנטיקה שצריך לשנות את זה

אליהו דלל:  קודם כל שיקומו המרכזים האלה

יעקוב איבראהים: אני מתכוון על השלושה שנמצאים, שאגב, הם נמצאים אחד בנגב ושניים, בגליל העליון ובגליל התחתון

יעקוב איבראהים:  גם שם מדברים על מחסור מאוד גדול באנשי מקצוע

יעקוב איבראהים:      אני אתחבר ואוסיף על סדר העדיפויות של הממשלה

יעקוב איבראהים:  הוא ברור

יעקוב איבראהים:  במקום לטפל בנושאים כאלה שהם בנפשנו, לצמצם את כל הפערים בבריאות הגוף והנפש ואפילו לחזק אותם, יש פה מעגלים רבים של פגיעה בציבור הערבי

יעקוב איבראהים:  מעבירים כספים כמו שנאמר כאן, כפי שהתפרסם אתמול לציבור אחר שזה פשוט גוזלים את כבשת הרש

יעקוב איבראהים:       חשוב גם להעלות את המודעות על ההשלכות הנפשיות הקשות של תופעות האלימות על הילדים גם בקרב החברה הערבית

יעקוב איבראהים:  הכוונה של למשל הסרטון שראינו מקודם, הוא רץ בכל מקום וכל הילדים נחשפים אליו

יעקוב איבראהים:  חבר שלי אומר שהבן שלו לא רוצה ללכת למספרה למרות שהוא ביישוב אחר לחלוטין

יעקוב איבראהים:  הוא נחשף לסרטון הזה, אז צריך פשוט להעלות את הנושאים האלה בקרב גם משרד החינוך וכל המוסדות האחרים

אליהו דלל: אין ספק

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:      מי נמצא אצלנו בזום?     

אחמד טיבי: פידא שחאדה

אליהו דלל: בבקשה

פידא שחאדה: כן, מרכזת אימהות למען החיים

פידא שחאדה:  זה פורום למשפחות שכולות בחברה הערבית

פידא שחאדה:  חשוב להעיר על שתי נקודות

פידא שחאדה:  אני לא רוצה לחזור על כל מה שנאמר

פידא שחאדה:  אני מאוד מסכימה על עניין מרכז החוסן

פידא שחאדה:  אנחנו כן עושים פעילות וכן מנסים לעזור למשפחות לקבל את הטיפול הפסיכולוגי ומנסים להגיע למצות את כל הזכויות שיש להם, ואפילו לפעמים גם מגיעים לפסיכולוגים מתנדבים שעוזרים לנו לתת להם את המענה

פידא שחאדה:       אני רוצה להזכיר את הדבר השני שזה נפגעי הדף

פידא שחאדה:  אנחנו עם 124 נרצחים, אבל מיום ראשון, היום יום שלישי, עד היום יש עוד 10 שהם פצועים

פידא שחאדה:  נורו, פשוט לא מתו

פידא שחאדה:  אחד מהם אתמול, ילד בן 14 בערערה שהוא ילד שנורה, ובטח יש לו חברים לכיתה ובבית ספר

פידא שחאדה:  אנחנו בתקופת חופש אבל יש ימים שיש ירי ויש בית ספר

פידא שחאדה:      אני רוצה להעיר כרגע על משרד החינוך, מה הוא עושה ברגע שיש ירי בסביבת אחד התלמידים בבית ספר, וזה לא חייב להיות שהמשפחה שלו נרצחה ולא אבא ולא אימא

פידא שחאדה:  יש חברים שגם שומעים את הסיפור כמו הסרטון שראינו, אבל יש דברי שלא מצולמים

פידא שחאדה:  אנחנו נחזור לבית ספר ב-1 בספטמבר ואני חושבת שמשרד החינוך צריך לעשות מרתון כרגע ולבנות איזושהי תוכנית שהוא מטפל באופן יום-יומי ברגע שיש ירי ביישוב ערבי, כי ירי יש כל הזמן, וחברים של כל הילדים האלה גם סובלים והם נפגעים מההדף של כל הסיפורים האלה

פידא שחאדה:  אנחנו בטראומה כבר, אבל כנראה שנהיה במצב עוד יותר קשה אם לא יהיה טיפול משמעותי לסיפור הזה

