הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 57, 2023-07-12 00:00

צביקה פוגל: בוקר טוב

צביקה פוגל:  תודה רבה לכל מי שטרח והגיע לדיון החשוב הזה

צביקה פוגל:  התחלנו אותו השבוע ביום שני, אם אני זוכר נכון

צביקה פוגל:  אמרתי שנעשה כל מאמץ לסיים את החקיקה עד סוף שבוע הבא

צביקה פוגל:  אז השבוע הזה יש יום דיון

צביקה פוגל:  בשבוע הבא יהיו עוד שני דיונים

צביקה פוגל:  ואני מקווה שנוכל להתקדם ובאמת בסוף שבוע הבא להצביע ולהעביר את החוק לקריאה שנייה ושלישית במליאה

צביקה פוגל:       אנחנו נפתח את הבוקר הזה עם איזה שהיא הערת הבהרה של היועץ המשפטי שלנו לנושא אחר אמנם, אבל צריך לעשות את ההבהרה הזאת כדי שהיא תירשם בפרוטוקול

צביקה פוגל:  עידו תכף יסביר את הדברים

צביקה פוגל:  מיד אחרי זה אני אאפשר לחבר הכנסת איימן עודה שביקש רשות דיבור למספר דקות

צביקה פוגל:  ואחרי זה נחזור לענייננו החשובים בעניין הפיתוח הטכנולוגי, הפיקוח הטכנולוגי שאנחנו מבקשים כדי לאפשר מענה טוב יותר לאלימות במשפחה

צביקה פוגל:  אז לפי הסדר, עידו בבקשה

עידו בן יצחק: כן

עידו בן יצחק:  בתיקון שאושר ביום שני בוועדה לחוק כלי ירייה נדון סעיף 10 שמתקן את סעיף 11 לחוק כלי הירייה, שעניינו ההמלצה או הקביעה של קצין המשטרה לעניין שפקיד רישוי נותן רישיון

עידו בן יצחק:  היה, כשניסחנו את החוק ראינו שיש פער כפי שהוצג לוועדה הנושא כפי שהוא במהותו לבין הביטוי המשפטי שלו

עידו בן יצחק:  אז אני רק מבהיר, בסעיפים המדוברים אליהם התייחס סעיף 11, 9 ו-10 בעניין יישוב ראוי ומפעל ראוי, העמדה של קצין המשטרה לעצם הרישיונות שניתנים מכוח באותם יישובים ומפעלים תהיה מחייבת

עידו בן יצחק:  לעניין היישוב והמפעל כשלעצמם זה יהיה המלצה

עידו בן יצחק:  המשמעות היא שלא יהיה תיקון בנוסח של החוק כפי שהוא הוגש בכחול

צביקה פוגל: ולכן אין צורך לעשות שום דבר מעבר להבהרה

צביקה פוגל:  תודה רבה עידו

צביקה פוגל:  חה"כ איימן עודה, בבקשה

איימן עודה: תודה רבה לך כבוד יושב הראש

איימן עודה:  חברות וחברים

איימן עודה:  היום, כולל היום הבוקר נרצחו שני אזרחים ערביים

איימן עודה:  אחד עובד שיצא עם השחר לעבודה שלו והוא נרצח, והשני הוא רופא שיניים מהכפר ג'ת שנרצח אתמול

איימן עודה:  חשוב להגיד לכם שהחברה שלנו אף פעם לא הייתה ככה, אף פעם

איימן עודה:  אנחנו, אני זוכר את עצמי בהיותי ילד ונער, כששמענו שמישהו רצח בן אדם אחר הרגשנו שהצבע של האוויר נהפך להיות שחור

איימן עודה:  לא האמנו שזה יכול לקרות

איימן עודה:  לכן מה שאמר המפכ"ל שזה טבעם של הערבים, תתארו לעצמכם כמה אמירה גזענית וגסה

