ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 90, 2023-07-13 00:00

ישראל אייכלר: שלום וברוכים הבאים לישיבה, אני לא זוכר מה מספרה, בהצעת חוק הנכים אבל כל שעה שאנחנו יושבים שווה כדי לקדם את הנושא הזה

ישראל אייכלר:  אני מעריך את זה שהגעתם ביום חמישי

ישראל אייכלר:  בדרך כלל חברי כנסת בימי חמישי לא מגיעים אבל אנשי הצוות שלי עובדים גם בימי חמישי כדי להכין את כל השבוע

ישראל אייכלר:  הפסקנו הכול והקדשנו שלוש שעות לדיון שנקיים היום

ישראל אייכלר:      תודה רבה לחברת הכנסת צגה מלקו שהגיעה לדיון ביום חמישי אחר הצהריים

ישראל אייכלר:  כל הכבוד

ישראל אייכלר:      היעילות והאיכות של שלוש השעות שהקדשנו לדיון תלויות בכם

ישראל אייכלר:  אם אנחנו נוכל להתקדם עניינית, סעיף אחר סעיף ולדון בכל הבעיות שיועלו – הרווח הוא של כולנו

ישראל אייכלר:  אם יהיו הפרעות – שרפנו את הזמן ולא יהיה כלום

ישראל אייכלר:  אני סומך עליכם - כי אני כבר מכיר את רוב האנשים כאן – שאתם תדעו למקד את הדברים

ישראל אייכלר:  אני מאוד מאוד מקווה שתשמרו על הכבוד האחד של השני כפי שהיה בישיבות האחרונות

ישראל אייכלר:  אני שואף בעזרת השם – בדרך כלל בחיים הפוליטיים אתה לא יכול לדעת אף פעם שום דבר – ביום שלישי לסיים

ישראל אייכלר:  לכן אנחנו לא נחסוך בזמן

ישראל אייכלר:  אם נצטרך הפסקה באמצע הדיון כי בני אדם הם בסך הכול בני אדם, נעשה הפסקה

ישראל אייכלר:  קיבלתי ממנהלת הוועדה ידיעה ששימחה אותי

ישראל אייכלר:  עשיתי הפסקה של חצי שעה בפעם הקודמת

ישראל אייכלר:  חשבתי שאני צריך את ההפסקה הזאת אבל היא אמרה לי שהאנשים שהשתתפו, הגם שהיו מאוד מאוד חמים, אמרו לה תודה על ההפסקה, יצאנו, אכלנו, שתינו, נרגענו והיה הרבה יותר טוב

ישראל אייכלר:  לכן גם הפעם נעשה הפסקה באמצע

ישראל אייכלר:      אני פותח את הדיון

ישראל אייכלר:  אנחנו בסימן ב', זכאות נוספת לדיור

יעל סלנט: כן

יעל סלנט:  סעיף 9יג

יעל סלנט:  אחרי הדיון הקודם הכנסנו כמה תיקונים קטנים ונסב את תשומת ליבכם

יעל סלנט:  נתחיל בעמוד 13 אבל כאמור בדיון הקודם היו כמה עניינים שתיקנו בנוסח ורצינו לעדכן את הוועדה

יעל סלנט:      דבר ראשון, בעמוד 4

יעל סלנט:  אם אתם זוכרים, במהלך הדיון שעבר נשאלה השאלה למה הסיוע בשכר דירה לנכה 100 פלוס, דרגת נכות מיוחדת, לא ניתן לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת

יעל סלנט:  בעקבות הערת הוועדה, משרד הביטחון החליט לאפשר סיוע בשכר דירה לתקופה נוספת לנכים שהם 100 פלוס אם הם לומדים

ישראל אייכלר: גם להם

יעל סלנט: כן

יעל סלנט:  הם יקבלו מכוח סעיף 9ג את שכר הדירה שמקבל מי שזכאי

יעל סלנט:  מכוח סעיף 9ד, קודם הם הוחרגו לגמרי ועכשיו נציג את השינוי

יעל סלנט:      "נכה מחוסר דיור שדרגת נכותו 50 אחוזים לפחות" – נוריד את הסייג האומר למעט נכה בעל דרגת נכות מיוחדת, את סעיף 10(א) הקראנו בדיון הקודם ונעבור לעמוד 5 סעיף קטן (ג) שמפרט את ההסדר לגבי נכה שהוא 100 פלוס והוא לומד, שאומר:     (ג)	על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), נכה בעל דרגת נכות מיוחדת השוכר דירה בתקופת לימודיו, זכאי לקבל סיוע כאמור בסעיף 19(ג) לתקופה הקבועה בסעיף 9ג(ג) ונוסף על כך סיוע בסכום מירבי של 1,325 שקלים חדשים לחודש, בעד תקופה נוספת שלא תעלה על ארבע שנים או על התקופה שבעדה הוא זכאי לסיוע בהתאם להוראות לפי סעיף 45(א)(1) או (2), לפי המאוחר, ובלבד שהוא עדיין לומד

ערן יוסף: אני אסביר

ערן יוסף:  בתוך שש השנים שהוא זכאי לסכום הגבוה כ-100 פלוס, לא יפסיקו לו את הסכום כי הוא לומד

ערן יוסף:  הוא יקבל את הסכום הגבוה

ערן יוסף:  היה והוא ממשיך ללמוד מעבר לשש השנים, על התקופה הנוספת של הלימודים הוא יוכל לקבל את הסכום המצומצם יותר כמו שאר הנכים, , 1,325 שקלים עד לתום ארבע שנים או סיום לימודיו

ישראל אייכלר: זאת אומרת, עשר שנים לימוד

ערן יוסף: לא

ערן יוסף:  אלה עשר שנות שכר דירה

ישראל אייכלר: אני מדבר על עשר שנות לימוד

ערן יוסף: שש שנים הוא יכול לגור בלי ללמוד, בלי קשר ללימודים

ערן יוסף:  אם הלימודים יתחילו תוך כדי, זה נמנה, ואם יתחילו אחרי, זה בנוסף

יעל סלנט:  אנחנו בעצם אומרים שהוא יקבל את הסיוע הגבוה לשש שנים כל עוד הוא בתקופת הלימודים כפי שהיא בתקנות

ערן יוסף: נכון

יעל סלנט: אבל זאת בעצם לא תקופה שהיא פעם אחת? היא יכולה להיות פעמיים?     

ערן יוסף: לא

ערן יוסף:  התקופה היא פעם אחת

ערן יוסף:  בעיקרון זה פעם אחת

ערן יוסף:  יש סיטואציות מיוחדות בתקנות שזה יותר ובגלל זה יש את ההפניה לפי המאוחר

אברהם ביטון: אם מישהו לומד ללימודים לתואר איקס והלימודים אמורים להיות שלוש שנים אבל בגלל שהוא במצב מיוחד, הלימודים נמשכים ואורכים יותר זמן

ערן יוסף: זה בדיוק מה שאמרתי

ערן יוסף:  אנחנו קבענו כאן סכום של ארבע שנים או מה שקבוע בתקנות

ערן יוסף:  התקנות מתייחסות לכל המצבים המיוחדים ומאפשרות תקופה יותר ארוכה

ערן יוסף:  לכן זה לפי המאוחר, או ארבע או יותר, לפי מה שקבוע בתקנות

יעל סלנט: זאת אומרת שהוא יכול לקבל את ארבע השנים הנוספות האלה גם אם לא מתקיימות בו הוראות של התקנות

יעל סלנט:  זה לא מחודד עד הסוף

ערן יוסף: או ארבע או התקנות לפי המאוחר

יעל סלנט: בעמוד 4 תיקנו פגיעת ראש לפגימת כך כי כך זה חוזר החוק

יעל סלנט:  זה עניין של האחדה

יעל סלנט:      התיקון הבא הוא בעמוד 9, סיוע בשיפוץ דירה

ערן יוסף: בעמוד 6 איחדנו את הטבלה ופיצלנו אותה מחדש

יעל סלנט: נכון

ערן יוסף: בסעיף 9ה בטעות איחדנו שתי שורות

יעל סלנט: נכון

ישראל אייכלר: תקריא את זה, כדי שיהיה ברור

ערן יוסף: אני אגיד רק בקצרה שאנחנו נותנים לכולם את הסכום הגבוה

יעל סלנט: בנוסח שהיה בדיון הקודם זה דווקא היה בסדר אבל תוך כדי הדיון בוועדה הובהר שהקבוצה של ה-35 עד 49 בשל פגימה בגפיים תחתונות, פגימת ראש או פגימה נפשית, הפרעת בתר חבלתית, אמורה לקבל סכום נמוך יותר

יעל סלנט:  זה מה שסוכם אבל בעקבות ההערה של משרד הביטחון, כל הקבוצה הזאת שאמרנו יחד עם הקבוצה של 50 עד 89 אחוזים, יקבלו כולם 159,250 אלף שקל במענק

ישראל אייכלר: זה השינוי היחיד

יעל סלנט: כן

ישראל אייכלר: בסדר

ישראל אייכלר:  חשבתי שצריך להקריא שוב את כל הטבלה

יעל סלנט: לא

יעל סלנט:  עכשיו אנחנו בעמוד 9, סעיף 9ח, סיוע בשיפוץ דירה

יעל סלנט:  משרד הביטחון ביקש לתקן את הסכום, את ה-127,219 שקלים שניתנים כסיוע בשיפוץ דירה לנכים מ-20 עד 100 אחוזי נכות, לסכום שהוא הרבה יותר גבוה – 223,008 שקלים

ישראל אייכלר: זאת אומרת, 100,000 שקלים יותר

יעל סלנט: כן

יעל סלנט:       התיקון הבא הוא בעמוד 10, סעיף 9ט(ב)

יעל סלנט:  "על אף האמור בסעיף קטן (א), חל פירוד בין הנכה לאשתו" והיה כתוב "ו כלל זה אישה הגרה יחד עם הנכה והידועה בציבור כאשתו"

יעל סלנט:  משרד הביטחון הסב את תשומת ליבנו לכך שכדאי למחוק את זה מכיוון שממילא בסעיף ההגדרות, בהגדרת בן משפחה, אישה היא גם אישה שגרה יחד עם הנכה וידועה בציבור כאשתו

יעל סלנט:  לכן נראה שזה מיותר וגם הבהרתם שכמובן כך זה גם אם זה הפוך - אם זאת נכה שנפרדת מבן זוגה, הסעיף הזה יחול גם עליה למרות שהנוסח כאן הוא בלשון נקבה

יעל סלנט:      אנחנו מגיעים לחלק בו הפסקנו בפעם שעברה

קובי זכאי: אם אפשר הערה לגבי סעיף שכבר עברתם

קובי זכאי:  ניסיתי להעיר אותה כשהייתי ב-זום אבל זה לא הסתייע

קובי זכאי:  אני מדבר על סעיף 9י

ישראל אייכלר: זה לא עכשיו, נכון? אתה יכול לומר את הדברים גם אחר כך

קובי זכאי: אני יכול להגיד את הדברים מתי שתיתן לי רשות דיבור

ישראל אייכלר: בדיוק

ישראל אייכלר:  אני רוצה להתקדם ובין פרק לפרק תזכיר לי שאנחנו צריכים לחזור לזה

ערן יוסף: לגבי סעיף 9י

ערן יוסף:  יש לנו שינוי לסכומים שאנחנו רוצים להכניס כאן, סכומים שעולים לעומת הסכומים הקבועים כרגע

ערן יוסף:  בסעיף 9י יש שני סכומים - ל-10 עד 49 אחוזים, הסכום המעודכן יהיה 43,005 שקלים

ערן יוסף:  הסכום השני, ל-50 אחוזים ומעלה, כל מה שרשום כאן, יהיה 54,067 שקלים

ערן יוסף:  במקום 30,567, הסכום יהיה 54,067 שקלים

קריאה: הלוואה או מענק?     

ערן יוסף: מענק

יעל סלנט: הסכום הראשון גדל אבל לא באותה פרופורציה

ערן יוסף: נכון

ערן יוסף:  אלה הסכומים המעודכנים

ערן יוסף:  מתואם עם האוצר

יעל סלנט: אולי תסבירו לנו את זה

ערן יוסף: הזכאות היום בהוראה היא הסכומים הנמוכים שקבועים כאן אבל קיימת סמכות לחרוג מהסכומים האלה

ערן יוסף:  העירו את תשומת ליבנו שכמעט ב-100 אחוזים המקרים משתמשים בסמכות החריגה הזאת והחלטנו לקבוע את זה ככלל

ישראל אייכלר: במקום שזה יהיה חריג, אתם קובעים את זה ככלל

ערן יוסף: בדיוק

יעל סלנט: בסדר

יעל סלנט:  זה לא היה באותה פרופורציה ולכן זה נראה משונה, אבל בסדר

יעל סלנט:      אנחנו בעמוד 13, סימן משנה ה': סיוע בשיכון בדירה בבעלות משרד הביטחון או בדירה ציבורית     לפני שאנחנו קוראים את הסימן, אתם רוצים להגיד כמה מילים מה זה הדבר הזה? מהי הזכאות הזאת ולמי היא ניתנת? כמה דירות כאלה יש?     

לימור לוריא: למשרד הביטחון יש סדר גודל של 110 דירות משרד

לימור לוריא:  יש ועדה שמתעדפת

לימור לוריא:  מקרים שבהם אנחנו מאפשרים לפצועי צה"ל לגור בדירת משרד עבור תשלום של סדר גודל של 100 שקלים בחודש לאנשים שנדרשים לפתרון הזה

לימור לוריא:  זה מעגן את הזכות

ערן יוסף: רוב מוחלט של הדירות האלה, אלה דירות שהתקבלו בעיזבון לטובת משרד הביטחון

ערן יוסף:  יש כ-100 כאלה וכל שנה מתקבלות עוד

קריאה: אין היום דירות

קריאה:  יש 100 שהן לא נותנים אותן

ערן יוסף: כולן מאוישות מן הסתם, לא? מאוכלסות

יעל סלנט: 9יג

יעל סלנט: 	סיוע בשיכון בדירה בבעלות משרד ביטחון או בדירה ציבורית     

יעל סלנט: יש היום דירות כאלה?     

ערן יוסף: כן

ערן יוסף:  מעט, אבל יש

קריאה: יש פנויות? הן לא פנויות

ערן יוסף: ברגע שדירה מתפנה, אנחנו פותחים את זה

ערן יוסף:  כיוון שאלה מעט דירות, זה קורה מעט

ישראל אייכלר: האפוטרופוס הכללי מעביר לכם?     

ערן יוסף: האפוטרופוס הכללי, דירות עיזבון

ערן יוסף:  כן

קריאה: כמה דירות כאלה יש?     

לימור לוריא: 110 דירות

קריאה: הדירות בפריסה ארצית?      

קריאה: כן, כן

יעל סלנט: שוכן נכה בדירה בבעלות משרד ביטחון כאמור בסעיף קטן (א), ינוכו מתגמולו או מזכאות נוספת שקיבל דמי שכירות חודשיים בסכום מרבי של 133 שקלים חדשים

יעל סלנט:  משרד הביטחון יהיה אחראי לביצוע התיקונים בדירה בהתאם להוראות שיקבע שר הביטחון

יעל סלנט:      אנחנו צריכים לומר שזה על אף האמור בסעיף 14?	 זה כאילו ניכוי מהתגמול או מזכאות נוספת

ערן יוסף: אני לא חושב

יעל סלנט: שם קבועים הכללים לניכוי מהתגמול

ערן יוסף: לא יודע

ערן יוסף:  נחשוב על זה

אליהו צמח: עוד הערה

אליהו צמח:  רצינו לדעת כמה המלצות ניתנו עד היום לחברה לדיור ציבורי

ישראל אייכלר: קיבלנו את המכתב שלך ואנחנו נדבר עם אגף השיקום בעניין הזה ואחר כך נדווח לך מה קורה עם זה

יעל סלנט: נפטר נכה ששוכן בדירה בבעלות משרד הביטחון לפי סעיף זה, יהיה בן משפחתו שהתגורר עימו כדירה ערב מותו זכאי להמשיך לגור בדירה כאמור 12 חודשים לכל היותר ממועד פטירתו ויחולו לעניין זה, בתקופה האמורה, הוראות סעיף קטן (ב) בשינויים המחויבים

יעל סלנט:      אלה דמי השכירות ואחר כך נראה בוועדת החריגים אפשרות לסטות מה-12 חודשים ולאפשר יותר

יעל סלנט: זה מענק שהוא לא לאיזושהי מטרה או משהו כזה?     

דורון נגרין: יש תיקונים בסכומים

ישראל אייכלר: מה התיקון כאן?     

דורון נגרין: מר אבוטבול שאל והסברתי שהכנסנו תיקונים מאז הדיון הקודם

ישראל אייכלר: עכשיו הסכום הוא 8,973

דורון נגרין: כן

יעל סלנט: אבל זה רק לנכה כזה ששוכן בדירה ציבורית

יעל סלנט:  מי ששוכן בדירה של משרד הביטחון לא מקבל את המענק?     

ערן יוסף: לא

ערן יוסף:  הרעיון הוא שבדירת משרד הביטחון אנחנו מבצעים את כל השיפוצים ואת כל ההכנה

ערן יוסף:  כאן הוא מקבל את הדירה עם איזשהו צורך בהשלמה והסכום הזה אמור לכסות את זה

ישראל אייכלר: אתם מתחזקים את הדירות האלה

קריאה: נכון

יעל סלנט: נכה המקבל סיוע לפי סעיף זה אינו זכאי לקבל, בעד התקופה שבה הוא מקבל סיוע כאמור, סיוע בשכר דירה לפי סעיפים 9ג או 9ד

יעל סלנט: סימן משנה ו': הוראות נוספות לעניין סיוע בדיור לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת     טיד

יעל סלנט: 	מענק לרכישת דירה לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת     

יעל סלנט: לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת בשל שיתוק בשתי גפיים תחתונות, שיתוק בארבע גפיים, פגימת ראש, קטיעת שתי גפיים תחתונות או קטיעת יד ורגל – 2

יעל סלנט: 947,056 שקלים חדשים בתוספת מס ערך מוסף, אם נדרש לפי חוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975 (בסעיף זה – חוק מס ערך מוסף)

ישראל אייכלר: כשאת אומרת פגימת ראש, זה כולל את - - -     

דורון נגרין: אלה רק דרגות נכות מיוחדת

דורון נגרין:  רק 100 פלוס

יעקב סער סעדה: למה לא קובעים דרגת נכות מיוחדת ל-PTSD חמורים לצורך העניין? לימור בעצמה אמרה ש-100 זה כבר בית משוגעים

יעקב סער סעדה:  75 לדוגמה, אלה מקרים מיוחדים

קריאה: אין דבר כזה

יעקב סער סעדה: ב-75 הוא גם לא מתפקד

יעקב סער סעדה:  צריך לתת הגדרה של מיוחד

קריאה: אתם צריכים לעזור לנו קודם לכן, לפני שאנחנו מגיעים ל-100

ישראל אייכלר: זה משהו אחר

ישראל אייכלר:  אנחנו מדברים על מי שכן הגיע ל-100

יעקב סער סעדה: אם מישהו הגיע, הוא לא כל הזמן סגור

יעקב סער סעדה:  הוא לא סגור 24/7 אלא מדי פעם הוא בחוץ

יעקב סער סעדה:  צריך שיהיה היכן לשכן אותו

שפרה שחר: ואם יש לו משפחה? אבל אם הנכה מאושפז, יש לו משפחה

שפרה שחר:  יש לו אישה וילדים

שפרה שחר:  מה קורה איתם?     

ישראל אייכלר: תנו למשרד הביטחון להסביר

דורון נגרין: אני חושב שאנחנו סוטים מנושא הדיון

דורון נגרין:  אני חושב שכבר דיברנו על זה

דורון נגרין:  אנחנו עכשיו מדברים על נושא הדיור

דורון נגרין:  התקנות של קביעת דרגת 100 פלוס הן תקנות של שר הביטחון שלא קשורות לנושא הזה

דורון נגרין:  אלה עניינים רפואיים

דורון נגרין:  יחליט היושב ראש

קריאה: זה כן קשור לנושא הזה

קריאה:  צריך לדון על ה-PTSD בנפרד מה-100 פלוס

קריאה: לא הבנתי

קריאה:  לא קשורות לנושא הדיור?     

דורון נגרין: בסעיף הזה אנחנו קובעים את דרגת הנכות

שפרה שחר: אם הנכה מאושפז, מה קורה עם המשפחה שלו?      

קריאה: אתה לא יכול להגיד שכאן אתה קובע ש-PTSD שווה לערך 100 אחוזים

קריאה: זה לא קשור לדיון עכשיו

קריאה:  מה לא מובן?     

קריאה: למתי זה רלוונטי?     

ישראל אייכלר: הגברת לימור, הסעיף הזה נוגע גם ל-PTSD?     

לימור לוריא: לא

ישראל אייכלר: ה-PTSD הוא לא ב-100 פלוס?     

לימור לוריא: נכות מיוחדת, מתוך 60,000 נכי צה"ל, אדוני היושב ראש, יש קבוצה מצומצמת של 586 אנשים שנקבעה עבורם נכות מיוחדת

לימור לוריא:  נכות מיוחדת ניתנת לאנשים – או הלוגיקה שהייתה בזמנו – שצריכים התאמות מיוחדות בדיור

לימור לוריא:  למשל דירת קרקע כי הם צריכים להיכנס כשהם ישובים על כיסאות גלגלים

יעקב סער סעדה: גם לפוסט טראומתי יש צרכים מיוחדים בדיור

יעקב סער סעדה:  גם את הדירה של פוסט טראומתי צריך להתאים

ישראל אייכלר: לא להתפרץ

ישראל אייכלר:  למנהלת הוועדה יש רשימה של אנשים שביקשו רשות דיבור וכולם יקבלו אותה אבל לא יכול להיות שמי שיתפרץ יקבל את רשות הדיבור

ישראל אייכלר:  סהר למשל חיכה בדיון הקודם יותר משעה כשכולם התפרצו ובסוף נתנו לו את כל הזכות

ישראל אייכלר:  אני רוצה לתת לכולם את כל הזכות ולכן אני מבקש לא להתפרץ כי מי שמתפרץ כבר ניצל את זכות הדיבור שלו

לימור לוריא: אני אומרת שזה לא קשור לסעיף הזה

לימור לוריא:  ככלל יש כאן טענה האם אנשים שמתמודדים עם קושי נפשי יכולים להיכנס היום להגדרה של נכות מיוחדת

לימור לוריא:  במידה וזה יוחלט, ראשית, זה לא רלוונטי רק לדיור אלא זה רלוונטי למכלול הזכאויות

לימור לוריא:  כרגע אנחנו דנים בדיור

לימור לוריא:  כרגע העמדה של משרד הביטחון היא שאנחנו לא פותחים מחדש את ההגדרה של נכות מיוחדת

ישראל אייכלר: שאר דרגות הנכות, כן יש להם?     

קריאה: עד 100 אחוזים

לימור לוריא: לכולם יש דרגת נכות

ישראל אייכלר: והם זכאים לדיור כמו כל הפצועים?     

לימור לוריא: בהחלט

ישראל אייכלר: מה הנכות המיוחדת שונה?     

נדב וירש: שאני לא יכול להוכיח את הפציעה שלי לאף אחד מהם

נדב וירש:  לא יכול להוכיח לכם

קריאה: לא נכון

נדב וירש: לא להגיד לא קשור

נדב וירש:  חברים, אני מבקש

ישראל אייכלר: הגברת לימור, את ציירת מצב של אדם שיש לו מה שנקרא נכות מיוחדת, הוא צריך דירה בקומת קרקע, הוא יושב על כיסא גלגלים

ישראל אייכלר:  אני הבנתי שהוא גם צריך סיעוד במשך 24 שעות

ישראל אייכלר:  נכון?     

לימור לוריא: נכון

ישראל אייכלר: זאת אומרת, יש הגדרות ברורות

לימור לוריא: אנשים עם נכות עם נכות מאוד קשה

לימור לוריא:  לשאלתך, זה שונה מנכות נפשית שלשמחתנו יש אפשרויות להשתקם ויש אפשרויות לרגרסיה ולשיפור במצב הקיים

לימור לוריא:  כאן מדובר בנכות שהיא צמיתה

ישראל אייכלר: אדם שצריך ליווי במשך שמונה שעות ביום והוא כמעט במצב של אותו אדם שהוא נכה גפיים או פגוע ראש

ישראל אייכלר:  אין היתכנות שזה דומה?         

שפרה שחר: יש אנשים שלא יכולים לצאת מהבית

נדב וירש: כמו שאמרת, יש לך 540 אנשים עם 100 פלוס

נדב וירש:  זה לא דומה

ישראל אייכלר: זאת הייתה שאלה שאני שאלתי את משרד הביטחון

נדב וירש: תפסיקו להמציא מה שלא נמצא בספרות הרפואית

שפרה שחר: מה זאת אומרת? יש לך אנשים עם הלם קרב שלא יוצאים מהבית

ישראל אייכלר: רציתי לדעת האם יש אופציה של נכות מיוחדת במקרה הזה

ישראל אייכלר:  קיבלתי תשובה ממשרד הביטחון שאומר לא

ישראל אייכלר:  אנחנו נקיים על זה דיון אבל לא עכשיו כי עכשיו אנחנו בסעיף הדיור

נדב וירש: חבר'ה, תקשיבו

נדב וירש:  בואו נעשה הבהרה

נדב וירש:  אנחנו לא מסתכלים על אנשים עם כיסאות גלגלים כדי לראות מה הם מקבלים

נדב וירש:  100 אחוזים אנחנו לא מסתכלים

ישראל אייכלר: נדב, אנחנו מדברי על 100 אחוזים פלוס

נדב וירש: אני מדבר על ה-100 אחוזים פלוס

נדב וירש:  אנחנו לא מסתכלים על שום פגימה של מישהו אחר

נדב וירש:  מה ששלכם, שלכם

נדב וירש:  יחד עם זאת יש כאן נכים, ואני באמת מבקש מכם - - -     

ישראל אייכלר: של 100 אחוזים פלוס?     