פידא שחאדה:      אני לא רוצה לחזור על המון דברים שנאמרים

פידא שחאדה:  יש מחסור נורא, גם משפחות שמקבלות טיפול, הטיפול הפסיכולוגי לאחר הרצח למשפחה עצמה שאיבדה בן הוא לא יותר מ-30 מפגשים, זה הכול, שזה לא מענה משמעותי וריאלי לטווח ארוך

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה לך

אחמד טיבי: מחמוד נסאר, האחראי על טיפול בפשיעה בוועד הארצי של הרשויות

מחמוד נסאר: שלום אדוני היושב-ראש, שלום לכולם, תודה לד"ר אחמד טיבי על יוזמת הדיון הזה

מחמוד נסאר:  אני לא אחזור על הדברים אבל אני רוצה להתמקד בעצם בשתי נקודות חשובות

אליהו דלל: מה התפקיד שלך?      

מחמוד נסאר: התפקיד שלי הוא רכז המאבק באלימות ובפשיעה בחברה הערבית מטעם הוועד הארצי לראשי רשויות ערביות, תפקיד של מעקב אחרי גם תוכנית 549 וגם אחר בינוי הכוח לתוך החברה הערבית עצמה, והמנהיגות המקומית והקהילתית, תפקיד ראשי הרשויות והרשויות על כל מרכיביהם, גם החינוך, גם הרווחה, גם הקהילה

מחמוד נסאר:  אני הייתי שותף לצוות המנכ"לים כנציג הוועד בבניית התוכנית, לכן אני רוצה לומר שכל פעם אני מרגיש שמנסים להמציא את הגלגל מחדש, ולא צריך

מחמוד נסאר:  היה צוות מנכ"לים, היו המלצות, יש תוכנית, יש החלטה 549 בממשלה אפילו לפני הקודמת

מחמוד נסאר:  זו החלטה של צוות מנכ"לים שהקים ראש הממשלה הנוכחי, אבל ההחלטה התקבלה בממשלה הקודמת והתחלנו לעבוד

מחמוד נסאר:       לצערי בדיון האחרון שהיה במשרד ראש הממשלה בנוכחות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וגם כשנפגשנו עם ראש הממשלה עצמו, ממוצע היישום בתוכנית 549 בכל התחומים כולל בתחומים שאנחנו מדברים בהם בישיבה הזאת, מרכזי חוסן ומרכזי תמיכה, פסיכולוגים והכשרת יועצים בבתי הספר וכל הנושאים האלה, ממוצע היישום הוא פחות מ-40%

מחמוד נסאר:  כמובן כל הזמן מזכירים את המחסור בכוח אדם וחסמים תקציביים וקולות קוראים ודברים כאלה

מחמוד נסאר:  לצערי מי שצריך לפתור את הבעיות האלה הוא המשרד הרלוונטי

מחמוד נסאר:  אי אפשר רק לתאר את הבעיה ולהגיד שיש לנו מחסור ויש לנו חסמים ויש לנו בעיה בקולות קוראים ויש לנו בעיה עם יועצים משפטיים

מחמוד נסאר:  זה תיאור בעיה

מחמוד נסאר:  מי שצריך לקבל החלטה לדעתי, ואני מלווה, התוכנית הזאת הביאה את העניין הזה שנים רבות, גם כאיש מקצוע, כקרימינולוג במקצועי ואני יודע שהנזקים ההיקפיים שסובלים מהם ילדים ובני נוער בחברה הערבית, חלק מהם הוא כבר בלתי הפיך

מחמוד נסאר:  החשש שלנו בחברה הערבית שחלק מהילדים שלנו ובני הנוער שלנו התחילו להתחמש

מחמוד נסאר:  זה הפתרון שלהם למצב

מחמוד נסאר:  התחילו להתחמש כדי להגן על עצמם

אליהו דלל: ברור

מחמוד נסאר: כדי להצטרף להיות חיילים עתידיים בארגוני הפשע

מחמוד נסאר:  זה המצב

מחמוד נסאר: זה בעיה שגוררת בעיה

מחמוד נסאר: לדעתי מה שחסר הוא בעצם בעיקר מנהיגות שבכל המשרדים כולל בממשלה וראש הממשלה, שישימו את הדבר הזה על סדר היום

מחמוד נסאר:  מה שצריך לדעתי, קודם כל למנות פרויקטור ממשלתי, מקצועי שיעשה את העבודה, להמשיך ביישום 549

מחמוד נסאר:  לגבי הדיון הספציפי הזה סיוע לילדים צריך להמליץ למשרד החינוך לבנות תוכנית ייחודית לנושא הזה

