הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 32, 2023-06-25 00:00

מיכאל ביטון: מה את עושה במגדל העמק?      

אפרת מילר: אני מנהלת כספים במפעל נילית, שהוא גם מפעל ציוני במגדל העמק, אחד האחרונים שמטפלים בטקסטיל היום, האחרונים שנשארו, מפעל מייצא

אפרת מילר:  רובנו עובדים מחוץ ליישובים שלנו כי אין כאן פרנסה, אין לנו תחבורה, אנחנו משלמים מחיר על היותנו בפריפריה ובכל זאת אנחנו באים בשביל להחזיק פה קהילה מהרצון שלנו וההתנדבות שלנו, וזה מצליח

אפרת מילר:  זה מצליח כבר שנים עד לנקודה שאנחנו הבנו שאנחנו נכנסים למצב משברי

אפרת מילר:       זה לא רק מנוף, מנוף היא רק דוגמה אחת למה שקורה בעוד יישובים מסביב, אבל אולי אנחנו דוגמה של יישוב שדווקא תכנן את עצמו לאורך השנים, עם קליטה כל חמש שנים, יגיעו, יגיע דור חדש, צעירים

אפרת מילר:  דרך אגב במנוף לא כולם פה בני מנוף, במנוף יש אוכלוסייה מגוונת, תמיד הייתה אוכלוסייה מגוונת ואנחנו בתוך הקהילה שלנו, שאנחנו מחזיקים אותה בהתנדבות של עצמנו מגלים בשנים האחרונות שאנחנו המבוגרים מחזיקים את הקהילה ואנחנו לא מצליחים להביא בני 30 לגור פה

אפרת מילר:       לא מצליחים להביא

אפרת מילר:  יש לנו פער מטורף של חלון שהאחרונים שנכנסו לפה הם בני 40, אין יותר ילדים קטנים ובני 30, אם הם מצליחים הם גרים בשכירות, אם לא אז מוותרים, ופשוט אי אפשר להגיע לפה, יקר, אין עבודה, פריפריה פר אקסלנס, ובעצם המחיר של מישהו בן 30 שצריך להחליט אם הוא מגיע ליישובים שלנו לגור, לא רק מנוף, הוא בעצם להחליט מה אני עושה עם העבודה שלי, כי אני לא אעבוד פה, צריך שני רכבים כי אין לי תחבורה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אין תחבורה ציבורית בכלל?      

אפרת מילר: יש בחוץ אוטובוס שנוסע, אבל צריך להגיע אליו

אפרת מילר:  בחוץ זה לא פה, זה בכביש הראשי, אבל בעיקרון אין תחבורה

אפרת מילר:  יש משהו קטן שעובד פה, אבל זה לא זה

דני עברי: יש כישלון מוחלט של התכנית שהייתה להביא תחבורה, היה מכרז, יש חברה שמקבלת מיליוני שקלים ומסיעה אוטובוסים ריקים, פעמיים ביום שעוברים בכל יישוב בזמנים הם לא רלוונטיים, לא להתחברות לתחבורה ציבורית אחרת, לא לעבודה ולא ללימודים

דני עברי:  כל שנה יש דוח כמה משתמשים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה שהיה לנו בתחבורה ציבורית מותאמת?      

מיכאל ביטון: מותאמת אישית, הפיילוט הזה

דני עברי: עשינו פיילוט גם פה, אנחנו גם על חשבון המועצה, דרך המוקד, הפעלנו את זה

דני עברי:  הם לא מוכנים לפתח את זה הלאה לפי הדרישה

מיכאל ביטון: אבל זה כן טוב? זה עובד?      

דני עברי: זה עובד יותר טוב, בוודאי

מיכאל ביטון: אז צריך לחשוב על זה

דני עברי: ברור, רק משהו כזה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש עכשיו אפליקציות, כל אחד שצריך למצוא שיזמין את המציע

אפרת מילר: אני יכולה להגיד שאם מישהו צריך לצאת, תחבורה זה סיפור אחר, לא רציתי להיכנס לפה, אבל אנחנו באמת במצוקה של כבישים, מנותקים פה

אפרת מילר:  אם מישהו מגיע לפה הוא יודע שהוא צריך להסתדר

מיכאל ביטון: את תמשיכי את הסקירה שלך, אבל שהיה זמן שביישוב תכננתם הגעה ופתאום נוצר חלון, אז מה קרה שהתכנון הזה נפסק?      

אפרת מילר: למנוף יש שטחים עדיין שהם בתב"ע והיא יכולה להיכנס לתהליך שכל חמש שנים עד שבע שנים, לפי הדמוגרפיה בגנים, אנחנו ממש בנינו דמוגרפיה בגנים, אנחנו קולטים משפחות חדשות, עוד 30 משפחות מצטרפות לקהילה

אפרת מילר:  בשבע השנים האחרונות, מאז השכונה האחרונה שנכנסה אצלנו, עכשיו אנחנו בתהליך, זה חשוב להגיד, אנחנו בתהליך הרחבה של שכונה חדשה של כ-30 משפחות, כמו שהיה קודם

אפרת מילר:  מה שקרה במהלך זה שבשכונה האחרונה הבנו שמגיעים אלינו יותר מבוגרים מהשכונות הקודמות, זאת אומרת מי שיכול להרשות לעצמו הוא כבר לקראת ה-35 פלוס

אפרת מילר:  היום אנחנו מבינים שהמצב עוד יותר חמור, מי שיכול להרשות לעצמו זה כנראה בני 40 פלוס

מיכאל ביטון: וזה בגלל שווי המגרש?      

דני עברי: את שמרנית במספרים

דני עברי:  במקום שהיה סטף ורטהיים, הוא פתח לשיווק 80 מגרשים במכה אחת, חצי מהאנשים מעל גיל 60

דני עברי:  היא אמרה בעדינות

אפרת מילר: הנקודה עכשיו, כמו שדני אומר, שהמצב אצלנו במנוף הגיע לשבר חירום קהילתי בעייתי שצריך לטפל בו

מיכאל ביטון: בואו נשים את האצבע, שווי המגרש הוא החיסרון?      

אפרת מילר: ודאי, שווי המגרש היום מגיע ל-1

אפרת מילר: 2 מיליון בלי פיתוח, עם פיתוח יוסיפו עוד, עם הבית, זוג שרוצה לבוא לפה ואנחנו מחפשים רק זוגות - - -     

דני עברי: שווי המגרש הוא הבעיה, כן, אבל כשנכנסים לרזולוציה הנמוכה, הגבלת גובה ההנחה היא הבעיה

מיכאל ביטון: הנחה על המגרש, על הקרקע, לא על הפיתוח

דני עברי: גם הפיתוח

דני עברי:  גם הגבלה השתתפות בפיתוח וגם הגבלת ההנחה על המרכיב הזה

מיכאל ביטון: יש לך את זה במצגת?      

אפרת מילר: כן, אנחנו נגיע לזה

אפרת מילר:  הנקודה היום שבאמת משפחה צעירה, כמו שהיה פעם, שהייתה באה בסביבות גיל 30 עם שני ילדים קטנים, ילד קטן, כמו שאנחנו מחפשים ומבקשים, לא יכולה להגיע לפה כשהיא צריכה לשלם מראש, יודעת שזה יעמוד סביב שלושה מיליון שקל

אפרת מילר:  אנחנו נמצאים עם קבוצה כרגע שהיא על סף ההרחבה, קבוצה של צעירים, ובינינו אני לא יודעת אם הם יצליחו להגיע לפה

אפרת מילר:  אני מאוד מודאגת, כי אני יודעת שיישוב שיקלוט רק אנשים מבוגרים, בני 60, כי זה בית קיץ, זה יישוב שלא יעבור הזמן והוא נופל ומת וכל האסטרטגיה שבנינו בשקט עם עצמנו ועם המועצה כל השנים פשוט קורסת

אפרת מילר:       אנחנו נעשה אחר כך ביקור בגנים, אנחנו נראה לכם את הגנים שאנחנו סוגרים, שזה פשוט מצב שעד שלא ייכנסו לפה צעירים לא נפעיל

אפרת מילר:  כשבכל הארץ מחפשים צוותים של מטפלות ולנו יש מטפלות מעולות לנו אין ילדים

אפרת מילר:  לא רק אצלנו, אצל כולם

אפרת מילר:  אנחנו לא רוצים לשחרר, מטפלות מצוינות, גננות הכי טובות שיש, אנחנו לא רוצים לשחרר

אפרת מילר:       ואני אגיד עוד משהו, יש הרבה דיבורים על איזה מיקס של אוכלוסייה מגיעה לפה, אז אני אומרת לכם, במנוף יש לנו נגרים, גננות, עובדים סוציאליים, קצת הייטקיסטים, קצת מהנדסים, יש לנו הכול ואני לא יודעת איך בקליטה הבאה יגיעו אלינו מורים, איך הם יבואו לפה? הם לא יוכלו לבוא לפה

אפרת מילר:  איך יגיעו אלינו עובדים סוציאליים? הם מראש אומרים לי: עזבי, אי אפשר, אי אפשר להגיע

אפרת מילר:  אז מה, מי יישאר פה? אז מה יהיה פה?      הקטע הזה קהילתית אנחנו מרגישים אותו מאוד קשה, אנחנו תומכים היום בגיל המבוגר שלנו, החבר'ה שייסדו פה את היישוב, ואנחנו פשוט מסתכלים – הייתה לנו חגיגת שבועות, כמו בקיבוץ, אבל אנחנו לא קיבוץ, אין לנו גם דרך אגב רכזי ענפים בשכר וזה, זה הכול אנחנו, על הזמן של העבודה מה שנקרא, ועשינו טקס שבועות, זה הטקס הראשון שאמרנו בטקס שאין את מי להראות, אין תינוקות, ולא יהיו תינוקו בשנה הבאה ולא יהיו תינוקות בשנה אחרי זה, אנחנו רק נקווה שהחבר'ה של ההרחבה יגיעו עם הצעירים, עם התינוקות, ויהיה לנו סוף סוף שוב תינוקות, מצב שלא היינו בו אף פעם

מיכאל ביטון: יש לכם פעילות כלכלית של היישוב עצמו, נכסים מניבים של היישוב עצמו?     

אפרת מילר: כן

אפרת מילר:  קודם כל אנחנו לא שיתופיים בפעילות שלנו, אבל מנוף הוקמה ככפר תעשייתי שיתופי, הגדרה שאין אותה יותר, יש לנו אזור תעשייה פה שהיום מאוכלס רובו מיזמים מקומיים, מקליניקות של אנשים מהיישוב שנמצאים פה

מיכאל ביטון: והנכסים בבעלות היישוב?      

אפרת מילר: כן

מיכאל ביטון: ואז ההכנסה הזאת הולכת להנהלת היישוב?      

אפרת מילר: למיסים, כן

מיכאל ביטון: אבל זה לא משאיר כסף לפתרון בעיות, לסבסוד מגרש או פיתוח?      

אפרת מילר: לא, זה ממש עזרה למיסים השוטפים

אפרת מילר:  אם אתם מסתכלים על כל מה שתראו פה, החגים, האירועים האקלימיים, ועדת חינוך, הגינון

אפרת מילר:  יש עזרה מהמועצה כמובן, המועצה משתתפת, אבל בגדול - - -     

דני עברי: משלמים פה בדרך התנדבותית, שלא דרך צו ארנונה

מיכאל ביטון: הם לוקחים משימות אחרות על עצמם

דני עברי: 800-700 שקל בחודש למשפחה, 400 בחובה ועוד 400 תלוי השתתפות

דני עברי:  הם מגיעים גם ל-1,000 שקל למשפחה בחודש

מיכאל ביטון: רק במס יישוב

מיכאל ביטון:  מעבר לארנונה?      

דני עברי: מעבר לארנונה

דני עברי:  ארנונה 500, עוד 1,000

מיכאל ביטון: וזה עוד לפני הוצאות על חינוך גם

דני עברי: לפני הוצאות על חינוך, לפני חוגים, לפני הסעות לחוגים

אפרת מילר: לפני הכול

דני עברי: זה קשה

אפרת מילר: זה לא זול לגור פה, אתה צריך להיות ממש בראש שלך רוצה לחיות בקהילה ולדעת שאתה משלם מחירים וזה לא יהיה זול

אפרת מילר:  אז עד עכשיו עוד איך שהוא הסתדרנו עם זה 50 שנה, עכשיו אנחנו מרגישים שזה פשוט בורח לנו מהידיים וזה גדול עלינו

אפרת מילר:  המצב הזה מביא אותנו למצב מאוד קשה ובגלל זה אתם פה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: חבר הכנסת להב הרצנו עובר אליכם

אפרת מילר: אני מאוד מקווה

מיכאל ביטון: הוא ברשימה?      

אפרת מילר: כן

מיכאל ביטון: אז הוא בניגוד עניינים, כי אנחנו מקדמים אותו

מיכאל ביטון:  הוא צעיר?      

אפרת מילר: כן, הוא צעיר

אפרת מילר:  אני מכירה את החבר'ה של ההרחבה, שרועי יספר קצת מהצד שלהם, אני אומרת לכם, אנשים מקסימים, עוסקים בכל המקצועות, מכל המקומות, לא כולם מפה בכלל, לא שומרים לאף אחד

אפרת מילר:  באמת יש הכול מהכול והכול

אפרת מילר:  אבל אני במקום שאני דואגת שזה פשוט לא יקרה

אפרת מילר:  אם המצב נשאר כמו שהוא עכשיו אני לא יודעת מה יהיה

רועי שיין: תודה, אפרת

רועי שיין:  אם ככה נמשיך את הסקירה, קצת על החסמים בהתפתחות ההתיישבות הכפרית בגליל

רועי שיין:  הנה חסמים שחשבנו עליהם, אחר כך נתמקד בשלושה

רועי שיין:  הדמוגרפיה כמובן, האוכלוסייה המזדקנת ביישובים הכפריים

רועי שיין:  דיברנו על זה

רועי שיין:  החינוך, מיעוט ילדים וסגירת גני ילדים

רועי שיין:  עוד מעט נראה איך זה משפיע על חבר'ה צעירים שרוצים ושוקלים לאן לעבור, לגליל, להישאר באזור המרכז או בערים אחרות

רועי שיין:  נושא הכלכלה, מחירי קרקע גבוהים, יותר מהכפילו את עצמם בשנתיים האחרונות

רועי שיין:  מגרש ללא פיתוח עולה 1

רועי שיין: 2 מיליון

רועי שיין:  חסם למשפחות צעירות

רועי שיין:       אם למשל רק לסבר את האוזן, יש לנו גרף, זה שנת 2021, 22' ו-23', אנחנו רואים שממחיר של קרקע ללא פיתוח ולא מיסים, זה מחיר למטר מרובע, של 7,000, קפצנו ל-1,200 וכמעט הכפלנו את עצמנו על שומות אחרונות שהגיעו ביודפת בתחילת השנה

רועי שיין:  בעודנו בתהליך ההרחבה והקליטה, בזמן הזה, המחירים עולים למעלה

מיכאל ביטון: אני רוצה להבין את זה

מיכאל ביטון:  יש קבוצה של גרעין שרוצה לבוא לגור כאן, היא התקבלה, עברה את תהליך ההתקבלות לקהילה?      