נדב וירש: 100 אחוזים פלוס בהגדרה שלהם

נדב וירש:  הם 50 פלוס, 70 אחוזים, הולכים עם טיטולים, יוצא להם קקי כשהם הולכים ללימודים

נדב וירש:  תגידו, אני באמת שואל מה עוד אנחנו צריכים להוכיח שאנחנו חזרנו חיים אבל מתים מבפנים? מה עוד אנחנו יכולים להוכיח לכם? אני אגיד לכם את זה הכי פשוט שיש

אורן מוטולה: לא צריך להיות מאושפז במחלקה סגורה כדי להיות פוסט טראומתי קשה

אורן מוטולה:  יש המון פוסט טראומתים קשים שהם לא מאושפזים 24/7 וקשה להם ביום יום

נדב וירש: בסופו של דבר יש כאן נשים מאוד מאוד יקרות של הלומי קרב מאוד מאוד קשים שסובלים במשך הרבה מאוד שנים מהמערכת

נדב וירש:  אני לא בא בטענות

נדב וירש:  באמת, אני כבר לא יודע למי לבוא בטענות כי אנחנו כאן כבר שבועיים שלמים ובאים לתת את הלב שלנו למען ההגדרה האמיתית למען הלומי הקרב

נדב וירש:  זה בדיוק למה אני מדבר על הגדרה כי ברגע שיש לך הגדרה - - -     

ישראל אייכלר: ההגדרה נכנסה

שפרה שחר: לא

שפרה שחר:  היא לא נכנסה

שפרה שחר:  הייתה התנגדות להגדיר אותה

שפרה שחר:  אני מחזקת את נדב

שפרה שחר:  אני לא נגדו

ישראל אייכלר: אני רוצה לדייק

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית הקריאה הגדרה ברורה בעניין הזה שכוללת את כל הלומי הקרב

ישראל אייכלר:       לגבי נכות מיוחדת 100 פלוס, אתה אומר שצריך להכניס את האנשים האלה שתיארת כאותו אדם שהוא פגוע ראש וצריך סיעוד במשך 24 שעות ביממה והוא צריך דירת קרקע

ישראל אייכלר:  אתה רוצה להשוות את זה? תגיד שאתה רוצה להשוות את זה

נדב וירש: ראשית, כן

נדב וירש:  שנית, לגבי ההגדרה, ההגדרה לא באמת בוצעה עד הסוף

נדב וירש:  זאת לא הגדרה

נדב וירש:  זאת לא הגדרה שמשם יהיה לך סרגל שתוכל לבנות צרכים למעננו

נדב וירש:  אני יודע שאני הייתי בדיון הקודם על פעולות איבה ואני ממש מתנצל בפני שניכם שצעקתי כפי שצעקתי עליכם

נדב וירש:  באמת מתנצל מכל הלב

נדב וירש:  יחד עם זאת, אני יודע שהנגזרת הזאת - היא עשתה את העבודה שלה נאמנה, היא דאגה לאוכלוסייה שלה, הוא דאג ל-100 פלוס, ואני רוצה לדאוג להלומי הקרב

נדב וירש:  אני רוצה לדאוג להלומי הקרב

עידן קלימן: אני דאגתי ל-100 פלוסים? נדב, תחזור בך

עידן קלימן:  זה לא נכו

עידן קלימן:  תחזור בך ועכשיו

קריאה: יש אנשים שהם לא 24/7 במחלקות סגורות

עידן קלימן: תעצור את הדיון הזה עכשיו

עידן קלימן:  אתה עכשיו תוכיח את הטענה הזאת

עידן קלימן:  70 אחוזים מכלל הרפורמה מוקדשת ל-PTSD

עידן קלימן:  החברים של ה-100 פלוסים כועסים עלי כי לא הבאתי להם כלום ואתה יושב כאן ואומר הפוך

עידן קלימן:  תתחיל לגבות את הדברים שלך בנתונים

עידן קלימן:  מספיק עם ההצהרות האלה

ישראל אייכלר: אני מציע משהו שלדעתי כולכם תקבלו אותו

ישראל אייכלר:  צריך לעשות חשיבה מחודשת על המושג של נכה בנסיבות מיוחדות, דרגת נכות מיוחדת, האם יש מקרים - - -     

קריאה: מתי זה יקרה?     

ישראל אייכלר: אלה מקרים בודדים, נדב

ישראל אייכלר:  לא כל מי שלא מרגיש טוב יקבל דרגת נכות מיוחדת

נדב וירש: חד משמעית

ישראל אייכלר: נאמר שיש בסך הכול 500 אנשים

ישראל אייכלר:  תעשו חשיבה ואנחנו נשמע מכם בשבוע הבא

קריאה: זה לא מה שעשתה הוועדה? זה מה שעשה שרשבסקי

לימור לוריא: ועדת שרשבסקי דנה בזה ומצאה שאין מקום להכניס את האנשים את האנשים שמתמודדים עם PTSD לדרגת נכות מיוחדת

ישראל אייכלר: אין אף אחד כזה?     

לימור לוריא:  יש לנו היום, אם אני לא טועה, מספר אנשים מצומצם שכן נמצא בדרגת נכות מיוחדת כי מתלווה לנכות הנפשית גם נכות פיזית

שפרה שחר: אם הוועדה תעשה עבודה מספיק טובה, פתאום יהיו הרבה נכים כאלה

שפרה שחר: למה את לא חושבת שיש מקום להכניס למשל את הבן של אבי? תסבירי אחת ולתמיד למה את מתנגדת

ישראל אייכלר: מי שרוצה לצעוק, שיצא החוצה

ישראל אייכלר:  כאן לא צועקים

ישראל אייכלר:  גברת לימור, ביום ראשון בלי נדר, אם את יכולה להעלות את זה בכתב, בהתייעצות עם שרשבסקי ותעבירי לי הגדרה מי הוא האיש שזכה לדרגת נכות מיוחדת והוא חולה PTSD

קריאה: 60 ומשהו אנשים

ישראל אייכלר: כמה שיש

יעל סלנט: השאלה היא כמה 100 פלוסים יש שנלווית לפגיעה שלהם גם נכות PTSD

קובי זכאי: בין 60 ל-70

נדב וירש: מה קורה עם אלה שיש להם רק PTSD? 300 אנשים שנמצאים בסדנת גל ביום אשפוז

נדב וירש:  למה הם לא נמצאים?         

עידן קלימן: סדנת גל זה לא אשפוז

עידן קלימן:  אלה חבר'ה נהדרים שעושים אחלה פעילות

עידן קלימן:  הם לא מאושפזים

אדווה רמתי: עידן, בעלי לא נמצא בסדנת גל כי הוא לא יוצא מהבית

עידן קלימן: ה-100 פלוסים, כולם PTSD אלא שלא מגישים את זה

ישראל אייכלר: ברשותכם, אנחנו נמשיך עכשיו בדיון

ישראל אייכלר:  אני שאלתי את השאלה ואני אקבל את התשובה

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית לוועדה היא לא פונקציה לבוא אליה בטענה

ישראל אייכלר:  היא עושה את העבודה שלה

ישראל אייכלר:  את העניין הזה סיימנו עכשיו וביום ראשון אני אקבל תשובה

יעל סלנט: לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת שאינו מנוי בפסקה (1) – 2

יעל סלנט: 475,705 שקלים חדשים, בתוספת מס ערך מוסף, אם נדרש לפי חוק מס ערך מוסף

יעל סלנט:      למה בשני הסעיפים האלה יש את האלמנט של מס ערך מוסף?     

ישראל אייכלר: כשהוא קונה דירה, יש מס ערך מוסף

ערן יוסף: מדובר בסכומים מאוד גדולים שמגיעים כדי מחיר הדירה בחלק מהמצבים

ערן יוסף:  לכן, ככל שיש דירה שנרכשת מקבלן ויש עליה מס ערך מוסף, מוסיפים על סכום הזכאות

ישראל אייכלר: משרד הביטחון מוסיף

ערן יוסף: כן

ישראל אייכלר: זה לא על חשבון הנכה

ישראל אייכלר:  הוא כותב בפירוש בתוספת מס ערך מוסף

ישראל אייכלר:  אם נדרש מס ערך מוסף

יעל סלנט: החל נכה בהליך לקבלת סיוע לפי סעיף זה, ונפטר לפני שמימש את זכאותו לסיוע כאמור, יהיו אלמנתו וילדיו הקטינים זכאים לסיוע לפי סעיף זה במקום הסיוע בדיור לפי חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, ובלבד שלפני פטירתו התקשר הנכה בהסכם לרכישה או לבנייה של הדירה שלגביה התבקש הסיוע כאמור

יעקב סער סעדה: אפשר חידוד לסוג ההסכם? חוזה מכר? זיכרון דברים? שאחר כך לא יהיו אי הבנות בשאלות

ישראל אייכלר: יש הגדרה משפטית לעניין הזה?     

יעקב סער סעדה: אם מישהו זיכרון דברים זה חוזה לכל דבר ועניין אבל הרבה מאוד טוענים שזה לא

יעקב סער סעדה:  לכן צריך את הדיוק

ישראל אייכלר: אנחנו לא נכריע בשאלה משפטית כזאת

ישראל אייכלר:  מה שכתוב מנוסח באופן משפטי, באופן ברור?     

יעל סלנט: ערן, זה נראה לכם מספיק ברור?     

ערן יוסף: הסכם לרכישה זה הכי ברור שיכול להיות

יעל סלנט: נכה שלא קיבל את הסיוע לפי סעיף קטן (א) בשל כך שבבעלותו דירה, ודירתו אינה מותאמת לנכותו ולא ניתן להתאימה, יקבל סיוע במענק לרכישת דירה חלופית בשווי ההפרש שבין המענק לפי סעיף קטן (א)(1) או (2), לפי העניין, ובין המחיר שבו נמכרה דירתו

יעל סלנט:      כלומר, הסיטואציה בה לנכה כבר יש דירה ונותנים לו את הפער בין הסכומים שהקראנו

אורן מוטולה: מה הקריטריונים להתאמות נדרשות? להתאמות בדירה

אורן מוטולה:  יש קריטריונים מסוימים?      

יעל סלנט: קצין תגמולים הוא מי שיקבע את זה?     

קריאה: צריך חוות דעת רפואית

אורן מוטולה: מי קובע מה ההפרש?     

יעל סלנט: ההפרש הוא מספר מוחלט

יעל סלנט:  הוא המספר שכתוב בסכומים שאמרנו קודם לבין מה שכתוב בחוזה

יעל סלנט:      (ג1) נכה שהוא חוכר לדורות בדירה ולא קיבל סיוע לפי סעיף קטן (א) בשל כך שבבעלותו דירה, יקבל סיוע בחידוש חוזה החכירה, בסכום שלא יעלה על סכום הסיוע לפי סעיף קטן (א)(1) או (2), לפי העניין

יעל סלנט:      זאת הטבה נוספת שמשרד הביטחון ביקש להוסיף

דורון נגרין: כן

דורון נגרין:  זו הטבה שקיימת כבר לגבי הנכים הרגילים

דורון נגרין:  נשמטה מהפלוסים והוספנו

דורון נגרין:  אלה אנשים שכבר יש להם דירה, הגיע מועד תום התוקף של חוזה החכירה ומסייעים להם בדמי ההיוון

ישראל אייכלר: אתם מדברים על החכירה של 100 שנים?     

דורון נגרין: 49

אורי לרנר: יש גבול לסכום או שמה שדורש המינהל אתה משלם את ההיוון?     

יעל סלנט: הסכום שהקראנו קודם

אורי לרנר: ומה הסכום?     

יעל סלנט: מה שהקראנו קודם

יעל סלנט:  תלוי בדרגת הנכות

אורן איילון: 100 פלוס

יעל סלנט: אבל ב-100 פלוס יש שתי קבוצות

אורי לרנר: הכי חזק שיכול להיות ב-100 פלוס

ישראל אייכלר: כמעט שלושה מיליון

ישראל אייכלר:  2 מיליון ו-900 אלף

אורי לרנר: זה המענק

אורי לרנר:  אני לא שואל על המענק

ישראל אייכלר: התשובה לשאלתך עכשיו היא אותו הסכום

ישראל אייכלר:  אני צודק?     

אורי לרנר: מה הסכום? תגידו לי את הסכום

ישראל אייכלר: זה הסכום

אורי לרנר: לא

אורי לרנר:  לנכה יש דירה מהמינהל

אורי לרנר:  נכה 100 פלוס, יש לו חידוש חוזה חכירה

אורי לרנר:  מגיע לו סכום של 250 אלף שקלים היוון לעוד 49 שנים

אורי לרנר:  מה הסכום?     

דורון נגרין: הוא מקבל את כל הסכום

אורי לרנר: את כל הסכום הוא מקבל?     

דורון נגרין: כל הסכום

דורון נגרין:  לא יותר מ-2 מיליון

אורי לרנר: ערן, אתה מדבר על ההיוון?     

קריאה: כן

קריאה:  היוון

ערן יוסף: זה חוזה חידוש חכירה

ערן יוסף:  בדיוק כמו שכתוב כאן

אורי לרנר: לא משנה מה הסכום

דורון נגרין: עד 2 מיליון

ישראל אייכלר: עד 2 מיליון ו-900

ישראל אייכלר: אורי, במה אתה מתעסק? לפי מה שאמרת, אתה מומחה בחוזים

ישראל אייכלר:  במה אתה מתעסק, אם מותר לשאול? זכותך לא לומר

אורי לרנר: אתה תחייך

אורי לרנר:  אין כמו חיוך

אורי לרנר:  אתה מבין? זה הכול

אורי לרנר:  כמה פשוט

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חשבתי שאתה מכיר את הנושא של נדל"ן או משהו

אורי לרנר: קצת

ישראל אייכלר: כי אני בכלל לא מבין בזה

אורי לרנר: אני רוצה לספר לך ברשותך ר' אייכלר

אורי לרנר:  סיפור עם מוסר השכל

אורי לרנר:  אני שואל אותך שאלה

אורי לרנר:  אתה חושב שבזמן שהוועדה הזאת שמתכנסת כאן ודנה ומביאים מומחים, מה אתה חושב אם נניח עכשיו הייתי מספר לך נגיד שמשרד הביטחון ברגע זה, ממש, ממש, ממש ברגע זה, מוכר נכסים שלו? מה תגיד על זה? מה אתה חושב על זה ר' אייכלר? זאת זריית מלח בעיניים או לא?     

ישראל אייכלר: חשבתי שתספר לי סיפור ולא תשאל אותי שאלה

אורי לרנר: זה סיפור

אורי לרנר:  הנה, סיפור

אורי לרנר:  בשנת 1967 התרחשה על מדינת ישראל מלחמת ששת הימים

אורי לרנר:  במלחמת ששת הימים היה קרב, אחד מהקרבות היותר רציניים במדינת ישראל שנקרא תל פאחר

אורי לרנר:  הקרב על תל פאחר נפצע בחור בשם ויטלי אבו יצחק זיכרונו לברכה

אורי לרנר:  ויטלי אבו יצחק קיבל בזמנו – פעם נכה היה אייזן בטון, שבאמת היה נכה צה"ל, הולך זקוף, שבאמת העריכו אותו – ממדינת ישראל נכס

אורי לרנר:  אמרו לו, אדון ויטלי, בשכונת נווה רסקו, ברמת השרון, מתוך ה-740 מגרשים שהקימו בשכונה, 16 מגרשים הקצו לנכי צה"ל

אורי לרנר:  שמונה ל-100 פלוס ושמונה לנוספים

אורי לרנר:  הלך ויטלי ולא היוון את הנכס

אורי לרנר:  השאיר את הנכס במשרד

אורי לרנר:  ויטלי חלף מן העולם מה לעשות, עלה לריבונו של עולם, הדירה נשארה, קרב קצר עם היורשים, אגף שיקום 2017, הדירה אצלם בכיס

אורי לרנר:  מה אני אגיד לך, בומבה של מיקום, אבל אותו 10 פלוס, חברים של עידן שמקבלים פתק והולכים למינהל ואומרים להם לכו חפשו מגרשים

אורי לרנר:  אחר כך בא המינהל ואומר, תגידו, מה, אתם רוצים לתת להם מגרשים יקרים? אותו גלנט, השר גלנט, הוא זה שעשה את הפטור ממכרז לנכי צה"ל, 31 אחוזים מערך הקרקע, עד 2 מיליון שקלים, השאר הנכה מסיים

אורי לרנר:  בא הנכה ואומר שהוא רוצה במרכז הארץ, בא המינהל ואומר לו מרכז הארץ זה יקר, איך אתה רוצה במרכז הארץ? הגברת לוריא תספר לך שלאחרונה היה איזה נכה, לא נזכיר את שמו, קיבל חצי דונם ברמת גן כי המינהל הבין שלכסף אין חשיבות, ומי לא הבין את זה? אגף שיקום של משרד הביטחון

אורי לרנר:  הוא לא מבין

אורי לרנר:  פתאום יש נכס

אורי לרנר:  נכון שהנכס שווה רבה כסף ופתאום רוצים למכור אותו ולעשות פוילע שטיקים

אורי לרנר:  למכור, לקנות

אורי לרנר:  למה?     כל זה בשלב שאתה מדבר ואתה דן איתנו

אורי לרנר:  אתם מספרים לי כאן סיפורים מעשיות

אורי לרנר:  זה לא להלומי קרב

אורי לרנר:  ר' אייכלר, זה לא לשירות של הלומי קרב

אורי לרנר:  זה ל-100 פלוסים שהם אחים שלי בדם

אורי לרנר:  זה לא משרת את הלומי הקרב

אורי לרנר:  למה דברים כאלה קורים? למה הפרטאץ' הזה קורה? למה זה צריך להיות? שלושה מומחים הביאו, פסיכיאטרים שלא מבינים שום דבר בדיור ותראה איך זה נראה

אורי לרנר:  זה פרטאץ' מה שקורה

אורי לרנר:  זה רפורמת (ציטוט ביידיש) ציטרייטר קליפיור

אורי לרנר:  זה מה שקורה כאן בוועדה הזאת

ישראל אייכלר: לא כולם יודעים יידיש

אורן איילון: אתה תגיד להם

אורן איילון:  תספר להם מה זה ציטרייטר קליפיור

אורן איילון:  כך זה נראה

ישראל אייכלר: הדברים שלך מאוד חשובים

ישראל אייכלר:  אני מבטיח לך שאני אשאל את השאלה בחדר שלי את אנשי משרד הביטחון

ישראל אייכלר:  מאוד מעניין אותי מה היה כאן

ישראל אייכלר:  עכשיו אנחנו נמשיך

שפרה שחר: למה הכול בחדרי חדרים? למה לא לשאול את אנשי משרד הביטחון שנמצאים כאן?     

ישראל אייכלר: אני צריך לשאול על סיפור אישי? אולי תלמדי אותי איך יושב ראש ועדה צריך להתנהג?     

שפרה שחר: אני לא מדברת על סיפור אישי

ישראל אייכלר: כאן מדובר על סיפור אישי ואני רוצה לבדוק אותו וזה לא עושים בוועדה

שפרה שחר: הבנתי

שפרה שחר:  סליחה

ישראל אייכלר: זהו

ישראל אייכלר:  זה לא חדרי חדרים

ישראל אייכלר:  תדעי לך שחדרי חדרים, פעם זה היה דבר מכובד יותר

ישראל אייכלר:  היום הכול צריך להיות בפומבי, בפרצוף, בפנים, על השולחן, בטונים הכי גבוהים

ישראל אייכלר:  אני עוד שייך לדור שהיו דברים בחדרי חדרים מאוד מאוד חשובים

קריאה: תחזור לשם

ישראל אייכלר:  לא רוצה לחזור לשום מקום

ישראל אייכלר:  היום יש דברים ששייכים לחדרי חדרים ויש דברים ששייכים לדיון פומבי ולכן אנחנו יושבים כאן בדיון משודר

ישראל אייכלר:  קחו בחשבון שכל מה שאתם אומרים, הרבה צופים מתעניינים בזה

ישראל אייכלר:  נמשיך הלאה

יעל סלנט: (ד)	נכה בעל דרגת נכות מיוחדת ששוכן בדירה בבעלות משרד הביטחון לפי סעיף 9יג, זכאי לרכוש את הדירה האמורה, ולשם הרכישה יקבל סיוע חד פעמי בשיעור של 92

יעל סלנט: 5 אחוזים משווי הדירה כשהיא פנויה, ולא יותר מסכום הסיוע האמור בסעיף קטן (א)(1) או (2), לפי העניין

יעל סלנט:  סיוע לפי סעיף קטן זה יינתן במקום הסיוע לפי סעיף קטן (א)

יעל סלנט:      (ה)	בסעיף זה "דירה" – לרבות מקרקעין שעליהם בנויה או תיבנה דירה

יעל סלנט:      יש כאן סעיף חדש שנוסף לנוסח לעומת הנוסח שעבר בקריאה ראשונה והוא מדבר על סיוע בהחזר הלוואת משכנתה לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת

יעל סלנט:  ראינו את סוג הסיוע הזה לגבי נכים שהם לא בדרגת נכות מיוחדת

יעל סלנט:      אנחנו בעמוד 15 למטה

יעל סלנט:      9יד1	סיוע בהחזר של הלוואת משכנתה לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת     

יעל סלנט: קיבל הנכה סיוע לפי סעיף 9ז – שזה הסעיף המקביל למי שהוא לא 100 פלוס - לפני שנקבעה לו דרגת נכות מיוחדת, יהיה הנכה זכאי להפרש בין הסיוע שהוא זכאי לו לפי סעיף זה ובין הסיוע שקיבל לפי סעיף 9ז

יעל סלנט:  אלה בעצם אנשים שכבר רכשו את הדירה, יש להם דירה ביד ומסייעים להם בתשלום המשכנתה

יעל סלנט:  בעמוד 16, סעיף 9טו

יעל סלנט:  9טו

יעל סלנט: 	זכאויות נוספות לדיור לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת נכה בעל לדרגת נכות מיוחדת זכאי לקבל אחת או יותר מהזכאויות הנוספות, כפורט להלן: 

יעל סלנט: לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת המתגורר בדירה בבעלות משרד הביטחון או לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת בשל שיתוק בשתי גפיים תחתונות, שיתוק בארבע גפיים, פגימת ראש, קטיעת שתי גפיים תחתונות, קטיעת שתי גפיים עליונות או קטיעת יד ורגל, המתגורר בדירה שבבעלותו – סכום שיקבע שר הביטחון ושלא יעלה על 16,279 שקלים חדשים

יעל סלנט: לגבי פסקה (א)

יעל סלנט:  אתם כותבים כאן סום שיקבע שר הביטחון ושלא יעלה על

יעל סלנט:  כלומר, יש כאן איזו מחשבה לעשות בעתיד דיפרנציאציה בין הקבוצות האלה? עד שתעשה דיפרנציאציה, יש לכם הוראה שחלה?     

ישראל אייכלר: במה עוסק הסעיף הזה? בהחזקת הדירה

ישראל אייכלר:  כל דירה, יש הוצאות אחזקה שונות

אורנה מזרחי: יש הוראה שמגדירה בדיוק בחלוקה

אורנה מזרחי:  זה הסכום המקסימלי בחלוקה לפי סוגי הדירות

אורנה מזרחי:  זה סוג הדירה בה גרים

אורנה מזרחי:  דירה בבניין, דירת גן, דירת גג ויש רמות סיוע

ישראל אייכלר: אבל יש הבדלים במצב הדירה

ישראל אייכלר:  אתם מדברים כאן על אחזקה

ישראל אייכלר:  יש דירה שהיא מתוחזקת היטב ויש דירה שצריך לעשות בה שיפוץ גדול יותר

אורנה מזרחי: לשיפוצים יש את המטרות שלו

ישראל אייכלר: זו אחזקה שוטפת?     