מחמוד נסאר:  מה שהוזכר כאן מנציגי המשרדים הוא מצוין וחלק מהדברים כן מתקיימים

מחמוד נסאר:  נכון שהקימו שלושה מרכזים - - - ויש עוד 16, אבל משרד החינוך יודע שצריך להקים את המרכזים האלה בכל הרשויות המקומיות וזה טיפול כללי

מחמוד נסאר:  מה שאני ממליץ, שבעצם תהיה תוכנית מיוחדת לקראת שנת הלימודים החדשה, בעצם לטפל באוכלוסייה הספציפית הזאת ולהגיע אליה, של ילדים שנפגעו באופן ישיר מפעולות של פשיעה בחברה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:      ד"ר עולא מוראד, ההסתדרות הרפואית בישראל, נמצאת בזום

עולא מוראד: שלום, אני ד"ר עולא מוראד, אני פסיכיאטרית ילדים ונוער, מנהלת מרפאה של פסיכיאטריה ילדים ונוער בכללית בשפרעם

עולא מוראד:  אני גם חברת ועד האיגוד לפסיכיאטריה ילדים ונוער, אז אני כאן בשני כובעים

עולא מוראד:  אני פשוט באתי כדי לייצג מה שאנחנו מטפלים וגם לספר לכם קצת את דרך העבודה שלנו וגם להציג את נקודת הראות גם של הילדים וגם של ההורים

עולא מוראד:  אני אתחיל ממה שאימא שפגשתי היום בבוקר שהיא מחליפה בחיפה, שהיא אמרה לי בעצם הילדים שלה כבר גדולים אבל אני מספרת על ביתה המתבגרת שאמרה לי שהילדים שלה הבוגרים הולכים לחתונה היא לא יודעת אם הם יחזרו מתים או חיים, ואמרה גם שחיים הפכו להיות ממש פקעת של לחץ והחיים הפכו להיות קשים מאוד

עולא מוראד:       אני רוצה להגיד שבאמת מעולם לא היה מצב כל כך קטסטרופלי

עולא מוראד:  אפילו בתקופה של לפני האסלאם היו חוקים

עולא מוראד:  גם כשנגיד - - - רבו ביחד היו חודשים שהם חודשי הקודש - - -      

אליהו דלל: ד"ר עולא, אם את יכולה טיפה לתמצת מה בעצם חשוב לעשות

עולא מוראד: בסדר, אז אני גם אהיה תמציתית

עולא מוראד:  כשאנחנו מטפלים במקרה של טראומה, אנחנו נחשפים לפרטי פרטים של המקרה, אז המטפלים והמטפלות בעצמן, רוב הצוות כמובן זה מטפלות, נהיות בעצמן טראומטיות כי אנחנו ממש נכנסים לעומק ואז זה אומר שגם לנו מפתחת טראומטיזציה משנית כתוצאה מהטיפולים עצמם שאנחנו עושים לילדים

עולא מוראד:  זה בנוסף למה שאנחנו נחשפים בחיים האישיים שלנו, כי גם יורים על הבתים שלנו, גם בני המשפחה שלנו, יורים עליהם

עולא מוראד:  בני משפחה שלנו גם מאוימים, אז אנחנו גם נמצאים בחברה הזאת, מתמודדים עם זה וגם צריכים לטפל בילדים

עולא מוראד:       דמיינו לעצמכם שיש מחסור בפסיכיאטרים בחברה הערבית ויש מחסור בפסיכולוגים וגם בעובדות סוציאליות באופן כללי

עולא מוראד:  עכשיו מה שקורה מבחינת הטראומה וכל מקרי הרצח שקורים, וזה שרשרת

עולא מוראד:  למשל, הילד עמאר חוג'יראת שדיבר עליו חבר הכנסת אחמד טיבי לפני כן, המשפחה שלו הגיעה לטיפול אצלנו וזה כל הילדים של המשפחה שאנחנו צריכים להתמודד איתם ולהתמודד גם עם בני המשפחה שלהם, אז אנחנו צריכים צוות ממש רחב

עולא מוראד:       אני ממש בתחושה שאנחנו באמת שפופים

עולא מוראד:  אני עובדת במסגרת של קופת חולים ואני מרגישה שלא מתייחסים אלינו כמרפאה בעלת צרכים ממש ספציפיים ואנחנו צריכים יותר גיבוי גם מבחינת יותר תקנים, יותר הכשרות של מטפלים