רועי שיין: כן

מיכאל ביטון: היא כבר מושקעת בכסף במגרשים האלה?      

רועי שיין: לא, עדיין לא

מיכאל ביטון: אז היא התקבלה לקהילה, אבל היא עדיין לא רכשה את המגרש מהמינהל?      

רועי שיין: נכון

מיכאל ביטון: למה המכרז מתעכב?      

דני עברי: זה לא מכרז, זה הוצאת שובר תשלום, הפניה ושובר תשלום

מיכאל ביטון: זה בלי ההגרלה, זה לפי ועדת קבלה?      

דני עברי: כן, הם עברו

דני עברי:  הם אמרו שאם המחיר הולך להיות ככה הם לא באים

מיכאל ביטון: זה ב-2021?      

אפרת מילר: לא, זה עכשיו

מיכאל ביטון: ב-21' היה חצי מחיר מ-23'?      

רועי שיין: לא, 22'

רועי שיין:  פה התחלנו את התהליך

מיכאל ביטון: מה זה הצהוב? איזה שנה?      

רועי שיין: 2021

מיכאל ביטון: אז בתוך שנתיים זה נהיה פי שלושה?      

דני עברי: כן

דני עברי:  אפילו זה יותר גרוע, כי בפיתוח - - -     

מיכאל ביטון: זה תהליך שקרה בכל היישובים?      

דני עברי: כן

מיכאל ביטון: וזה בעצם נובע משמאות של המגרש?      

רועי שיין: כן, ומכרסום אותן הנחות

רועי שיין:  בסוף אנחנו יישובי עדיפות לאומית

מיכאל ביטון: לא, אבל זה מחיר המגרש, אחרי זה באות ההנחות

רועי שיין: אתה צודק, נכון

מיכאל ביטון: מחיר המגרש, אחרי זה נדון בהנחות

מיכאל ביטון:  מחיר המגרש עלה לפי שמאות של הממשלה?      

דני עברי: כן

מיכאל ביטון: זה הנתון הממשלתי בעצם?      

רועי שיין: נכון

מיכאל ביטון: ולמה לא קניתם כשזה היה שליש מחיר?      

אפרת מילר: אנחנו רק התחלנו את הקבוצה עכשיו

מיכאל ביטון: אי אפשר היה?      

אפרת מילר: לא, ההרחבה של מנוף, התחלנו לפני שנה את התהליך רק

אפרת מילר:  אנחנו עוד לא בתהליך לגשת למינהל

מיכאל ביטון: רק בשקלים וגודל מגרש בערך, בממוצע, כמה בכל שנה המגרש שווה?     

דני עברי: ב-21' חצי דונם לבניית 220 מטר על חצי דונם במגרשים צפופים יש לומר, עלה 300,000 שקל וב-2022 עלה 600 והיום עולה 1

דני עברי: 2 מיליון

מיכאל ביטון: ועל זה עלויות הפיתוח

דני עברי: ועל זה עלויות הפיתוח, בין 200 ל-300

מיכאל ביטון: ומע"מ? למה מע"מ?      

רועי שיין: ככה המינהל רוצה

מיכאל ביטון: למה מע"מ? מע"מ זה בין עסקים

מיכאל ביטון:  מי זה העסק?      

דני עברי: לא, משלמים מע"מ על הקרקע לרשות מקרקעי ישראל

דני עברי:  זה בלי המע"מ, אתה צודק, גם לפיתוח משלמים

רועי שיין: וגם בלי מס רכישה

דני עברי: מס רכישה זה עוד 6%, זה יותר גבוה ממע"מ

דני עברי:  6% מס הרכישה הוא גם על הפיתוח

מיכאל ביטון: מתי נתקבלה ההחלטה שמגבילה את גובה ההנחה? מה היה המדרג של ההנחות?     

דני עברי: ב-2021 מה-600,000 שילמנו 51% פה, במנוף

דני עברי:  זה במקרה כמונו

מיכאל ביטון: מה זה שילמנו? אבל זה לא דה פקטו? כי לא מכרו כלום ב-2021

דני עברי: זה בכמון

דני עברי:  אנחנו שילמנו 51%

דני עברי:  ב-2023 שילמנו 51% עד 450 ועוד 91% מהיתרה, מעל 450, זה היה 550 לצורך העניין ב-2022

דני עברי:  ב-2023 אנחנו משלמים 51% מ-450 ועוד 91% מה-700 שמעל ה-450, אבל גובה ההנחה מעל ה-700 הוא מוגבל כי הסוציואקונומי היישובי שהוציאה הלמ"ס למנוף הוא גבוה, אז לכן מגבילים את ההנחה לא רק ל-450, אלא עוד פעם הגבלה על ההנחה ל-100

דני עברי:  זאת אומרת הם משלמים מ-1

דני עברי: 2 מיליון 90% בסוף במנוף

דני עברי:  בכל יישובים יש וריאנט אחר

מיכאל ביטון: בגלל הסטטוס הסוציואקונומי שעלה?      

אפרת מילר: עלה כי אין ילדים

דני עברי: ודאי, כשמזדקנים הוא עולה

דני עברי:  קח בירוחם את בני ה-60 ומעלה אתה תפתיע

דני עברי:  זה מה שקורה

מיכאל ביטון: ואתם בשיח עם המינהל? אני רוצה להיות מעשי

דני עברי: הבאתי אותו לשני מגרשים, אחד ליד השני, של תושבים שלי שאני משווק אותם עכשיו, בני מקום, אחד בדואי ואחד יהודי, שניהם היו בצבא, זה משלם 10% נטו מהשווי של הקרקע בשוק החופשי וזה משלם 90% נטו מהשווי של הקרקע

דני עברי:  מכל הפריש מיש של ינקי

דני עברי:  אז הוא אומר לי: תעשה מחיר למשתכן

דני עברי:  אני יכול לעשות פה מחיר למשתכן במנוף? 220 משפחות ירצו להכניס פה עוד – אפילו 100 אני לא יכול

דני עברי:  עשינו את זה, עשינו את השטות הזאת, אמרתי לך, סטף ורטהיים, היו לנו הרהורים כאלה שמישהו פתח ומכר 200-100

דני עברי:  זה לוקח 20 שנה להתאושש מהאירוע הזה, חברתית, קהילתית

מיכאל ביטון: למה אי אפשר 30 יחידות מחיר למשתכן?      

דני עברי: זה מה שהם עושים במחיר למשתכן

דני עברי:  תן לי עדיפות לאומית ואני עושה את זה דרך הוועדות הרגילות

דני עברי:  מה זה מחיר למשתכן? מחיר למשתכן המשמעות היא קרקע אפס, השאלה זה המנגנון

דני עברי:  אנחנו כבר בעניין

דני עברי:  זה מורכב

דני עברי:  ינקי אומר: אם השוק החופשי קונה זה לא מעניין אותי, אז אני אומר לו: באיטליה, מוכרים בית בכפר כמו מנוף ביורו אחד כדי שיבואו צעירים

דני עברי:  בצרפת עושים את זה

דני עברי:  בארה"ב נותנים את הבינוי

דני עברי:  מה זה בינוי? אנחנו באזור, אתה יודע מה זה לבוא, עברת את כפר מנדא בשביל להגיע לפה

מיכאל ביטון: הערת ביניים

מיכאל ביטון:  הרי מקרב האנשים שרוצים לגור יכול להיות אדם שיש לו כבר בית ונכסים ויכול להיות מורה או עובד סוציאלי שאין לו כלום, ואנחנו עדיין עושים את הכול בהנחה גורפת ושווה לכולם

מיכאל ביטון:  למה לכאורה אין דיפרנציאליות? שמי שזה בית ראשון שלו ללא נכס מקבל הנחה מוגדלת ומי שיש לו נכסים אחרים משלם את מחיר המקור?      

דני עברי: אני פניתי, אני אמרתי, המונח התפעולי הוא זכאי משרד השיכון מחוסרי דיור, כמו בכרמיאל

דני עברי:  היה להם בתקנת כחלון 20% תוספת נוספת בגלל שהם מחוסרי דיור זכאי משרד השיכון וגם יוצאי משרד הביטחון עוד 10%, זה יוצא 30% על ה-100%

דני עברי:  זה פותר לי את כל הבעיה

מיכאל ביטון: למה זה פותר? תנקוב במספרים

דני עברי: המספרים

דני עברי:  מיליון, אני עושה את זה בשביל שיהיה עגול, אני בגלל אזור עדיפות לאומית משלם 51%

מיכאל ביטון: אבל לא מהמיליון

דני עברי: תוריד את התקרה, קודם כל, זה ברור, זה עדכון פשוט שצריך לעשות, זה גם על הפרק, בגלל זה ינקי לא מדבר איתי

דני עברי:  הוא רצה להעלות ל-650, אני אומר לו מה 650 תעלה ל-1

דני עברי: 650 מיליון את התקרה

דני עברי:  1

דני עברי: 650 מיליון זה המחירים

מיכאל ביטון: אז התקרה 50% ועוד 20%?      

דני עברי: על זה עוד 20% מחוסרי דיור, עוד 10% ליוצא צבא, יוצא לך 80%, אתה משלם 20, 200,000

דני עברי:  זה איפה שהיינו צריכים

מיכאל ביטון: 200,000 לא כולל פיתוח

דני עברי: לא כולל פיתוח

דני עברי:  על הפיתוח אני רוצה השתתפות 50%, זה יהיה 200, זה יהיה 100, אבל זה לא הכסף ה - - -      

מיכאל ביטון: למה כל הרעיון הזה לא מתיישם?      

דני עברי: כי ינקי לא מדבר איתי

מיכאל ביטון: זה אחת, אבל למה הסעיף של כחלון התבטל?      

דני עברי: ככה, כי לא התאים לינקי

דני עברי:  לא חידשו את זה, לא היו ערניים לחדש את כחלון

דני עברי:  כחלון לא עלה, ההוא לא לקח את זה, זה לא לקח את זה, אנחנו פה בין הטיפות

דני עברי:  היה מי שדואג פה ל-85% מהאוכלוסייה, דרך 550 ודרך החלטות, 85% מהאוכלוסייה פה זה ערבים, אפילו בכרמיאל אגב נפל הכחלון ודפק את כל העסק

דני עברי:  מבחינה זאת אנחנו וכרמיאל אותו דבר

דני עברי:  לא חידשו את זה

דני עברי:  חידשו את זה באוכלוסייה הערבית, השתתפות בפיתוח תשתיות 60%, הנחה על הקרקע, מקבלים את הכול

דני עברי:  יוצאי צבא שם בכלל משלמים 10

דני עברי:  אם היה לי רק חצי מזה זה היה פותר את הבעיה

מיכאל ביטון: ומה התשובה של משרד השיכון?      

דני עברי: התשובה היא אין כשל שוק, יש ביקוש, תמכרו, אל תבלבלו את המוח

דני עברי:  אתם מפונקים, אתם עושים ועדת קבלה, אתם מחליטים מי זה, אתם לא רוצים לעשות מחיר למשתכן, לא רוצים הגרלה, מכרז

דני עברי:  מה מכרז? הרי בכרמיאל, עזוב כרמיאל, בסכנין אנחנו לא עושים מכרז

דני עברי:  בסכנין הם לא מוכנים לעשות מכרז, בסכנין הם לא מוכנים למכרז כדי שלא ייכנסו משפחות מ - - - עזוב, רק אצלי אתה תעשה מכרז בשביל בתי הקיץ בשביל עשירי תל אביב? זה פסק דין מוות, זה הכול

דני עברי:  תמכור את הכול במכרז, יהיה לנו פה בתי קיץ כמו באיטליה, גמרנו את ההתיישבות

מיכאל ביטון: בסדר

מיכאל ביטון:  אתה רוצה לסיים?      

רועי שיין: אגב לנו יש תקווה

רועי שיין:  כתוצאה מהחלטת ממשלה 156 שהייתה בחודש שעבר הוקם צוות בין משרדי, צוות מנכ"לים שאמור להמליץ לממשלה בדיוק בנושאים האלה, איך לקחת בחשבון את הדמוגרפיה ואת הדירוג הביטחוני

מיכאל ביטון: צוות בין משרדי שמשימתו מה?      

רועי שיין: שמשימתו להמליץ לממשלה להשלים את החלטה 156 שהיא מפת העדיפות החדשה לענייני בינוי ושיכון

רועי שיין:  מנכ"ל ראש הממשלה כרגע מוביל את הצוות הזה יחד עם מנכ"ל ההתיישבות - - -     

מיכאל ביטון: סליחה, זה לא צוות בין משרדי להחלטת ממשלה ספציפית, זה נושא מסוים

מיכאל ביטון:  אתה יודע איך הוא הוגדר, מה המשימה שלו, כשהוא הוקם?      

דני עברי: הצוות הבין משרדי היה אמור להציע חלופה להצעה של ינקי שהייתה צריכה לעלות לפני שבוע, של מדיניות ההנחות לאזור עדיפות לאומית למועצת מקרקעי ישראל

מיכאל ביטון: יפה

מיכאל ביטון:  אז תשמעו מה אני רוצה, הצוות שלי

מיכאל ביטון:  אמל, אני רוצה דיון של נציגי הצוות הזה אצלי הכי מהר שאפשר

מיכאל ביטון:  גם אם אין להם מסקנות אני רוצה לשמוע, שהם ישמעו למה הם צריכים לשים לב

מיכאל ביטון:  לא יודע אם נצליח במושב הזה לזמן דיון אצלנו, אבל זה מספיק חשוב להכניס את הדיון הזה

מיכאל ביטון:  השם של הדיון הוא סקירה של הצוות הבין משרדי לנושא מדיניות ההנחות למגורים וקרקע באזורי עדיפות

מיכאל ביטון:  הפרטים של הצוות והכול אנחנו ניקח פה ונראה איך זה מתקדם

רועי שיין: בואו נמשיך לגבי הגנים כי הלו"ז צפוף

מיכאל ביטון: לא צריך, אני לא רוצה לבאס אותך, אבל הבנו

מיכאל ביטון:  אין תינוקות

מיכאל ביטון:  הבנו, בלי תינוקות אין גנים, זה מובן

רועי שיין: רק לטבלה

רועי שיין:  אפרת, פה אולי את רוצה להגיד מילה?      