אורנה מזרחי: זה מענק שנתי שניתן באופן אוטומטי

ישראל אייכלר: אחזקה שוטפת

אורנה מזרחי: אחזקה שוטפת אחת לשנה ולא דורשים על זה קבלות

ישראל אייכלר: אלה לא שיפוצים

ישראל אייכלר:  זה מעבר לשיפוצים

אורנה מזרחי: אחזקה שוטפת עבורם

אורנה מזרחי:  מענק שניתן באופן אוטומטי

צגה מלקו: מה ההגדרה של אחזקה? דוגמה

אורנה מזרחי: למשל לסייד אחת לשנה

אורנה מזרחי:  אנחנו לא שואלים מה הם עושים עם הכסף

צגה מלקו: אני שאלתי מהי הגדרת אחזקה שוטפת

אורנה מזרחי: מדובר במענק שניתן באופן שוטף לאחזקה לבחירה שלהם מה לעשות עם הכסף

אורנה מזרחי:  לפעמים זה לסייד

אורנה מזרחי:  אנחנו לא שואלים מה הם עושים עם הכסף

אורנה מזרחי:  הוא משולם אוטומטית בתגמול בחודש יולי

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אם הוא מחזיק את הדירה טוב והוא לא צריך את זה, הוא מקבל את הכסף

אורנה מזרחי: הוא יחסוך וירוויח וייסע עם זה לחוץ לארץ

ישראל אייכלר: יעשה עם הכסף מה שהוא רוצה

יעל סלנט: ומה שמנוי בפסקה (ב) שזה כל אותם אלה שלא מנויים בפסקה, 5,539 שקלים, זאת רמה אחת

יעל סלנט:  כאן לא צריך תקנות

אורנה מזרחי: זאת הרמה הנמוכה ויש את היתר לפי סוגי הבתים בהם הם גרים

יעל סלנט: סיוע במענק אחת לעשר שנים, לשם רכישת כל אחד מאלה, בסכום שלא יעלה על הסכום כמפורט לצידו:     

יעל סלנט: קולטי שמש – בסכום מרבי של 1,600 שקלים חדשים

יעקב סער סעדה: האם זה תואם למחירון דקל? זה עולה הרבה יותר מהסכום הזה

יעקב סער סעדה:  דוד של 180 ליטר עולה 2,400 שקלים

איל בן ראובן: זה לא אמור לכסות את עלות הדוד

איל בן ראובן:  זאת השתתפות

יעקב סער סעדה: נכה של 100 אחוזים, איך הוא יממן את זה? מאיפה?     

איל בן ראובן:  ידידי, הרבה מאוד מההטבות בחוק הן השתתפות

איל בן ראובן:  הן לא סכום מלא של מה שבן אדם אמור לקנות

ישראל אייכלר: אני כל הזמן שואל את עצמי למה צריך לפרט בחוק ראשי דוד שמש וקולט שמש

קריאה: זו הייתה דרישה של משרד המשפטים

ישראל אייכלר: סתם הערתי את זה כהערה ניסוחית

ישראל אייכלר:  בדרך כלל בחקיקה ראשית - אני לא משפטן ולא למדתי ליבה – אם אני יורד לרזולוציה של דוד שמש וקולט שמש, אני מרגיש קצת לא במקום

קריאה: לא רק שזה לא במקום אלא שאל אותי מישהו מה קורה יש לי גז לחימום ואין לי דוד שמש

ישראל אייכלר: יש לו יונקרס

ישראל אייכלר:  נכון, איפה היונקרס? תכניסו גם את זה

קריאה: זו בעיה גדולה מאוד

קריאה:  נכון

קריאה:  אפשר להוסיף אמצעי אחר לחימום מים

יעל סלנט: לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת בשל שיתוק בשתי גפיים תחתונות, שיתוק בארבע גפיים, פגימת ראש, קטיעת שתי גפיים תחתונות או קטיעת יד ורגל – סיוע במענק, אחת לעשר שנים, לשם התקנת שער חשמלי בבית צמוד קרקע שבבעלותו, בשיעור של 75 אחוזים מעלות התקנת השער ובסכום מרבי של 6,497 שקלים חדשים

יעל סלנט: (ב) על אף האמור בפסקת משנה (א), נכה שסכום הסיוע שקיבל לפי אותה פסקת משנה היה נמוך מהסכום המרבי הנקוב בה, יוכל לקבל את יתרת סכום הסיוע בסכומה המעודכן, במילווה, לשם עריכת שיפוצים נוספים בדירה שבה הוא מתגורר, ובלבד שחלפו חמש שנים לפחות וטרם חלפו עשר שנם המועד שבו קיבל סיוע לפי אותה פסקת משנה

יעל סלנט:      (ג) קיבל נכה כאמור בסעיף זה סיוע במילווה לפי סעיף 9ח לפני שנקבעה לו דרגת נכות מיוחדת, וטרם חלפו עשר שנם ממועד קבלת המילווה כאמור, יהיה הנכה זכאי לקבלת ההפרש בין הסיוע שהוא זכאי לו לפי סעיף זה ובין הסיוע שקיבל לפי סעיף 9ח

ערן יוסף: יעל, צריך להסביר שזה מילווה כנגד הוצאה בפועל

ישראל אייכלר: זאת אומרת, הוא צריך להביא קבלה שהוא הוציא את ההוצאה ואז הוא מקבל את המילווה הזה

יעל סלנט: כל ההוצאה על השיפוץ? בסדר

קריאה: והצעות מחיר מקבלן

יעל סלנט: כלומר, זה יהיה לפי מה שהוא שילם בפועל ולכן גם היתרה תהיה לפי מה שהוא שילם בפועל, בשני הרכיבים

קריאה: הוא קודם צריך להביא את הקבלה ואז לקבל את הכסף?     

ערן יוסף: כן

יעל סלנט: לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת המרותק לכיסא גלגלים בשל נכותו – סיוע בהתאמת הדירה שבה מתגוררים הוריו למגבלות נכותו אף עם הוא אינו מתגורר בה, בסכום מרבי של 30,567 שקלים חדשים

ערן יוסף: אנחנו רוצים להבהיר משהו לגבי זה

ערן יוסף:  אמרתי כנגד קבלות

ערן יוסף:  יש שיטה שאומרת שמגישים הצעת מחיר, מקבלים חלק מהסכום וכנגד הקבלה מקבלים את היתרה

ערן יוסף:  זה גם בסדר

ערן יוסף:  מבחינתי גם זה החזר הוצאה בפועל

ערן יוסף:  לא צריך לכתוב את זה

ערן יוסף:  אנחנו רק מבהירים לפרוטוקול שלא חייבים קבלה מראש על כל הסכום

יעל סלנט: זה גם לגבי (5) וגם לגבי (6)

קריאה: על כל הסעיף

יעל סלנט: לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת המרותק לכיסא גלגלים בשל נכותו, אשר עובר לגור בדירת הוריו לתקופה של שנתיים לפחות, ונדרש להתאימה למגבלות נכותו – סיוע חד פעמי בסכום שלא יעלה על סכום הסיוע המרבי שהיה ניתן לו לתקופה של 36 חודשים לשם סיוע בשכר דירה לפי סעיף 9ג

יעל סלנט:      אתם יכולים להסביר מה האמירה בפסקה (7)?     

ערן יוסף: פסקה (6) ו-(7) מתייחסות למצב שלא מדובר בנכה 100 פלוס שנמצא בדירה שלו אלא בנכה שמתגורר או בשכירות או בבית הוריו ויש גם אפשרות לשפץ את הדירות האלה בסכומים אחרים מכפי שנקבע קודם

יעל סלנט: סימן משנה ז': הוראות שונות     9טו1

יעל סלנט: 	נכה בעל דרגת נכות זמנית – סיוע במילווה בדיור     מילווה לפי סעיפים 9ה, 9ו, 9ז ו-9ח יינתן גם לנכה שנקבעה לו דרגת נכות זמנית, ובלבד שבמועד פניית הנכה למימוש הזכאות למילווה תוקפה של דרגת הנכות הזמנית שלו הוא לתקופה שלא תפחת משישה חודשים, ורופא שמינה שר הביטחון קבע כי יש יסוד סביר להניח שדרגת הנכות שתיקבע בתום תוקפה של דרגת הנכות הזמנית לא תפחת מ-20 אחוזים

יעל סלנט:      סעיף 9ה מדבר על דירה ראשונה, על סיוע ברכישת דירה ראשונה

יעל סלנט:  סעיף 9ו מדבר על סיוע בהחלפת דירה או בחידוש חוזה חכירה לדורות

יעל סלנט:  סעיף 9ז מדבר על סיוע בהחזר הלוואת משכנתה

יעל סלנט:  סעיף 9ח מדבר על סיוע בשיפוץ דירה

יעל סלנט:      אגב, כאן זה רופא שמינה שר הביטחון ולא רופא מוסמך?     

קריאה: כן

יעל סלנט: כאן יוצא שכאילו צריך למנות אותו לעניין הזה אבל זה לא יתכן

נדב וירש: הרב אייכלר, 20 אחוזים לא זכאי למענק, נכון?      

קריאה: מהתיאור יוצא שהוא זכאי

קריאה: 20 אחוזים לא זכאי

קריאה:  רק 35 אחוזים ומעלה

נדב וירש: הרב, אני הייתי 20 אחוזים ואתם הייתם זורקים אותנו לכלבים

נדב וירש:  כולנו

נדב וירש:  תקשיבו, אני רוצה הגדרה

נדב וירש:  זאת פשוט אפליה

נדב וירש:  אתם מפלים ואתם פוגעים

נדב וירש:  הרב, זו פגיעה בזכות שלי כלוחם בצבא שנפגע נפשית

ישראל אייכלר: על מה אנחנו מדברים עכשיו?     

נדב וירש: על הכול

נדב וירש:  תסתכל מה קורה כאן

ישראל אייכלר: אני לא קולט על מה הם מדברים

ישראל אייכלר:  על מה דיברתם? על מה יצא הקצף?      

ערן יוסף: יעל שאלה לגבי הרופא שמופיע כאן

ערן יוסף:  זה כל אחד מהרופאים

ערן יוסף:  צריך לסדר את זה בנוסח

ישראל אייכלר: מה יהיה כתוב?     

ערן יוסף: כל אחד מהרופאים של האגף

ערן יוסף:  מרחבי, מחוזי וכן הלאה

ערן יוסף:       השאלה שנשאלה מהצד השני היא האם יש מענק לדיור לנכים ב-20 אחוזים

ערן יוסף:  התשובה היא לא

ערן יוסף:  יש רק מילווה

לימור לוריא: לעניין הזה אנחנו רוצים להסביר

לימור לוריא:  עד היום אנשים עם PTSD קיבלו סיוע במענק לדיור רק מ-50 אחוזים ומעלה

לימור לוריא:  כלל האנשים היו מקבלים זכאות למענק מ-50 אחוזים, פרט לאנשים עם פגיעה בגפיים התחתונות שהם קיבלו מ-35 אחוזים

לימור לוריא:  ועדת שרשבסקי המליצה שגם אנשים שמתמודדים עם PTSD, פגיעות ראש ופגיעות נפשיות, יקבלו את המענק מ-35 אחוזים

לימור לוריא:  כלל האוכלוסייה שיש לה 20 אחוזים – לא משנה אם זה פיזית או נפשית – לא זכאית למענק

לימור לוריא:  היא זכאית להלוואה

נדב וירש: ומה עם שכירות? שכירות מגיעה ל-20 אחוזים?     

לימור לוריא: שכירות PTSD – כן

נדב וירש: כמה?      

אורנה מזרחי: אני אענה לך

אורנה מזרחי:  לסטודנט זה מחיר אחר, לרווקים, לנשואים

נדב וירש: איך את לוקחת את הסטודנט? הוא משתכן? שמתם לו 20 אחוזים והוא איש שצעיר

ערן יוסף: נדב, הסברנו אך זה בפעם הקודמת

נדב וירש: לא הסברתם את זה

ערן יוסף: הסברנו בפעם הקודמת שסכום שכר הדירה של סטודנט הוא און טופ על דמי הקיום שהוא מקבל

ערן יוסף:  לכן מביאים את זה בחשבון

ערן יוסף:  בסך הכול הוא מקבל יותר מאשר אם הוא לא סטודנט

אורנה מזרחי: סטודנט יכול לשכור במעונות

נדב וירש: יכול לשכור במעונות

נדב וירש:  בסדר

נדב וירש:  את יודעת מה הכי מצחיק אותי? שבסופו של דבר אתם לא רואים בסטודנט הזה, שאתם חושבים שהוא סטודנט ולומד, יש לו כל כך הרבה קשיים בדרך

נדב וירש:  אני מדבר על ה-20 אחוזים כי גם אני הייתי ויש עוד הרבה כאלה

נדב וירש:  כולנו היינו PTSD

קריאה: אני רק אזכיר שאיציק סעידיאן התחיל ב-20 אחוזים

נדב וירש: למה איציק היה צריך להגיע למצב הזה?     

אורנה מזרחי: סטודנט מקבל גם דמי קיום, גם את מימון הלימודים, גם השתתפות בשכירות

ישראל אייכלר: אני מתייעץ עם היועצת המשפטית ואני רוצה להגיד לכם בשיא הגלוי ולא בחדרי חדרים

ישראל אייכלר:  יש לנו עוד שני עמודים

ישראל אייכלר:  אחרי שנקריא את שני העמודים האלה, יש לי את כל הזמן לשמוע כל אחד בנפרד

רועי רקובסקי: כן, אבל אז אנחנו ניתקע על כל סעיף וסעיף

רועי רקובסקי:  ההערה שלי היא הערה כללית

ישראל אייכלר: מה שתעיר עכשיו יעכב את הקראת שני העמודים שנותרו לנו

רועי רקובסקי: אין בעיה

רועי רקובסקי:  בואו נסיים את שני העמודים ואז אני אשמח לדבר

יעל סלנט: אמרנו שזה לא רופא שמינה שר הביטחון

יעל סלנט:  צריך מינוי ספציפי

יעל סלנט:  זה אחד מהרופאים שאמרנו, מרחבי, ראשי, סגן הרופא המחוזי

קריאה: יש הגדרה לרופא אגף השיקום

יעל סלנט: 9טז

יעל סלנט: 	סיוע בדיור – מקרים מיוחדים     

יעל סלנט: סיוע בדיור לנכה שאינו מחוסר דיור

יעל סלנט: לצמיתות או לתקופה ארוכה מהאמור בסעיפים 9ג או 9ד

יעל סלנט: לנכה שדרגת נכותו 35 אחוזים עד 49 אחוזים בשל פגימה בגפיים התחתונות

יעל סלנט: הגדלת סכום הסיוע בתשלום שכר דירה

יעל סלנט: הגדלת סכום הסיוע לרכישת מעלון או להתאמת דירת הנכה או דירת הוריו למגבלות נכותו

יעל סלנט: אלה אותם סעיפים בהם דברנו על הסיוע לדירה של ההורים

יעל סלנט: סעיפים (9) ו-(10) הם תוצר של ועדת שרשרבסקי

יעל סלנט: כלומר, אם אני מבינה נכון - אני חושבת ששווה להתעכב על זה כדי שיבינו – לפי הסימן הזה יש כל מיני סוגים של סיוע שיכולים להינתן לפי דרגת הנכות של הנכה

יעל סלנט:  אתם בעצם אומרים שכאן אפשר לתת סיוע בפתרון דיור, לאו דווקא דירה, בכלל פתרון דיור - זו גם יכולה להיות דירה שגם זה סוג של פתרון דיור – וניקח את כל הסכומים שהוא זכאי להם מהסעיפים השונים, נאחד אותם לסכום אחד וזה יהיה המקסימום שאפשר יהיה לתת לו בוועדת חריגים לפתרון דיור שהוא דירה או שהוא לא דירה אבל בסך הכול בסכום כולל כזה

אברהם ביטון: כלומר, לקחת את דמי השכירות ולהכפיל אותם למשל בשמונה שנים, יצא סכום, וזה הוא יקבל כמענק? לזאת הכוונה?     

יעל סלנט: הוא לא זכאי לשמונה שנים

אברהם ביטון: הוא זכאי לשש שנים

ישראל אייכלר: הגברת לוריא, ראש אגף שיקום במשרד הביטחון, אנחנו ביקשנו, ואת אמרת שאנחנו רוצים לבנות לכל נכה חליפה מקסימלית שמתאימה לו

ישראל אייכלר:  לאחד מתאימה דירה בקומה גבוהה, לשני מתאימה דירת קרקע ולשלישי מתאים קרוואן

ישראל אייכלר:  השאלה ששואלת היועצת המשפטית היא האם הסעיף הזה נותן לכם את כל האפשרויות להתאים לכל אחד את מה שהוא צריך

יעל סלנט: אולי נקרא גם את פסקה (10) כי היא באותו עניין, ונתייחס לשתי הפסקאות

ישראל אייכלר: כאן נשמע את התשובה לשאלה

לימור לוריא: אני אסביר

לימור לוריא:  ככלל יש את החוק, מי מקבל מענק, מי מקבל הלוואה, כמה מענק וכמה הלוואה

לימור לוריא:  עד היום, במצב החוקי הקיים, כשהיו לנו אנשים שלפעמים מתמודדים עם PTSD ואומרים אני לא רוצה שכר דירה, אני למשל רוצה קרוואן שמאפשר לו להתגורר במקומות אחרים – לא יכולנו לתת לו את הפתרון

לימור לוריא:  הזה

לימור לוריא:  ועדת חריגים שמצוינת בסעיף הזה מאפשרת לנו במקרים שיש צורך לא בשכר דירה, לא ברכישה, אלא בסוג כזה של דיור לתת אותו

לימור לוריא:       בנוסף, יש מקרים חריגים – תכף המשפטנים יתייחסו – של אנשים שבוועדת חריגים אומרים שהם צריכים לקבל לצורך העניין שכר דירה לכל ימי חייהם

לימור לוריא:  זה נמצא בסעיף אחר

קריאה: ועדת חריגים כללית

לימור לוריא: זה בסעיף ט"ז

לימור לוריא:  אנשים שהמענק שאנחנו נותנים לא מספיק לרכישת דירה והם זקוקים לה באמת

לימור לוריא:  יש את ועדת למד שבודקת שני משתנים עיקריים – סוציו אקונומי ומשתנים הומניטריים

לימור לוריא:  זו ועדה שמסתכלת על מכלול השיקולים

לימור לוריא:  אני מסכימה שאנחנו צריכים לייעל את התהליך ואנחנו נעשה את זה

לימור לוריא:       אלה סוגי המענים החריגים שיש באפשרותנו לתת היום

יעל סלנט: מכוח פסקה זאת שהקראנו, אתם אומרים שזה רק סיוע בפתרון דיור שלא לפי הוראות סימן זה

לימור לוריא: צורות אחרות

ישראל אייכלר: זאת ועדת החריגים

יעל סלנט: אבל לצורך העניין אי אפשר יהיה לתת מענק יותר גדול לדירה שכורה

לימור לוריא: יש את ועדת למד שמסתכלת על מכלול השיקולים, גם הסוציו אקונומיים וגם ההומניטריים

יעל סלנט: בעצם פסקה (9) מתייחסת למשל לדיור בקרוואן

קריאה: בדיונים הפנימיים אנחנו קוראים לו קוד קרוואן

ישראל אייכלר: זה כאילו שם קוד

קריאה: לא, זה לא שם קוד

קריאה:  קרוואן כהגדרתו בחוק

ישראל אייכלר: לא רק קרוואן

ישראל אייכלר:  זה שם קוד לכל דיור שאפשר

קריאה: הקרוואן שהם קנו, הוא כבר שבור אלף פעמים

קריאה: אחרי חודש הוא נשבר

קריאה: וצריך לשאול לכמה זמן בנו אותו, מה הבלאי שלו וכמה זמן הוא יחזיק מעמד

ישראל אייכלר: יש לנו עוד שני סעיפים שצריך להקריא ואחר כך אני פותח את הדיון לכל אחד לפי סדר הנרשמים

ישראל אייכלר:  אנחנו נקיים משטר חזק מאוד כדי שאף אחד לא ייכנס לדברי השני

יעל סלנט: לפני שאני מקריאה את פסקה (ב) אני רוצה לומר שתשימו לב שנוספה סמכות לוועדת החריגים לתת סיוע בתשלום שכר דירה גם לנכה שדרגת נכותו 35 עד 49 אחוזים בשל פגימה בגפיים תחתונות

יעל סלנט:  עקרונית הנכים האלה לא זכאים לסיוע בתשלום שכר דירה אלא רק סיוע ברכישת דירה

יעל סלנט:  האם צריך להוסיף גם כאן?     

קריאה: הם בנפרד

יעל סלנט: בפסקה (ב)

יעל סלנט:  בסדר

יעל סלנט: אם אתם זוכרים, אמרנו שזה הכלל ואפשר לחרוג ממנו

יעל סלנט: קצין תגמולים רשאי לאשר זכאות נוספת בהתאם להמלצת הוועדה או להחזיר את הנושא לדיון חוזר בוועדה, וכן רשאי הוא לבקש הסברים, אך אינו רשאי לאשר זכאות נוספת בניגוד להמלצות הוועדה, אלא במקרים חריגים ומטעמים מיוחדים שיירשמו

יעל סלנט:      אני רוצה להוסיף עוד משהו

יעל סלנט:  הייתה כאן הוראה שנוגעת לעדכון סכומים

יעל סלנט:  אנחנו נדון בכל עדכון הסכומים באופן מרוכז אבל אני כבר רוצה להגיד שיש כאן איזשהו באג כי אין איזו הוראה שאמורה לחול על עדכון סכומי הדיור באופן רוחבי ואפשרות לסטות ממנה כמו שהיה לגבי התגמולים, כמו שהיה לגבי דמי הניידות, כמו שהיה לגבי רמות הסיוע

יעל סלנט:  זאת הוראה שבעצם אומרת שהשר באישור הוועדה יעלה את הסכומים בצו ובעצם הוועדה חושבת שצריך לקבוע איזשהו מנגנון שהוא יהיה הכלל ואפשר יהיה לחרוג ממנו במנגנון הזה של השר אבל צריך להגיע גם לזה

קריאה: אנחנו יודעים

קריאה:  אנחנו מכירים

ישראל אייכלר: זה שיח משפטנים

ישראל אייכלר:  תפתרו את הבעיה

יעל סלנט: צריך למצוא את המנגנון

ישראל אייכלר: תשבו יחד ותביאו לנו הצעה

ערן יוסף: כבוד הרב, הערה קטנה למה שנאמר קודם לגבי בני המשפחה וחשוב לי לומר אותה לפרוטוקול

ערן יוסף:  אנחנו נמצאים כאן בדילמות

ערן יוסף:  הרי אין הרבה דירות של משרד הביטחון

ערן יוסף:  הדירות ניתנות לנכים קשים מאוד

ערן יוסף:  יש את הדילמה בין המשפחה שנמצאת שם וצריך להוציא אותה מהדירה לבין הנכים שמחכים בתור

ערן יוסף:  בנינו כאן מנגנון שאומר 12 חודשים על מנת לאפשר את ההתארגנות וועדת חריגים שיכולה לאפשר מעבר לזה

ערן יוסף:  אני אומר כאן שהמגמה של משרד הביטחון היא קודם כל הנכים, עם כל הצער כלפי המשפחות, על מנת לאפשר לנכים חדשים להיכנס

ערן יוסף:  חשוב לי שזה ייאמר לפרוטוקול כדי שידעו למה הכוונה כאן

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  ראשון הדוברים עורך דין קובי זכאי

ישראל אייכלר:  אני מאפשר לכל אחד לדבר שתי דקות

קובי זכאי: תודה

קובי זכאי:  הערה ראשונה לגבי סעיף 9י

קובי זכאי:  הסעיף מדבר על התאמת דירה לנכה בשל מגבלות נכותו

קובי זכאי:  יש כאן שני אלמנטים שאני לא מבין אותם

קובי זכאי:  האחד הוא הגבלת הסכום והשני הוא הדיפרנציאציה בין הנכים

קובי זכאי:  כאשר מתאימים לדוגמה כיסא גלגלים לנכה, לא מגבילים אותו בסכום

קובי זכאי:  נותנים לו כיסא גלגלים כפי צרכיו

קובי זכאי:  למה כאשר הוא צריך להתאים את כיסא הגלגלים לדירה או את הדירה לכיסא הגלגלים זה מוגבל בסכום? זאת לא הטבה

קובי זכאי:  זה סוג של טיפול רפואי

ישראל אייכלר: אתה שואל לגבי הדירה עצמה?     

קובי זכאי: לא

קובי זכאי:  סעיף 9י מדבר על התאמת הדירה למגבלות הנכות של הנכה

קובי זכאי:  למה בכלל מגבילים את זה בסכום? זה לא שהולכים לקנות שם תוספת לדיור

קובי זכאי:  מתאימים את הדירה למגבלות הנכה, בין אם הוא נכה חדש ובין אם נכה קיים שבריאותו הידרדרה

קובי זכאי:  למה מגבילים את זה בסכום מלכתחילה? ממילא צריך לתת כדי להתאים את הדירה לנכותו

לימור לוריא: אורן שהוא איש התקציבים שלנו יתייחס לשאלה

אורן איילון: הכול צריך להיות מוגבל בסכום כדי שלא יהיו דברים שלא מוגבלים

אורן איילון:  לכל דבר יש עלות תקציבית ואנחנו מוגבלים בזה

קובי זכאי: אני לא חושב שהתשובה הזאת קשורה לשאלה

אורן איילון: אפשר לומר שגם דירה היא הפתרון ואז למה להגביל בסכום

קובי זכאי: לא

קובי זכאי:  ממילא את הצרכים קובע משרד הביטחון ולא הנכה

קובי זכאי:  זאת אומרת, אם הוא נדרש להתאמת דירה סכום של 50,000 שקלים ואתם קבעתם 40,000 – אין שום סיבה שהוא יוציא מכיסו כדי להתאים את הדירה לנכותו שלו

קובי זכאי:       דבר שני

קובי זכאי:  לדוגמה שני נכים שגרים בדירות זהות

קובי זכאי:  נכה אחד הוא עם 40 אחוזי נכות והשני הוא עם 50 אחוזי נכות ומעלה

קובי זכאי:  שניהם צריכים את אותה התאמה

קובי זכאי:  מה זה קשור לאחוזי הנכות שלהם? הם צריכים את התאמת הדירה לצרכים של הנכות שלהם

קובי זכאי:  אני משוכנע שזו גם הייתה התביעה של ארגון נכי צה"ל כי זה מה שעולה ממכתבו של יושב ראש הארגון על התאמת צרכים לנכות שלו

ישראל אייכלר: לשאלה שלך אני מוסיף שאלה שלי

לימור לוריא: יש ועדת חריגים

ישראל אייכלר: בדיוק

ישראל אייכלר:  זו השאלה

קובי זכאי: למה אני צריך להגיע לוועדת חריגים?      