עולא מוראד:  הטיפול בהפרעה פוסט טראומטית הוא טיפול מאוד ספציפי

עולא מוראד:  פסיכולוגים חינוכיים הרבה פעמים לא יכולים לעשות אותו

עולא מוראד:  זה טיפול של אנשים שממש הוכשרו לעשות את הטיפול הספציפי הזה

עולא מוראד:  אני רוצה שתהיה לנו יותר תמיכה, שיראו אותנו, שיהיו יותר תקנים, שתהיה תוכנית מיוחדת להגדלת הצוות במרפאות הערביות

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה לך

אליהו דלל:      ממשרד הרווחה והביטחון החברתי, אבי, בזום

אבי סנדר: שלום לכם, אני מנהל את תחום חוסן קהילתי בשירות העבודה הקהילתית במשרד הרווחה והביטחון החברתי

אבי סנדר:  נמצאת גם עמיתתי שמתמחה בטיפול בילדים, שרית ספיר

אבי סנדר:  אולי היא תדבר בעקבותיי

אבי סנדר:  אני מצטרף בהחלט למה שאמרה אחת מהדוברות קודם לכן, שחיזוק החוסן בחברה הערבית מחזק את החוסן של החברה הישראלית כולה, וזה מה שמדריך אותנו בפעילות

אבי סנדר:  לקראת הקמת מרכז חוסן בחברה הערבית, זה אמור להיות מרכז חוסן אזורי, נעשה תהליך שיתוף ציבור והנושא הראשון שעלה בסדר העדיפות של המרכזים הוא ההתמודדות עם האלימות בחברה הערבית מכל המקורות ובהחלט בפשיעה המאוד משמעותית שקורית לצערנו

אבי סנדר:       בימים אלה עומד להתפרסם קול קורא לרשויות ואשכולות

אבי סנדר:  לפי כל תהליכי המינהל התקין אנחנו אמורים לעשות את זה

אבי סנדר:  בקול הקורא הזה יוכלו לגשת גם אשכולות של משרד הפנים וגם רשויות בחברה הערבית, ובעקבות זה ייבחר אותו מפעיל שיפעיל את המרכז שמאוד חשוב באמת להקים אותו במהירות האפשרית

אליהו דלל: אפשר לקבוע תאריכים?     

אבי סנדר: עדיין אין לנו תאריכים מדויקים אלא זה עומד להתפרסם בימים הקרובים, אני מניח

אליהו דלל: כרגע דיברו פה על שלושה-ארבעה מרכזים

אליהו דלל:  על כמה מרכזים אתה מדבר כרגע?     

אבי סנדר: אני מדבר על מרכז החוסן האזורי בחברה הערבית שזה בפעילות משותפת של המשרד לשוויון חברתי ומשרד הרווחה

אליהו דלל: זה מרכז אחד?      

אבי סנדר: מרכז אזורי שאמור יהיה לתת שירות לאזור

אבי סנדר:  המרכזים שציינו קודם לכן הם בהחלטות ממשלה שקשורות לדרום בהקשר שבאמת עקב המצב הביטחוני, אבל כפי שאמרתי, מרכז החוסן בחברה הערבית שאנחנו מדברים עליו כעת ושהוזכר כאן, הוא יתמקד בנושאים החברתיים ובראש ובראשונה באלימות בחברה הישראלית, ללא ספק

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  טוב, מי רצה עוד להוסיף? שרית?     

שרית ספיר: צוהריים טובים, שמי שרית ספיר, אני מנהלת את שירות תוכניות טיפול משפחה וילד באגף בכיר, משפחות ילדים ונוער בקהילה

שרית ספיר:  אני אתייחס קודם כל באופן כללי למענים למשפחות וילדים

שרית ספיר:  המענים שמשרד הרווחה והביטחון החברתי נותן באמצעות מחלקות לשירותים חברתיים הם מענים רגשיים ומענים סוציאליים ולא מענים נפשיים

שרית ספיר:       בהתייחס למענים רגשיים, מחלקות לשירותים חברתיים יכולות לתת מענים למשפחות ולילדים שמוכרים במחלקות

שרית ספיר:  בהתייחס למקרים של רצח יש תקציב ייעודי שניתן למקרים של רצח, אובדנות ותאונות דרכים