אפרת מילר: אין לי מה לומר חוץ מלבכות, באמת אני אומרת

אפרת מילר:  תסתכלו על אפס עד שלוש

מיכאל ביטון: ב-24' יהיו שישה ילדים

אפרת מילר: כן, תראו מה קורה במערכת שאנחנו מחזיקים

מיכאל ביטון: אני לא רואה פה את מספר הגנים שהיו

מיכאל ביטון:  ב-2019 היו חמישה

אפרת מילר: היו לנו שלושה אפס עד שלוש, שאנחנו מחזיקים אותם, ושניים גני משרד החינוך

אפרת מילר:  אנחנו יורדים לאחד אפס עד שלוש בשנה הבאה עם שישה ילדים, ואחד שאנחנו מבקשים מהמועצה

מיכאל ביטון: שימשוך למרות שאין מספיק ילדים

מיכאל ביטון:  שהוא לא עומד בתקן

אפרת מילר: כן

אפרת מילר:  הוא לא עומד בתקן, ומשפחות במקום חינוך חינם עשינו אספה גדולה ביישוב ואנחנו שוחחנו כל היישוב - - -     

דני עברי: 1,000 שקל למשפחה חוץ ממה שאמרתי, בשביל שיהיה גן

אפרת מילר: לפני שבועיים עשינו פה אספה, הסברתי את המצב, ההורים הסבירו את המצב, יש לנו עוד צרכים מיוחדים בגן ובסוף כולם החליטו, כל היישוב, גם מי שאין לו ילדים, לקחת ולשלם כסף כדי להחזיק עוד גן

מיכאל ביטון: מה שראינו פה, כמנוף, אתה יש לך גם ידיעות על המועצה, ידיעות רוחביות על כל האזור, כמה יישובים נראים כך בדמוגרפיה שלהם?      

דני עברי: יש לי 29 יישובים יהודיים ושישה יישובים בדואים

דני עברי:  המצב הזה קיים ב-29 יישובים בדיוק

מיכאל ביטון: כל היישובים נראים כך מבחינת ירידת הילדים?      

דני עברי: כל היישובים, בעוצמה כזו או אחרת כן

מיכאל ביטון: מה, לא היו הרחבות באף יישוב?      

דני עברי: יש הרחבות, אבל באים אנשים מבוגרים

מיכאל ביטון: הבנתי, לא היו משפחות צעירות

דני עברי: בני המקום הולכים לתל אביב וחוזרים אחרי 40 שנה

מיכאל ביטון: ובתוך היישובים האחרים, המוטיבציה של הנהלת היישוב לקלוט זוגות צעירים, היא אצל כולם אותו דבר או שיש כאלה שאומרים שלא מפריע להם שזה יהיה משקיעים שיבואו

אפרת מילר: לא, כולם אותו דבר

דני עברי: אגב, הבסיס של הקיום הקהילתי, הדבר שבאמת מפריע לכולם, זה כאלה שלא גרים באמת, מי שקונה בית ולא גר בו

מיכאל ביטון: בית נופש

דני עברי: זה באמת מפריע לכולם

דני עברי:  לגבי הדקויות של קליטה, בכל מקום זה קצת שונה, יש אנשים שיותר מתאימים, פחות מתאימים

דני עברי:  אגב לא רוצים, גם במנוף לא רוצים רק משפחות צעירות, רוצים גיוון, רוצים תמהיל

מיכאל ביטון: אני רואה שתנועת אור מעורבת כאן?      

רועי שיין: כן, תנועת אור מלווה אותנו, הם עוזרים לנו

מיכאל ביטון: כגרעין?      

רועי שיין: כן, ממש ככה יד ביד

רועי שיין:  כל הנתונים שאתם רואים כרגע, למשל כאן זה נתונים מהלמ"ס

מיכאל ביטון: אתה גר כאן, לא?      

רועי שיין: כן

מיכאל ביטון: בשכירות?      

רועי שיין: לא, אנחנו גרים אצל ההורים של אשתי

מיכאל ביטון: אז היא בת חוזרת?      

רועי שיין: כן

אפרת מילר: נקווה, נקווה

רועי שיין: אנחנו מקווים

מיכאל ביטון: בעולם רגיל, נניח שלא הצלחנו להתגבר על הבירוקרטיה, הייתם יכולים כבר היום לעשות את העסקה הזאת אם הייתם נכנעים למחירים?      

דני עברי: כן

מיכאל ביטון: הולכים וקונים?      

דני עברי: במקרה של מנוף כן

דני עברי:  יש שניים-שלושה כאלה שמחכים - - -     

מיכאל ביטון: מחכים להכרעה

דני עברי: כן

דני עברי:  יש לי עוד 20 שיגיעו

מיכאל ביטון: והקרב הזה שאתה מנהל הוא רק שלך או עוד ראשי מועצה או השלטון האזורי, נניח שי וכל אלה, מתעסקים בזה כארגון כללי?      

דני עברי: שי וכל אלה לא מתעסקים

מיכאל ביטון: למה לא מתעסקים?      

דני עברי: כי זה משהו מקומי, זה אזור עדיפות לאומית ב' ואזורים שיש ביקוש גבוה, שהם בפריפריה אבל הם במדד הפריפריה גבוה ובמדד סוציואקונומי גם גבוה, זה נדיר, זו סיטואציה נדירה

מיכאל ביטון: כולם כאילו אומרים שזה בעיות, במרכאות, של עשירים?      

אפרת מילר: זה מה שרציתי להגיד, כן

מיכאל ביטון: יישובים קהילתיים, מה אנחנו צריכים לעזור להם?      

דני עברי: בקצה הצפוני של המועצה מתחיל קו עימות, שם הם מוכרים קרקע אפס

דני עברי:  בקצה הדרומי של המועצה זה עמק יזרעאל, יש שם כמה יישובים שהם בדיוק במצב כמו של - - - נגיד בית רימון בגליל תחתון, או מושב טפחות במרום גליל, יש כאלה שהם לא במועצה אזורית משגב שהם באותו מצב, אז אנחנו ביחד

דני עברי:  לב הגליל, אנחנו מנסים לקדם את העניין, אבל זה לא איזה שהוא מאבק ארצי, זה אני ואני הפנים של זה מול ינקי, מולך גם, אתה מכיר את זה

מיכאל ביטון: כן

דני עברי: זה ממוקד

מיכאל ביטון: ואיפה כל השרים שהם בעד התיישבות בגליל?      

דני עברי: אז המערכת הביטחונית מתייצבת ומתחילה להגיד את דברה, אגב גם בוועדה של הכנסת, האנשים של ועדת הקבלה, זה מה ששדרג אותם, אבל משרד השיכון נגדי

דני עברי:  בתוך המכתב של גולדקנופף - - -     

מיכאל ביטון: אין פה נציג שיכון?      

קריאה: לא

דני עברי: אגב, במינהל התכנון לא דיברנו, צריך לדבר על מינהל התכנון כי מינהל התכנון פה הוא המדרגה הקודמת, זאת אומרת כל הברוך הזה נוצר בגלל שעצרו את הגידול ב-300, 350, אם היו מלכתחילה מתכננים ל-1,000

גלינה צ'פין: נכון, אתה צודק, היום יש תמ"א 35 שעכשיו אין מכסה של יחידות דיור

גלינה צ'פין:  אנחנו בישיבה בשבוע הזה, ביום שלישי יש דיון במועצה הארצית, אנחנו נתנו התייחסות

גלינה צ'פין:  אני מאוד מקווה שהם קיבלו - - -     

מיכאל ביטון: למנוע את ההגבלה

גלינה צ'פין: נכון

גלינה צ'פין:  זאת אומרת נכון להיום יש מכסה של יחידות דיור, אנחנו עובדים - - -     

מיכאל ביטון: אבל אין לכם פה את ההגבלה גם של תקרת הקבלה לוועדות קבלה

מיכאל ביטון:  לא הגעתם לתקרה הזאת?      

גלינה צ'פין: זה לא תקרה, זה מכסה

דני עברי: זה מה שמעניין, שכרגע התקרה היא 400, אז היישוב מתחיל להתנהג אחרת ב-220

דני עברי:  זאת אומרת התודעה של המגבלה הזאת מתחילה להשפיע וגם מעלה את הביקוש

מיכאל ביטון: שהוא יפסיק להיות קהילתי ואז אפשר לסחור בבתים כנדל"ן

דני עברי: כן

דני עברי:  אז אנחנו בבעיה עם ה - - -     

קריאה: זה הגירה שלילית

מיכאל ביטון: לא, אבל יש הגדלה למספר

מיכאל ביטון:  רק עכשיו הוויכוח הוא המספר הסופי

מיכאל ביטון:  בקריאה ראשונה זה עבר אצלי בוועדת כלכלה

גלינה צ'פין: וגם ירדה צפיפות, כי אנחנו מדברים על דגם שמונה ואנחנו מדברים בצפיפות של שלוש-ארבע יחידות דיור לדונם

מיכאל ביטון: זה העתיד?      

דני עברי: כן

מיכאל ביטון: לא יהיה חצאי דונם? רבעי דונם כאלה

גלינה צ'פין: ובנוסף אני רוצה גם להוסיף, אם אנחנו בפורום הזה, אני ממינהל התכנון, מנהלת את תחום של מרכז הצפון, גם משגב באחריות של הצוות שלי

גלינה צ'פין:  אני יכולה להגיד שכעיקרון זו מדיניות נכון להיום, זו מדיניות גם למנהלי תכנון וגם ועדה מחוזית לחזק את היישובים הקהילתיים, למצוא את כל הדרכים כדי למשוך אנשים צעירים

גלינה צ'פין:       לפני הישיבה הזאת אנחנו דיברנו עם בחורה ואנחנו אמרנו שבנוסף לתכנון שיש בעיה גם עם מקומות עבודה, צעירים בורחים למרכז

גלינה צ'פין:  נכון להיום, אם אנחנו מסתכלים גם ברמת הצפון יש אצלנו אזורי תעשייה, כרמיאל שאנחנו אישרנו, יש תרדיון שיש אפשרות להרחיב

מיכאל ביטון: אני אשאל אותך שאלה, זאת החשיבה ההיסטורית והשמרנית של המושג פיתוח קהילתי שהוא יבוא לידי ביטוי באזורי מסחר ואזורי תעשייה, אבל האם למשל בהיבט התכנוני מותר בחוק, בהסתייגויות של סביבה, אסתטיקה ורישוי מקומי, שאדם בקרקע שהוא גר בה יוכל להפעיל עסק? הרי דה פקטו זה קורה, הרבה אנשים במגזר הכלכלי בתוך המגורים מפעילים גלריה, כדרות, בית קפה, יוגה, טיפולים, האם בחשיבה שלכם של המושג תעסוקה בתוך חלקת המגורים לאפשר שימושים של פרנסה?      

דני עברי: תרשה לי רגע, אנחנו עשינו תכנית אב במשותף עם מינהל התכנון להגדרה של הפעלה של עסקים עד 60 מטר בתוך בית מגורים

מיכאל ביטון: מסוימים, באישור

דני עברי: מי דפק את זה?      

מיכאל ביטון: מי?      

דני עברי: ניחוש

מיכאל ביטון: אבל יש לזה הגבלה חוקית?      

גלינה צ'פין: אני יכולה להסביר

מיכאל ביטון: אבל רשות מקרקעי ישראל לא יכולה לעקוף את המועצה הארצית לתכנון

מיכאל ביטון:  אם זה יעבור אישור במועצה הארצית לתכנון?      

דני עברי: אבל בשביל זה אני צריך להגיע לרמות שאני נמצא בהם היום, כשהשיח הזה התרחש זה היה לפני עשר שנים, אנחנו ראינו את זה לפני עשר שנים

מיכאל ביטון: אז נכון להיום אותם רבעי דונם או חצאי דונם שישווקו כדי לחזק כזה לא יוכלו להיות עם מעמד של פעילות כלכלית אסתטית, סביבתית, שלא פוגעת בקהילה?      

גלינה צ'פין: עד 50 מטר מרובע מותר להקים גם עסק

מיכאל ביטון: מותר?      

גלינה צ'פין: כן

דני עברי: אבל זה סותר את החוזה עם המינהל ואת ההקצאה של המינהל

מיכאל ביטון: מותר לפי התכנון?      

גלינה צ'פין: לפי התכנון, אבל יש פה עניין של רמ"י

דני עברי: לא, אני לא רוצה, אני רוצה תכנית אב ספציפית ליישובים קהילתיים שמאפשרת נניח - - -     

מיכאל ביטון: בסדר, אבל יש לנו רגל בדלת

גלינה צ'פין: צריך גם לשנות גישה

מיכאל ביטון: היום בקרקעות כאלה משווקות מותר להפעיל עסק עד 50 מטר

גלינה צ'פין: כעיקרון כן, אם זה במסגרת של תכנית כתוב

מיכאל ביטון: והמינהל לא חותם כזה שכולל עסק

גלינה צ'פין: זה כבר קניין

מיכאל ביטון: אבל אם מישהו פתח עסק אתה לא חייב לאכוף בחומרה בגלל ההיבט הזה

דני עברי: אני לא חייב, אבל המינהל יכול להגיד שימוש חורג

מיכאל ביטון: לדרוש כסף

דני עברי: בטח, יש את זה במרכז הארץ

מיכאל ביטון: זה קורה הרבה

דני עברי: כן

דני עברי:  זה מתחיל להסתבך

דני עברי:  המינהל ביד השנייה אומרים שהם לא רוצים, הם רוצים להעביר בעלות, רוצים להסתלק, רוצים להקטין את החיכוך, מצד שני הם מגדילים את החיכוך

מיכאל ביטון: מה הרוח שנושבת מהוועדה הבין משרדית באשר לדרישה של הגדלת התקרה, של הגדלת התקרה, של הגדלת האחוזים, של החזרת הסעיף של - - -     

דני עברי: היה לנו על הפרק לפני שבוע העלאת התקרה ל-650

מיכאל ביטון: זה מעט מדי

דני עברי: זה מעט מדי

דני עברי:  אז כנראה יותר, מה בדיוק? אני לא יודע

מיכאל ביטון: וכחלון, והסעיף שהי, של 20%?      