איימן עודה:  כמה אמירה גזענית וגסה

איימן עודה:  וגם אם עושים השוואה בין הפלסטינים בישראל לפלסטינים בגדה המערבית או בעזה, בגדה המערבית נהרגים מידי שנה בין 25 ל-30 אנשים

איימן עודה:  ויש שם 3 מיליון פלסטינים

איימן עודה:  פה במדינת ישראל נהרגים 120 ויש מיליון וחצי

איימן עודה:  בעזה פלסטינים מול פלסטינים נהרגים משהו כמו 22 אנשים בשנה

איימן עודה:  ובעזה יש 2 מיליון פלסטינים

איימן עודה:  פה בישראל מיליון וחצי ונהרגים 120 בשנה

איימן עודה:  אותו דבר בירדן, 60% פלסטינים

איימן עודה:  גם הרצח זה לכל מיליון אנשים 10 אנשים בשנה

איימן עודה:  זה לפי המדד הבין לאומי, לצערי הרב, גם באירופה, לכל מיליון אזרחים 10 אנשים

איימן עודה:       לכן קרה משהו בקרב האוכלוסייה הערבית, קרה משהו

איימן עודה:  לדעתי אנחנו איבדנו את המבנה המסורתי, אבל לא הרווחנו את המדינה

איימן עודה:  אז יש חלל ריק שכל הפשיעה נכנסה בתוך החלל הריק

איימן עודה:  כבוד יושב הראש, באתי לבקש ממך לקיים סדרת ישיבות בנושא הזה, ישיבות עקביות, עד שכולנו נצא עם מסקנות מטעם הוועדה

איימן עודה:  הוועדה שאתה עומד בראשה

איימן עודה:  למה אני מבקש את זה מהוועדה הזו? כי יש ועדה שהוקמה בראשות ראש הממשלה וזה צעד חשוב, אבל אין בה פרלמנטרים

איימן עודה:  והכוח והייחוד של הוועדה הזו שיש בה פרלמנטרים

איימן עודה:  לכן חשוב שהפרלמנט של הכנסת יגיד את דעתו בנושא ויעביר המלצות גם לוועדה שעומד בראשה ראש הממשלה

איימן עודה:  תודה רבה לך

צביקה פוגל: תודה רבה לחבר הכנסת איימן עודה על דברים מאוד חשובים, מאוד נוגעים

צביקה פוגל:  קיימנו כבר דיונים בעבר ואני מבטיח לך שגם נקיים דיונים בעתיד

צביקה פוגל:  מכיוון שזה נושא שאנחנו לא יכולים לעבור עליו לסדר היום

איימן עודה: תודה רבה לך

איימן עודה:  אני, מן הסתם, תומך בחוק הזה

צביקה פוגל: ברור

צביקה פוגל:  נחזור לענייננו

צביקה פוגל: התכנסנו כאן כדי לדון בהצעת החוק למניעת אלימות במשפחה, מה שנקרא פיקוח טכנולוגי או מה שאנחנו קוראים איזוק אלקטרוני

צביקה פוגל:  אנחנו בדיון הקודם השקענו הרבה מאוד זמן ומחשבה בסוגיות השונות, היותר מהותיות

צביקה פוגל:  נתנו לכל הגורמים להביע את דעתם

צביקה פוגל:  הייעוץ המשפטי יצא מהדיון הקודם, התיישב על המדוכה, עבר על התיקונים וההצעות הנדרשות בהתאם למה שאושר בוועדת השרים ובדיון הממשלה המוקדם

צביקה פוגל:  הצעת החוק הונחה בפנינו

צביקה פוגל:  אני חייב לומר שהשקעתי לא מעט זמן בלעבור על ההצעה בעיון רב

צביקה פוגל:  במקומות שבהם הייתי צריך גם התייעצתי עם מי שצריך מהייעוץ המשפטי כדי להבין את הדברים