ישראל אייכלר: יש כללים ויש חריגים

ישראל אייכלר:  אתה לא מבין את זה?     

קובי זכאי: זה לא קשור לחריגים

קובי זכאי:  ממילא יש את הצורך בהתאמה, מה צריך לעשות

ישראל אייכלר: אם זה לא מתאים לו, צריך ועדת חריגים שתחרוג מההוראות

קובי זכאי: לא

קובי זכאי:  אני מנסה להסביר

קובי זכאי:  לא צריך את הסכומים

ישראל אייכלר: רגע

ישראל אייכלר:  אני שואל את היועצת המשפטית

ישראל אייכלר:  יש לה סמכות להחריג?     

קובי זכאי: יש לה אבל אני אומר שההליך הזה מיותר מפני שאת הצורך, מה צריך לעשות כדי להתאים את הדירה, קובע משרד הביטחון

קובי זכאי:  האיש של משרד הביטחון הגיע למסקנה שצריך לשבור קיר אחד, לבנות קיר שני ולפתוח עוד פתח באיזשהו מקום – יש לזה עלות שהם מכמתים

קובי זכאי:  נניח שהוא כימת את העלות והסכום אליו הגיעו הוא מעל הסכום שכתוב כאן

ישראל אייכלר: הוא ניגש למשרד הביטחון ואומר שהוא צריך עוד כסף

קובי זכאי: אבל למה צריך את הבירוקרטיה הזאת? גם כיסא גלגלים לא שולחים לוועדת חריגים

קובי זכאי:  למה צריך ללכת ככה כשאפשר ללכת ישר?       דבר שני

קובי זכאי:  למה שני נכים בשיעורי נכות שונים אבל יש להם את אותם צרכים, למה אחד מקבל סכום אחד והשני סכום אחר? זאת התאמה לצורך רפואי

ישראל אייכלר: משרד הביטחון, האם אתם רוצים מטעם הוועדה – אנחנו יכולים לתת לכם – סמכות בחוק שבמקרה שצריך, אתם יכולים להוסיף?     אני רוצה לשמוע את התשובה ממשרד הביטחון

ערן יוסף: כמה דברים

ערן יוסף:  ראשית, אני רוצה להזכיר שלפני שעה הגדלנו את הסכומים בסעיף הזה פי 2

ערן יוסף: 5 לעומת הסכומים שהיו קודם

ערן יוסף:      שנית

ערן יוסף:  זה רפרנס

ערן יוסף:  בן אדם מגיע עם דרישה להתאמת דירה, כמובן בודקים אותה והוא יקבל בהתאם לצורך

ישראל אייכלר: גם אם זה חורג מהחוק?     

ערן יוסף: בכל סעיף חייב להיות איזשהו רף

ישראל אייכלר: אבל מעבר לרף?     

ערן יוסף: מעבר לרף הזה הולכים לוועדת חריגים ואם צריך, יקבלו אישור

קובי זכאי: גם את כיסא הגלגלים אתה מתאים לפי מגבלות של סכומים? לא

קובי זכאי:  יש כאלה שמקבלים ב-40,000 ויש כאלה שמקבלים ב-5,000 שקלים

קובי זכאי:  אדוני, יכול להיות שהתאמת הדירה עולה פחות מכיסאות גלגלים מסוימים

קובי זכאי:  זה נראה לי מיותר אבל שאלה שהיא יותר עקרונית היא למה ההבחנה הזאת בין נכים אם יש להם את אותו צורך?     

ישראל אייכלר: עורך דין זכאי, דיברנו קודם שעצם העובדה שרוצים בחקיקה ראשית יותר מדי פרטים, זה לא לרוחנו

קובי זכאי: נכון

ערן יוסף: לכן אנחנו נותנים כאן בחקיקה ראשית סמכות לוועדת החריגים במקרה שהמומחה מטעם הצבא יראה שיש בעיה וכי הכסף לא מספיק לצורך ההתאמה לנכה הזה, הוא ניגש לוועדת החריגים והם יוסיפו לו

ערן יוסף:  נקודה

ערן יוסף:  אגב, אומרת לי היועצת המשפטית שבחקיקה יש להם את הסמכות הזאת

קובי זכאי: יש להם את הסמכות להגדיל

קובי זכאי:  אני אומר שזה מיותר

קובי זכאי:      הערה נוספת לסעיף אחר

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  אני רוצה לאפשר לעוד אנשים

ישראל אייכלר:  אתה מדבר כבר חמש דקות פלוס

קובי זכאי: אדוני, יש הערה נוספת שבפעם הקודמת לא נתנו לי לומר אותה והתחילה כאן מהומה

קובי זכאי:       היא מתייחסת לזכותו של הנכה לפרטיות כאשר מדובר בוועדת חריגים והשתתפותו הקבועה של נציג ארגון יציג

קובי זכאי:  אני מזכיר ש-10 אחוזים מנכי צה"ל אינם חברים בארגון היציג

ישראל אייכלר: זה נושא פוליטי פר-אקסלנס

קובי זכאי: לא

קובי זכאי:  זאת פרטיות

ישראל אייכלר: אני פוליטיקאי, זה בסדר פוליטי, אבל אתה כבר אמרת את הדברים

ישראל אייכלר:  כבר טענת את הטענה הזאת ועכשיו תן לאחרים לטעון את הטענות שלהם

קובי זכאי: אבל אז ענו לי שזה קיים גם כיום

קובי זכאי:  אני רוצה להקריא לך אדוני מתוך טופס שמשרד הביטחון במקרים רבים מחייב את נציגי ארגון נכי צה"ל להמציא

עידן קלימן:  זה בוטל

קובי זכאי: זה נקרא ויתור על סודיות

עידן קלימן: קובי, זה בוטל

קובי זכאי: יכול להיות שזה בוטל אבל זה מראה את העקרון

עידן קלימן: תזכיר מה עשה חיים בר ב-2009

עידן קלימן:  זה היה חסם, ואתה יודע טוב מאוד, כדי שלא יטפלו בנכים

ישראל אייכלר: ברגע שהוא אמר שזה בוטל, הדברים בטלים

קובי זכאי: נכה זכאי לפרטיות שלו

עידן קלימן: זה נכון בלי קשר

עידן קלימן:  מה שאתה אומר זה היה חסם כדי שנציגים לא יוכלו לטפל באנשים

ישראל אייכלר: עורך דין זכאי, ברגע שהם אומרים שזה בטל, הדברים בטלים

קובי זכאי: זכותו של נכה לפרטיות אינה מבוטלת

קובי זכאי:  מצטער

ישראל אייכלר: אני מדבר על מה שהיה

קובי זכאי: אני מדבר על העקרון

ישראל אייכלר: על העקרון נשמע

יעל סלנט: אולי אפשר להציע להוסיף לחוק - - -         

עידן קלימן: לא

יעל סלנט: מה לא?     

קובי זכאי: אני בעד

עידן קלימן: בפירוש לא

עידן קלימן:  אתם פשוט לא מבינים כי אתם לא חיים את הדינמיקה הזאת

עידן קלימן:  אתם לא מבינים את גודל הפגיעה שערך דין זכאי מציע עכשיו לפגוע בנכי צה"ל

קריאה: הרב, אני פוסט טראומתי 50 אחוזים ואני לא יכול לגור בערים מעורבות

עידן קלימן: הדמגוגיה של 

עידן קלימן:  פוגע בכולכם ואתם לא מבינים את זה

ישראל אייכלר: בעניין הפרטיות מציעה היועצת המשפטית הצעה

יעל סלנט: אפשר לחשוב אולי על הוספת סעיף שנוגע לסודיות שתחול על מי שהוא חבר בוועדה

ישראל אייכלר: עידן, מפריע לך מה שמציעה היועצת המשפטית?     

עידן קלימן: מאוד

עידן קלימן:  אני רוצה להסביר

ישראל אייכלר: תסביר למה

ישראל אייכלר:  הרי גם אתה רוצה סודיות

עידן קלימן: כל עובד ארגון נכי צה"ל מחויב לסודיות

עידן קלימן:  כל עובד בארגון נכי צה"ל

עידן קלימן:  אגב, בתוך הוועדות האלה אין מתנדבים מטעם הארגון אלא יש עובדי ארגון

ישראל אייכלר: והם חייבים סודיות, נכון?     

עידן קלימן: חלה אחריות מוגברת

יעל סלנט: אם כן, מה הבעיה לכתוב את זה בחוק?     

עידן קלימן: ראשית, כאשר עובד ארגון מתקבל לארגון נכי צה"ל, הוא מקבל חוזה שמנסח היועץ המשפטי ובו יש סעיף חובת סודיות כאשר בצידה יש ענישה

עידן קלימן:       שנית, מה שהוא מציע עכשיו זה יפרוץ דרך

עידן קלימן:  זה מדרון חלקלק לכך שמחר בוועדות את מה שנציג ארגון נלחם למענך וסוגר כחלק מהשירות שניתן, יבואו עורכי דין, ידרשו על כך כספים כבדים ואנשים יצטרכו לשלם כדי להשיג רכב רפואי בוועדת החריגים

עידן קלימן:  את הטענה הזאת שמעתי כבר לפני כן

עידן קלימן:  אנשים יצטרכו לשלם לעורך דין 50,000 שקלים עבור רכב שעולה 250,000 שקלים

עידן קלימן:  אנחנו עושים את כל הפעילות הזאת

עידן קלימן:  העניין שיש ארגון יציג על פי חוק, ואדוני, נתתי על זה הרצאות בפני פרלמנטים באירופה, אני יודע מה אני אומר, זה כוח

עידן קלימן:  נכה ביטוח לאומי, אני מזכיר לך את מאיר כהן שהיה אז שר הרווחה ניסה לפנות לארגוני הנכים האזרחיים ואמר להם שיאחדו שורות ותהיו ארגון אחד כדי שלא ימשכו לכל הצדדים

עידן קלימן:  העובדה שיש ארגון יציג שנמצא בחוק, שנכנס לחדר ונותן מלחמה על כל נכה ונכה בוועדות החריגים – ברכב, בדיור, בהשמה בעבודה

עידן קלימן:  אני 20 שנים עובד בארגון נכי צה"ל, כל פעם שנכנסתי לחדר, עשיתי מלחמה כדי שהנכים יקבלו את המקסימום

קריאה: לנכים הפוסט טראומתיים אין מענה

קריאה:  זה הדגש היחיד שיוצא מהיום הזה

עידן קלימן: אם נכי צה"ל לא מעוניין שנציג ארגון ייצג אותו, אין בעיה

עידן קלימן:  יכתוב מכתב למנהלת המחוז

עידן קלימן:  פחות תיק, פחות עבודה בשבילנו

קובי זכאי: זה בדיוק מה שאני מבקש

עידן קלימן: לא יהיה נציג חליפי

עידן קלימן:  אתם לא תעשו כאן סחר מכר

עידן קלימן:  לא ייכנסו כאן עורכי דין לתמונה

קובי זכאי: מי מדבר על עורכי דין?     

עידן קלימן: אנחנו לא ניתן לגורמים זרים להיכנס

עידן קלימן:  זה בדיוק מה שיקרה

ישראל אייכלר: עידן, יש לי תחושה שיעל דיברה על משהו אחר

עידן קלימן: נכון

עידן קלימן:  יעל דיברה על משהו אחר

עידן קלימן:  אני מצטער

ישראל אייכלר:  אתה מדבר על הוספת אנשים

ישראל אייכלר:  יעל לא דיברה על הוספת אנשים

ישראל אייכלר:  היא אמרה להכניס בחוק חובה לשמור על הסודיות

קריאה: אני חושב שזה לא צריך להיות כתוב בחוק

ישראל אייכלר: יכול להיות שזה לא מה שאתה רוצה אבל זה מה שהיא הציעה

אברהם ביטון: מה שעידן אומר, מקובל

אברהם ביטון:  אם הנכה לא רוצה נציג ארגון בוועדה שלו, יכתוב מכתב

קריאה: אבל שיהיה כתוב בחוק שזה בהסכמת הנכה

עידן קלימן: אדוני, ואז מה שקורה במציאות של החיים – אני עובד בארגון 20 שנים ואני אביא לך את המציאות לשולחן – זה שאותו נכה לא מקבל את מה שהוא רוצה ואז הוא פונה אלינו ואז מתחילה כל הסאגה מהתחלה

עידן קלימן:  אז מתעכבים תיקים

ישראל אייכלר: מה זה קשור לסודיות?     

עידן קלימן: אני מדבר על הסכמת הנכה

ישראל אייכלר: משרד המשפטים רוצה לדבר על הסודיות

ישראל אייכלר:  בבקשה

יואב סטשבסקי: סעיף 2 לחוק הגנת הפרטיות אוסר, גם במצב המשפטי היום שאנחנו לא מכניסים את סעיף הסודיות, על שימוש בידיעה על ענייניו הפרטיים של אדם או מסירתה לאחר שלא למטרה לשמה נמסרה

יואב סטשבסקי:  חובת סודיות, שאסור להשתמש באותו מידע שנמסר, קיימת

יואב סטשבסקי:  עם זאת, כיוון שמדובר בוועדה מעין שיפוטית שמקבלת נתונים אישיים רפואיים וכלכליים על מצבו האישי של האדם, משרד המשפטים מסכים להצעה של הוועדה

ישראל אייכלר: שיהיה כתוב שחייבים לשמור על הסודיות

יואב סטשבסקי: חייבים בשמירת סודיות

יואב סטשבסקי:  המשמעות של הוספת חובת סודיות בדין היא שלפי סעיף 2(7) לחוק הגנת הפרטיות, מדובר בהפרה של חובת סודיות שנקבעה בדין לגבי ענייניו הפרטיים של אדם

קריאה: ואם אני לא חבר בארגון?     

קריאה: ומה יקרה למי שהשתמש בזה?     

עידן קלימן: יש מישהו כאן בחדר שיכול להעיד שאי פעם יצא מידע?     

ישראל אייכלר: עידן, מה מפריע לך?          

איל בן ראובן: לנו אין בעיה עם הסודיות

קריאה: אפשר להכניס את זה בסוף עם ניגוד העניינים

ישראל אייכלר:  יעל תנסח

ישראל אייכלר:  אייל, גם אתה תהיה שותף

ישראל אייכלר:  כל אחד יהיה בטוח שכל מה שהוא סיפר בוועדה וכל מה שהגיע לוועדה, אף אחד לא יוציא החוצה

קובי זכאי: אבל לא זה העניין, אדוני

קובי זכאי:  העניין הוא שנכה, במיוחד אם הוא לא חבר הארגון, לא רוצה חשיפה לפרטים האישיים שלו

ישראל אייכלר: יואב, אתה נציג משרד המשפטים?     

יואב סטשבסקי: כן

ישראל אייכלר: אתה רוצה לדבר על הניסוח

ישראל אייכלר:  מה אתה אומר

ישראל אייכלר:  קובי, אתה לא מדבר

ישראל אייכלר:  אתה סיימת לדבר

קריאה: הרב, הפוסט טראומתיים עדיין לא קיבלו מענה מספק

ישראל אייכלר: הנה, אני רוצה לתת לכם

קובי זכאי: אבל לא זה העניין

ישראל אייכלר: אתה לא מרשה לאנשים לדבר

יואב סטשבסקי: אדוני היושב ראש שאל לגבי ענישה

יואב סטשבסקי:  בהתאם לסעיף 4, פגיעה בפרטיות זו עוולה אזרחית ואפשר לתבוע בנזיקין את מי שמפר את חובת הסודיות הזאת ועל זה כמובן הפרטיות

יואב סטשבסקי:  בסעיף 5 זו גם עוולה פלילית שהדין שלה הוא חמש שנות מאסר למי שפוגע במזיד בפרטיות של זולתו

קריאה: איך אני יכול להוכיח דבר כזה?     

קובי זכאי: הנושא הוא אחר לגמרי

קובי זכאי:  הבעיה היא חשיפה לפרטיות

קובי זכאי:  עדיין נכה, בטח אם הוא לא חבר ארגון יציג, הוא לא רוצה שנתוניו הפרטיים יהיו חשופים

קובי זכאי:  כמו שעושים בצו הגנת הפרטיות - - -     

עידן קלימן: קובי

עידן קלימן:  די

עידן קלימן:  מספיק

ישראל אייכלר: אנחנו ננסח לפי מה שהציעה היועצת המשפטית ולפי מה שאמר נציג משרד המשפטים

ישראל אייכלר:  גם אייל הוא משפטן של ארגון נכי צה"ל

ישראל אייכלר:  הם יגיעו לנוסח חד משמעי ואנחנו כוועדה דורשים את זה

ישראל אייכלר:  זאת כבר לא דרישה שלך אלא זו דרישה שלנו שלא יצא שום פרט שבעולם

קובי זכאי: אדוני, אני רוצה להוסיף לך שיש סעיף נוסף שאומר שבוועדה הזאת - - -     

ישראל אייכלר: לא צריך להוסיף

ישראל אייכלר:  אתה מדבר עכשיו על חשבון אחרים שלא דיברו

קובי זכאי: אני לא רוצה לחזור לזה אחר כך

רז חג'אג': תודה אדוני, אני נכה צה"ל

רז חג'אג':  הייתי נציג ארגון הנכים בתת צוות PTSD

רז חג'אג':  הייתי ברוב הדיונים כאן אבל עד עכשיו לא דיברתי

רז חג'אג':  אני רוצה להודות לכולכם על עבודת הקודש שאתם עושים כי באמת הלומי הקרב היו במחשכים במשך שנים ארוכות והיום אנחנו יכולים לומר שהמצב הוא שונה לגמרי וברוך השם יש את הוועדה הזאת ואת השינויים בחוק

רז חג'אג':      יש לי הרבה מה להגיד אבל אני רוצה להיות ענייני

רז חג'אג':  אני רוצה לדבר על סעיף המילווה שקראנו היום

רז חג'אג':  סעיף (10)

רז חג'אג':  נאמר כאן "סיוע במילווה להחלפת דירה לפי סעיף 9ו לנכה עם פגימת ראש או פגימה נפשית ובכלל זה הפרעה בתר-חבלתית בשל שינוי בדרגת נכותו או בשל שינוי בהרכב המשפחתי שלו, אף אם בעבר קיבל סיוע בדיור לפי סעיפים 9ה, 9ו או 9ז"

רז חג'אג':  למה לא מדובר גם על מענק אלא מדובר רק על מילווה? אנחנו רוצים ליצור כאן איזשהו שוויון ולמה אנחנו לא עושים את זה עד הסוף?      

ישראל אייכלר: בעברית צחה אומרים שאלה שאלתית

קריאה: אתה רוצה להגביל את המענק של הדיור?     

רז חג'אג': לא להגביל

רז חג'אג':  להיפך

ישראל אייכלר: לא רק מילווה אלא גם מענק

רז חג'אג': מדברים על שינוי בדרגת נכותו או שינוי בהרכב המשפחתי שלו

ישראל אייכלר: מה התשובה?     

ערן יוסף: מענקי הדיור הם חד פעמיים

ערן יוסף:  ניתנים פעם בחיים

ערן יוסף:  אנחנו לא עושים אחרי כן השלמות

ערן יוסף:  במידה והבן אדם כבר קנה דירה ונמצא בה, אנחנו לא נתקזז איתו בחזרה על סכום שהוא היה יכול לקבל אילו הנכות לא הייתה יותר גבוהה קודם

ערן יוסף:  מה כן? אם הנכות מחמירה ומצריכה התאמה או מצריכה החלפה, יש סעיפים שמאפשרים את זה

ישראל אייכלר: מחלות נלוות

ישראל אייכלר:  זה הסעיף של מחלות נלוות?     

קריאה: לא

קריאה:  החלפת דירה עקב החמרת מצב

רז חג'אג': נניח נדב שהתחיל ב-20 אחוזים

רז חג'אג':  כשהוא היה ב-20 אחוזים, הוא קנה דירת שיכון קטנה ולא קיבל כלום

רז חג'אג':  לא קיבל שום מענה

רז חג'אג':  אז אחוזי הנכות שלו גדלו ל-50 אחוזים ואז הוא לא זכאי למענק

רז חג'אג':  אני חושב שנוצר כאן עוול גדול להרבה הרבה מאוד נכים

רז חג'אג':  אני חושב שלימור מסכימה איתי

יעקב סער סעדה: זה עוול מאוד מאוד גדול ובעיקר למי שקנה דירה ולא ניצל את המענק והיום הוא לא זכאי לשום דבר

רז חג'אג': אני דיברתי על זה בוועדת שרשבסקי שהקשיבו לה בקשב רב

רז חג'אג':  אני רואה שהכניסו את זה במילווה אבל לא הכניסו את זה במענק וחבל

רז חג'אג':  מדובר כאן באפליה כי אם אנחנו מסתכלים, נכה שלא קיבל שום מענק – ואנחנו הרי רוצים להשוות בין כל הנכים, אנחנו לא רוצים ליצור חלילה מצב שנכים לא מקבלים מה שהם אמורים היו לקבל – אז אם אנחנו רוצים ליצור שוויון בין הנכים, כבוד הרב, יש כאן טעם רציני מאוד להכניס את זה גם במענק

רז חג'אג':  אני לא מדבר על לתת יותר אלא רק להשוות

ישראל אייכלר: משרד הביטחון, מה אתם אומרים? נכה אחר כן מקבל מילווה ומעניק, או מילווה או מענק?     

ערן יוסף: יכול להגיע אדם שנפצע במילואים והפך לנכה והוא לא יקבל בכלל כי יש לו דירה

ערן יוסף:  לא מדובר כאן בכסף שמגיע בן אדם בגלל שהוא נכה

ערן יוסף:  זה כסף שאמור לעזור לו לקנות דירה

ערן יוסף:  אם לבן אדם כבר יש לו דירה או אם קיבל סיוע וקנה דירה, אנחנו לא עושים את ההשלמות

ישראל אייכלר: למה מילווה אתם כן נותנים?         

יעקב סער סעדה: אדוני, אני לא נפצעתי במילואים

יעקב סער סעדה:  אני נפצעתי בצבא

יעקב סער סעדה:  20 שנים אף אחד לא פנה אלי כדי לדעת אם אני בסדר או לא

ישראל אייכלר: אני רוצה להיות ממוקד בשאלה של רז חג'אג'

ערן יוסף: כמו שנאמר כאן לגבי כלל הנכים

ערן יוסף:  לגבי הנכים הפוסט טראומתיים יש כאן שינוי לטובה

ישראל אייכלר:  מה השינוי לטובה?         

ערן יוסף: אמרנו שלגבי המילווה שהם זכאים לו, אנחנו כן ניתן במילווה את התוספת במקרה של עלייה בדרגת נכות

ערן יוסף:  להוסיף את זה גם לעניין המענק ולכלל הנכים, זה ראשית שינוי של הקונספט של החוק, ושנית, זה משמעות תקציבית מאוד גדולה שאנחנו לא יכולים כרגע לעמוד בה

בנימין מיכאל מיקי: שלום אדוני

בנימין מיכאל מיקי:  אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן בכמה וכמה ישיבות הוועדה לגבי זה שאנחנו רוצים להעביר את החוק הזה

בנימין מיכאל מיקי:  החוק הזה לא מושלם אבל הוא מצוין לעומת מה שהיה

בנימין מיכאל מיקי:  אני נכה 20 שנים, אני מכיר את אגף השיקום במשך שנים ואני יודע שעכשיו זה רגע היסטורי בכל מה שיש

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך לפרוטוקול שאני ממש פגוע בשם הילדים שלך

בנימין מיכאל מיקי: גם אני

ישראל אייכלר: מה קרה שמכירים רק בילד אחד ולא ביותר?     

בנימין מיכאל מיקי: נכון אדוני

ישראל אייכלר: לבנימין מיכאלי יש שישה ילדים, אז מה?     

בנימין מיכאל מיקי: נכון אדוני

בנימין מיכאל מיקי:  שישה ילדים

בנימין מיכאל מיקי:  חייבת לקום ועדה

בנימין מיכאל מיקי:  דיברנו על זה וגם השרים דיברו על זה - גם שר הביטחון דיבר על כך – שחייבת לקום ועדה שתתמקצע לנושא ה-PTSD

בנימין מיכאל מיקי:      עוד דבר שאנחנו רוצים להעלות אלה משפחות ברוכות ילדים

בנימין מיכאל מיקי:  אני מבין שאין לזה כל כך משמעות

בנימין מיכאל מיקי:  שוחחתי כאן עם אנשי משרד הביטחון והאמת היא שהם משכנעים

בנימין מיכאל מיקי:  אתה שומע אותם ואתה אומר אין תקציב, בואו נרים ידיים

בנימין מיכאל מיקי:  כמי שלוחם מי שהלך לשירות ונתן מעצמו והדם שלו נשפך על האדמה הזאת, אני מבין את העוגה, אני מבין איך כל אחד רוצה למשוך את המפה לכיוון אחר ובסוף הכול נופל אבל צריך לראות איך אפשר להביא תקציבים ממקום אחר

בנימין מיכאל מיקי:  צריך להיות פתרון יצירתי

בנימין מיכאל מיקי:  המדינה מחזיקה 90 ומשהו אחוזים מהאדמות, אז שיעזרו באדמה

בנימין מיכאל מיקי:  לא חייב שיהיה בקו הארץ

ישראל אייכלר: מה השאלה באופן ממוקד?     