דני עברי: הסעיף של כחלון בפנים, לדעתי, הם מדברים על זה

מיכאל ביטון: אבל כשהזמן עובר אנשים נפגעים, ואם יעשו עוד שומה עוד מעט, ב-24', זה יהיה יותר יקר

מיכאל ביטון:  הביקושים יעלו

דני עברי: גם התהליך התכנוני לוקח המון זמן

דני עברי:  אני רוצה להרחיב את מנוף לצורך העניין בעוד 200 יחידות, הם עברו פה תהליך קהילתי, הרי כבר עובדים על זה 15 שנה, הם כבר יודעים איפה, יודעים הכול, מתחילים להתקדם, אבל זה ייקח עשר שנים

מיכאל ביטון: אבל למה לא מגיעים לתב"ע במקום כזה?      

דני עברי: קודם כל 400, אף אחד לא יעבור תב"ע, אם אין לנו ועדה - - -     

מיכאל ביטון: עד שלא תהיה החוק

דני עברי: דבר שני, גם אם כולם מסכימים עדיין ההליך התכנוני לוקח את עשר השנים שלו

דני עברי:  אומרים כולם שלוש שנים, זה לא עוד שלוש שנים, זה בסוף עשר שנים

מיכאל ביטון: אני רוצה שנציגי הממשלה פה שבאו יגידו מה חלקם בסיפור ומה פעולתם

רבקה יום טוב: אני אשמח להתייחס

רבקה יום טוב:  כמו שאתם יודעים, המשרד שלנו הוא לא משרד השיכון, אנחנו עוד לא נמצאים אצלו

דני עברי: לצערנו, כן

רבקה יום טוב: אבל הרבה נכונות וגם יכולת לרתום שותפים, להוביל ולתת מעטפת, אנחנו יודעים ואנחנו עושים

רבקה יום טוב:  אנחנו מקדמים הצעת מחליטים, הצעת ממשלה לפיתוח הכפר, במסגרת ההצעה הזאת אנחנו ניגע בנקודות שהעליתם כאן, אנחנו נסייע בסבסוד של עלויות הפיתוח בהקשר של עלות הקרקע, אנחנו פועלים כדי להכין טבלת שומה אחידה ולא פרטנית, כמו שקורה במגזרים אחרים בגליל, ואנחנו גם מהצד השני רוצים לסייע בהגדלת ההיצע

רבקה יום טוב:  בהרחבה אנחנו מדברים על משהו כמו תוספת של 40 יחידות דיור לכל יישוב באזור לב הגליל, כמו המספרים שדיברת עליהם, משהו כמו שלוש-ארבע יחידות דיור לדונם

מיכאל ביטון: קודם כל אני אוהב את מה שאת אומרת, אבל אני רוצה להבין

מיכאל ביטון:  כשאת אומרת אנחנו נסייע בסבסוד מגרשים, אז מה, אתם תחליפו את השיכון או את המינהל או תוסיפו משהו שהם לא יודעים להוסיף?      

רבקה יום טוב: אנחנו מנסים לקדם את זה במסגרת החלטת ממשלה, שיהיו שותפים לה כמה שיותר גורמים רלוונטיים וייתנו את היד שלהם בחלקם הרלוונטיים

רבקה יום טוב:  המשרד שלנו מצדו, זו הנכונות שהוא מביע, והוא ייכנס לתמונה בכל מה שאפשר כדי לסייע בנושאים אלה

מיכאל ביטון: לאותן 40 יחידות ליישוב?      

רבקה יום טוב: נכון

מיכאל ביטון: בגלל שהמשאבים שלכם מוגבלים?      

רבקה יום טוב: נכון, בסופו של דבר

מיכאל ביטון: זה יהיה בוסט לכל יישוב שחלק מהעלויות אתם תספגו

רבקה יום טוב: נכון

רבקה יום טוב:  בנוסף, כמו שאמרתי, אנחנו תומכים בחקיקה של ההצעה של הגדלת מספר יחידות הדיור ביחס לוועדות הקבלה, בקשר לנושא שדיברתם

רבקה יום טוב:       אני רוצה להתייחס לעוד נקודה שהזכרת קודם, בסופו של דבר המרחב הכפרי, מעבר לפיתוח שלו הוא נשען הרבה על שירותים של המרחב העירוני ואחת המטרות המשמעויות שלנו זה חיזוק של המרחבים העירוניים בגליל כדי שהם יוכלו להזין ולספק שירותים

רבקה יום טוב:  אנשים שבאים לכאן, הדיור וההתיישבות זה חלק אחד, זה רכיב אחד, יש עוד רכיבים נוספים בסיפור הזה

רבקה יום טוב:  אם אנחנו מדברים על תעסוקה, על בריאות, על איכות חיים

דני עברי: לא רק אנחנו תלויים בהם, אגב, גם הם תלויים בנו

רבקה יום טוב: לחלוטין, אתם מזינים זה את זה, אנחנו מדברים על מעגלים שמזינים זה את זה

רבקה יום טוב:  אנחנו עובדים על תכנית של להביא רופאים שיגורו בגליל ושיעבדו בגליל וישפרו את שירותי הבריאות בגליל

רבקה יום טוב:  אנחנו מדברים על תכניות של תעסוקה איכותית, למשוך חברות להקים פה סייטים באזור של הגליל, שיישבו כאן, יעסיקו כאן

רבקה יום טוב:  ושוב, כמו שאמרתי, אנחנו מנסים לתת את המעטפת ולתכלל, זה המקום שלנו

טטיאנה (טניה) מזרסקי: וגם יהיו תנאים מיוחדים, למשל לאותם רופאים ולאותן קבוצות אוכלוסייה?      

רבקה יום טוב: זה חלק מהרכיבים של התכניות, בהחלט, כדי למשוך אותם לכאן

רבקה יום טוב:  יש לנו תחרות משמעותית עם בתי החולים במרכז, זה סיפור לא פשוט

רבקה יום טוב:  אנחנו בוחנים גם אפשרות של להביא מחו"ל, כל מיני כיוונים, אבל אלה המטרות ולשם אנחנו מכוונים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם רופאים שרוצים לחזור, שסיימו התמחות וטרם חזרו לכאן

רבקה יום טוב: נכון, אנחנו לוקחים גם אותם בחשבון, בהחלט

רועי שיין: יש צפי מתי ההחלטה החשובה הזאת תקודם?      

רבקה יום טוב: אני לא יודעת להתחייב לצפי מסוים, אני יודעת להגיד שאנחנו מושקעים בזה מאוד

רבקה יום טוב:  הפיתוח של הגליל זה אחד הנושאים שבראש סדרי העדיפויות של המשרד ואנחנו מכוונים לשם, זה המוקד של ההשקעה שלנו כרגע

מיכאל ביטון: יש עוד נציגי ממשלה פה?      

שרון דהאן: אני רוצה להגיד משהו, אני ממשרד החינוך

שרון דהאן:  להגיד שקודם כל אני מאוד מחזקת את דני שמשנה לשנה כמות ההודעות על גנים שנסגרים עולה ועולה והשנה בחברה שלי, אני מפקחת רק על הממלכתי, הודיעו לי על סגירת תשעה גנים, שזו כמות מאוד מאוד גדולה

שרון דהאן:  להגיד שמשרד החינוך, מתוך הבנה שביישובים האלה הגנים שנשארים זה גן אחד מגילאי שלוש עד שש וצריך לתת מענים לילדים בגילאים שונים, אז מבין 30 ו-32 ילדים נותנים תקן של גננת נוספת של 15 שעות, כלומר ב-15 שעות יש שתי גננות בגן כדי לתת מענים, ומ-33 ילדים עד 35 יש גננת נוספת ב-30 שעות, זאת אומרת חמישה ימים

שרון דהאן:       מעבר לכך ההתגייסות הזאת של הרשות ושל היישוב כל פעם נבחנת בירושלים כי במדינת ישראל יש תפיסה באמת שלא כי מישהו שיש לו יותר תקציב או פחות תקציב יהיו לו זכויות לפתוח משהו שהוא לא תקן גן

שרון דהאן:  תקן גן, הילד ה-36 פותח גן שני ולכן מה שנעשה פה, ההתגייסות הזאת בכמה יישובים, אני מתארת לעצמי שהיא נבחנת כל שנה מחדש בירושלים כי זה לא משהו לגיטימי מבחינת תקן גני ילדים במדינת ישראל

שרון דהאן:  אז גם שם צריך לחשוב איך מדייקים את הדבר הזה שבדרכים כאלה ואחרות יהיה אפשר ללכת לקראת היישובים

רועי שיין: השאלה אם אפשר לקחת קריטריונים כמו דמוגרפיות, כמו הבעיה הקשה שהיישובים נמצאים בה כרגע, בשנים הקרובות, עד שההוזלה תגיע ועד שההרחבות ייכנסו, להציל ולהחזיק את הגנים ואת הצוות שנמצא כרגע

רועי שיין:  אולי באמצעות תקינה אחרת

מיכאל ביטון: לסגור גנים זאת החלטה אקטיבית של מישהו, יכול להיות מנכ"ל או שר או מישהו במדיניות, הוא לא חייב לסגור, הוא יכול להשהות את החלטתו ולעשות פתרונות ביניים, כמו שהיא סיפרה, של רב גילאי ובסיוע של גננת

מיכאל ביטון:  אבל לדעתי לא ייתנו לזה תוקף ותקן חוקי לפי צפי עתידי לאכלוס, אלא פשוט לפנים משורת הדין יגידו להשאיר את הגן הזה עוד שנה-שנתיים כי אולי יגיעו לפה תושבים

מיכאל ביטון:  זה לא יהיה משהו מבוסס על תקנון והחלטות כי אחרת זה משפיע על כל המערכת

שרון דהאן: זה גם כוח אדם של גננות וסייעות שבעצם נפלטות מהגנים האלה וזה לא שיש יישובים אחרים במשגב לקלוט אותן

שרון דהאן:  רבות מהן פשוט יוצאות ממשגב, 30 קילומטר ממקום - - -     

מיכאל ביטון: וחלקן עם קביעות גם, שצריך להעסיק אותן

שרון דהאן: כמעט כולן עם קביעות ואז החוק אומר 30 קילומטר ממקום המגורים, צריך למצוא להן פרנסה

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  יש עוד נציגי ממשלה פה? מישהו אחר רוצה להגיד משהו שחשוב לו?      

יאיר קראוס: יש יכולת לסייע, לתת מענה לגני הילדים בינתיים?      

שרון דהאן: מה זאת אומרת לסייע?      

יאיר קראוס: אם את אומרת שתשעה גנים נסגרים

שרון דהאן: אז שוב, בהרבה יישובים במשגב השנה היו הצבעות והיישובים התגייסו ודני התגייס על מנת לאפשר להם - - -     

יאיר קראוס: לא, משרד החינוך יכול לאפשר פתרונות שלא ההורים ישלמו?      

מיכאל ביטון: הוא לא לקח את הגננת, למרות שלפי התקן הוא יכול היה לסגור

מיכאל ביטון:  הוא משאיר גננת עם מיעוט ילדים, זה המצב

שרון דהאן: הוא מאפשר גננת עם מיעוט ילדים

יאיר קראוס: זה מעבר לתשעה, אם לא הייתם עושים את זה אז גם מעבר לתשעה היו נסגרים?      

מיכאל ביטון: ודאי

דני עברי: נכון, ואם אנחנו, המועצה וההורים לא היו שמים כסף תוספתי זה היה נסגר

מיכאל ביטון: אתם שמים כסף, אתם לא משלמים לגננת משכורת, על העלויות מסביב?      

דני עברי: לא, אבל לסייעת

מיכאל ביטון: כי המדינה נתנה את הגננת עם המשכורת שלה

מיכאל ביטון:  הסייעת וההפעלה, חלקה מושתת - - -     

שרון דהאן: אבל גם זה נבדק בירושלים, זה לא בטוח שמאשרים את זה, יכולים להגיד לא, שהם לא ישלמו לגננת

מיכאל ביטון: אין אוטומטית, זה לפנים משורת הדין, זה להימנע מפעולה

שרון דהאן: רק השבוע, השבוע האחרון, כל יום יומיים המועצה מודיעה למשרד החינוך על פתיחת עוד גנים וזה בבחינה

מיכאל ביטון: תודה

מיכאל ביטון:  טטיאנה, בבקשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני פעם ראשונה מבקרת במנוף, מכירה את היישובים מסביב, אצלכם אני כאן פעם ראשונה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  כל הכבוד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  את דני אני מכירה ואנחנו עומדים לרשותכם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מחר אנחנו משיקים את שדולת הגליל בכנסת, אני והיושב ראש השותף, אריאל קלנר מהליכוד, אנחנו הזמנו את שרי הממשלה ויושבי ראש הוועדות, גם מיכאל יבוא

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו בטח נגיד מה שאנחנו ראינו היום ושמענו וננסה להפוך את זה לרשימת משימות בתכנית העבודה גם של הוועדה וגם של השדולה ונציק לשרים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       צריך לחשוב באמת על תכנית אב, איך אנחנו מגייסים את כולם ביחד ונותנים עבודה משותפת בין משרדית

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מיכאל הוא בולדוזר, הוא יודע איך עושים את זה, הוא היה גם יושב ראש ועדת הכלכלה, מכיר את כולם, אז אני לצידך, מה שנדרש ממני, אנחנו לרשותכם וננסה לעזור

מיכאל ביטון: יפה

מיכאל ביטון:  אני כבר אומר לצוות שלי, אתם שומעים, בשביל הספורט, גם אם הסיכוי של ההתקבלות לא גבוה, אנחנו יכולים להביא חלק מהבעיות פה כהצעות חוק

מיכאל ביטון:  אתם רואים שיש כל מיני הצעות חוק שרצות, שוועדות קבלה לא צריך אותן, היא עברה בקריאה ראשונה בוועדת כלכלה אצלי

מיכאל ביטון:  מתוך הרשימה שמוצגת פה, לא חייבים להסכים עם כל מה שיש פה ולא עם המספרים שמוצגים, אבל אם נחליט שיש הצעת חוק שתומכת במהלך ואנחנו שמים אותה, מה שנקרא שהממשלה תדע שאנחנו הולכים להביך אותם בהצבעה על חוק שהם לא יידעו לאשר אותו, שיעבדו מהר ועדות השרים ויביאו את זה במקומנו, אבל אם נוכל לעגן את ההצעות שיש פה להצעת חוק אחת כוללנית, נקרא לה דיור בר השגה לחסרי דיור ביישובים קהילתיים