שרית ספיר:  20% מהתקציב הזה הוא ספציפי למקרים של רצח

שרית ספיר:  מענים לילדים ניתנים באמצעות מרכזי הסיוע

שרית ספיר:  אפשר לתת מענה של שנתיים טיפול במחלקה לשירותים חברתיים או במרכז הסיוע, וגם ליווי למשפחה למשך כשנתיים

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה

אליהו דלל:       משרד הבריאות, ד"ר יובל רווה, בבקשה התייחסות שלך לכל מה שנאמר פה

יובל רווה: פסיכיאטר ילדים, אחראי על פסיכיאטריה של הילד במשרד הבריאות

יובל רווה:  אני אעשה קצת סדר במרכזי חוסן

יובל רווה:  מרכזי החוסן שכבר פועלים הם מרכזי חוסן כמו שנאמר כאן, שאמורים לתת מענה למצב הביטחוני

יובל רווה:  זה הרעיון, זה התקצוב

יובל רווה:  מרכזי החוסן האלה הם בהפעלה משותפת של משרד הבריאות ומשרד הרווחה, בתוכם יש שלושה מרכזים שהם רלוונטיים לדיון כאן, אחד בבאר שבע, אחד גליל עליון, אחד גליל תחתון

יובל רווה:  מגיעים לשם גם ילדים שמגיעים על רקע של אלימות בחברה

יובל רווה:  בבאר שבע מגיעים גם ילדים שעברו טראומה על רקע של הריסת בתים, מה שנאמר כאן קודם

יובל רווה:  העניין הוא שהתקצוב וכוח האדם מתאימים למטרה שלשמה המרכזים האלה יועדו

יובל רווה:       אמור להיפתח עוד מרכז אחד שדיבר עליו הנציג מהרווחה, שהוא בעצם מרכז ייעודי לאלימות בחברה הערבית, שהוא אמור להיות בהפעלה משותפת של הרווחה והמשרד לשוויון חברתי, וזה המרכז שחסר, שחברי הכנסת דיברו שצריכים ארבעה

יובל רווה:  מתוכנן אחד עד כמה שאנחנו יודעים

יובל רווה:  המשרד שלנו לא חלק בזה

יובל רווה:       מלבד זה התחום הזה של מענה נפשי לילדים הוא חלק קטן מתחום מאוד גדול שהוא בעייתי

יובל רווה:  אנחנו מופיעים גם בוועדה הזאת, גם בוועדות אחרות

יובל רווה:  בריאות הנפש היא תחום שהוא מוזנח גם במבוגרים, גם בילדים

יובל רווה:  בילדים על אחת כמה וכמה

יובל רווה:  בפריפריה ובמגזרים שהם ייחודים הם עוד יותר מוזנחים

יובל רווה:  אנחנו מדברים פה על תחום שהוא סובל הזנחה בכמה וכמה רמות

יובל רווה:  לצד כל זה המערכת הזאת בנויה ככה שהיא אמורה לתת מענים לכל הרמות

יובל רווה:  יש את המרפאות של בריאות הנפש שאמורים לתת מענה לילדים שצריכים טיפול שהוא באינטנסיביות נמוכה

יובל רווה:  יש טיפולי יום באינטנסיביות יותר גדולה ויש אשפוזים שזה באינטנסיביות מלאה והכיסוי הוא של כל הארץ בלי הבדלים בין מגזרים שונים או בין פריפריה למרכז

יובל רווה:  נוצר מצב שבפריפריה יש מחסור, כשהעיקר זה מחסור בכוח אדם מיומן

יובל רווה:  בשביל להכשיר פסיכיאטר של הילד צריך ללמוד רפואה שבע שנים ועוד התמחות חמש שנים

יובל רווה:  גם אם היום אנחנו מתחילים תוכנית, ייקח זמן לעשות את זה

יובל רווה:  המנכ"ל מכנס בתקופה הקרובה את האגף ואנחנו נחשוב איך מגבירים את הבחירה במקצוע הזה של פסיכיאטריה של הילד עם דגש על פריפריה, עם דגש גם על המגזר הערבי וגם על המגזר החרדי ששם מצוקות כוח האדם הן יותר גדולות

יובל רווה:       לצד כל זאת נפתחו בתקופה האחרונה תשעה מרכזי התערבות במשבר בכל הארץ

יובל רווה:  בצפון יש בבית חולים העמק, בטירה ורמב"ם

יובל רווה:  בדרום יש בבאר שבע

יובל רווה:  המרכזים האלה אמורים לתת התערבות דחופה ומהירה במשברים כולל גם טראומות שכאלה