בנימין מיכאל מיקי: השאלה היא איך אנחנו יכולים לקדם כאן ועדה שתעסוק בצרכים האלה של הלומי קרב, PTSD

ישראל אייכלר: אתה לא מדבר על משפחות ברוכות ילדים

בנימין מיכאל מיקי: גם

בנימין מיכאל מיקי:  אנחנו משפחות ברוכות ילדים

בנימין מיכאל מיקי:  אפשר להכניס כאן גם את העניין הזה שיש קרוב ל-7,000 חרדים שהם נכי צה"ל ואנחנו רוצים לקבל ביטוי לדבר הזה

עידן קלימן: אין לכם את החיתוך הזה

קריאה: מאיפה אתה יודע שאין את החיתוך הזה?     

עידן קלימן: כי אין חיתוך כזה

עידן קלימן:  אנחנו גאים מאוד שבארגון כי צה"ל אין חיתוך לגבי דת ולאום

עידן קלימן:  כולם היו בנינו

ישראל אייכלר: בכלל לא משנה אם אלה 7,000 או 700

עידן קלימן: אין חיתוך כזה

עידן קלימן:  בן אדם חוזר בתשובה, הוא לא כותב לי ואני שם אותו באיזו רובריקה

ישראל אייכלר: עידן, אני אומר לך וגם לפרוטוקול שקיבלנו מכתב מפצועי צה"ל חרדים

עידן קלימן: אני מכיר את המכתב אבל הוא לא מגובה בשום דבר

ישראל אייכלר: אני רוצה רק לקבל ממך תשובות מה השירותים שאתה כן נותן להם

בנימין מיכאל מיקי: הוא אפילו לא ענה למכתבים

עידן קלימן: זה לא נכון

עידן קלימן:  אמרו שנקבע איתך דיון

עידן קלימן:  נקבע איתך דיון ואת התשובות אני אתן לאדוני אבל לא כאן כי כמו שאמרת זה לא קשור לחוק

עידן קלימן:  נאמרו שם דברים לא נכונים

ישראל אייכלר: אני אפילו לא הספקתי לשאול אותך

ישראל אייכלר:  אני בטוח שעידן ירצה לתת לכם את כל השירותים וגם מאגף השיקום אני ארצה לקבל תשובות לשאלות שהם העלו במכתב

בנימין מיכאל מיקי: אדוני, אם אני אסכם את השאלה, אני מבין שיש לכולם את החוט אותו רוצים למשוך, את המפה מעל השולחן, וכל אחד רוצה למשוך לכיוונו אבל חייבים לשים על השולחן את הדבר הזה שנקרא ילדים ולראות אותנו נכי צה"ל עם משפחות מרובות ילדים

ישראל אייכלר: דבר אחד כן קיבלתם כמשפחות ברוכות ילדים וזה הרכב שהיה בוועדת חריגים והוא הוכנס לחוק

בנימין מיכאל מיקי: אני יודע

קריאה: ל-169 או משהו כזה

ישראל אייכלר: זה לא מספיק?         

אליהו צמח: איך הוא יחזיק את הרכב הזה? יש אולי רכב אחד או שניים

אליהו צמח:  כל פעם שזה עולה, תביאו נתונים

אליהו צמח:  אנחנו צריכים לעבוד בשבילכם

אליהו צמח:  יפה

אליהו צמח:  זה לא נושא שעלה לפני חמש שנים אלא מאז קם אגף השיקום

ישראל אייכלר: צמח, רק השבוע אני קיבלתי את המכתב המפורט שלכם - לפני שבוע או שבועיים – וקבעתי שאני רוצה לשבת גם עם אגף השיקום וגם עם עידן

ישראל אייכלר:  אני רוצה תשובות על כל אחד מהסעיפים שהזכרת

ישראל אייכלר:  אתה לא צריך לכעוס

אליהו צמח: הזלזול מכעיס אותי

אליהו צמח:  לא אי שיתוף הפעולה

אליהו צמח:  לא תשתף פעולה, זה בסדר, אבל אל תזלזל

ישראל אייכלר: רשות הדיבור לאבי אבוטבול

קריאה: יש לי שאלה

קריאה:  במידה והלום קרב –PTSD - מתחיל בהליך של רכישת דירה אבל למעשה הוא נפטר

קריאה:  הוא והאישה לקחו מענק

קריאה:  הבנתי שרק ב-100 פלוס הדבר הזה מוסדר

קריאה:  מה קורה במצב כזה כאשר מישהו נפטר והוא בתהליך רכישה? זאת שאלה שהתבקשתי לשאול

ערן יוסף: השבנו

קריאה: אבל הבנתי שזאת רק נכות מיוחדת

קריאה: לא נכון

קריאה:  אני הייתי במקרים שאורנה אישרה שאדם שהיה באמצע ההליך

אורנה מזרחי: אם הוא באמצע התהליך והייתה התחייבות והסתמכות על סיוע שלנו, יינתן

קריאה: כיושב ראש מחוז היה לי את זה עם אורנה וקיבלו אישור מיידי

אברהם ביטון: שאלה לגברת לימור לוריא

אברהם ביטון:  אמרתם שהלוואה שניתנת לנכים היא ל-25 שנים ואני הבנתי היום שכנראה – אני לא בטוח – זה בריבית של 4

אברהם ביטון: 5 אחוזים בעוד שהריבית שניתנת על ידי ארגון נכי צה"ל היא נדמה לי 1

אברהם ביטון: 1 אחוז

אליהו צמח: אבל זה על ה-18,000

אליהו צמח:  מה זה קשור? זה לא לדיור

אברהם ביטון: מה שטוב, טוב

אברהם ביטון:  זאת שאלה ראשונה

אברהם ביטון:      נושא נוסף עליו רציתי לדבר

אברהם ביטון:  כאשר יש ועדת חריגים, תוך כמה זמן הוועדה אמורה לסיים את עבודתה ולתת תשובה לנכה? אני מבקש שלחוק יוכנס זמן קצוב כאשר למשל מהרגע שהנכה מביא את כל המסמכים הנדרשים לצורך דיון בוועדה, הוועדה חייבת לסיים ולתת לו תשובה, נאמר תוך 45 ימים

אברהם ביטון:  אני אומר את מה שאני אומר ומי שיודע, יודע למה אני אומר את זה

שפרה שחר: גם לגבי זכאות של נכות, 45 ימים?     

ישראל אייכלר: האם קבוע בחוק כמה זמן אדם שפונה למשרד ממשלתי צריך להמתין לתשובה?      

שפרה שחר: החוק אומר 45 ימים ואני מכירה - - -     

קריאה: אבל שפרה תני לבן אדם לומר את הדברים

אברהם ביטון: אותו הדבר אני מבקש שלוועדת למד תהיה הגבלה לתת תשובה תוך פרק זמן איקס עליו נחליט

אברהם ביטון:  לדוגמה, 45 ימים מהיום שהבאנו את המסמכים הנדרשים

קריאה: ועדת למד לא בחוק

אברהם ביטון: בוועדת חריגים לנכה אין סמכות, גם לא לארגון נכי צה"ל, להשתתף בוועדה, גם לא בוועדת למד ולכן נוצר מצב שגורלו של נכה מוטל על הכף אצל אנשים שצריכים לייצג אותו ואני עם כל הכבוד לא רוצה להטיל דופי בתפקודם אבל אני לא יודע מה הכישורים שלהם להציג את הבעיה של אותו נכה

אברהם ביטון:  לכן אני מבקש שבוועדת חריגים או בוועדת למד יהיה נציג לנכה, או הנכה עצמו, שיוכל לייצג את עמדתו לגבי הבעיות שיש לו

קריאה: מה לגבי אישה שרוצה ייצוג נשי?     

אברהם ביטון: האם יכולה להיות אפשרות שלמשל הנכה מקבל שכירות לשש שנים בסך איקס שקלים כל חודש, סתם דוגמה 3,000 שקלים, האם יש אפשרות לקחת את הסכום הזה שמגיע לו לשכירות ולהוון אותו כמענק נוסף לדיור? כלומר, אם הוא מקבל 3,000 שקלים לשש שנים, זה כפול 72, וזה למעלה מ-200,000 שקלים שיכולים להתווסף למענק

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  אתם לא חייבים לענות על כל השאלות אבל לפחות על שאלות ענייניות עליהן יש לכם תשובות

ערן יוסף: לגבי ועדות החריגים בוועדת למד

ערן יוסף:  יש כאן טענה שהוועדות לא מספיק יעילות ולוקחות זמן, ומצד שני מבקשים להכניס לוועדות עורכי דין ונציגים

ישראל אייכלר: אני שואל לגבי הזמן

ישראל אייכלר:  האם אתה מוכן לתת תשובה תוך 45 ימים?     

ערן יוסף: לא

ערן יוסף:  אני לא מוכן לקבוע זמן

ערן יוסף:  בחלק מהמקרים נעמוד בזמן יותר קצר מזה ובחלק מהמקרים יש צורך בבדיקות שמצריכות יותר זמן

ערן יוסף:       לגבי הנוכחות של עורכי דין וכן הלאה, זה בדיוק מה שיהפוך את הזמן להרבה יותר ארוך

קריאה: לא ביקשתי עורך דין

ישראל אייכלר: נשאלה שאלה והוא נותן תשובה

ישראל אייכלר:  זה לא ויכוח

ערן יוסף: זה בלתי נסבל

ערן יוסף:  אי אפשר לענות לכם על אף שאלה

ישראל אייכלר: הוא אומר מה דעת משרד הביטחון

ישראל אייכלר:  אמרת את דעתך והוא אומר את דעת המשרד

ערן יוסף: לוקח זמן עד שהחומר מגיע לוועדה כי יש הרבה בדיקות שעושים

ערן יוסף:  הוועדות עצמן מתנהלות יחסית מהר ויעיל כיוון שכל החומר מגיע כולל החומר הכתוב של הנכה

ערן יוסף:  אנחנו כן מאפשרים מה שנקרא שימוע בכתב

ערן יוסף:  כל מה שהנכה רוצה לכתוב מופיע בפני הוועדה

ערן יוסף:  מגיע מנהל המחוז שהוא הנציג שמביא בפני הוועדה את הדברים

ישראל אייכלר: ברשותך, אני רוצה להתייעץ עם שלומי מור מהביטוח הלאומי

ישראל אייכלר:  מה קורה בוועדות הנכים האזרחיות, האם שם הנכה יכול לבוא או עורך דינו ולהציג את מצבו? הוא שותף בדיונים או שהוא רק יכול להציג וללכת?      

שלומי מור: אדוני, כאשר מדובר בוועדות רפואיות, כמובן שהנכה מגיע ויכול להגיע ואפילו הרבה פעמים הוועדה חייבת לבדוק אותו 

ערן יוסף: גם אצלנו כמובן

שלומי מור: זה בוועדות רפואיות

שלומי מור:  שונה הדבר בהרבה החלטת אחרות שגם שם אנחנו עומדים על זכות שימוע בכתב ולא תמיד בעל פה

ישראל אייכלר: כלומר, יש שתי אפשרויות

שלומי מור: כן

שלומי מור:  זה תלוי בוועדה

ישראל אייכלר: והנכה יכול לבחור אחת משתיהן או שאתם קובעים?     

שלומי מור: לא

שלומי מור:  אם מדובר בוועדה רפואית אלא אם כן זה מסלול - - -     

ישראל אייכלר: בסופו של דבר זו ועדה רפואית שקובעת נכות

ישראל אייכלר:  לא?     

לימור לוריא: לא

לימור לוריא:  אנחנו עושים כאן שני דברים שונים

ישראל אייכלר: שלומי יסיים את דברי לגבי מה שקורה באזרחי ואחר כך תתייחסי

שלומי מור: בוועדות רפואיות ככלל, כיוון שהרבה פעמים זה גם דורש בדיקה של הוועדה וכולי, הוא בא והוא גם יכול לבוא עם עורך דין וכולי אבל הוועדות הללו שאדוני מדבר עליהן שונות בתכלית מהוועדות האלה שעכשיו ערן מדבר עליהן

ישראל אייכלר: מה השוני?     

שלומי מור: בביטוח לאומי אין ועדות למד

שלומי מור:  כולם שווים לחלוטין

שלומי מור:  המקרה היחיד שיש בו ועדות למד נוגע לארגון נפגעי פעולות איבה ולגביהן זכות הטיעון היא בכתב בלבד

לימור לוריא: אצלנו אותו הדבר

לימור לוריא:  לוועדה רפואית הוא כן יכול להופיע עם עורך דינו ובוועדות למד, כמו בביטוח הלאומי

ישראל אייכלר: זאת אומרת, בוועדות חריגים לא אבל בכתב הוא כן יכול להגיש

לימור לוריא: בהחלט

אברהם ביטון: מה לגבי הזמן?     

ישראל אייכלר: הוא אמר במפורש שהוא לא מוכן להתחייב לזמן

אברהם ביטון: אני שואל אותך שאלה

אברהם ביטון:  סליחה שאני מערב את הנושא שלי

אברהם ביטון:  אני מחכה לתשובה בוועדת למד שמונה חודשים

אברהם ביטון:  עידן יודע את זה וגם גברת לוריא

אברהם ביטון:  לא יכול להיות דבר כזה

קריאה: אנשים מחכים גם בוועדות רפואיות יותר מ-45 ימים

ישראל אייכלר: אני אומר את מה שלימור כבר אמרה בדיון הקודם

ישראל אייכלר:  הם באמת מודעים למצב בוועדת למד והם רוצים – נדמה לי שהם אפילו התחייבו לוועדה – להעביר איזושהי תוכנית שהם רוצים לעשות כדי לזרז את ועדת למד

לימור לוריא: גם, ולעניינו של מר אבוטבול – גם נתתי לו תשובה ואני חושבת שזה לא נכון שאני אענה אותה כאן

ישראל אייכלר: נתת לו תשובה אישית

ישראל אייכלר:  בסדר

אברהם ביטון: שאלה אחרונה

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  אני רוצה לאפשר לעוד אנשים

אברהם ביטון: שאלה אחת

אברהם ביטון:  אני מחכה שלוש שנים לקבל תשובות על זה

אברהם ביטון:  שלוש שנים אני מחכה

ישראל אייכלר: כן, אבל יש כאן 30 אנשים שרוצים להתייחס

אברהם ביטון: השאלה האחרונה

אברהם ביטון:  מי קובע בוועדת חריגים את הצרכים של הנכה? לנכה יש צרכים מסוימים

אברהם ביטון:  אני יודע איך זה מתנהל היום ולצערי אין אף אחד שיכול לקבוע את הצרכים של הנכה בוועדה

ישראל אייכלר: מה התשובה שלכם?     

לימור לוריא: מרפא בעיסוק בא לבית ובודק

לימור לוריא:  אנשי מקצוע שמגיעים למקום יחד עם האדם עצמו ומתאימים את כל מה שהוא זקוק לו בהתאם לשיקול דעתם המקצועית

ישראל אייכלר: עכשיו תדבר נציגת הפורום להאיר את הבית, ענת סול להב

ענת סול להב: תודה כבוד הרב

ענת סול להב:  אני יושבת כאן בשבועיים האחרונים בדיוני הוועדה עם החברים והחברות שלי השותפים לדרך של בני המשפחה ובני הדור השני לפוסט טראומה על רקע צבאי

ענת סול להב:  אני מקשיבה לתיקונים המצוינים והמבורכים שהיה צריך לעשות אותם כבר מזמן בחוק הזה ושאפו גדול לכל העוסקים במלאכה

ענת סול להב:       חבל ששוב השארתם אותנו בצד

ענת סול להב:  גם הפעם התיקונים האלה בחוק לא מתייחסים לשום אלמנט שקשור לבני ובנות הדור השני, בטח שלא לפוסט טראומה

ענת סול להב:  אבא שלי נכה צה"ל מוכר, לא על הפציעה הנפשית אלא רק על הפציעה הפיזית

ענת סול להב:  אבא שלי הסתובב בלי עין ובפוסט טראומה

ענת סול להב:  מה אתם חושבים שכאב לי יותר כשגדלתי? אבא שרואה בעין אחת או אבא הלום קרב? עם מה היה לי יותר קשה להתמודד?     איזו השפעה הייתה רבה יותר על החיים שלי? למה על זה, מאז שעברנו את גיל 30, אנחנו לא זכאים לשום טיפול? אתם יודעים כמה שנים לוקח לנו להכיר בהיותנו דור שני לפוסט טראומה? אתם יודעים כמה שנים לוקח עד שזה מחלחל, בטח לבני הדור השני של מלחמת יום כיפור? עשינו התקדמות, יש זכאות לטיפולים, אבל רק מגיל שבע ורק עד גיל 30

ענת סול להב:  מה קורה אחרי? אנחנו מפסיקים להיות הילדים של ההורים שלנו? מפסיק לכאוב לנו? הצלקות נעלמות לנו בגיל 30? מה לדעתכם קורה בגיל 30, איזה קסם גדול מתרחש שהופך את כל הקושי הזה לנסבל פתאום?     אנחנו, כשאנחנו עוברים את גיל 30, אנחנו נמצאים בין הפטיש לסדן

ענת סול להב:  אנחנו מטפלים בהורים שלנו בדור המבוגר, באבא פוסט טראומתי, לעיתים כל הנטל של הטיפול בו עלינו, כי כמו שיודעים כאן חבריי הפוסט טראומתיים להחזיק תא משפחתי עם הלם קרב זה כמעט בלתי אפשרי ולכן יותר ממחצית מהלומי הקרב בישראל גרושים היום

ענת סול להב:  כאשר אנחנו בני 30 פלוס, אנחנו עושים מאמצים כבירים מצד אחד לטפל באבא שלנו הלום הקרב, ומצד שני לעשות כמיטב יכולתנו לא להעביר את זה לדור של הילדים שלנו

ענת סול להב:  איפה העזרה שלכם לנו להצליח לעשות את זה?     

ישראל אייכלר: למשרד הביטחון יש תשובה?     

לימור לוריא: כן

לימור לוריא:  אדוני היושב ראש, אנחנו כרגע דנים בנושא הרכב והדיור

לימור לוריא:  הגברת מדברת ואני מאוד מסכימה לקושי

ענת סול להב: אני יודעת שאנחנו דנים בדיור וברכב

ענת סול להב:  זה בדיוק העניין

ענת סול להב:  הדיור חשוב והכול חשוב אבל בכל הדברים החשובים האלה אנחנו לא נכללים

לימור לוריא: כידוע לכם, לפני כשבועיים פרסמנו את ארבעת הפרקים הנוספים

לימור לוריא:  אחד הפרקים הוא הפרק שמתייחס לטיפולים ולכל המענים הפסיכו-סוציאליים

לימור לוריא:  שם יש לציבור אפשרות להעיר

לימור לוריא:  אנחנו כרגע עושים את הכול

לימור לוריא:  מתמחרים, רואים מה שאנחנו יכולים, הדברים שלכם נכתבו לי ומובאים בחשבון

לימור לוריא:  אני רק אומרת שלא דנים בזה כרגע אלא זה יידון בפרק שיידון בפסיכו-סוציאלי

ישראל אייכלר: אבל אתם מתייחסים לדברים האלה?     

לימור לוריא: בהחלט

לימור לוריא:  אנחנו לוקחים את הכול בחשבון

ישראל אייכלר: אם כן, זה יגיע

ישראל אייכלר:      עכשיו אנחנו יוצאים להפסקה של לפחות 20 דקות

ישראל אייכלר:  בחוץ יש הפתעה

ישראל אייכלר: אני מחדש את הישיבה

ישראל אייכלר:  דן נימני רוצה לעדכן בבשורה חשובה מאוד

ישראל אייכלר:  אתם זוכרים שדן נימני בסבלנות אין קץ שמע כאן סעיפים על גבי סעיפים ולא קיבל זכות דיבור ומה שהוא רצה להגיד זה שאין תקציב

ישראל אייכלר:  הוא אמר אין מקור תקציבי

דן נימני: בהמשך להערה שלי מהדיון הקודם לגבי מקור תקציבי, רציתי לעדכן שלאחר שיח עם שר הביטחון נמצא מקור תקציבי

קריאה: כשרוצים, מתאמצים ואפשר

קריאה: בשורה לכל הלומי הקרב

ישראל אייכלר: לפרוטוקול

ישראל אייכלר:  נציג האוצר אמר שנמצא מקור תקציבי

קריאה: למה? תזכיר למה זה היה

דן נימני: היושב ראש, אני רק אגיד שנמצא המקור התקציבי לתיקונים שהוצגו עד עכשיו

ישראל אייכלר: על מה שסוכם עד עכשיו, יש מקור תקציבי

ישראל אייכלר:  אני חושב שזו ברכה גדולה מאוד ותודה לשר האוצר שאישר את זה

מוחמד מיעארי: כבוד היושב ראש, אני לא דברן גדול אבל לאט לאט

מוחמד מיעארי:  תרשה לי לדבר יותר מדקה, אם אפשר

מוחמד מיעארי:  אני מזרזיר, בן 42, נכה צה"ל מזה שבע שנים

מוחמד מיעארי:  התגייסתי לצנחנים בגיל 17 ותשעה חודשים

מוחמד מיעארי:  אם הייתי יכול להתגייס בגיל יותר צעיר, אפילו בכיתה ט', הייתי עושה את זה

מוחמד מיעארי:  זה בא מהחינוך שקיבלתי בבית - אהבת המדינה, אהבת המולדת

מוחמד מיעארי:      השתחררתי אחרי 16 שנים במערכת הביטחון

מוחמד מיעארי:  הייתי בכמה מקומות

מוחמד מיעארי:  הייתי רוצה להמשיך אחרי דרגת רב סרן אבל כאן הכול נפסק

מוחמד מיעארי:  הצלחתי ללמוד לתואר שני באוניברסיטת חיפה

מוחמד מיעארי:  הצלחתי לעשות תעודת הוראה ואפילו עוד כמה מקצועות של מנהל עבודה, מדריך עבודה בגובה, עוזר בטיחות וכל זה על מנת שאני אשתלב בעבודה

מוחמד מיעארי:  על מנת שאני אצא מהבית למרות שיש לי 54 אחוזי נכות

מוחמד מיעארי:       אני רוצה לדבר על שלושה דברים עיקריים

מוחמד מיעארי:  אני מאוד מתרגש

מוחמד מיעארי:  הדבר הראשון

מוחמד מיעארי:  באתי היום ממשרד הביטחון, מחיפה

מוחמד מיעארי:  זה היום האחרון שזרזיר שייך למחוז חיפה

מוחמד מיעארי:  מיום ראשון הוא יהיה שייך לטבריה

מוחמד מיעארי:  נסעתי לחיפה להגיד תודה לשלושה אנשי צוות שטיפלו בי עד היום - וזאת הרופאה, המזכירה הרפואית והעובדת הסוציאלית - הכול מתוך הערכה למשרד הביטחון

מוחמד מיעארי:  קיבלתי את הטיפול הראוי

מוחמד מיעארי:      בוועדות פחות

מוחמד מיעארי:  בלעתי הרבה צפרדעים

מוחמד מיעארי:  הושפלתי

מוחמד מיעארי:  אני מיעוט במדינה

ישראל אייכלר: גם אני

ישראל אייכלר:  תרגיש טוב

מוחמד מיעארי: אני רואה את כולם עם שרוכים וכולם כאן עם צבע כחול

מוחמד מיעארי:  אני עם צהוב

מוחמד מיעארי:  אבל זה סתם בצחוק

מוחמד מיעארי:  לא באמת היפלו אותי בכנסת

קריאה: גם לחג'אג' נתנו צהוב

קריאה:  אל תדאג

מוחמד מיעארי: כן אפשר להגיד שאפשר לראות אור בקצה המנהרה

מוחמד מיעארי:  אני עדיין מתעקש לעבוד אבל אני לא יכול לעבוד כל יום, עם כל התעודות שיש לי

מוחמד מיעארי:  כמה אני צריך להוכיח? אני עם 54 אחוזי נכות של פעם, לא מאז הרפורמה

מוחמד מיעארי:  זה אומר שמגיע לי אפילו יותר

מוחמד מיעארי:  התיק הרפואי שלי בגובה של הבן הקטן שלי, בגובה של מוסא

מוחמד מיעארי:  משה

מוחמד מיעארי:  זה עיסא

מוחמד מיעארי:  לא סתם אמרתי

מוחמד מיעארי:  לא סתם אני אומר עיסא ומוסא

מוחמד מיעארי:  התכוונתי לזה

מוחמד מיעארי:  כמה אני צריך להוכיח למשרד הביטחון שאני לא מסוגל? עוד ועדה ועוד ועדה ועוד לבלוע צפרדעים

מוחמד מיעארי:  לעשות את הנסיעה הזאת מהצפון לפתח תקווה, קשה מאוד

מוחמד מיעארי:  הבדיקות שאני עובר, קשה מאוד

מוחמד מיעארי:      אני פונה כאן למשרד הביטחון להתחשב

מוחמד מיעארי:  בן אדם שיש לו אחוזים מסוימים, לגמור את העסק

מוחמד מיעארי:  אני כן פונה לוועדה כאן, לאנשי המקצוע, אנשים שרוצים לעבוד, ליצור חברת השמה

ישראל אייכלר: ועדת השמה

מוחמד מיעארי: ועדת השמה

מוחמד מיעארי:  מי שרוצה לעבוד, שיבוא עם קורות החיים שלו

מוחמד מיעארי:  אני כן רוצה את הביטחון הכלכלי

מוחמד מיעארי:  לא ישגעו אותי וכל פעם יבקשו שאוכיח איפה עבדתי וכמה עבדתי

מוחמד מיעארי:      גיליתי לאחרונה, עת הוצאתי דוח מהביטוח הלאומי, מה שנקרא דוח מעסיקים, שמאז שהשתחררתי ב-2017 ועד היום עבדתי ב-12 מקומות וזה לא בגללם אלא בגללי

מוחמד מיעארי:       לסיכום

מוחמד מיעארי:  אני מתבייש

מוחמד מיעארי:  הילד שלי עוד מעט יקבל צו ראשון

מוחמד מיעארי:  אני לא יודע

מוחמד מיעארי:  אני אומר לכם שאני מתלבט אם כן יתגייס או לא

מוחמד מיעארי:  אם יתגייס כלוחם או לא

מוחמד מיעארי:  הבאתי אותו היום – קשה לי לדבר אבל - ואני מספר לו בגדול שבאים לעזור כאן, באים אך ורק לעזור

מוחמד מיעארי:  הייתי מצפה ממשרד הביטחון, הייתי מצפה מחברי הכנסת שיביאו את המגש על זהב לנכי צה"ל

מוחמד מיעארי:  אנחנו לא צריכים להוכיח יותר מדי

מוחמד מיעארי:  לא צריך להתווכח

מוחמד מיעארי:  אני מתבייש

מוחמד מיעארי:  אני לא בא להטיף מוסר לאף אחד, לא בא להמציא את הגלגל אבל אני מתבייש בגלל הצעקות שיש כאן, האנשים שנלחמים בשביל הזכות שלהם

מוחמד מיעארי:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  מוחמד הציע ועדת השמה לתעסוקה

ישראל אייכלר:  איך לא חשבנו על זה קודם? כל האנשים שהיו כאן, אני לא רוצה לומר שמות, כולם זעקו תעסוקה, תעסוקה, תעסוקה

ישראל אייכלר:  מה אתם אומרים על רעיון של ועדת שמה?     