אביר קארה: או משפרי דיור

מיכאל ביטון: לא, משפרים לא

מיכאל ביטון:  למשפרים, יש להם כסף, הוא מוכר בית באיזה מקום

מיכאל ביטון:  אני רוצה לתת למי שאין לו בית

מיכאל ביטון:  אתה יכול לתת לו גם הנחה מסוימת, אבל עיקר הכסף אני רוצה לתת למי ש - - -     

אביר קארה: במחיר למשתכן הם הוגדרו כאותו דבר

אביר קארה:  משפר דיור, מבחינת מחיר למשתכן למשל, זה מוגדר אותו דבר, משפר דיור הוא כמו חסר דיור, הוא יכול לקנות איזה שהיא דירה במחיר למשתכן

מיכאל ביטון: זה לא אותו דבר, אדם שיש לו בית ואדם שאין לו בית הם לא אותו דבר

מיכאל ביטון:  אני לא בטוח שהם קיבלו אותם תנאים, המשפרים וחסרי הדיור

מיכאל ביטון:  חסרי הדיור היו בעדיפויות אולי על פני המשפרים, בעדיפות לזכות במכרז, מבחינת ההגרלה

אביר קארה: היה שלב מסוים, כשהייתה אינפלציה של דירות, משפרי הדיור, כולם - - -     

מיכאל ביטון: בינתיים אין אינפלציה של מחיר למשתכן ואין דירות לאף אחד

מיכאל ביטון:  אבל אני לא רוצה לאבד פוקוס, אני רוצה למי שאין בית ולמי שאין ידו משגת

מיכאל ביטון:  אם מישהו ישכנע אותי שיש קבוצה אחרת שנקראת משפרי דיור, עד רמה מסוימת של שווי הבית שיש להם, והם בעדיפות שנייה ליהנות מחלק מההטבות האלה אפשר לדבר על זה, אבל אנחנו רוצים לעזור למי שאין בית

מיכאל ביטון:  זו המטרה שלנו

מיכאל ביטון:  אין בית ואין כסף, שזה עובדי ציבור ואחרים שיכולים להיקלט כאן

מיכאל ביטון:       ואז אם אנחנו יכולים לאגם את הרעיונות האלה בחוק אחד, או שניים-שלושה חוקים, להכניס לצנרת, הממשלה רוצה לאשר היא תאשר, אם לא, נביך אותה במליאה שהיא לא עושה את זה, או שהיא תרוץ קדימה ותביא את זה בוועדה בין משרדית לחקיקה ממשלתית ואז אנחנו נצרף את החוק שלנו

דני עברי: יש פה כמה נקודות שלא הגענו

דני עברי:  אני רץ

דני עברי:  לוח 2 דיברנו

מיכאל ביטון: תן לי להבין את לוח 2

גלינה צ'פין: תמ"א 35 עם היצע של יחידות דיור, עכשיו אנחנו מבטלים במסגרת של תמ"א 35

דני עברי: אני רוצה ל-1,000 יחידות דיור ש-100 מהן להשכרה

דני עברי:  אני רוצה גם לבנות דירות להשכרה, אני גם יכול לבנות דירות להשכרה, אבל זו סוגיה אחרת

דני עברי:  אגב, אפרופו הצעות חוק, דובר על זה בסיבוב הקודם

מיכאל ביטון: אתה בעצם אומר ש-2 לא מתקדם כי 1 לא מתקדם, נכון?     

דני עברי: כן

דני עברי:  זה לפי סדר עדיפות, כתבתי את זה למעלה

מיכאל ביטון: 2 מושפע מ-1, כי אם אין ועדות קבלה מוגדל אז היישובים לא ירצו להגדיל את התב"ע של הדיור

דני עברי: אמת

דני עברי:  גם 3 משפיע על 2

דני עברי:  שוב, בדרישה לצמידות דופן בתוך היישוב, הוא מגביל את היכולת שלי לפתיחה

דני עברי:  אנחנו פה בנינו את זה, אני הייתי איתם ב-22', לקחנו - - -     

מיכאל ביטון: בעברית פשוטה, התושבים הוותיקים אומרים: אל תבנה לי את הבית החדש מול העיניים? יש לי אדמות, שים אותו רחוק יותר? מה זה צמידות דופן?      

דני עברי: בפשטות, יש לי פה 35 יישובים ערביים מסביבי שקיבלו תוספת שטח, גם היישובים שלי הבדואיים קיבלו תוספת שטח, כמו שמקבלים בנגב תוספת שטח

דני עברי:  ביישוב קהילתי וזה לא צריך תוספת שטח, הם שיצטופפו

דני עברי:  מה קרה? אני לא ביקשתי להגדיל בחצי דונם או בדונם, ארבעה לדונם, תיתן לי להגדיל ב-15% ואני אגיע ל-1,000 הזה

דני עברי:  להגיע ל-1,000 בתוך מנוף - - -     

מיכאל ביטון: באדמה הקיימת אין מספיק מקום ל-1,000?      

דני עברי: כן, עם דירות

דני עברי:  אני רוצה לבנות דירות

מיכאל ביטון: צריך להגדיל את האדמות?     

דני עברי: ודאי

דני עברי:  תכנית קו כחול ב-30% זה קשור לזה

דני עברי:  קביעת יעד מינימלי לאישור תכניות

דני עברי:  תן לי להבהיר, במחוז צפון, כל היישובים הכפריים תקועים במחוז צפון

דני עברי:  היה לנו המכתב הזה של כל ראשי הרשויות בצפון

דני עברי:      מחירי קרקע דיברנו, ביטול התקרה, השבת הנחה תוספתית למחוסרי דיור בעלי תעודת זכאות ועדכון ההנחה למשרתי מילואים

מיכאל ביטון: זה מה שקראת כחלון?      

דני עברי: זה כחלון, זה 30%

דני עברי:  טבלה, זה מאוד חשוב הטבלה, כי אחרת כל אחד שמוכר בית בא ינקי, מתנפל עליו

דני עברי:  טבלה זה קריטי, 36 חודש, כמו שמקובל במגזר הערבי

דני עברי:  יש טבלה, זה רואה משם, זה רואה מפה, טבלה לכל היישובים

מיכאל ביטון: ברגע שהיא קיימת התוקף שלה 36 חודשים?      

דני עברי: כן

דני עברי:  זה, אגב, ינקי ישירות

דני עברי:  השתתפות בתשתיות, כמו שמקובל, יוצאי צבא 90%, זה ה-200,000, השתתפות בתשתיות 50%

דני עברי:  100 יחידות דיור להשכרה למגורים

דני עברי:  זה החזון

דני עברי:  אתה מדבר על הצעת חוק, זה טוב

מיכאל ביטון: זה להשכיר ולייצר דינמיקה, וזה גם יכול להיות נכס מניב, אפשרות להפעיל את הקהילה

דני עברי: זה בשבילו

דני עברי:  הם ישכירו לו, הם ישכירו למי שנקלט

דני עברי:  30 דונם קרקע בפטור ממכרז בכל יישוב לרבות יישובים כדי להביא מפנה בתעסוקה וחיזוק הכלכלה

דני עברי:  זה גם הצעת חוק וזה גם נכון, זה גם היה פעם בקונספט

דני עברי:  מנוף אפילו מימשו את זה, מנוף במקרה מימשו את זה, 1 מתוך 29

דני עברי:  אגב יש עוד כמה יישובים

מיכאל ביטון: למה אתה לא מוסיף את הסעיף הזה שדיברתי, זכויות לפעילות עסקית בקרקע?      

דני עברי: זה כבר בהסדרה, אני לא רוצה להציף את זה, עוד ינחתו עליי

דני עברי:  אני עושה קולות של דשא בתחום הזה, אבל אני מוכן ללכת עם זה אם יש לי גב

מיכאל ביטון: למה אתה פוחד?      

דני עברי: כי בפועל יש את זה

מיכאל ביטון: יש את זה במינהל התכנון

דני עברי: לא, יש את זה גם בבתים

דני עברי:  יש את זה גם אצלי ברישוי עסקים

מיכאל ביטון: אבל רשות מקרקעי לא מכירה בזה

דני עברי: לא, לא מכירים בזה, הם מחכים להנחית עליי את המכה, כמו שמנחיתים במרכז הארץ

מיכאל ביטון: אז למה אנחנו לא פועלים לתת לזה תוקף רשמי?      

דני עברי: אתה תסדר לי פגישה עם ינקי?      

מיכאל ביטון: זה כל מה שחסר לך בחיים? יכול להיות שהוא יעשה לך את זה באיזה מגרש אגרוף

דני עברי: זה הכול

דני עברי:  הגענו בתחתית לדברים שבאמת מעניינים מבחינת חזון

יאיר קראוס: מיכאל, ועידת הגולן לפני שנה וקצת, ינקי מגיע לוועדה, היה אז ראש הממשלה בנט, מול כל הקהל, ראש ממשלת ישראל אומר: ינקי, אני מתחנן, ינקי, שחרר, ינקי

יאיר קראוס:  שתבין את מערכת הכוחות, ראש ממשלה

יאיר קראוס:  באותה ועידה פגש ינקי את ראש המועצה עמק הירדן, יש לו את אותו ריב כמו עם דני, עידן, היו שם מכות, היו שם צרחות כל הוועידה

מיכאל ביטון: על ההון של האון

דני עברי: כן

דני עברי:  זה פיקסציה

מיכאל ביטון: סיימנו

מיכאל ביטון:  אנחנו באים לגן, לראות את שמונה הילדים

אפרת מילר: בואו לגן, קדימה

אפרת מילר:               (בהמשך הסיור – היישוב חורפיש)     

מופיד מרעי: יש כמה מתפרות ביישובים הדרוזיים, זה אחד ממקורות התעסוקה, בעיקר לנשים שיש פה

מופיד מרעי:  את יכולה למצוא אפילו נשים עם תואר ראשון ושני שאין להם לא מקצוע ועבודה והם מחפשים לעבוד, הם רק רוצים לפרנס את עצמם

מופיד מרעי:  אני לא יודע אם יש כאלה פה, בוגרות תואר ראשון

קריאה: במתפרה הספציפית הזאת אני לא יודעת, זה גם נשים שלא יוצאות מהכפרים, יש בהרבה מקומות נשים דתיות, או הבית דתי, והן לא יוצאות

קריאה: אבל זה בעיקר בגליל, נגיד בעוספייה ודליה

קריאה:  גדלתי שם

מופיד מרעי: גם אני גדלתי שם, לא בדליה ולא בעוספייה, בכפר גנים, בפנימייה חקלאית

קריאה: אז שם יש יותר אופציות

קריאה:  פה, בכל האזור של הגליל זה מצוקה

מיכאל ביטון: בסיור אנחנו נסתובב, אבל מה קורה פה מבחינת היקף הפעילות, כמה מקומות כאלה יש, מה המצב הכלכלי

מיכאל ביטון:  מי יכול להציג את הדבר הזה?      

מופיד מרעי: אני אגיד שני משפטים על המתפרה

מופיד מרעי:  אני אדבר באופן כללי

מופיד מרעי:  בחורפיש המתפרות היו הנושא המרכזי, הייתה לנו מתפרה של בגדי ספורט, תפרו בגדי ספורט לאדידס, אחרי זה המתפרה הזו נסגרה, פתחו עוד מתפרה אצל - - - אחרי זה פתחו מתפרה גדולה אצל ג'מאל עמר, וזאת המתפרה השלישית שנפתחה

מופיד מרעי:       מבין כל מה שנפתח כרגע זאת המתפרה היחידה שהמשיכה לעבוד, השאר הפכו את המקומות שלהם לאולמי חתונות, אולמי אירועים

מופיד מרעי:  למה? במקרה, לכם אני אומר, אני עשיתי את עבודת תואר שני שלי במכללה לביטחון לאומי, על התפתחות תעשייה ביישובים הדרוזיים מול התפתחות התעשייה בארץ ישראל

מופיד מרעי:  באותה שנה, 2002, העתיקו את כל המתפרות לאירביט, לירדן

מופיד מרעי:  בוקר אחד מעל ל-3,000 מובטלות במגזר הדרוזי, החל מהכרמל וכלה בדליה ובעוספייה

מופיד מרעי:       לאט לאט התחילו להתנתק מהמתפרות, כי כבר לא משתלם, כי לקחו את העבודה, לא עובדים כאן, נשארנו בסוף רק עם משרד הביטחון

מופיד מרעי:  כל מי שנשאר עם משרד הביטחון, הייתה הארכה, גם פה האריכו כמה פעמים את התוקף ואת העבודה של המתפרות וזאת המתפרה שנשארה

מופיד מרעי:       האם זה עוגן כלכלי? לנשים שלא רוצות ולא יכולות לצאת מהבית זה כן עוגן כלכלי

מופיד מרעי:  אין לנו אזור תעסוקה ומסחר, על זה נדבר על זה, אתה מכיר את הנושא, יש בתכנית המתאר הכוללנית אזור מסחר ותעסוקה, אבל עדיין התכניות המפורטות לא מקודמות

מופיד מרעי:  זו הבעיה המרכזית, אגב, של הדרוזים

מופיד מרעי:       מי שהוציא את הדרוזים לצמתים זה לא הטורבינות, זה הקנסות המנהליים, צווי ההריסה

מופיד מרעי:  יושב פה ראש רשות שהיה בעצמו, הוא מודד גם, הוא גם אלוף משנה שהיה מודד אצלנו ועבד בתכניות שלנו, אין קידום תכניות מתאר, יש רק חוק קמיניץ שנושף בעורף, קנסות מנהליים, 600, 700, 800,000 שקל ויש תסיסה ואז בא הסיפור של הטורבינות ברמת הגולן, מהסיפור הזה אנשים באמת יצאו

מיכאל ביטון: תגיד, אדם שמקבל קנס כזה מפסיקים להציק לו?      

ראדי נג'ם: לא, החוק מאפשר גם שימוש

ראדי נג'ם:  כל שנה אתה יכול לחדש את העבירה, בכל שנה

מיכאל ביטון: כל שנה קנס?      

מופיד מרעי: כן, לא רק זה, גם חודשי

מופיד מרעי:  אתה חוטף קנס חודשי על שימוש בקרקע, 300,000 שקל

מופיד מרעי:  לא שילמת זה עולה ל-600,000 שקל, לא שילמת עוד 150, 750,000 שקל, חוץ מהשימוש, אתה יכול להגיע למיליון שקל

מיכאל ביטון: ואם הוא הסדיר מחשיבים לו את הכסף הזה?      