יובל רווה:  המשרד הרים תוכנית פיילוט לעובדים סוציאליים המגזר הערבי

יובל רווה:  המשרד ממן את ההכשרה שלהם בפסיכותרפיה והם מתחייבים לעבוד במגזר הציבורי

יובל רווה:  בינתיים יש 14 כאלה

יובל רווה:  זה פיילוט

יובל רווה:  יש עוד פיילוט לפסיכולוגים שהמשרד מממן להם מלגת קיום ואת הלימודים, 25 מלגות

יובל רווה:  זה בדרום בדגש על באר שבע

יובל רווה:  הפתרונות האלה זה ייקח זמן כי להכשיר מטפלים לוקח זמן, אבל אנחנו בהחלט מודעים גם לבעייתיות במגזר, גם בכלל בפריפריה ואנחנו מנסים לתת את המענים

אליהו דלל: ד"ר רווה, דובר קודם על הנושא של מרכזי חוסן, שזה נמצא בטיפול של שלושה משרדים

אליהו דלל:  מה קורה עם משרד הבריאות?     

יובל רווה: שוב, יש שני "סוגים" של מרכזי חוסן

יובל רווה:  יש מרכזי חוסן שקשורים למצב הביטחוני, שניבנו באזור עוטף עזה

אליהו דלל: אני מדבר על החוסן האישי, על הביטחון האישי

אליהו דלל:  זאת מטרת הישיבה פה

יובל רווה: בהחלטת הממשלה מרכז חוסן הזה לא קשור למשרד הבריאות, הוא קשור למשרד לשוויון חברתי ומשרד הרווחה

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  אני מבקש שהממ"מ יכין מסמך על מרכזי החוסן בכלל ועל מרכזי החוסן בחברה הערבית, כמה קיימים, מה הם עושים, באיזה תפקוד, על כל הפעילות, וגם מה התכנון לגבי העתיד במרכזי חוסן

אליהו דלל:       עו"ד נעם, בבקשה

נעם וילדר: תודה רבה, עו"ד נעם וילדר מהמועצה לשלום הילד

נעם וילדר:  זה באמת מצב בלתי נסבל

נעם וילדר:  תודה על הדיון

נעם וילדר:  הוא חשוב מאוד

נעם וילדר:  ילדים הם קורבנות על בסיס יום-יומי של אלימות, של הזנחה, של היעדר אכיפה, של אזלת יד, של הפקרה

נעם וילדר:  זה באמת בלתי נסבל והמדינה יכולה וחייבת להתערב

נעם וילדר:       כשאנחנו מסתכלים על טובת הילד אנחנו לא מסתכלים על מה מיטיב עם הילד בשביל המבוגר שיהיה

נעם וילדר:  אנחנו מדברים על זה שהילד כבר עכשיו, יש לו זכויות וכרגע הזכות להגנה לחיים, לביטחון נפגעות באופן משמעותי אבל לא רק

נעם וילדר:  גם הזכות לחינוך כשילד לא יכול ללכת לבית ספר, הזכות הזאת נפגעת

נעם וילדר:  הזכות לבריאות, הזכות לפנאי ולמשחק

נעם וילדר:  זה זכויות שמעוגנות באמנה לזכויות הילד שישראל אשררה והן כרגע לא ממומשות בחברה הערבית בגלל המצב

נעם וילדר:  זה פשוט משהו שאי אפשר להתעלם ממנו

נעם וילדר:       יש לנו את פרלמנט הנוער שכולל גם ילדים מרהט

נעם וילדר:  היה לנו קבוצה של שיתוף, שהם דיברו שם על שעות הפנאי והמשחק, והם אמרו, על איזה פנאי? אנחנו לא יכולים לצאת מהבית

נעם וילדר:  אין לנו שעות פנאי, אין לנו איך לנצל את הזמן

נעם וילדר:  אנחנו רוב הזמן מפחדים לצאת מהבית

נעם וילדר:       כמו שד"ר רווה אמר, אנחנו נמצאים פה במצב של משבר מתמשך בבריאות הנפש

נעם וילדר:  בחברה הערבית זה על אחת כמה וכמה

נעם וילדר:  אנחנו הגשנו בקשת חופש מידע לקופות החולים כדי לדעת איפה בדיוק ממוקמות המרפאות לבריאות הנפש, גם המרפאות הייעודיות וגם המרפאות שנותנות מענה ראשוני בכל הארץ