לימור לוריא: קודם כל, יש היום חברות השמה

לימור לוריא:  אני חושבת שעלה כאן לאורך כל הדיונים הצורך בהגדלת המשאבים לנושא התעסוקה ואנחנו בהחלט מתכוננים לשים על זה דגש

לימור לוריא:  אנחנו לגמרי על זה

ישראל אייכלר: הרעיון שלו מצוין, שתהיה לכם ועדת השמה שהיא תעמוד בקשר עם חברות ההשמה

עידן קלימן: אני רוצה להשלים את דבריו ולעשות לאדוני סדר

ישראל אייכלר: ברשותך עידן, נכנסו לדיון אורחים

ישראל אייכלר:  אני רוצה לקדם בברכה את מנכ"ל אש העולמי שזה ארגון אש התורה מיסודו של הרב ויינברג

ישראל אייכלר:  מי שהיה בכותל המערבי, יש שם בניין גדול של אש התורה

ישראל אייכלר:  קירבו אלפי יהודים שהגיעו מארצות הברית ומהארץ במשך 30 שנים

ישראל אייכלר:  אני הכרתי את הרב ויינברג זיכרונו לברכה

ישראל אייכלר:      הם באו לכבד אותנו בנוכחותם יחד עם כל הפמליה שלהם

ישראל אייכלר:  יהי בואכם לברכה

עידן קלימן: ברוכים הבאים

עידן קלימן:  אני אתייחס אליכם ואגיד לכם שארגון נכי צה"ל עושה עכשיו שיתוף פעולה עם קרן מורשת הכותל

עידן קלימן:  כל הבנות והבנים של נכי צה"ל עושים שם בר מצווה ובת מצווה

עידן קלימן:  הדבר הכי מרגש שעשינו לפני שלושה שבועות היה שיצאנו בקול קורא לכל נכי צה"ל שכאשר הם הגיעו לגיל בר מצווה הכותל היה עדיין בידי הירדנים

עידן קלימן:  מי שרצה לעשות חוויה מתקנת, היה יכול

עידן קלימן:  הראשון שעלה לתורה היה אביגדור קהלני

עידן קלימן:  תודה על שיתוף הפעולה

עידן קלימן:  זה באמת היה אחד הרגעים המרגשים

עידן קלימן:      לגבי דבריו של מוחמד

עידן קלימן:  שים לב, הכול מתכנס, אדוני היושב ראש

עידן קלימן:  כלים שלובים

עידן קלימן:  בסופו של דבר ביטול מבחן ההכנסה כרשת ביטחון שאנשים יוכלו לצאת לעבוד ואם לא מצליחים 12 פעמים, הם יכולים להמשיך לקבל תגמולי קיום ולא להתרסק

עידן קלימן:  הדבר הזה של מה שדיברנו על השילוב של אנשים עם מוגבלויות בתעסוקה

עידן קלימן:  למה אני אומר לך את כל זה? כי גם בחקיקה עצמה של משרד האוצר, די נזעק כאן - כן בצדק או לא בצדק, זה לא משנה, זה אדוני יחליט – ואני כל הזמן אומר לך אדוני שגם בהרבה מאוד דברים שנמצאים בחוק הזה נכי צה"ל לא נפצעו למען משרד הביטחון

עידן קלימן:  נכי צה"ל נפצעו למען כל המדינה

עידן קלימן:  מה שאדוני רואה זאת התעלמות תקציבית מוחלטת בכל משרדי הממשלה האחרים והכול נופל על משרד הביטחון

עידן קלימן:      למי שלא מבין, אני לא בא להגן על משרד הביטחון, הם לא חברים שלי, אני עובד מולם

עידן קלימן:  מה שאני בא לומר כאן בצורה הכי ברורה זה שאחת הבעיות שלי בחקיקות כיושב ראש ארגון נכי צה"ל זה שכל פעם שאני פונה למשרד ממשלתי – אם זה המשרד להגנת הסביבה ששלל מנכי צה"ל את הכניסה לאתרי מורשת, אם זה כשפעלתי למען הנחה בחשמל ובמים, עכשיו אני מטפל בהגדלת ההנחה בארנונה שקבעו אותה כשעוד לא היה אפילו ערוץ אחד בטלוויזיה – השרים והממשלה מתנערים ואומרים לכו למשרד הביטחון, הוא ייתן את התקציב

עידן קלימן:  זה לא עובד כך

עידן קלימן:  בסופו של דבר המסר שצריך לצאת מהוועדה הזאת, מעבר לאחריות התפעולית, המיניסטריאלית של משרד הביטחון, היא שלכל משרד ממשלתי יש סוג של אחריות תקציבית כלפי נכי צה"ל והם צריכים לחשוב מה הם צריכים לחשוב מה בתחילת השנה, איך הם עוזרים לנכי צה"ל

עידן קלימן:      השר גולדקנופף שאמר שיעזור בבינוי ושיכון עת דיברו כאן על תוכניות בינוי ושיכון

עידן קלימן:  שלא תהיה טעות, משרד הביטחון לבד לא יכול לשאת בנטל הזה

עידן קלימן:  צריך לגייס את משרד האוצר, את משרד המשפטים, את משרד הבינוי והשיכון ומשרד הביטחון

עידן קלימן:  משרד הביטחון אולי צריך לעשות את התכלול אבל בסופו של דבר אם אני מגיע למשרד הפנים ואומר שאנשים נושאים כאן בנטל של הארנונה ואני מבקש 30 אחוזים הנחה, אתה יודע אדוני לכמה זה מתכנס לכלל נכי צה"ל? 25 מיליון שקלים

עידן קלימן:  זה הסיפור

עידן קלימן:  במינוחים לאומיים כלום

עידן קלימן:  מה התשובה? לך למשרד הביטחון, שהם יביאו את התקציב

עידן קלימן:  למה? למה צריך להעמיד את נכי צה"ל כל הזמן בסיפור הזה של חימוש, של טילים מול כיסאות גלגלים? למה כל פעם כשאני בא למשרד ממשלתי אחר הוא שולח אותי למשרד הביטחון? אדוני, זה כי המסר לא עבר כמו שצריך

עידן קלימן:  לכולם יש אחריות

מרדכי רוזנברגר: רציתי להתחיל את מה שיש לי לומר בתשבחות לרב אייכלר על הדרך שהוא מנהל את הדיון ועל אורך הרוח

מרדכי רוזנברגר:  כאן התעליתם

מרדכי רוזנברגר:  כל הכיבוד הזה, אני הרגשתי כמו בקייטנה

ישראל אייכלר: זאת ענת

ישראל אייכלר:  מנהלת הוועדה

מרדכי רוזנברגר: תודה לענת

מרדכי רוזנברגר:  עכשיו לעניינים היותר רציניים

מרדכי רוזנברגר:  אני אומר כמו קייטנה

מרדכי רוזנברגר:  גם כשיש כאן צעקות, אני לפעמים מרגיש כמו קייטנה אבל באוזניים שלי אני שומע את 123 האחים שלי שאיבדנו בסיני

מרדכי רוזנברגר:  אני לוחם במלחמת יום כיפור, 1/ב של פלוגת תחנות חורף שנכחדה באותה מלחמה נוראה

מרדכי רוזנברגר:  נפצעתי קשה פיזית ונפשית

מרדכי רוזנברגר:  אני מבקש לשמש כאן פה לקבוצה של פצועי צה"ל הוותיקים הקשים ממלחמת יום כיפור וגם ממלחמת שלום הגליל הראשונה להם צרכים ייחודיים אותם אעלה עתה

מרדכי רוזנברגר:      אצל הפצועים הוותיקים הקשים שנמצאים שנים רבות באובדן כושר עבודה קיים מושג אותו אנו מכנים השנים האבודות

מרדכי רוזנברגר:  אסביר מה הן השנים האבודות

מרדכי רוזנברגר:  חשוב להבין כי הפצועים הוותיקים, ובעיקר פצועי פוסט טראומה, עברו במשך עשרות שנים חיים קשים מנשוא

מרדכי רוזנברגר:  לא די שפציעת פוסט טראומה היא קשה ביותר וגורמת לסבל יום יומי, לילות ללא שינה ומשנרדמים – מתעוררים לסיוטים נוראיים

מרדכי רוזנברגר:  בנוסף לפציעה הקשה מדובר בעשרות השנים האבודות בהן אותם פצועים גם לא קיבלו במקרים רבים את אחוזי הנכות המגיעים להם, גם לא קיבלו מעטפת טיפולית הולמת, לא להם ולא לבני משפחותיהם, גם לא קיבלו סיוע בשכר דירה, לא קיבלו שעות ליווי ובנוסף לכל גם הופעל עליהם מבחן ההכנסה הדורסני

מרדכי רוזנברגר:  המדינה במשך שנים הכניסה ידה לכיסם של הפגועים הקשים ביותר ופשוט גזלה את כספם הפרטי כך שרבים מהפצועים הוותיקים, מיטב בניה וגיבוריה של המדינה, נותרו כיום חסרי דיור, חסרי כל גב כלכלי ורבים מהם נותרו חסרי כל

מרדכי רוזנברגר:       כדי לסבר את האוזן, אני מביא כלשונם מעט מהציטוטים של פצועים ותיקים כפי שנכתבו

ישראל אייכלר: אולי תדלג על זה כדי שנוכל להגיע לדברים שאתה רוצה באמת

מרדכי רוזנברגר: אבל זה חשוב

ישראל אייכלר: יש לי את המכתב שלך ונקרא אותו בעיון

ישראל אייכלר:  בדקות שנותרו לנו לתת לאחרים לדבר, תמקד את הדברים בסיכום שלך ותאמר מה אתה רוצה שיהיה

מרדכי רוזנברגר: קודם כל, אותם פצועים, הסיפורים הם סיפורים קשים

מרדכי רוזנברגר:  אנשים הגיעו לגילי 50, 60 ו-70 ונותרו חסרי כל

מרדכי רוזנברגר:  אנשים אומרים שעוד שנה הם יוצאים לפנסיה ונשארו בלי כלום

מרדכי רוזנברגר:  בן אדם אומר שהוא צריך לחתן שלוש בנות ואין לו מהיכן להשיג את הכסף

מרדכי רוזנברגר:  את המידע הזה אני העברתי גם לוועדת שרשבסקי

מרדכי רוזנברגר:  העברתי את כל המידע, גם על המצוקות של הנכים הוותיקים

מרדכי רוזנברגר:  המידע היה ידוע אבל בכל המסקנות – לא של הוועדות, לא של החוק שמחוקק עכשיו – אין שום מענה ופתרון בדיור

מרדכי רוזנברגר:  אנחנו כרגע עוסקים בדיור ואין שום פתרון ייחודי לנכים הוותיקים שעברו את אותן שנים אבודות ונותרו חסרי כל

מרדכי רוזנברגר:  חלק מהם נזרקים מדירה לדירה, עוברים התעללויות על ידי בעלי בתים ומשכירים שונים

ישראל אייכלר: אין להם סיוע בשכר דירה?     

מרדכי רוזנברגר: יש להם סיוע

מרדכי רוזנברגר:  הסיוע לדירה הוא בסביבות 2,600 שקלים לפי החוק המתגבש עכשיו

מרדכי רוזנברגר:  אנשים שנותרו חסרי כל בגילים מבוגרים, אני חושב שהמדינה צריכה למצוא להם פתרונות גם לסיוע בשכר דירה בסכום שהוא שווה לדיור כדי שהם יוכלו לסיים את החיים שלהם עם טיפת כבוד עצמי ולא יצטרכו להתגלגל מדירה לדירה ולקבץ נדבות

מרדכי רוזנברגר:  הם פשוט חסרי כל

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  אני רוצה לבקש את התייחסות משרד הביטחון לגבי הדברים שלך על הדיור

לימור לוריא: אנשים שהם בגיל השלישי, אנחנו דווקא כן נותנים אפשרות לסיוע בשכר דירה עד סוף ימיהם

לימור לוריא:  אני כן אגיד, וחשוב שידעו, ש-50 אחוזים מנכי צה"ל הם אנשים בגיל השלישי שנלחמו ב-1973, ב-1967, ב-1956

לימור לוריא:  זאת הקבוצה הכי גדולה ואנחנו מבינים את הצורך

לימור לוריא:       ברפורמה הוקצו 28 מיליון שקלים לטובת השירותים לאנשים בגיל השלישי ואנחנו בהחלט נערכים יחד עם הארגון לזה

ישראל אייכלר: תודה מרדכי על שהעליתי את זה

ישראל אייכלר:  את המכתב ששלחת לי, אני אקרא

מרדכי רוזנברגר: עוד תגובה קטנה לתגובה של לימור שאני מאוד מעריך אותה

מרדכי רוזנברגר:  אנשים פשוט נשארו חסרי דיור

מרדכי רוזנברגר:  צריכים למצוא פתרונות ואני העליתי אותם במכתב שהעברתי אליך

מרדכי רוזנברגר:  אחד הפתרונות הוא באמת במכתב שכתב עידן לאבי, לדבר על הלוואה לטווח ארוך ובמקרה של הנכים הוותיקים, כדי לכפר במעט על כל אותן השנים האבודות, המדינה יכולה לתת משכנתה בערבות מדינה ל-30 שנים וכשהנכה ילך לעולמו המדינה תמשיך לשלם את המשכנתה

מרדכי רוזנברגר:  כך יהיה פיצוי מה על כל השנים האלה

מרדכי רוזנברגר:  הכול כתוב במכתב ואני מבקש שיקראו אותו ויתייחסו אליו

ישראל אייכלר: בהחלט

ישראל אייכלר:  אנחנו נקרא אותו

ישראל אייכלר:  במכתב ביקשת שייתנו לך חמש דקות וברוך השם עברת את זה בגדול

ישראל אייכלר:  תודה רבה

יובל ליטווין: ברשותכם, קצת קשה לי ולכן גם אני הכנתי נאום ואני מקווה שאצליח לעקוב אחריו

יובל ליטווין:  זה יום קשה, חוץ מזה שאחד מחברינו, רונן סער, נמצא במצב קומה אחרי מאבק קשה

יובל ליטווין:  אני רוצה להזכיר אותו ואת המשפחה

יובל ליטווין:       התחלתי את הנאום הזה לפני כמה שנים עם ההדגשה של בוש אני ונכלם בגלל המצב אליו הגענו

יובל ליטווין:  היום אני קצת יותר גאה במצב אליו הגענו

יובל ליטווין:  אני בא ומדגיש את הצורך בעשייה ולא בדיבורים כי הזמן לזה הולך ותם

יובל ליטווין:  אני בן 46, רווק, בלי ילדים וגם לא יהיה לי למי להשאיר את הדירה הזו שאתם מדברים

יובל ליטווין:  אין לי מושג לגבי כל הסכומים האלה

יובל ליטווין:  למה אני צריך את הדירה הזאת כשאין לי למי להשאיר אותה?     בקשר למונח הלם קרב

יובל ליטווין:  חובת ההוכחה היא על משרד הביטחון ולא עלי

יובל ליטווין:  אני לא צריך לעבור את הוועדות המזעזעות האלה שבגללן יש לי חברים ששוכבים בקומה ויש לי חברים שלא יוצאים מהבית

יובל ליטווין:  יש לי חבר שגר בקיבוץ, הבן דוד שלי שהוא החבר הכי טוב שלו מילדות, לא מצליח להוציא אותו מהבית לבריכה בקיבוץ כי הוא מתבייש אחרי כל מה שהוא עבר ועוד כל הזמן בוחנים אותו ומסתכלים עליו

יובל ליטווין:       לא אלאה אתכם יותר מדי בסיפורי הקשה, המלחמה העיקשת לקבל טיפול נאות

יובל ליטווין:  עד היום אני מוצא את עצמי נגרר אחרי טיפול לקוי

יובל ליטווין:  אני כאן להאיר את עיניכם לאור מצבם שלי ושל חבריי, או יותר נכון של חבריי ושלי, אלה שתרמו את תרומתם המלאה ונותרו חסרי כל

יובל ליטווין:  כמו כולם הם נלחמו והרוב עוד ממשיכים

יובל ליטווין:  את הפצע לא ניתן לראות או להראות

ישראל אייכלר: אתה רוצה לבקש משהו ספציפי ממשרד הביטחון בו נוכל לעזור?     

יובל ליטווין: חוץ מזה שביקשתי שעניין ההוכחה יחול עליהם ולא עלי ושלא נצטרך לעבור את כל ההליך הזה, אני מבקש עוד משהו

יובל ליטווין:  בדרך כלל, רובנו, כאשר מגיעים למצב הזה, נמצאים מטופלים על ידי צוות מאוד מיומן

יובל ליטווין:  אני לא אמור להגיע לאיזה פסיכיאטר שתוך שעה, תוך יומיים, מחליט עלי וקובע או בכלל יודע עלי משהו

יובל ליטווין:  זה הצוות היחיד שיכול ומבחינתי רשאי להחליט מה היכולות ומה הצרכים

יובל ליטווין:  קודם כל מה הצרכים כי את היכולות אני הוכחתי לאורך כל הדרך

יובל ליטווין:      הגדרתם כאן הגדרות

יובל ליטווין:  לי לוקח קצת יותר זמן להבין מאשר לאחרים וכאמור הדברים נכתבו לפני הרבה זמן

יובל ליטווין:  היה מאוד חשוב להוסיף את ההגדרה של הלם קרב פוסט טראומה ואני מבין שזה נעשה

יובל ליטווין:  חייבים להבין את הצורך של כל אחד ולהיענות לצרכים באופן פרטני, כללי, טיפולי או הנדסי או כל דבר אחר, בעיקר של כל אלה שהוזנחו בדרך, ולא להשליך אותם אל מערכת שאינה יודעת להתמודד בעצמה, כמו מערכת הבריאות, להגביר ולתגבר את היחידה לתגובות קרב ולקלוט בכל רמת צורך את כל אלה שהוזנחו בדרך

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אני רוצה תשובה ממשרד הביטחון, אם אתם רוצים להתייחס

לימור לוריא: היחידה לתגובות קרב, במסגרת הרפורמה הוצאה מתל השומר לשם היה לאנשים קשה להגיע, וגם הוכפל כוח האדם כדי שיוכלו לטפל ביותר אנשים

אורנה מזרחי: אני אוסיף כאן לדבריו של יובל בנושא הדיור

אורנה מזרחי:  יובל, זאת אורנה, אנחנו נפגשנו גם בוועדת שרשבסקי וגם אצל ראשת האגף בפגישה

אורנה מזרחי:  אנחנו נערכים לפתרון דיור של המשרד

אורנה מזרחי:  אין לנו כרגע דירה זמינה, אבל נרשמת ברשימות אצלנו

יובל ליטווין: אני לא מדבר עלי באופן פרטני

ישראל אייכלר: אבל הדברים האלה יסודרו? תוך כמה זמן?     

יובל ליטווין: כמו שבניתם חדרי כושר לנכים, צריך לבנות כאן חדרי כושר גם ל"חדרי כושר"

יובל ליטווין:  לפגועי נפש

יובל ליטווין:  זה כלול בכל מה שקשור בצורות טיפול חדשניות שיש ויש דוגמאות

יובל ליטווין:  חדרי כושר למוח, חוגי למידה כמו התמודדות עם לחצים, הכוונה והכנה מקצועית, טיפול זוגיות וכל צורך אחר

יובל ליטווין:  יש מספיק גופים כמו נט"ל שניתן ללמוד מהם ולא להפקיר פצועים בשטח

ישראל אייכלר:   תודה ליובל

ישראל אייכלר:  תודה רבה לך

ישראל אייכלר:  אני חושב שהדברים נשמעו בקשב רב מאוד

ישראל אייכלר:  דברים שיוצאים מן הלב, נכנסים ללב

אליהו צמח: הרב, אנחנו רוצים להעלות את זה כאן?     

ישראל אייכלר: אם אתה מדבר על השירותים הדתיים של הפצועים, דיברתי גם עם ראשת האגף ואני גם עומד לשבת עם עידן לגבי החלק של הארגון

ישראל אייכלר:  אני מקווה בעזרת השם שכל השירותים הדתיים שאתה העלית במכתבך יובאו לידי ביצוע

ישראל אייכלר:  אם אתה רוצה להגיד משהו כללי, בבקשה

ישראל אייכלר:  אתה היית כאן בכל הדיונים

אליהו צמח: אני באתי בשביל הנושא הזה ספציפי

ישראל אייכלר: אני אומר שיש לנו את המכתב שלך עם כל הפרטים, השירותים שמגיעים לכל אחד לפי אמונתו

אורן מוטולה: תודה רבה הרב

אורן מוטולה:  שלום לכל חברי הוועדה

אורן מוטולה:  אני באתי לדבר על הדיור והרכב

אורן מוטולה:  נדרשים פתרונות יותר ישימים, יותר פרקטיים, תג חניה לנכה להלומי קרב

אורן מוטולה:  הלומי הקרב מתמודדים עם בעיית קשב וריכוז

אורן מוטולה:  מאוד מאוד שברירי הקשב והריכוז שלהם

אורן מוטולה:  לחפש חניה, להתברבר ולהסתבך, זה יכול לגרום להם לוותר על סדר היום או להגיע לכל מיני מצבים שיקשו עליהם בתפקוד

אורן מוטולה:  תג חניה לנכה, צריך לדבר עם משרד התחבורה לתת להלומי הקרב

אורן מוטולה:  זה מאוד יסייע

אורן מוטולה:  כמו שמתאימים לנכה גפיים כל מיני מתקנים, מעלונים, כל מיני פתרונות, מן הראוי שגם הלומי הקרב יקבלו תג חניה

שפרה שחר: אני אציין שחלק מקבלים

שפרה שחר:  אין בזה אחידות

אורן מוטולה: לפני שנים זה היה לפוסט טראומתיים והורידו את זה

ישראל אייכלר: בהתחלה חשבתי שזאת בקשה פשוטה וכי כוועדה אפשר לדרוש את זה וכל מי שהוא פוסט טראומתי יקבל את תג החניה אבל באו הנכים הפיזיים ואמרו שיש מעט מאוד מקומות חניה ולוקחים להם אותם

ישראל אייכלר:  יש חילוקי דעות

אורן מוטולה: נכה הוא נכה באשר הוא

שפרה שחר: לא, ולכן זה שהם לא מוגדרים, זאת הבעיה

ישראל אייכלר: אני מדבר על אנשים שלא יכולים ללכת

אורן מוטולה: גם להלומי קרב לצורך העניין יש להם קשיים

ישראל אייכלר: אני באמצע ההסבר את שני הצדדים

ישראל אייכלר:  הזכירה לי עכשיו מנהלת הוועדה שאני צריך לשבת עם שרת התחבורה מירי רגב ושהיא אישה עם לב גדול

ישראל אייכלר:  אני מקווה מאוד שנוכל להגיע לסיכום

אורן מוטולה: תוכל לצרף נציגות של הלומי קרב שילוו אותך בפגישה?     