מופיד מרעי: לא, שום דבר

ראדי נג'ם: אני אגיד לך, יש לי פתרון, אני יודע מה החסם ומה הפתרון, לדעתי ניתן לפתור את הבעיה

ראדי נג'ם:  אני יכול להציג את זה, אני הצגתי את זה כמה פעמים ויש אפשרות לקדם את זה, רק צריך רצון, שמישהו ייקח את העניין

ראדי נג'ם:  אני גם בעל מקצוע, לא רק ראש רשות

קריאה: הקנס המנהלי, על מה בדיוק?      

ראדי נג'ם: על בנייה בלתי חוקית או שימוש בקרקע

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז הם לא משאירים לכם ברירה

מופיד מרעי: ב-2017 חוקק חוק קמיניץ, שזה תיקון 109, כשהגיע להצבעה זה היה תיקון 116

מופיד מרעי:  תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה אומר שיהיה פיקוח, המהפכה המשפטית אצלנו, אצל הדרוזים, התחילה ב-2017, החוק הזה אומר שלוקחים סמכויות של בית משפט, של שופט – נדבר על זה, נציג את כל הבעיות, בואו נתמקד במתפרה

מופיד מרעי:           (בהמשך הסיור – במתפרה)     

דניאל הרשקוביץ: אנחנו מתמקדים היום בתפירה עבור כוחות הביטחון

דניאל הרשקוביץ:  בישראל ישנם בין 100 ל-150 מפעלים שמייצרים עבור כוחות הביטחון, חלקם עובדים על כל הנושא של המו"פ, חברות כמו מרום דולפין, כמו מצדה ארמור, כמו עוד כל מיני גופים שמייצרים את הטכנולוגיה, את המוצר, ורוב התעשייה נמצאת כאן בגליל, יש גם חלק שנמצאת באזורים שנמצאים בדרום, כמו בקיבוץ כרמיה, שם יושבים חגור, בערד יש עוד מתפרה שעובדת בשביל משרד הביטחון

דניאל הרשקוביץ:  יש עוד כמה מתפרות שנמצאות גם בדרום

דניאל הרשקוביץ:  הקבלנים האלה הם היצרנים של אותם מדים

דניאל הרשקוביץ:       משרד הביטחון נותן בהקצאה לעשר מתפרות פה בגליל ובדרום יש עוד שתיים, נותן להם הקצאה לתפירת המדים לחיילים

דניאל הרשקוביץ:  ה-70,000 שעליהם דיברת, ה-70,000 האלה מיוצרים בהקצאה של משרד הביטחון וכל היתר זה דרך מכרזים

דניאל הרשקוביץ:  המכרזים האלה, כמו כל מכרז, לשנה, לשלוש שנים, וכל תקופה מחדשים

מיכאל ביטון: אבל גם המתפרה מקבלת את זה במכרז בין המתפרות, לא?      

דניאל הרשקוביץ: זה תלוי מי מגיש את המכרז

דניאל הרשקוביץ:  בדרך המתפרות הן אלה שניגשות למכרזים והם עובדים עם עוד איזה שהיא חברה שהיא החברה שמפתחת עבורם את המוצר

דניאל הרשקוביץ:  זה בדרך כלל שילוב של המתפרה שהיא עובדת עם עוד חברה שעושה להם את המו"פ

דניאל הרשקוביץ:  אבל כמובן שגם חברת מור של יאיר גרינברג יודעת גם לעשות את המו"פ ויש לה פה את כל המכשור הנכון ואת האנשים כדי לבצע גם פיתוח של מוצרים חדשים וגם קו ייצור של מדים רגילים

דניאל הרשקוביץ:       אני אתן מגוון של דברים שעושים כאן

דניאל הרשקוביץ:  אם זה מדים של חיילים, מנשאים לטילים, ריפוד של מטוסים, של מסוקים

דניאל הרשקוביץ:  עושים כאן באמת דברים יוצאים מן הכלל, דברים סופר מיוחדים עם הרבה מאוד מחשבה והנדסת אנוש ומאוד מאוד מתוחכמים

דניאל הרשקוביץ:       העבודה הזאת מצד שני מעסיקה נשים שהן נמצאות בכפרים שאין להם אלטרנטיבה תעסוקתית אחרת

דניאל הרשקוביץ:  בגליל יש סדר גודל של 34 מתפרות קטנות, כאלה שהן קבלניות משנה, והמתפרות הגדולות כמו בבית ג'אן, בבית ג'אן יש שתי מתפרות גדולות, יש גם את מתפרת בית הגליל וגם את מקט טקסטיל, יש בפקיעין, יש בכסרה, יש בחורפיש, יש בירקא

דניאל הרשקוביץ:  סך הכול 4,500 עובדות שזאת הפרנסה היחידה שלהן

מיכאל ביטון: זה בעיקר שכר מינימום, נכון?      

דניאל הרשקוביץ: זה בעיקר שכר מינימום

מיכאל ביטון: גם אחרי שהם עובדים כמה שנים או שזה משתפר קצת?      

דניאל הרשקוביץ: אני מניחה שזה משתפר קצת, אבל אני לא יודעת להגיד לך בדיוק מה השכר שלהם

דניאל הרשקוביץ:  בסך הכול יש להם כאן תנאים מסוימים

דניאל הרשקוביץ:  אם אני מדברת על המתפרה במקט טקסטיל בבית ג'אן יש לו גן ילדים, הוא נותן אפשרות לנשים שעובדות אצלו

מיטל פרי: שם למשל החג, שם הוא החליט לתת להם את החופש הזה להתכונן לחג, שזה גם לא טריוויאלי

דניאל הרשקוביץ: גם פה העובדות, רובן יצאו לחופשת החג, כי זה נשים שצריכות לסדר את הבית וזה חג חשוב

קריאה: שם גם עשו להן גן

דניאל הרשקוביץ: באמת נותנים להן חופשות שם, הוא עושה להן שם המון הכשרות מקצועיות, העשרה מקצועית, מוציא אותן לנופשים וחופשות

מופיד מרעי: מתפרה ברמה מאוד גבוהה

דניאל הרשקוביץ: כן, אבל גם האחרים, אולי לא ברמה שלו, אבל כולם מנסים לעשות מה שהם יכולים

דניאל הרשקוביץ:  והתקנה הזאת היא משהו מאוד מאוד חשוב על מנת לשמר את היכולת, גם מבחינת העסקה של העובדות, גם מבחינת שמירת קווי ייצור

דניאל הרשקוביץ:  למשל עכשיו בתקופת הקורונה, המתפרות האלה הן אלה שתפרו עבור משרד הבריאות גם את המסכות שהיו בהתחלה מסכות בד, כל המתפרות הסבו את קווי הייצור שלהם לתפירה של המסכות, של הסרבלים, של החלוקים של הרופאים

מיטל פרי: הבאנו לכנסת עם רון תומר בקורונה מסכות

דניאל הרשקוביץ: כל הפעילות הזו נעשתה דרך המתפרות שיושבות פה, הם כולם נרתמו לעניין הזה ובזכות זה – הרי לא היה יבוא, חסמו - - -     

קריאה: כלומר יש פה חשיבות לעתות חירום

מיטל פרי: אבל החירום הפך לשגרה, פה יש לך מלחמה, פה יש לך מגפה

דניאל הרשקוביץ: גם באיזה שלב, כשהתחילו לייבא את הסרבלים והם הגיעו מקולקלים לישראל אז היה צריך לעשות תיקונים

דניאל הרשקוביץ:  יש הרבה עניין עם זה שאתה מייבא סחורה שהיא לא מותאמת בדיוק למה שאתה צריך וצריך אחר כך לשלוח את זה למתפרות וחלק מהדברים נזרקים

דניאל הרשקוביץ:  אתה יכול לשאול כאן גם את בעלי המתפרות, הם צריכים להגיע עוד מעט, ולהבין כמה תקלות יש, כמה בעיות יש עם דברים שמייבאים אותם ואחר כך שולחים את זה לפה, למתפרות שלנו, כדי שהם יעשו תיקונים והתאמות למה שנדרש

מיכאל ביטון: הם עושים תיקונים של המוצר?      

דניאל הרשקוביץ: במה שאפשר כן

דניאל הרשקוביץ:  בסופו של דבר הם מנסים לעזור

דניאל הרשקוביץ:  גם אם זה לא מוצר שלך אתה מנסה לעזור ולהציל את המוצר, אבל במקרים מסוימים זה לא קורה

מיכאל ביטון: את בתחום הזה של טקסטיל, זה הניסיון שלך?      

דניאל הרשקוביץ: אני מנהלת את איגוד הטקסטיל והאופנה בהתאחדות התעשיינים

דניאל הרשקוביץ:  אני לא אשת טקסטיל, פחות מבינה בבדים, אבל כן יודעת לדבר בשמם ולסייע להם לקדם את הפעילות שלהם

מיטל פרי: היא מצטנעת, אבל בגלל שהיא עובדת איתם צמוד היא כבר מכירה אותם לעומק

דניאל הרשקוביץ: לא, אני מכירה אותם מצוין, אני יודעת גם מה הם עושים כדי לקדם את המתפרות שלהם, גם ברמת מה שסיפרתי לך מקודם, גם ברמת חדשנות

דניאל הרשקוביץ:  גם פה יש מחסור בכוח אדם, גם פה צריך עוד ועוד

דניאל הרשקוביץ:       (הפסקת הקלטה)     

ראדי נג'ם: רציתי לאתגר פה איזה חוויה שחוויתי במהלך תפקידי במקט בבית ג'אן, כשהלכתי לבקר שם והיה אירוע שירדו לי דמעות

ראדי נג'ם:  הייתה בחורה שקמה ואומרת לי: הבן שלי שאתה פיקדת עליו, אני הייתי שמה אותו בקרטון פה, עכשיו הוא סגן אלוף דרך אגב, תנו לנו להמשיך לחיות בכבוד, אל תקטעו את הפרנסה הזאת מאיתנו

קריאה: אתה יודע שהקצין מ', מוחמד חירדין, היה חניך שלי בפנימייה הצבאית בחיפה

קריאה:  הוא מפה, מחורפיש

ראדי נג'ם: רק שתדע לך, זאת התחושה

ראדי נג'ם:  נכון, אתה אמרת משכורת מינימום, אבל אנשים רוצים להמשיך לעבוד

דניאל הרשקוביץ: יש תחושת שייכות מאוד מאוד גדולה

ראדי נג'ם: זה חשוב לי, מתי שתרצה אני אגיד את זה בפני כולם

ראיד שנאן: מיכאל, אני אגיד משהו בשם השייח'

מופיד מרעי: פה או מול כולם?      

ראיד שנאן: מתי אתם רוצים שאני אגיד, בחוץ? אין לי בעיה

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן לעובדים לסיים

מיטל פרי: אנחנו נצא אליכם, הגעתם באיחור

מיטל פרי:  בדיוק דיברנו על הנושא שלשמו אנחנו פה

מיטל פרי:  ראינו את התופרות, הן יצאו, ובדיוק פה יושב ראש מועצת בית ג'אן, כי גם שם יש מתפרה גדולה, לא חסרים בכל הכפרים, ודיברנו על כמה חשוב לתופרות האלה לשמר את - - -      

מופיד מרעי: תשמעו גם את המנכ"ל של המועצה הדתית

ראיד שנאן: זה המכתב שכתב השייח'

ראיד שנאן:               (בהמשך הסיור – ישיבת סיכום)     

מיכאל ביטון: אני פטרתי את משרד האוצר מלהגיע לסיור הזה כיוון שהם הביעו נכונות לחדש את הוראת השעה ואת הדיאלוג וננסה להביא את זה בזמן ביולי, מועד פקיעת הוראת השעה

מיכאל ביטון:  אני רוצה לשמוע קצת ממשרד הביטחון, המשרד לביטחון לאומי והכלכלה, מה קורה, כל אחד בגזרתו

מיכאל ביטון:  נתחיל עם משרד הביטחון

דניאל הרשקוביץ: מיכאל, אני רק רוצה להציג, הגיעו עוד בעלים של מתפרות

מיכאל ביטון: אהלן, טוב לראות אתכם

מיכאל ביטון:  בבקשה

מיטל וקנין: שלום

מיטל וקנין:  אנחנו במשרד הביטחון מקדמים עשרות מכרזים בשנה למוצרי טקסטיל ונותנים עדיפות בהתאם לעדיפות תוצרת הארץ הייעודית לטקסטיל, בעצם אצלנו, בניגוד למה שקורה נגיד במשטרה, מי שמצהיר עמידה בתקנת הטקסטיל מקבל העדפה אוטומטית על פני יבואנים בלי קשר לפער במחיר בין מחיר יבוא למחיר ייצור בארץ

מיטל וקנין:  זאת אומרת שאם עולה לי שקל לייבא מסין לעומת 100 שקל בארץ, הוא יזכה ב-100 שקל אם הוא מצהיר עם הצהרת רואה חשבון שהוא מייצר את זה במפעלו בארץ

מיכאל ביטון: אני מניח שיש גם הגבלה על הסכום, לא?      

מיטל וקנין: לא, לשון החוק לא מגבילה

מיטל וקנין:  מה שיש הגבלה, אנחנו קובעים את האומדן למכרז על פי הייצור בארץ, מחויבים שהאומדן יהיה על פי ייצור בארץ, ואז אם המחיר של ההצעה במכרז חורג בלמעלה מ-25% מהאומדן שלנו - - -     

מיכאל ביטון: אומדן שאתם עושים?      

מיטל וקנין: לייצור בארץ, אבל לא ליבוא

מיטל וקנין:  זו הבחנה חשובה

מיטל וקנין:  אם זה חורג אז ההצעה נפסלת

מיכאל ביטון: אבל יש איזה אומדן

מיטל וקנין: אומדן על פי ייצור בארץ

מיכאל ביטון: אני דיברתי עם דדון

מיכאל ביטון:  את יודעת מי זה דדון?      

מיטל וקנין: ראש מנה"ר לשעבר

מיכאל ביטון: הבוקר דיברתי איתו כי חשבתי שהוא עדיין ראש מנה"ר, כי במרץ הוא סיים את תפקידו

מיכאל ביטון:  מי זה ראש מנה"ר עכשיו?     

מיטל וקנין: זאב לנדאו

מיכאל ביטון: מה הוא היה קודם?      