נעם וילדר:  רצינו לקבל את זה בפריסה ארצית, וספרתי

נעם וילדר:  אנחנו מדברים על 22 מרפאות שנותנות מענה לבריאות הנפש בחברה הערבית או ביישובים מעורבים, כשבחלק מהמקומות זה כפל

נעם וילדר:  בשפרעם נגיד כל הקופות נותנות מענה, אז אנחנו מדברים בערך על 17 יישובים בארץ

נעם וילדר:  אין שום סיבה שבטמרה לא תהיה מרפאה של קופת חולים שנותנת מענה של בריאות הנפש, בסיסי, ראשוני

נעם וילדר:  אנחנו מדברים על זמני המתנה של שנה וחצי לטיפול פסיכותרפי בקהילה

נעם וילדר:  זה לא חדש

נעם וילדר:  מה שאנחנו ערים אליו מודעים אליו עוד לפני וזה על אחת כמה וכמה עכשיו עם המצב הקשה שאנחנו נמצאים בו

נעם וילדר:  אנחנו כמובן תומכים בהקמה של מרכזי חוסן

נעם וילדר:       הייתי שמחה לדעת, אולי דובר פה ופספסתי, האם מרכזי החוסן הקיימים, יש שם גם אנשי צוות שדוברי השפה הערבית? האם בן אדם שרוצה אמנם לנסוע רחוק ולקבל שירות ממרכז חוסן, יש לו שירות גם בשפה הערבית

יובל רווה: אפשר לענות?     

אליהו דלל: כן

יובל רווה: בשלושת המרכזים האלה יש

יובל רווה:  המנהל של המרכז בבאר שבע הוא תושב רהט אם אני לא טועה, הוא בדואי

יובל רווה:  בצפון יש שישה-שבעה דוברי ערבית שזה מעט מאוד אבל יש

אליהו דלל: אוקיי

נעם וילדר: אנחנו גם כמובן חושבים שהפעילות של בתי הספר היא חשובה

נעם וילדר:  אנחנו היינו רוצים לראות או יותר פעולות של איתור של ילדים

נעם וילדר:  אנחנו יודעים שיש פה מצוקת כוח אדם קשה וגם מזה אי אפשר להתעלם

נעם וילדר:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  עוד מישהו שרוצה לומר משהו?      אני רוצה לסכם את הדיון הזה שהוא באמת היה דיון מצד אחד קשה

אליהו דלל:  זה לא עניין של מרגש אלא באמת נכנס ללב

אליהו דלל:  אני חושב שהמשפט שנאמר פה, שכל ילד הוא נכס, אבל אם הוא לא מטופל נכון, בסוף הוא יהיה נטל

אליהו דלל:  זה בעצם המשפט שאני לוקח מהישיבה הזאת פה

אליהו דלל:  כמו שאמרה זייד, אני רוצה באמת להיות תכליתי ואני חושב שמהמפגש הזה הייתי רוצה לקבל יותר נתונים ולפעול להקמת מרכזי חוסן במיידי

אליהו דלל:  לקרוא לשרים, לקרוא לכל מי שנוגע בנושא הזה, מאחר והבנתי שכנראה שאין בעיה של תקציב

אליהו דלל:  לפעמים אני מתפלא כי כל דבר לפעמים זה תקציב, אבל במקרה הזה מאחר ואין בעיה של תקציב, צריך לצאת במידיי לקול קורא או למכרז ולהקים את אותם מרכזי חוסן כדי לתת תשובה לאותם ילדים שנפגעו שלא באשמתם

וידאד זייד: ח"כ, אני רוצה להוסיף לך משהו

וידאד זייד:  לפני שבוע התקיימה ועדה של השרים לדון בענייני החברה הערבית

וידאד זייד:  תחפשו את הפרוטוקול, סעיף ה', כתוב שם "תוך 21 ימים משרד הרווחה צריך להוציא קול קורא להקמת מרכזי חוסן"

אליהו דלל: מצוין

אליהו דלל:  תודה רבה שאמרת את זה

אליהו דלל:  אנחנו נדרוש שיישמו את ההחלטה הזאת

אליהו דלל:       תודה רבה לכם, אני מסיים את הישיבה

אליהו דלל:  שיהיה לכולנו יום טוב

אליהו דלל:  תודה רבה שבאתם