ישראל אייכלר: אני הנציגות

קריאה: אני מוכן גם להביא מכתבים ממומחים בעלי שם עולמי שמסבירים למה זה חיוני

ישראל אייכלר: אני אשב איתה

ישראל אייכלר:  מצד אחד לא נוכל לקפח את האנשים שבאופן פיזי לא יכולים להגיע למדרכה ומצד שני הלומי הקרב שבאמת מגיע להם כי מבחינה נפשית אין להם יכולת לחפש מקום חניה

אורן מוטולה: אלה אנשים שסובלים ממגוון תופעות נפשיות שמנתקת להם את הזיכרון והם מסתבכים בשטח ומתברברים

אורן מוטולה:      לגבי זכאות רכב רמה א', זכאות של 124,000 שקלים לנכה

אורן מוטולה:  יש מצב שאנשים שהם בקושי משלמים שכר דירה או שבקושי מצליחים לכלכל את עצמם ולקנות אוכל, מביאים להם רכב של 100,000 ו-200,000 שקלים ואין להם איך לשלם עבור טיפולי אחזקת רכב

לימור לוריא: אנחנו נותנים על זה תגמול

אורן מוטולה: לפי רמה א', ראיתי בדף של אגף השיקום בו היה רשום 124,000

ישראל אייכלר: השאלה שלך הובנה

אורן מוטולה: אם אפשר להוריד את הזכאות של מחיר הרכב ל-80,000 או ל-100,000 שקלים ולעזור בהוצאות רכב, אחזקות, טסטים, ביטוחים, טיפולים

קריאה: יש לך ניידות

קריאה:  יש לך תגמול כל חודש

אורן מוטולה: בסדר

אורן מוטולה:  לי נאמר משהו אחר

ישראל אייכלר: הנה, אתה מקבל עכשיו תשובה מפי הגבורה

ישראל אייכלר:  לימור תענה לך

לימור לוריא: כל אדם שמקבל סיוע ברכישת רכב מקבל מדי חודש חלק כספי לאחזקת הרכב

אורן מוטולה: בניידות

לימור לוריא: זה נועד למימון הביטוחים, אחזקת הרכב, דלק וכדומה

קריאה: לא

קריאה:  ביטוח הוא מקבל פעם בשנה

לימור לוריא: זה בנוסף

יעל סלנט: בפרק של הניידות יש סיוע במימון ביטוחים, במימון אגרת רישוי, סעיף 9כח

אורן מוטולה: יש מענק של הביטוח

אורן מוטולה:      לגבי הדיור

אורן מוטולה:  פתרונות שהם טיפה יותר פרקטיים ויותר ישימים, כי לתת מענקים לאנשים שאחר כך יתקשו לקבל משכנתה מהבנק, כל שכן לעמוד בהחזרים, אם הם לא עובדים ואם הם נכים נפשיים קשים שלא מסוגלים לעמוד בהחזרים ולייצר מקור הכנסה אחיד, קבוע ורציף לאורך זמן, אז הם גם לא יעמדו בתשלומי המשכנתה

אורן מוטולה:  יש מגוון פתרונות יצירתיים שאפשר לחשוב עליהם ולשפר את הנושא הזה

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  רבותיי, תתחילו להתכנס לדקה דיבור כי למרות שאני רוצה, אני לא יכול לתת לכל אחד חמש דקות כי עוד מעט אנחנו מסיימים את הישיבה     

ארז סבן:  לכן אני לא אתן את הסיפור במלואו

ארז סבן:  המטרה של מה שאני אומר כרגע היא באמת לאחד את כל השורות בשביל שהחוק הזה יעבור כמה שיותר מהר

ארז סבן:       אני נפגעתי ב-2002 בחברון, לפני חומת מגן, שבוע לפני מלון פארק

ארז סבן:  אבא שלי הלום קרב מיום כיפור, לא מטופל, נפטר, והמשפט היחיד שהוא אמר לי ואני זוכר ממנו היה: לתבוע את משרד הביטחון? אתה יודע איזו מלחמה זאת? זה הדבר היחיד שהוא אמר לי

ארז סבן:  זה מה שאני זוכר ממנו

ארז סבן:      יש משבר אמון שצריך לשים אותו על השולחן ולפתור אותו

ארז סבן:  אני מניח שאנשים כאן – ודיברתי איתם – מוכנים לפתור את זה

ארז סבן:  יש משבר אמון בין ארגון נכי צה"ל לבין ההלומים לבין אגף שיקום שמתרכז בוועדות שהן אחראיות על כל הזכאויות שאנחנו מדברים עליהן כאן

ארז סבן:  יש דברים שעליהם לא צריך להיות ויכוח

ארז סבן:  קבעו נהלים על פי פקודות קרב, יש דוחות מפקדים, יש תחקירים, יש רופאים מטפלים, ומה אני יכול להציג לרופא ברבע שעה של פציעה שקופה? ודווקא ביום שאני מנסה להיות כמו בן אדם ולדבר קוהרנטית, אין לי מה להרוויח מזה והמלחמה תישאר

ארז סבן:       אני מציע שנתכנס לרמה הזאת שאנחנו נעשה את מה שאפשר למען הלומי הקרב כי לילדים שלי אני לא יודע מה לומר והם לא רוצים להתגייס

ארז סבן:  זאת לא שאלה

ארז סבן:  הם לא רוצים להתגייס ואני צריך לפתור את הקונפליקט הזה כי לי הוא לא היה

ארז סבן:  אני חושב שחברי הוועדה שהכנסת אחראים לשאלה הזאת

ארז סבן:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אני עובר עכשיו ליעקב סער ואני רוצה לבקש ממך

ישראל אייכלר:  היות ואתה דיברת הרבה, תתמקד בדקה

יעקב סער סעדה: אני אתמקד בדקה אדוני

יעקב סער סעדה:  בגדול אחרי הפגישה האחרונה, הישיבה האחרונה שהתקיימה כאן, הלכתי לשבת עם המספרים וניסיתי לדלות קצת מידע

יעקב סער סעדה:  לא בדיוק קיבלתי שיתופי פעולה מאנשים מהם ביקשתי את הנתונים

יעקב סער סעדה:  חזרתי לדוח היחידי שמפורסם של 2021

יעקב סער סעדה:  משום מה נראה שכל נושא הדיור הוא תחת חסיון כי הוא לא מופיע בדוח של משרד הביטחון ולא בפרק של אגף השיקום

יעקב סער סעדה:  מישהו מסתיר מאיתנו מידע אבל עדיין הצלחנו לדלות קצת נתונים

יעל סלנט: איזה דוח? הדוח של חגי רזניק?     

יעקב סער סעדה: תקציב המדינה

יעקב סער סעדה:  זה הדוח היחידי שמפורסם באינטרנט ממנו אפשר לדלות נתונים

יעקב סער סעדה:  אשמח לקבל אותו ולעבוד על זה יותר

יעקב סער סעדה:      בשורה התחתונה, הדוח הזה מראה שאנחנו חוסכים מיליארדים בזה שאנחנו מסייעים לאנשים בהלוואות בערבות מדינה, אם נעשה את זה

יעקב סער סעדה:  אנחנו נחסוך מיליארדים שיכולים להתפנות גם לעזרה למבוגרים שלא יכולים לשלם 30 ו-40 שנים משכנתה והם יהיו זכאים ליותר מענקים וגם להפנות כסף לשיקום עצמו

יעקב סער סעדה:  אנחנו רוצים שיקום וכדי לקבל שיקום אני צריך לדעת שאני הולך לישון בשקט

יעקב סער סעדה:  לא אני – אני לא אשן בשקט כי אני לא ישן - אבל כל אחד מחבריי יישן בשקט ויקום בבוקר בלי דאגה מהיכן להביא כסף כדי לשלם שכר דירה, ואם הזכאות שלו כן ממשיכה או לא

יעקב סער סעדה:  הוא יודע שהוא קונה דירה ופותר את זה אחת ולתמיד ומתמקד אך ורק בשיקום שלו

ישראל אייכלר: בחוק הזה שאנחנו עכשיו מגבשים, אתה לא מוצא שיפור בעניינים האלה?     

יעקב סער סעדה: לא אדוני וזאת מסיבה מאוד פשוטה

יעקב סער סעדה:  ההלוואה שהם נותנים - אני בדקתי לפחות עם הבנק שלי – לא נחשבת כהון עצמי

יעקב סער סעדה:  עדיין אני צריך להשלים ל-25 אחוזים הון עצמי מעבר ל-238,000 שקלים שהם ייתנו

ישראל אייכלר: מה שהם ייתנו לך כמענק לא נחשב כהון עצמי?     

יעקב סער סעדה: המענק נחשב, המילווה לא נחשב

יעקב סער סעדה:  המענק נחשב

ישראל אייכלר: והמענק לא מספיק

יעקב סער סעדה: המענק הוא 240,000 שקלים

ישראל אייכלר: הוא לא מגיע ל-30 אחוזים מערך הדירה

יעקב סער סעדה: לא

קריאה: אם ה-240,000 הם 25 אחוזים, המסקנה היא שהדירה שאפשר לקנות עולה מיליון שקלים

יעקב סער סעדה: עד מיליון שקלים

יעקב סער סעדה:  למה אדם שגדל בתל אביב צריך לגור בדימונה? ב-240,000 שקלים הוא יכול לגור רק בדימונה

קריאה: כבר לא

ישראל אייכלר: אני לא אמרתי שהמחיר הכולל של הדירה הוא 240,000 שקלים

ישראל אייכלר:  שאלתי על הון עצמי

יעקב סער סעדה: הבנתי את מה שאמרת

יעקב סער סעדה: עם 240,000 שקלים אנחנו לא יכולים לקנות שום דבר

יעקב סער סעדה:  המילווה שלהם, אמר לי בנק מזרחי, ואני באופן אישי פניתי אליו, שהם לא מכירים בזה כהון עצמי ולא כמשלים הון אלא הם מכירים את זה כחלק ממימון בנקאי

יעקב סער סעדה:  זאת אומרת שאם הם נתנו לי בסך הכולל 800,000, יש לי 238,000 שקלים שהם הון עצמי והיתר הבנק ישלים לי עד 75 אחוזים משכנתה

קריאה: ואז השאלה מת זה מגיע כי זה הכסף האחרון

קריאה:  הוא רוצה שאתה תביא את היתרה

יעקב סער סעדה: אנחנו לא יכולים לעמוד בהחזרים בגבהים האלה של הריבית שקיימת היום

יעקב סער סעדה:  אף אדם ליד השולחן הזה לא יכול לעמוד

קריאה: אף אחד גם לא ייתן לך משכנתה

יעקב סער סעדה: רק לסבר לך את האוזן

יעקב סער סעדה:  אני גר בתל אביב

יעקב סער סעדה:  אני צריך לקחת משכנתה של 2

יעקב סער סעדה: 7 מיליון שקלים אחרי שנתנו לי 50 אחוזים הנחה בשווי הדירה כי אני עובד חברה

ישראל אייכלר: מה גובה ההחזר החודשי?     

יעקב סער סעדה: החזר חודשי של 2

יעקב סער סעדה: 7 מיליון שקלים הוא 16,500 שקלים לפני הביטוח

יעקב סער סעדה:  אף אחד לא יכול לעמוד בזה

יעקב סער סעדה:  גם אנשים בריאים לא יעמדו בזה

קריאה: יש פתרון

ישראל אייכלר: הפתרון של ערבות מדינה, נכון?     

קריאה: יש פתרון שהגה אותו יושב ראש ארגון נכי צה"ל ואני מציע שתקרא אותו ותראה אותו

קריאה: קובי, מי שהוא בן 70 מקבל משכנתה?      

ישראל אייכלר: תודה לך

ישראל אייכלר:  נעבור לאלינור מילשטיין

אלינור מילשטיין: תודה רבה

אלינור מילשטיין:  אני קצינה בחיל הרפואה, סרן

אלינור מילשטיין:  שירתי בסך הכול 13 שנים, בין השנים 2004 עד 2017

אלינור מילשטיין:  השתתפתי במערכות כמו ההתנתקות, שירות משמעותי ביהודה ושומרון, מלחמת לבנון השנייה, עופרת יצוקה, עמוד ענן וצוק איתן

אלינור מילשטיין:       אני כאן כדי להשמיע את הקול של הנשים נכות צה"ל והנשים הלומות הקרב

אלינור מילשטיין:  אני רוצה להזכיר את השם של לבנת גרין זיכרונה לברכה, לוחמת מג"ב שלא מצאה את המסגרת שיכולה להכיל אותה, לטפל בה והיא התאבדה במחסום

אלינור מילשטיין:  אני מייצגת כאן קול של קהילה שרק הולכת וגדלה מיום ליום, קהילה של לוחמות, תומכות לחימה, בנות עם PTSD, בנות עם פציעות קרביות מסכנות חיים

אלינור מילשטיין:       חשוב מאוד להגיד שוב תודה רבה על כל מה שאתם עושים כאן אבל בבקשה, אחים, אל תשכחו אותנו, את האחיות שלכם

אלינור מילשטיין:      בעניין הדיור

אלינור מילשטיין:  יש לוחמת שרוצה לקנות דירה ולא אישרו לה לקנות את הדירה בגלל שהדירה לא בקומה הראשונה

אלינור מילשטיין:  ההנחיה כרגע היא – בגלל פציעות הגפיים – שהיא חייבת להיות בקומה ראשונה

אלינור מילשטיין:  בזמן הזה בעל הדירה כבר רוצה לברוח

אלינור מילשטיין:  הוא רוצה כבר להשכיר את הדירה למישהי אחרת

אלינור מילשטיין:  היא הייתה צריכה לעבור ועדה כדי שיאשרו לה את הדירה

אלינור מילשטיין:  אני רק אומרת שהסעיף הספציפי הזה לגבי קשיים בניידות לא רלוונטי לאנשים עם PTSD

אלינור מילשטיין:  אנשים עם PTSD והלם קרב, להפך, עדיף שיגורו כמה שיותר שקט

אלינור מילשטיין:  לנכה עם פוסט טראומה אין שום משמעות לקומה ראשונה

אורנה מזרחי: אנחנו היום לא מגבילים

אורנה מזרחי:  יש הקלות אבל אם יש בית עם קומות גבוהות עם מעליות, עם גנרטורים, כן צריך

אלינור מילשטיין: ואם זה בלי מעלית וגנרטורים אלא זאת קומה גבוהה, למה זה רלוונטי לנפגע פוסט טראומה?      

אורנה מזרחי: יש אפשרות לקבל את הסיוע גם בקומות גבוהות יותר

אורנה מזרחי:  אני מניחה שהכניסו את זה לוועדה מחוזית בתוך המחוז ולא לחריגים

אורנה מזרחי:  בהוראה כן הייתה המגמה לדאוג לדירה שתהיה מונגשת בכל מצב

אלינור מילשטיין: אולי צריך להכניס סעיף שמתייחס

אורנה מזרחי: יש

אורנה מזרחי:  הסעיף הזה נדון באותה ועדה שאמרו לך

ישראל אייכלר: אם התשובה של משרד הביטחון מספקת אותך, נמשיך הלאה ונאפשר למיתר סלע

מיתר סלע:  אני מאורנית

מיתר סלע:  אני בת 33 אבל תקועה בגיל 24

מיתר סלע:  הלומת קרב מצוק איתן

מיתר סלע:  הייתי מ"פ מפקדה בגדוד 411

מיתר סלע:  אני מוכרת מלפני פחות משנה אודות לעורכת דין רינת גולד גזית שיושבת כאן איתנו

מיתר סלע:  היא ייצגה אותי מטעם עמותת לוחמים לחיים שעושה עבודת קודש

מיתר סלע:  אני כיום נאבקת להמשיך בשירות קבע כי גם שם - דיברתם על מרכזי השמה – צה"ל לא יודע לעשות את זה

מיתר סלע:  עידן, אתה דיברת על תקציבים במשרדי ממשלה ואני אומרת לכם שבתוך צה"ל המצב אפילו טוב פחות כלפי הנכים בקבע

מיתר סלע:      אני מבטיחה דבריי עכשיו ימוקדו מהמקרו למיקרו בנושא הדיור, אז בבקשה תאפשרו לי לדבר ברצף כי אחרת אני אאבד את חוט המחשבה

מיתר סלע:  אני אמנם רוצה להודות כאן על כל העשייה אבל זה לא מספיק

מיתר סלע:  אתם אומרים כל הזמן שאנחנו מסתכלים על הנכים 100 פלוס אבל אנחנו לא מסתכלים על פגימות של אחרים

מיתר סלע:      אנחנו דווקא כן מבקשים שכולכם תסתכלו עלינו, שתקשיבו לנו, שתראו אותנו, שתכירו בייחודיות המשתקת חיים של העשייה שלנו ותעזרו לנו להשתקם, וזה נכון בכל תחומי החיים

מיתר סלע:  אתם חושבים שאתם מבינים ואני אומרת את זה בכבוד רב – אתם לא מבינים כלום

מיתר סלע:  אתם לא מבינים מה זה לנשום אבל לדעת שאתה מת או להרגיש כמו זומבי

מיתר סלע:  יש משפט משיר שאומר "הרבה פחות כואב למות מלאבד את החיים"

מיתר סלע:  אנשים חיים את זה יום יום וזה בכלל לא להשוות אותנו ל-100 פלוס

מיתר סלע:  למרות זאת מאז איציק סעידיאן התאבדו 20 הלומי קרב

מיתר סלע:  עשרים

מיתר סלע:  בעיניי זה מספר שערורייתי

מיתר סלע:  אתם מדברים איתנו על פוסט טראומתיים מאושפזים או פסיכוטיים

קריאה: 29

מיתר סלע: במקום לעשות את הכול עבורנו כדי שבכלל לא נגיע לשם

ישראל אייכלר: מה אפשר לעשות?     

מיתר סלע: אני מבטיחה שאני מגיעה לזה

מיתר סלע:  אני אומרת שכרגע אין לי שום ביטחון תעסוקתי וכלכלי

מיתר סלע:  אני גרה במרתף כבר שבע שנים בגלל נסיבות של הפגיעה שלי ואיך היא משפיעה עלי

מיתר סלע:  על זה אף אחד לא חושב

מיתר סלע:  אלה כבר שלושה מרתפים שונים, לא תגיד אחד שהשתקעתי בו

מיתר סלע:  רווקה בת 33 שלא מסוגלת לחשוב אפילו על בן זוג ועל ילדים

מיתר סלע:  לאיזה מקום אני אביא אותם? אני מבטיחה לכם שכשאתם תעריכו את החומרה האמיתית של המצב שלנו וכשתכירו בכל התחלואה הנלווית שלנו, פתאום ייווצרו להם הרבה מאוד 100 פלוס והשיח צריך להיות הרבה קודם כי זה לא העניין של ההגדרה של ה-100 פלוס

מיתר סלע:  מצד שני זה הרי לא כלכלי אבל תגידו לי במיליון שקלים שזה בערך ההון שאני אוכל לגייס מהאגף, איפה אני אקנה דירה? בשדרות?     גם במשאבים הקיימים והלא מספיקים אפשר לעשות יותר ואני אפרט

מיתר סלע:  בחלק מהדברים נגע אבי ולא קיבל מענה

מיתר סלע:  למה לא מאפשרים היוון של הקצבאות לשכר דירה לצורך הגדלת המענק? נכון, זה לא הרבה אבל זה מקדם עוד קצת

מיתר סלע:  זה עולה אותו סכום כסף ופריסת מימון אחרת

מיתר סלע:  למה לא קובעים ריבית ייחודית להלוואות האגף לנכי צה"ל? ריבית חשכ"ל לעובדי מדינה עומדת נכון ל-1 ביולי על 4

מיתר סלע: 53 אחוזים

מיתר סלע:  זה סכום החזר שלאורך 25 שנים הוא יותר מפי שתיים

מיתר סלע:  אתם קולטים? אגף השיקום הילווה לי חצי מיליון שקלים ולקח ממני בחזרה מיליון שקלים

מיתר סלע:  היפותטית כמובן כי עוד לא לקחתי את הכסף

לימור לוריא: זה לא נכון

ערן יוסף: הריבית שאנחנו לוקחים היא אותה ריבית שאמרת, של החשכ"ל, 4

ערן יוסף: 53

מיתר סלע: נכון, אבל זה מה שיוצא בהחזר במשך 25 שנים

קריאה: על זה היא מדברת

קריאה:  זה פי שתיים

מיתר סלע: חבר'ה, עשיתי את החישובים, למדתי תואר ראשון בכלכלה וסיימתי בהצטיינות יתרה

מיתר סלע:  ריבית של 4

מיתר סלע: 5 אחוזים כיום, נכון שהיא משתנה כל רבעון וזאת הנקודה הבאה שאני רוצה להעלות

מיתר סלע:  אף אחד לא התכוון שהיא תהיה כזאת גבוהה

מיתר סלע:  אם מסתכלים היסטורית, עשור אחורה, עד לפני שנה ריבית חשכ"ל לעובדי מדינה, היא באופן די יציב הייתה בין אחוז לשני אחוזים

מיתר סלע:  כדי לפתור את זה כי לא לזה התכוון המשורר במענה לנכי צה"ל, אולי נכון בחוק הזה שעוסק בדיור לקבוע עכשיו ריבית ייחודית שאגף השיקום נותן לנכי צה"ל

מיתר סלע:  אם אני הלוויתי בגובה 574,000 שקלים באותה ריבית חשכ"ל, רק ההחזר על הריבית הוא 650,000 שקלים

מיתר סלע:  סך הכול החזר על ידי הנכה לאגף השיקום, אפילו לא לבנק בערבות מדינה, הוא מיליון ו-224,000 שקלים

מיתר סלע:  בעיניי זה חייב להשתנות

ישראל אייכלר: אני רוצה תשובות כדי שגם אני אבין

ערן יוסף: ההלוואה ניתנת על ידי בנק

ערן יוסף:  משרד הביטחון לא מלווה את הכסף

ערן יוסף:  משרד הביטחון עשה מכרז, קיבל את הריביות הכי טובות שהיה אפשר עבור משרתי הקבע, עובדי משרד הביטחון ונכי צה"ל בכפיפה אחת

ערן יוסף:  אלה הריביות הכי טובות שקיבלנו בשוק

ערן יוסף:  לדעתי הן יותר טובות ממה שנותנים במקומות אחרים

ישראל אייכלר: היא אומרת שהתוצאה הייתה שונה בגלל השינוי שהיה בריבית

מיתר סלע: הבנקים יעשו קופה על נכי צה"ל

רז חג'אג': זאת ריבית יותר גבוהה מריביות משכנתה ממוצעות היום

מיתר סלע: בדיוק

מיתר סלע:  את הבנקים לא שלחו לקרב והם עכשיו ירוויחו הון תועפות על נכי צה"ל

ישראל אייכלר: אני רוצה לבקש ממשרד הביטחון, היות וזה עניין כלכלי והיא אמרה את זה בצורה כל כך מדויקת ומובנת, שאפילו אני שלא מבין בכלכלה הבנתי

ישראל אייכלר:  לא, יאיר לפיד אמר פעם שהוא לא מבין בכלכלה וזה רדף אותו כל החיים

ישראל אייכלר:  אני לא אומר שאני לא מבין בכלכלה

ישראל אייכלר:  אני אומר שהיא מבינה יותר טוב ממני

ישראל אייכלר:  היא הציגה בעיה שקיימת, שהריבית שאתם השגתם השתנתה והפכה ליקרה יותר

ישראל אייכלר:  אולי אתם צריכים לעשות חשיבה חדשה על הריביות

ערן יוסף: הריביות ניתנות צמודות למה שקורה בשוק

ישראל אייכלר: אבל בשוק אני יכול ללכת לבנק אחר ולקבל ריבית יותר נמוכה

דורון נגרין: בנק ישראל הוא זה שקובע את הריבית

אורי לרנר: תעשו את זה במדרגות

אורי לרנר:  עד שלושה אחוזים, עד ארבעה אחוזים, עד חמישה אחוזים

אברהם ביטון: מה קורה עם לוחם שעכשיו הוא בן 71? הוא לא יכול לקבל משכנתה בבנק

ישראל אייכלר: זה נושא אחר

ישראל אייכלר:  היא הציגה בעיה של ריבית

אברהם ביטון: זה נכון

אברהם ביטון:  אני אמרתי את זה קודם

אברהם ביטון:  הריבית היא 4

אברהם ביטון: 5 אחוזים

אברהם ביטון:  ארגון נכי צה"ל נותן בריבית של 1

אברהם ביטון: 1 אחוז

אברהם ביטון:  כמו שהוא נותן, גם הם יכולים לתת

ישראל אייכלר: נמצא כאן כלכלן של משרד האוצר

רז חג'אג': כבוד הרב, אנחנו לומדים כאן שכל המילווים בכלל לא יוצאים מתקציב משרד הביטחון

רז חג'אג':  אלה מילווים שיוצאים לבנקים חיצוניים והבנקים האלה מרוויחים כספים על חשבון נכי צה"ל, משרתי הקבע, הגמלאים

רז חג'אג':  אנחנו לומדים כאן שזה בכלל לא קשור לתקציב משרד הביטחון

מיתר סלע: נכון

מיתר סלע:  זה בכלל לא קשור

מיתר סלע:  ההלוואות בוודאי שלא

ישראל אייכלר: מה אומר נציג האוצר?     