מיטל וקנין: הוא גדל במנה"ר, עסק ברכש

מיכאל ביטון: אז הוא גדל עם אבי, אני אמור להכיר אותו

מיכאל ביטון:  בכל מקרה אבי אמר לי משפט מאוד יפה, הוא אמר שהוא היה שש שנים ראש מנה"ר ומעולם לא פיטרו עובד אחד בכל התעשיות שתלויות במשרד הביטחון, למעט מקרה חריג שזה המאפייה בקרית שמונה שהבעלים, שכל המכרז שם היה מעשה לא הגון מצד אנשי העסקים שנתנו מחיר זול בנגב ויקר בצפון

מיכאל ביטון:       אפשר ללמוד הרבה מאבי דדון על איך לקנות בארץ, אם צריך, גם ירקות, גם פירות, היה הולך לספק תפוחים בגולן סוגר איתו דיל, ספק עגבניות בדרום, וככה קונה לצבא וגם מחזק את הכלכלה בנגב ובגליל

מיכאל ביטון:       אז משרד הביטחון עמדתו בעד חידוש הוראת שעה?      

מיטל וקנין: כן

מיכאל ביטון: ואתם מחכים לאישור הזה?     

מיטל וקנין: נכון

מיכאל ביטון: אני אשאל שאלה, נניח שיש מצב, אני מאמין שנביא את החידוש הזה החודש, נניח תיאורטית יש בעיה וזה מתעכב לספטמבר, או לדצמבר, מה המשמעות של זה עבורכם שההוראה לא בתוקף? אם חס ושלום, אני מקווה שאנחנו נעשה את הדיונים ואת הפניות של הוועדה

מיכאל ביטון:  אמל, הפניות שלנו למשרדים ייצאו היום או מחר כי זה אירוע שיש לו רמת דחיפות עליונה

מיכאל ביטון:  נניח שהצלחנו הכול בסדר

מיכאל ביטון:  לא הצלחנו, זה מתעכב לספטמבר, דצמבר, מה ההשלכות של עיכוב בחידוש הוראת השעה מבחינתכם?      

מיטל וקנין: שאם בפרק הזמן שהתקנה לא תחודש ייפתחו מכרזים למוצרי טקסטים בעצם לא נוכל לתת את העדפת הטקסטיל כפי שהיא היום אלא נוכל לתת העדפת תוצרת הארץ רגילה

מיכאל ביטון: ויש לכם בקנה מכרזים כאלה לחודשים הקרובים?      

מיטל וקנין: כן

מיטל וקנין:  יש במשרד הביטחון כל הזמן, בכל רגע נתון יש כמה מכרזים באוויר

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  המשרד לביטחון לאומי, אומרים שפנו אליכם כבר שלושה שבועות ולא מקבלים תשובה והמלצה מקצועית שלכם אל משרד האוצר בתחום הזה, איפה הדברים עומדים? מה הטענה שמחכים להמלצה שלכם? משרד הביטחון המליץ לאוצר לחדש את הוראת השעה והביטחון הלאומי עוד לא המליץ?      

שי הלחמי: אנחנו כבר העברנו את ההמלצה שלנו גם

שי הלחמי:  יכול להיות שזה לא הגיע

מיכאל ביטון: מתי?      

שי הלחמי: לפני שבוע בערך

מיכאל ביטון: העברתם?      

שי הלחמי: כן

מיכאל ביטון: אתם יכולים להשיג את זה בנייד, לקבל העתק של המסמך הזה בזמן שאנחנו יושבים פה?      

שי הלחמי: ננסה להשיג את זה, אנחנו העברנו את זה

מיכאל ביטון: בזמן שאנחנו בדיון הזה, את ההמלצה שלכם, לקבל אותה בווטסאפ אליך ולהעביר את זה אלינו?      

שי הלחמי: אני העברתי

שי הלחמי:  התשובה יוצאת ממקום אחר, אבל אני אפנה ואבקש

מיכאל ביטון: תנסה להשיג לנו בדקות הקרובות את ההעתק של ההמלצה

מיכאל ביטון:  מה היקף ההזמנות שלכם בתחומים האלה של ביגוד לשנה?      

שי הלחמי: טקסטיל זו מילה גדולה, אנחנו מתעסקים ב – מדובר פה על כמה מיליונים טובים שאנחנו מבצעים רכש, הן לנושאים של מדים והן לנושאים של רכיבים או כל תחום אחר שיש לו - - -     

מיכאל ביטון: ציוד תומך לחימה

שי הלחמי: בהחלט

שי הלחמי:  לשאלתך לגבי העניין הזה של המכרזים, בכל זמן נתון יש לנו מכרזי טקסטיל, יש לנו מכרז אב לטקסטיל שממנו אנחנו עושים תיחורים לספקים, לכל פריט שאנחנו רוצים לאפיין, כל מוצר שאנחנו רוצים לאפיין, אנחנו מפרסמים מכרז

מיכאל ביטון: יש זכיין שזוכה כללית ואחרי זה הוא מקבל הזמנות ספציפיות?      

שי הלחמי: לא, זה לא זכיין כללית

שי הלחמי:  שוב, זה תלוי מאוד בסוג המכרז, במכרזים של מדים למשל אז המכרז הוא פומבי וכולם יכולים להשתתף בו ולהתמודד במכרז הזה, כאשר ההעדפה עדיין קיימת, של 50% העדפה לעומת המחיר של יבואנים מחו"ל, אבל יש גם מכרז שהוא גנרי, הוא נקרא מאגר ספקים מחו"ל, שבאמצעותו יכולים להתמודד מאגר של ספקים שנקבעו זוכים במכרז הזה

שי הלחמי:  כשאנחנו רוצים לאפיין משהו

קריאה: במדים יצרנים ישראלים לא זוכים

שי הלחמי: לצערנו הרב ההפרשים הם כאלה ש - - -     

קריאה: לא, אבל גם במאגר הגנרי הזה אנחנו לא מצליחים להיכלל

קריאה:  אני בן 43, אני בתעשייה הזאת מגיל ארבע ואני לא מצליח להיכלל אצלכם במאגר

קריאה:  אני ביקרתי אצלכם לא מעט פעמים

מיכאל ביטון: הלחמי, אומרים שהמדים האלה עליכם זה לא בארץ

שי הלחמי: לא בארץ

מיכאל ביטון: הרבה שנים זה לא בארץ? היה בארץ?      

חיים אמיתי: היה בארץ

חיים אמיתי:  אנחנו עבדנו שנים, אני בתפקידיי הקודמים הייתי סגן ראש מדור ציוד והתעסקתי בנושא של הטקסטיל, היינו מייצרים בקרית שמונה, היינו מייצרים בכל המתפרות בארץ, בבית ג'אן, במקט, קורנשטיין

חיים אמיתי:  זה בעקבות אגב חוק הטקסטיל הביטחוני

חיים אמיתי:  בשנים האחרונות, לצערי אני אומר, ההפרשים בין המחירים שמציעים יבואנים, בעיקר מהמזרח, לעומת המחירים בארץ לא מאפשרים התמודדות

מיכאל ביטון: מה שהם עושים, השיטה של האומדן, אומדן עלות בארץ וחריגה מהאומדן

שי הלחמי: לא, אנחנו לא עובדים עם זה

שי הלחמי:  אנחנו עובדים על פי העדפה של 50%

מיכאל ביטון: למה אי אפשר לעשות את זה?      

שי הלחמי: לא אמרתי שאי אפשר, אמרתי לפי מה אנחנו עובדים

קריאה: אפשר וצריך

מיכאל ביטון: אני מבקש שתבדקו את זה

מיכאל ביטון:  אתה מוביל את התחום הזה אצלכם?      

שי הלחמי: אני מתעסק בעולם של הרכש עם התחום הזה

מיכאל ביטון: תעשה פגישה עם ראש מנה"ר, תראה את שיטת העבודה הזאת

שי הלחמי: מנה"ר זה תקנות רכש שונות מאשר חוק חובת המכרזים, אנחנו לא עובדים לפי תקנות של משרד הביטחון

מיכאל ביטון: אבל החוק שנחקק, הוראת השעה מאפשרת לך לחרוג מהכללים

שי הלחמי: אני לא מכיר את התקנות שלהם, אני צריך לשבת וללמוד

מיכאל ביטון: תשבו

דניאל הרשקוביץ: זאת אותה תקנה

מיכאל ביטון: חברים, אל תעזרו לי

מיכאל ביטון:  תאמינו לי, אני ניהלתי איזה אלף ישיבות ועדת כלכלה

מיכאל ביטון:  זה לא נראה כמו שולחן של ועדת כלכלה, אבל אני מגיע למה שאני רוצה והנושא הזה הוא מחוץ לדיון היום, גם לזה נגיע

מיכאל ביטון:  אני מבקש ממך, כסיכום של הישיבה, לשבת עם ראש מנה"ר וצוותו ולראות את צורת העבודה שלהם מול המתפרות

מיכאל ביטון:  לפעמים החשש משינוי הוא גדול, אפילו לקחת פריט אחד או דגם אחד או פיילוט אחד ולראות אם אפשר להחזיר חלק מהמדים שלכם לייצור בארץ

מיכאל ביטון:  אחרי שתבדוק את כל הבעיות של נהלים וחוקים

מיכאל ביטון:       אם תחזור לוועדה ותגיד שהחוק מאפשר לו לעשות את זה ולך הוא לא מאפשר לעשות את זה אנחנו נשנה את החוק ונתקן מה שצריך כדי שגם לך זה יהיה אפשרי

מיכאל ביטון:  בשלב ראשון, מתוך רצון טוב, לשבת עם ראש מנה"ר וצוותו, צוות מול צוות, ללמוד את השיטה ולבדוק פיילוט של ייצור מדים של המשטרה בארץ

מיכאל ביטון:       אבל לעצם העניין שהתכנסנו היום, ההמלצה שלכם יצאה ואני מחכה להעתק בווטסאפ, לקבל אותה

שי הלחמי: כן

מיכאל ביטון: משרד הכלכלה

בן ארויה: התפקיד שלנו לקדם תוצרת הארץ, לתמוך בתעשייה הישראלית, מכל הסיבות הנכונות, תעסוקה, חשיבות שמירה של מפעלים בארץ

בן ארויה:  במסגרת הכוללת הזאת אנחנו מקדמים את המימוש של תקנות העדפת תוצרת הארץ והתקנות הכלליות ובתוכן גם את התקנה הספציפית הזאת של הטקסטיל הביטחוני

בן ארויה:       אנחנו יזמנו למעשה את הדחיפה של אישור החידוש של הוראת השעה כבר לפני שלוש שנים, ביקשנו שהיא תוארך בחמש שנים, לצערנו היא הוארכה רק בשלוש שנים ובשנתיים נוספות, עכשיו בעצם, בצו של שר האוצר ואישור ועדת חוקה

בן ארויה:  הגענו עד הלום ואנחנו רוצים לראות שזה יקרה

מיכאל ביטון: הוצאתם מכתב כתוב של משרד הכלכלה, של שר הכלכלה, לאוצר שמבקש ממנו לחדש את הוראת השעה הזאת?      

בן ארויה: מכתב מטעמנו יצא מקצועית, לצערי השר עדיין לא הוציא

בן ארויה:  על פי הידוע לי

מיכאל ביטון: אפשר לוודא שהשר יוציא מכתב כזה?      

בן ארויה: אנחנו כל הזמן בודקים ואנחנו נוודא - - -     

מיכאל ביטון: אני אדבר איתו בדרך, אבל בצינורות המקצועיים שלכם תעלו את זה למעלה ותבקשו ממנו

מיכאל ביטון:  אנחנו מיודדים, תגידי לו שמיכאל ביקש וזה חשוב

בן ארויה: הלשכה שלו מודעת לזה ואנחנו נעקוב אחרי זה עוד הפעם

מיכאל ביטון: יש פה עוד נציגי משרדי ממשלה? אוקיי

מיכאל ביטון:  התאחדות התעשיינים, מה רציתם להוסיף?      

דניאל הרשקוביץ: מה שרציתי לחדד זה את ההבדל בין משרד הביטחון למשרד לביטחון פנים

דניאל הרשקוביץ:  כמו שהבנת, משרד הביטחון מחויב להעדפה מלאה לרכש מקומי במידה שיש יצרנים מקומיים, בעצם לא נפתחו בכלל מעטפות של יבואנים, לעומת המשרד לביטחון לאומי ששם יש העדפה רק עד 50% במחיר

מיכאל ביטון: השאלה אם זה נובע מחוק או משיטת עבודה?      

דניאל הרשקוביץ: זה החוק

מיכאל ביטון: חוק שחל רק על משרד הביטחון ולא על ביטחון לאומי? את זה אנחנו נבדוק

מיכאל ביטון:  אם לא, אז לשנות את החוק הזה כדי שיאפשר להם לפעול בשיטה הזאת

דניאל הרשקוביץ: אנחנו נשמח

מיכאל ביטון: בעלי מתפרות, רוצים להוסיף משפט?      