דן נימני: הערה כללית לגבי הריבית

דן נימני:  אני לא יודע מה המצב ספציפית במצב הנוכחי אבל ריבית היא בסוף המחיר של הכסף

דן נימני:  זה דבר שמשתנה מדי יום

דן נימני:  ברגע שריבית עולה, זה המחיר האמיתי של הכסף

דן נימני:  אין יכולת לשחק עם זה

ישראל אייכלר: רבותיי, הוא איש האוצר והוא לא צד בוויכוח

ישראל אייכלר:  הוא רוצה לתת לכם ולנו אינפורמציה

ישראל אייכלר:  אני רוצה להבין

ישראל אייכלר:  ריבית החשכ"ל טובה יותר?     

דן נימני: אני לא מכיר את הריבית הנוכחית אבל ככלל זאת אמורה להיות ריבית טובה יותר, בטח ביחס למה שכל אחד ייקח בשוק הפרטי

ישראל אייכלר: אבל בשוק הפרטי יש תחרות

דורון נגרין: אבל עדיין נקודת הבסיס היא הריבית שקובע בנק ישראל

דורון נגרין:  ההסכם שהשגנו הוא נותן ריבית - - -     

מיתר סלע: ריבית החשכ"ל לעובדי מדינה לא השתנתה

דורון נגרין: בטח שכן

דורון נגרין:  היא עלתה

ישראל אייכלר: אני מציע לכלכלן משרד הביטחון – ומי שממונה על זה שותק כאן – שישב בבית ויעשה חשבון ויאמר לנו

ישראל אייכלר:  אם אתה רוצה להגיד כאן, תגיד

אורן איילון: העניין הוא שהריבית, משרד הביטחון לא מסבסד את הריבית הזאת

אורן איילון:  אולי ארגון נכי צה"ל עושה את זה

אורן איילון:  בסבסוד הריביות יש עלות מאוד מאוד גבוהה וכרגע זה לא במסגרת התקציבית של התוכנית

מיתר סלע: איזו עלות גבוהה יש?         

אלינור מילשטיין: שהבנקים יעשו פחות כסף על הגב של כי צה"ל? ששורת הרווח שלהם בסוף השנה תהיה קצת פחות מכמה מיליארדים שהם מרוויחים

ישראל אייכלר: אורן, סגן ראש אגף התקציבים במשרד הביטחון, נכון? אתה איש מספיק משכיל בעניין הזה

ישראל אייכלר:  אני רוצה – אם אתה יכול, לבקשת הוועדה - שתכין איזה דף ובו תאמר מה הם הפתרונות האפשריים או אלה שלא אפשריים כדי שנדע מה אפשר לעשות

ישראל אייכלר:  תודה רבה

אברהם ביטון: אם אפשר לקבל תשובה לגבי היוון של השכירות, כמו שדיברנו קודם

ישראל אייכלר: אני עובר עכשיו לאדווה רמתי

ישראל אייכלר:  בבקשה

אדווה רמתי: תודה

אדווה רמתי:  אני קוראת כי אני מתרגשת

אדווה רמתי:  אני אשתו הגאה של הלום קרב קשה ממוצב דלעת

אדווה רמתי:  הוא עם 70 אחוזי נכות, מה שעד לפני יומיים היה נקרא נצרך, עם שמונה שעות ליווי

אדווה רמתי:  אני צפיתי בוועדות מהבית

אדווה רמתי:  אני די מזהה את הקולות של כולכם

אדווה רמתי:  לצד ההתקדמות שיש, אני חייבת לומר שאני כן מאוכזבת

אדווה רמתי:  עבורי רפורמה היא קודם כל ולפני הכול שינוי בתפיסה

אדווה רמתי:  שמעתי בסאבטקסט ובטקסט השוואות בין נצרך לבין אם יש מי שנלחם בשיניים כדי להחזיק תעסוקה

אדווה רמתי:  אם כן, ראשית, אני מאחלת לו שלא יצטרך להילחם, ושנית, בעלי ושכמותו לא נלחם על תעסוקה כי הוא פשוט עסוק להילחם בשיניים על החיים

אדווה רמתי:       ראיתי כאן אנשים מראים תלושים

אדווה רמתי:  התביישתי כי זו שוב אותה גישה שצריך להוכיח

אדווה רמתי:  אני לא רואה שבדקו אם נכה קשה פיזי יכול לעמוד במשכנתה או לעמוד בוועדת חריגים

אדווה רמתי:  למה לא ביקשו מהם? ככה, כי מגיע להם

אדווה רמתי:  ככה פשוט

אדווה רמתי:  מגיע להם ואין על זה עוררין בכלל, הם הקריבו מספיק עבור המדינה, נתנו את גופם, ואני שואלת למה למען השם נכה בנפש, נכה קשה לכל הדעות, צריך שוב ושוב להוכיח?      יותר מזה אני אגיד

אדווה רמתי:  אם אתם חושבים שלא מגיע, אז תגידו

אדווה רמתי:  אם מגיע לו - אתם לוקחים אחריות על המצב שהוא הגיע אליו כי הוא לא נולד נצרך

אדווה רמתי:  אתם רוצים לתקן קדימה אבל אני רוצה לבקש שקודם כל יתקנו אחורה

אדווה רמתי:  בעלי לא נולד נצרך

אדווה רמתי:  אנחנו הכרנו במקום העבודה, הוא היה אדם חרוץ ובעל חסד שאני הכרתי

אדווה רמתי:  ההחמרות שלו קרו במהלך ותוך כדי ובגלל הוועדות

אדווה רמתי:  שש וחצי שנים של התעללות

אדווה רמתי:  לא פחות

אדווה רמתי:  זה מצחיק אותי ועצוב יחד שמדברים איתי על גישה תומכת שיקום בתעסוקה

אדווה רמתי:  מעולם לא פגשנו עובדת תעסוקה, כשהוא היה עוד במצב שאפשר

אדווה רמתי:  עכשיו גם יזלזלו בו שהוא הגיע לזה

אדווה רמתי:  זה פשוט אבסורד

אדווה רמתי:       כל עוד זאת תהיה ההתייחסות לנכים הכי קשים בנפש, אתם ממשיכים את אותה גישה

אדווה רמתי:  אתם אלה שתורמים לכך שהפציעה תהיה שקופה וכל עוד זה כך ימשיכו לצעוק כאן כי הצעקה היא כדי שיראו

אדווה רמתי:  זה מה שאני מבינה מזה

אדווה רמתי:       אני נסעתי שעתיים וחצי ויש לי ילדים בבית ובעל שצריך אותי כמלווה שלו ולא כעוד סכום בתוך תלוש התגמול, ואני לא מוכנה שיסתכלו על זה כך כי אני עזבתי עבודה

אדווה רמתי:  יכולתי להתקדם אבל עזבתי כי הייתי צריכה להיות לידו

אדווה רמתי:  לא כעוד תוספת לתלוש

אדווה רמתי:  אני לא מסכימה שיסתכלו על זה כך

אדווה רמתי:  הצטערתי כי הרגשתי שאף אחד כאן – אבי קצת מנסה – לא מייצג, מבחינתי לא ייצג, את הנכים הכי קשים בנפש שיש

אדווה רמתי:      לא אכפת לי שתשנו את השם, נצרך זה שם נורא אבל זה לא עוזר אם רק משנים את השם

אדווה רמתי:  צריך לשנות יחס כי זה לא נצרך בנפרד, ו-70 אחוזים בנפרד וליווי בנפרד

אדווה רמתי:  הסכום הכולל של שלושת הדברים האלה אומר נכות קשה

אדווה רמתי:  זה מה שזה אומר

אדווה רמתי:  תקנו אותי אם אני טועה

אדווה רמתי:  אני חושבת שהבעיה הכי גדולה בתפיסה של נכות בנפש היא הדבר הזה שהרבה אנשים לא מוכנים להודות בו אבל בתוך הלב שלהם הם מאמינים שאם הוא קצת יתאמץ ואם הוא קצת יבחר ויחשוב חיובי, אולי הוא יצא מזה

אדווה רמתי:  אבל זה לא עובד כך

אדווה רמתי:  זאת נכות

אדווה רמתי:  בעלי בחר לא להיות בבת מצווה של הבת שלי ועידן, אנחנו רצינו להיות באירוע שהיה בכותל אליו נרשמתי אבל אני אבוא עם הבת שלי לבד ועוד פעם אני אצטרך להסביר לה שאבא שלה לא בא לבת מצווה? זו הנכות

אדווה רמתי:  זאת לא בחירה

אדווה רמתי:  זאת נכות

אדווה רמתי:  אף אחד לא יעז להגיד לבן אדם נכה פיזית קשה שהוא בוחר בנכות שלו

אדווה רמתי:  אף אחד

אדווה רמתי:  אבל עדיין נכים בנפש צריכים להוכיח וצריכים להתאמץ

אדווה רמתי:  שהם יתאמצו מספיק לעבוד כמו ששמעתי באוזניי שאומרים

אדווה רמתי:  שמעתי מהבית ויצא לי עשן

אדווה רמתי:  כל יום הייתי בבית כי פשוט אני צריכה להיות בבית

אדווה רמתי:  שמעתי ולא האמנתי שאף אחד כאן לא אומר את הדברים האלה

אדווה רמתי:  אף אחד

אדווה רמתי:  זאת הקבוצה הכי קשה שלא תייצג את עצמה כי היא לא כאן

אדווה רמתי:  האנשים האלה לא יכולים להיות כאן

אדווה רמתי:  בעלי עשר שנים לא יצא מהבית, פרט למחאה הזאת וללכת להתפלל ליד המיטה של איציק סעידיאן

אדווה רמתי:  זה הדבר היחידי עבורו הוא יצא מהבית והוא לא מכיר אותו

אדווה רמתי:  מבחינתו הוא לוחם, אז הוא כמו אח שלו

אדווה רמתי:  זאת אחוות לוחמים

אדווה רמתי:       אני רוצה שקודם כל יהיה כאן תיקון בתפיסה ואחר כך, מתוך זה, תבוא ההבנה שגם הדיור לא מספק, שגם הדברים לא מספקים

אדווה רמתי:  כן, אבל קודם כל תפיסה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  רועי רקובסקי

שפרה שחר: רועי היה חייב ללכת אבל אני אומר במשפט אחד את מה שהוא ביקש ממני להגיד בשמו

ישראל אייכלר: הוא ביקש ממך להגיד?     

שפרה שחר: כן

שפרה שחר:  אני לא אומר את כל מה שהוא רצה לומר כי הוא הכין ממש כמה עמודים ואני חושבת שהוא העביר אותם אליך

שפרה שחר:  רועי אמר משפט אחד והוא שההגדרה היא הכול

שפרה שחר:  הגדרה של הלומי הקרב בחוק הזה, זה הכול

ישראל אייכלר: עכשיו אני יודע שאת דוברת אמת כי זה בדיוק מה שהוא אמר לי כאן

ישראל אייכלר:      תסבירי מה חסר בהגדרה שיעל הקריאה לעומת מה שהוא מתכוון

שפרה שחר: לפני יומיים היינו כאן וגם הבאתם איזשהו מומחה שאמר שכל ה-PTSD זה אותו דבר

שפרה שחר:  אף אחד כאן לא יוצא נגד אנשים אחרים שסובלים מ-PTSD מנסיבות אחרות

שפרה שחר:  אבל כן יש אמירה והגדרה

שפרה שחר:  גם אותו מומחה אמר ש-PTSD שהוא מהקרב, קשה יותר לטפל בו

שפרה שחר:  אותו מומחה שאתם הבאתם

שפרה שחר:  דרך אגב, אני קצת נדהמתי לראות את אותו מומחה שהוא כרגע גם קורא לסרבנות

שפרה שחר:  אני לא יודעת אם זו הבחירה הנכונה של מי שהביא אותו, משרד הביטחון או מישהו אחר

שפרה שחר:  הוא קרא לסרבנות

שפרה שחר:  כן, אני אראה לך את זה

שפרה שחר:  יש גם מומחים אחרים

שפרה שחר:  נניח שאותו מומחה הוא האחד והיחיד, אבל בסופו של דבר יש כאן קבוצה מאוד ייחודית שנשלחה לקרב על ידי המדינה ושם נפצעה

שפרה שחר:  ליבי גם עם החיילת שנאנסה וליבי עם החייל שעבר תאונת דרכים

שפרה שחר:  הם היו בשירות כשהם נפגעו ומשרד הביטחון חייב להם ואף אחד לא אמר שלא, אבל יש כאן קבוצה שהיא אחרת

שפרה שחר:  מה שגברת אדווה אומרת ואומרים כאן הרבה אחרים, בסופו של דבר ההגדרה הייחודית - ואנחנו כחברה שרוצה שהאנשים אחרים ימשיכו להתגייס לקרבי, ואני אימא לשני לוחמים – אנחנו לא יכולים לזרוק אותם לכלבים וזה מה שקורה כרגע

שפרה שחר:  ניסוח החוק הזה מסרב פעם אחר פעם להגיד שיש כאן קבוצה שנשלחה לקרב ושם היא נפצעה ואנחנו חייבים לה ובקצה שלה יש – לא יודעת אם 100 או 120 או 70 – אנשים כמו הבן של אבי או הבעל של אדווה שנמצאים, תקראו לזה 100 פלוס, תקראו לזה 200 מינוס, לא אכפת לי איך תקראו לזה, אבל האנשים האלה צריכים מענק דיור שהוא לא כמו אדם שיכול לצאת לעבוד

ישראל אייכלר: נכון

שפרה שחר: אני מעסיקה הלומי קרב

שפרה שחר:  אני מקפידה להעסיק הלומי קרב

שפרה שחר:  אלה שמגיעים אלי עוד יכולים קצת לעבוד, התפוקה שלהם היא הרבה יותר נמוכה משל אדם רגיל ואנחנו סופגים את זה

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  כבר אמרת את זה בוועדה

רות פרמינגר: ארגון נפגעי פעולות איבה

רות פרמינגר:  אדוני, אני רוצה להתייחס לטקסט

רות פרמינגר:  אני מבקשת להתייחס לסעיף 9טז בנושא של ועדה מייעצת, דיור

רות פרמינגר:  אני רוצה לומר שהוועדה המייעצת צלחה את המועד שלה

רות פרמינגר:  לא קצבו מתי הוועדה תקום

רות פרמינגר:  אני מעריכה שצריך תקנות כדי לאפיין את הוועדה

רות פרמינגר:  אני חושבת שהוועדה היא ועדה קריטית ואם אנחנו לא נתחם את זה בזמן, אתה יודע אדוני כמה קשה נושא של תקנות וכמה זמן זה לוקח

רות פרמינגר:  אתה יכול לעשות חוק מאוד טוב ושיהיה מצוין אבל אם לא יהיו תקנות, לא יהיה אפשר לממש את כל הזכויות כאן

רות פרמינגר:      אם כן, אני מבקשת, ראשית, לדעת מתי קמה הוועדה, מה לוח הזמנים להקמת ועדה שכזאת, ואם יש עוד ועדות, את לוחות הזמנים

רות פרמינגר:  שנית, כדי שהוועדה הזאת תוכל לפעול צריך תקנות ואני רוצה שיהיה כתוב מועד לקיום התקנות

רות פרמינגר:      בסעיף (ד) כתוב שקצין תגמולים רשאי לאשר זכאות נוספת בהתאם להמלצת הוועדה

רות פרמינגר:  אני רוצה להגיד שאני יודעת שאנשים מפחדים לגשת לוועדות כי הם מפחדים שיקטינו להם את הזכאויות שלהם

רות פרמינגר:  אני רוצה שתהיה איזושהי אמירה שכאשר מגיע הזכאי עם מה שכבר יש לו, שלא יפחיתו כדי שהוא גם לא יפחד להיכנס להליך של ערעור

רות פרמינגר:  תדע לך אדוני שאני יודעת מניסיון, אנשים מפחדים להגיע לוועדות

רות פרמינגר:  יש איזו אימת הדין עליהם

ישראל אייכלר: יש מושג שנקרא שאלת קיטבג

ישראל אייכלר:  לא צריך להרחיב

ישראל אייכלר:  הדבר ברור

ישראל אייכלר:  אני ארצה לקבל את תשובת משרד הביטחון

רות פרמינגר: הדבר הנוסף

רות פרמינגר:  מישהו כאן דיבר על לוחות זמנים

רות פרמינגר:  אדוני, לוחות זמנים של הוועדה למתן תשובה, לא יכול להיות מצב שיגידו שלא יכולים לתת תשובה

רות פרמינגר:  פעם זה מוקדם ופעם זה מאוחר, ואני גם אומר לך למה

רות פרמינגר:  כי כאשר הנכה – או בכלל במשפט – לא עמד בלוחות הזמנים, הוא מפסיד את היכולת שלך לערער

רות פרמינגר:  מצד אחד משיתים עלינו את החובות שאנחנו צריכים לעמוד בהן ומצד שני הממסד לא עומד בחובות שלו

רות פרמינגר:  אדוני, אחת הבעיות הקשות היא חוסר הבהירות, חוסר הידיעה, האיש תלוי באוויר, הוא לא יודע, אין לו אפילו איזה תאריך יעד

רות פרמינגר:  למשל 30 ימים כאשר אתה צריך לתת לי תשובה בתוך 30 ימים

רות פרמינגר:  זאת סוגייה שכמי שמייצגת בכנסת הרבה פעמים אנשים ונכים, זה אחד הדברים שאין כמו התרת הספקות, תן לי את הזמן שלי ואני יודעת שבתום 30 ימים אני מקבלת תשובה לכאן או לכאן

רות פרמינגר:  אני חושבת שכן צריך לקבוע ימים לתשובה

רות פרמינגר:      הדבר האחרון הוא נושא הקריטריונים

רות פרמינגר:  נאמר כאן הרבה

רות פרמינגר:  כמו שאמרתי, מפחדים מהוועדה

רות פרמינגר:  נטל ההוכחה, הוא ביקש להפוך את נטל ההוכחה אבל אני לא יודעת אם זה אפשרי אבל אולי

רות פרמינגר:  אני אשמח מאוד שיהפכו את נטל ההוכחה

רות פרמינגר:  הכוונה היא שבמקום שיבוא הנכה ויאמר שהוא כך וכך וכך, כשהוא יציג את המסמכים – הוא לא יצטרך יותר לבוא ולעמוד על העניין הזה

רות פרמינגר:  אדוני, אתה יודע, חזקה שאם היית כאן וכאן, מגיע לך כך וכך או אם קורה לך כך וכך

רות פרמינגר:  אני רוצה להגיד לך שהרבה אנשים פצועים בפיגועים, כאשר מתפוצץ לידך בן אדם והוא הופך להיות חלקי אדם, זאת טראומה קשה ביותר

רות פרמינגר:  אני חושבת שיש איזו חזקה על אירועים מסוימים שלא צריך להוכיח

רות פרמינגר:  זאת חזקה שהאיש הזה הלום קרב

ישראל אייכלר: אני רוצה לקבל תשובות מהיועץ המשפטי של משרד הביטחון לשאלות גברת פרמינגר

ערן יוסף: אני אתחיל ואגיד שיש כאן עירוב בין כמה סוגי ועדות

ערן יוסף:  אנחנו לא עוסקים כרגע בחקיקה בוועדות רפואיות

ערן יוסף:  אנחנו שומעים את הטענות שלכם, יש עבודה שאגף שיקום עושה על מנת לשפר את עבודת הוועדות אבל כל זה לא קשור למה שאנחנו עושים כרגע

ערן יוסף:  הוועדות עליהן דובר בחקיקה הזאת הן ועדות חריגים של הגדלת זכויות, שיפור זכויות וכן הלאה

ערן יוסף:  הן לא קשורות לוועדה הרפואית

ערן יוסף:  הנכה אף פעם לא מגיע לעמוד בפניהן ולמיטב הבנתי התהליך שלהן הוא יחסית מהיר

ערן יוסף:  אני שם בצד את ועדת למד שאני יודע שצריך לטפל בה

שפרה שחר: יש כאלה שמחכים חודשים

ערן יוסף: לגבי השאלה של הקמת הוועדה

ערן יוסף:  אנחנו לא מדברים על ועדה חדשה

ערן יוסף:  יש גוף שקיים היום במחוזות שעוסק בחריגים

ערן יוסף:  הגוף הזה, התלבשה עליו הסמכות החדשה שניתנת על פי החוק ולכן לא צריך לחכות שהגוף יקום

ערן יוסף:  הוא קיים, הוא יפעל באופן מיידי

ערן יוסף:  נציגי הארגון נמצאים בו כבר עכשיו ועם הזמן אנחנו ננרמל את העבודה

ערן יוסף:  כנ"ל לגבי התקנת תקנות

ערן יוסף:  לא צריך התקנת תקנות כתנאי לעבודת הוועדה כיוון שהכלים העיקריים קבועים בחוק

שפרה שחר: על איזה גוף אתה מדבר?     

ערן יוסף: ועדת חריגים מחוזית עוסקת היום בדברים האלה

שפרה שחר: כבר לא ועדת למד

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  ועדת למד זה נושא אחר

שפרה שחר: ועדת למד זו קריעת ים סוף

ערן יוסף: התהליך יהיה שוועדות החריגים הקיימות במחוז יפעלו על פי הוראות החוק ועל פי הוראות האגף שקיימות היום עד שיותקנו תקנות, כל עוד ההוראות לא נותנות פחות

ערן יוסף:  אנחנו נדבר על זה בדיון הבא במסגרת הוראות המעבר

ערן יוסף:  לכן ביום חקיקת החוק כבר תהיה את הסמכות הזאת ולא צריך לחכות לשום דבר נוסף

רות פרמינגר: אדוני, שאלה ליועצת המשפטית

רות פרמינגר:  אני מדברת על ארגון נפגעי פעולות איבה

רות פרמינגר:  לנו אין ועדה כזאת

רות פרמינגר:  אני מבקשת שתהיה התייחסות למועד לקביעת ועדה, כי לנו אין ועדה וגם אין לנו ועדת למד

רות פרמינגר:  אני מבקשת שתהיה לנו ועדה מיוחדת לדיור וכן ועדת ערר

ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר דקה אחת בלבד

ישראל אייכלר:  אני ביקשתי מכם היום מסמך או שתשבו על ההגדרה שנכים פיזיים נקראים דרגת נכות מיוחדת

ישראל אייכלר:  אתם אמרתם שב-PTSD אין דבר כזה

ישראל אייכלר:  אני ביקשתי שתבדקו מי כן מוגדר ככזה

ישראל אייכלר:  הסיפורים ששמעתי כאן, בשכל הפשוט שלי יש לא הרבה כאלה אבל יש כאלה שהם בהחלט ראויים להגדרה הזאת

ישראל אייכלר:  אני לא מבקש תשובה עכשיו

ישראל אייכלר:  אנחנו עכשיו נסגור את הדיון ולקראת הדיון הבא אני רוצה לקבל את ההגדרה הזאת של דרגת נכות מיוחדת גם לחולי PTSD

אורי לרנר: הבהרה קטנה, ברשותך, שלא יהיה מצב שהטעיתי

אורי לרנר:  אותו מגרש שהזכרתי אותו, על אותו מגרש קיים בית

אורי לרנר:  שלא יהיה מצב שיחשבו שהוא רק מגרש

אורי לרנר:  זאת ההבהרה

אורי לרנר:  באותה נשימה, משרד הביטחון, חוץ מהמגרש הזה, יש עוד 14 בתים שהם מוכרים

אורי לרנר:  אמנם זה במצפה רמון ובערד

ישראל אייכלר: אחרי יום כזה קשה, הדבר האחרון שמעניין אותי אלה המכירות

לימור לוריא: זה לא משרד הביטחון

לימור לוריא:  זה לא אנחנו

לימור לוריא:  אלה דירות של הצבא

אורי לרנר: אתה צריך להבין

אורי לרנר:  זה היה יכול לבוא אלינו

ישראל אייכלר: שמעת כאן היום דברים כל כך קשים

ישראל אייכלר:  תן לנו לדבר על הדברים הקשים

אורי לרנר: אבל אני רוצה שתבין דבר פשוט

אורי לרנר:  בתוך משרד הביטחון, בתוך המשרד הזה, יש עוד גופים

אורי לרנר:  כשבא נכה 100 פלוס כזה - אתה צריך להבין דבר פשוט – עזוב את הלומי הקרב, בסדר, הבנו, כבר לא סופרים אותם - - -     

ישראל אייכלר: אני כן סופר אותם

אורי לרנר: אתה סופר אותם

אורי לרנר:  אתה יחיד סגולה

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  גם הם סופרים אותם

אורי לרנר: אותו נכה 100 פלוס שמגיע לרגע האמת והוא איכשהו מקבל את הפטור המיוחל למגרש, הוא הולך למינהל ומשיג את המגרש, אתה צריך להבין דבר מאוד פשוט

אורי לרנר:  לא בתוך אגף שיקום אבל בתוך משרד הביטחון קיימים עוד משרדים שיכולים לעזור, רק צריך לבקש

אורי לרנר:  אגף אמון יכול להביא מהנדסים, יכול להוציא תוכניות בנייה, יכול לממן בעוד דברים – רק צריך לחבור אליהם ולא חוברים אליהם

אורי לרנר:  אין שיח

אורי לרנר:  אין שיח משותף בתוך משרד הביטחון

ישראל אייכלר: אני כבר ביקשתי היום ממשרד הביטחון שאני רוצה לבדוק איתם את הסיפור הזה שלך

אורי לרנר: זה לא שלי

אורי לרנר:  הלוואי והיה שלי

ישראל אייכלר: הסיפור שהבאת אלינו

ישראל אייכלר:      ישיבה זו נעולה

ישראל אייכלר:  שבת שלום לכולם