קריאה: עם רצון טוב אין בעיה

ראיד שנאן: מיכאל, אני אתייחס בשם השייח'

מיכאל ביטון: בבקשה

מיכאל ביטון:  אולי נלך אליו, אבל אתה תתייחס לפרוטוקול

ראיד שנאן: צוהריים טובים

ראיד שנאן:  יש לנו כבר 72 שעות ברצף מנקודת המבט של הימים האחרונים ואני מקווה שיש עדיין שפויים במדינה הזאת, כמו הוועדה, שהגיעה לבקר פה

ראיד שנאן:  אני אגיד ברמת המקרו, היחסים בין העדה למדינה על סף תהום ולפעמים הדברים הקטנים הללו, כמו העובדות, שזה אימהות והסבתות והבחורות הצעירות שלא מוצאות עבודה בחוץ, יכולים להחזיק את הגשר הזה

ראיד שנאן:       כשאתה מחבר את זה, זה עבודה בצפון והגליל, לחזק את הגליל, זה צו השעה, לא רק איך לשמר ולהאריך את התקנה, אלא איך לעשות כדי להכפיל ולהרחיב את העבודות בצפון

ראיד שנאן:  אני הייתי רוצה, דיני מכרזים, לא מעניין אותי, אני עורך דין במקצועי, אני מבין את כל השטויות של המשפטנים, אבל יש חשיבה מחוץ למערכת, זו חשיבה איך המדינה תוכל לבוא בהוראת שעה, לא רק לפטור ממכרז ו-20% והדברים האלה, אלא להגדיר את היישובים האלה בגליל, אם אנחנו רוצים לחזק את הגליל תחזק את היישובים הדרוזים

ראיד שנאן:  אם הנשים הללו לא עובדות פה אין להן איפה לעבוד

ראיד שנאן:  אל תצפה ממנה, כי זה נשים דתיות, לפעמים הן לא מסיימות כיתה י"ב, עניין של תרבות ומסורת, אין להן מקום אחר, זה או המאפייה או המקום הזה

ראיד שנאן:       מה היתרון של הנשים הדרוזיות? הן מחוננות בטירוף, אורח החיים והקשיים בחיים הביאו אותן למקום הזה, אז מה היתרון של המעסיקים? אני לא איש עסקים, אבל אני יכול לתאר לעצמי, יש פה התמדה, יציבות

ראיד שנאן:  קח את שוק האבטחה בישראל, מתחלפים כל שני וחמישי, אבל אם אתה מחזק את התעשייה הזאת הנשים הללו יכולות לעבוד חמש ועשר ו-15 שנה

ראיד שנאן:  אין לך בשום מקום אחר בארץ את היתרון הזה

ראיד שנאן:  אנחנו רואים את זה

ראיד שנאן:       מסירות אין קץ

ראיד שנאן:  זה הבית שלהן

ראיד שנאן:  היינו בבית ג'אן, ביקרתם לכל הארץ, בתפן, במתפרה בירקא, זה הבית שלהן

ראיד שנאן:  צריך לחשוב איך אנחנו כמדינה, ואני מרשה לעצמי להגיד אנחנו כמדינה, אנחנו עדיין ביחד, נעשה את הדבר הזה

ראיד שנאן:  זה קריטי, בגלל זה השייח' מעורב באופן אישי

ראיד שנאן:  הוא כתב מכתב לשר האוצר, ישב עם שר האוצר בעניין ואם צריך עוד מעורבות של השייח' מול כל דרג נשמח מאוד

מיכאל ביטון: נעשה את זה

מיכאל ביטון:  קודם כל תודה לך

ראדי נג'ם: מילה בשם ראשי הרשויות

ראדי נג'ם:  אני ראש מועצת בית ג'אן, אני נציג של ראשי הרשויות פה, הסתובבתי ושמעתי ואני מרגיש את זה גם בבית ג'אן

ראדי נג'ם:  לא צריך להרחיק לכת, זה הפרנסה היחידה

ראדי נג'ם:  ברוב היישובים אין אזורי תעסוקה ותעשייה ואנשים רוצים להמשיך להתפרנס בכבוד ולעבוד בכבוד

ראדי נג'ם:  אם לוקחים את הפרנסה הזאת אז יש משבר

ראדי נג'ם:  אז ישלמו להם אבטלה, אנשים לא רוצים, אנשים רוצים לחיות ככה

ראדי נג'ם:       קחו את זה בחשבון לאור מה שיש מסביב, אני לא רוצה לחזור על מה שאמר ראיד, יש דברים, ואמרתי לפני זה, תחושה שליוותה אותי בתור ראש רשות

ראדי נג'ם:  רק דוגמה קטנה, ביקרתי בבית ג'אן, זה היה גם בקורונה, ודיברתי עם כל הבנות, מישהי עמדה, הפנתה אליי פנייה ואמרה לי: תשמע, אני פה מאז שהבאתי את הילד בקרטון פה, היום הוא סגן אלוף ואני רואה את הילדים שלו, תנו לנו להמשיך לחיות ולהתפרנס בכבוד

ראדי נג'ם:  אני לא יודע כל אחד מה הרגש שלו, אני מאוד התרגשתי מזה

ראדי נג'ם:       חבר'ה, אם לא נעשה ביחד, כן להמשיך, הכסף חשוב, אבל שמענו, גם כלכלה כחול לבן, איפה הסיסמה? איפה לעודד? אז מישהו ישפה במשהו, איזה דלתא מסוימת, והמפעלים האלה ימשיכו לעבוד

ראדי נג'ם:  זה בין 4,000 ל-4,500 עובדות בכל המתפרות

ראדי נג'ם:  זה יישוב

ראדי נג'ם:  דרך אגב זה בגודל של יישוב

ראיד שנאן: ואפשר להגדיל את זה בקלות

ראדי נג'ם: ולא רק זה, לפעמים אתה נתקל באימהות חד הוריות, היא מפרנסת יחידה ואין עוד מקורות פרנסה

מיכאל ביטון: תודה

מיכאל ביטון:  חברי הכנסת, חבר הכנסת לשעבר ונסכם

מיכאל ביטון:  טטיאנה, בבקשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  שתי מילים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מדינה חזקה כשהאזרחים חזקים והכלכלה חזקה, כשאזרחים יודעים לנהל את הכלכלה בחוכמה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לנהל כלכלה בחוכמה זה לא לחפש רכש זול, אלא לעשות רכש בפנים, בתוך המדינה, כחול לבן זה מיזם ענק, וצריך לדאוג למכרזים ולחיים כדי שהתעשיינים יוכלו לרכוש אחד מהשני ולחזק את הכלכלה מבפנים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לא להיות תלויים גם ממקורות חוץ, מקניות ורכש בחוץ, אלא לחזק את התעשיינים ואנשי העסקים כאן בתוך המדינה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      מה ששמענו על העדה הדרוזית, שזה מקור פרנסה כמעט עיקרי לנשים בגליל, מאוד חשוב לדאוג לזה כי הנשים זה העתיד, הן מביאות ילדים, ככה הן גם ישקיעו בילדים שלהם ויוכלו להשקיע בילדים שלהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אוכלוסייה חזקה מחזקת את כל האזור והאזור יחזק את המדינה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       אנחנו גם נעשה את המקסימום

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה ליושב ראש הוועדה מיכאל ביטון, אין עליו, הוא בולדוזר שיודע - - -     

מיכאל ביטון: טטיאנה איתי תמיד, נגב גליל זה בלב שלה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני גם תושבת הגליל, אני גרה בכרמיאל והרבה מבקרת באזור

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אז אני מאחלת בהצלחה, אנחנו איתכם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מחר אנחנו משיקים את שדולת הגליל בכנסת, מזמינים שרים ויושבי ראש ועדות אז יהיה לכם נציג, גם מיכאל וגם ראש מועצת בית ג'אן, תוכלו להעביר אלינו ואנחנו נמשיך לטפל ולייצג אתכם קודם כל

מיכאל ביטון: תודה, טטיאנה

מיכאל ביטון:  מופיד, חבר הכנסת לשעבר, חבר ושותף

מופיד מרעי: קצר

מופיד מרעי:  מה שיש צריך לשמר ולחזק

מופיד מרעי:  צריך להמשיך ולהכניס עוד בתי עסק ואין בעיה גם שיהיו מתפרות כי המקומות קיימים

מופיד מרעי:  דיברתי קודם על מבנים שהיו מתפרות והם כרגע סגורים וחלק מהם בכלל כמו פיל לבן, אז אפשר עוד להוסיף מתפרות

מופיד מרעי:  אני אומר את זה גם לכם, יש מקומות, אם צריך להוסיף מתפרות אפשר להוסיף, אפשר גם להגיע למקומות אחרים, מפעלי חיווט ודברים כאלה

מופיד מרעי:       תודה, מיכאל, על החשיבות שאתה נותן והחשיבה שלך על הפריפריה, לא רק הדרומית, על זה אני מעיד מקרוב

מופיד מרעי:  תמיד מיכאל דיבר על הנגב והגליל

מופיד מרעי:  אנחנו באותה מפלגה, ראש רשות מהצפון, אני, והוא ראש רשות

מופיד מרעי:  אנחנו מכירים אגב עוד כשהוא היה ראש רשות בירוחם

מופיד מרעי:  בכל מקרה אנחנו סומכים עליך ועל טטיאנה, תודה רבה לכם, המשך יבוא בהמשך

מיכאל ביטון: תודה רבה, מופיד

מיכאל ביטון:  אני רוצה לסכם

מיכאל ביטון:  ראשית אני מודה לחברת הכנסת שהצטרפת וראית את החשיבות, למופיד, לראדי ראש הרשות, לנציגי משרדי הממשלה שאתם פה, זאת אמירה, זה חשוב מאוד כל אחד בתחומו, והתאחדות התעשיינים שגם יזמה את הדיון, לבעלים של המקום ולכל בעלי המתפרות שנמצאים איתנו למנהלים ולעובדות המדהימות שראינו והיו גם כמה עובדים, לא רק עובדות

מיכאל ביטון:  פגשתי פה עובד מעכו, עובד פה הרבה שנים

מיכאל ביטון:  שאלתי אותו אם הוא שמח על המכונה של החיתוך, הוא אמר לי שהוא שמח לבוא לעבוד פה

מיכאל ביטון:  אז שיהיו לכם הרבה עובדים כאלה שמחים

מיכאל ביטון:       עכשיו לעצם העניין והמשימה

מיכאל ביטון:  אנחנו באנו לסיור דחוף, סיור חירום, כדי לוודא שהוראת השעה שמאפשרת העדפה של ייצור טקסטיל לכוחות הביטחון נשמרת

מיכאל ביטון:  ההוראה הזאת אמורה לפוג ביולי, שזה מחר, ולכן באנו לפה בדחיפות כמצב חירום ואנחנו מתכוונים להביא תוצאה שהוראת השעה הזאת מחודשת, לא פחות מזה

מיכאל ביטון:       דיברתי בשיחה מקדימה עם האוצר ונאמר לי מפורשות שהם רואים את הבקשה שלנו בחיוב ושהם עובדים נמרצות כדי להביא לוועדת חוקה את הארכת הוראת השעה בזמן הקרוב

מיכאל ביטון:  מהסיבה הזאת גם שחררתי אותם מהסיור, כי הרוח שיצאה מהאוצר היא רוח חיובית, אבל אנחנו לא קונים מילים, אלא תוצאות, והוועדה תעקוב בימים הקרובים מול האוצר על קידום תיקון הוראת השעה והארכתה בוועדת חוקה

מיכאל ביטון:  אולי עדיף שזה מה שיעשו בוועדת חוקה בימים האלה ולא דברים אחרים, כי זה מה שהאזרחים רוצים, שנדאג לפרטים ולאזרחים

מיכאל ביטון:       לגבי משרדי הממשלה השונים, אנחנו מקבלים את ההמלצה של משרד הביטחון שניתנה מפורשות כבר לאוצר ושיטת העבודה ידועה ואפקטיבית ומעריכים גם את צוות משרד הביטחון, דברים כאלה לא מגיעים רק מאנשי מקצוע אלא משר הביטחון שמבין את זה, גלנט, ואייל זמיר שהיה סגן רמטכ"ל, ואנחנו מוקירים את הפעולה הנמרצת שלהם לחדש את הוראת השעה

מיכאל ביטון:       אנחנו דורשים מהמשרד לביטחון לאומי להציג לנו את ההמלצה שלו לחידוש הוראת השעה ואם היא קיימת להציג לנו אותה ממש עד סוף הדיון הזה ודורשים מהשר בן גביר ללמוד מגלנט ולעשות את זה מיידית, כדי לא לאבד זמן

מיכאל ביטון:  האוצר רוצה להסתמך על ההמלצה הזאת כדי להוציא תוצאה

מיכאל ביטון:  אנשי המקצוע כאן מצד הביטחון הלאומי הביעו תמיכה וראייה חיובית של הנושא, אני רוצה לברך על המוגמר ולראות מסמך כתוב של לשכת השר שפונה לשר האוצר ומחדשת את הוראת השעה הזו

מיכאל ביטון:       הלחמי, אני גם רוצה שייבחן קשר בין משרד הביטחון הלאומי לבחינת צורת העבודה והנגזרות מהחקיקה הקיימת

מיכאל ביטון:  למדנו פה שמשרד הביטחון יכול לתעדף באופן מוחלט את המערכת המקומית ואילו הביטחון הלאומי נדרש לתת הזדמנות גם ליבואנים

מיכאל ביטון:  צריך לבדוק האם זה נובע מנוהל או מחוק או משיטת עבודה

מיכאל ביטון:  אם זו שיטת עבודה ייפגש עם מנה"ר כדי ללמוד שיטה אחרת ולבחון אותה בפיילוט אחד, לראות שתקבלו שירות טוב ממתפרה אחת על מוצר אחד

מיכאל ביטון:       אם תחזרו אלינו ותגידו שהחוק פועל לטובת משרד הביטחון ומקשה על הביטחון הלאומי לפעול כמו משרד הביטחון אנחנו ניכנס לחוק ונתקן אותו

מיכאל ביטון:  אני אצטרך את התשובה הזאת תוך חודש, משם נעבוד בוועדה אחרי הפגרה כדי לעשות תיקון חקיקה שתומך בשיטת העבודה שמתעדפת באופן מוחלט את התוצרת המקומית על פני כל יבואן

מיכאל ביטון:  דבר כזה הוא ממש לביטחון ישראל, שהמדינה הזאת יודעת לספק את צרכיה הביטחוניים ללא תלות באף אחד

מיכאל ביטון:  הדבר הזה הוא ביטחון ישראל וחוסן לאומי וביטחון אזרחי והדרוזים הם שותפים שלנו, ונמאס להם שאומרים להם ברית חיים וברית ואגדות, הם רוצים תוצאות, לא רוצים מילים

מיכאל ביטון:  אחת התוצאות זה לשמור פה על הפרנסה של כ-5,000 עובדים בעולם הטקסטיל, פרנסה שיכולה לגדול גם ולייצר פה יציבות

מיכאל ביטון:       אז אני מצפה מהמשרד לביטחון לאומי לבהירות הזאת ולמכתב הזה של ההמלצה לאוצר

מיכאל ביטון:  אם הוא קיים תביאו לנו אותו עכשיו ונברך על המוגמר

מיכאל ביטון:       משרד הכלכלה, אני מבקש מאנשי המקצוע לפנות למנכ"ל ולשר, ברקת הוא חבר ואני גם אדבר איתו בסוף הפגישה הזאת, שיוציא המלצה בעצמו לשר האוצר, כי הרוח ממשרדי הממשלה חשובה לאוצר

מיכאל ביטון:  כשהוא מוציא את החידוש הוא מתבסס על המלצות מקצועיות ואם המשרדים תומכים זה מאיץ אותו לחדש את הוראת השעה

מיכאל ביטון:       אנחנו נעשה מעקב על הוראת השעה בשבוע-שבועיים הקרובים ואם יידרש יהיה דיון חירום אצלנו

מיכאל ביטון:  אם זה ייפתר נוציא מילים לטובות לכל השרים, אם זה לא ייפתר יהיה אצלי בוועדה תוך שבוע-שבועיים דיון חירום על הוראת השעה הזאת

מיכאל ביטון:       שאר הדברים שדיברנו, בחינה ארוכת טווח של שותפות מוגברת בין הביטחון הלאומי והביטחון ושיטות עבודה שמגדילים גם ייצור של מדים של ביטחון לאומי בארץ וכל פוטנציאל של הגדלת ייצור, זה אפשר לעשות בטווח הארוך

מיכאל ביטון:  זה ייקח קצת יותר זמן

מיכאל ביטון:       אני מודה לכולם ונועל את הדיון הזה