צביקה פוגל:       אני אומר לכם שהצעת החוק המונחת בפנינו, חלק גדול ממנה, אני לא רוצה לקבוע כמה ברוב, אבל חלק גדול ממנה נשען על ההצעות בכלל ועל ההצעה האחרונה בפרט שהוצעה עוד בממשלה הקודמת

צביקה פוגל:  השינויים שביקשנו להחיל מונחים בתוך ההצעה

צביקה פוגל:  נדמה לי שהם גם מודגשים למי שרוצה לעיין בהם במדויק

צביקה פוגל:  ואני מקווה, כמו שאמרתי בפתיחה, שאנחנו נצליח עד סוף שבוע הבא לסיים את הדיון ולהגיע להצבעה ולהעביר את החוק המאוד חשוב הזה במליאת הכנסת לקריאה שנייה ושלישית

צביקה פוגל:       אנחנו נעבור סעיף סעיף בחוק

צביקה פוגל:  נראה איפה יש לנו אי הסכמות או הסתייגויות שצריך לדון בהם

צביקה פוגל:  כי מאחר ויש פה קשר כמעט רצוף בין סעיף לסעיף יהיה חבל לעבור לסעיף הבא לפני שדנו בסעיף הנוכחי

צביקה פוגל:  הדיון היום יסתיים בשעה 10:45

צביקה פוגל:  חבר הכנסת נאור שירי, בשלב שבו תרצה לומר משהו, נאפשר לך

צביקה פוגל:  איילת, בבקשה

איילת לוי-נחום: טוב

איילת לוי-נחום:  כמו שאמר יושב הראש, אנחנו הפצנו לפני יומיים לחברי הכנסת, גם בגלל ההערה שעלתה בדיון הקודם על זה שאין נוסח, כך נטען

איילת לוי-נחום:  אין נוסח שמשלב את הערות הממשלה או את ההערות שהתקבלו בוועדת שרים יחד עם הנוסח שעבר דין רציפות

איילת לוי-נחום:  אני מציעה, בהמשך להצעתו של היו"ר, שנתחיל בהקראה רציפה, סעיף סעיף

איילת לוי-נחום:  ובכל מקום שיהיו שאלות או כמובן לנו כייעוץ משפטי או לאחד מהגורמים שנוכחים כאן, אז הם יעלו

איילת לוי-נחום:  אני לא יודעת אם נוכל לתת פתרון לכל שאלה שתעלה היום, אבל אנחנו נרכז את הדברים ואם יהיה צורך גם נחזור אליהם בעתיד

איילת לוי-נחום:       אני גם מבינה שלחלק מהדברים עדיין אין תשובות

איילת לוי-נחום:  כמו למשל השאלה איפה תוקם היחידה

איילת לוי-נחום:  יש מחשבות

קריאה: יש תשובות

איילת לוי-נחום: אה, יש תשובות

איילת לוי-נחום:  אז א', נשמע את התשובות

איילת לוי-נחום:  ב', נצטרך לבחון מה המשמעות של התשובות האלה מבחינת החקיקה

איילת לוי-נחום:  כיוון שאני יוצאת מנקודת הנחה שהמיקום של היחידה משפיע על תפיסת ההפעלה ותפיסת ההפעלה יכולה להשפיע על החקיקה

איילת לוי-נחום:  אז אנחנו נעבור סעיף סעיף, נתחיל מההתחלה, אני אתחיל להקריא ונתקדם

איילת לוי-נחום:  בסדר?     

צביקה פוגל: בבקשה, יפה מאוד

איילת לוי-נחום: היא רצתה לשאול שאלה

צביקה פוגל: אה, בבקשה

צביקה פוגל:  אם זו שאלה שנוגעת לעצם העניין, בבקשה

ניצן הורוביץ: דיברנו על זה טיפה בדיון הקודם

ניצן הורוביץ:  האם הערכת מסוכנות היא הערכת מסוכנות שהיא על בסיס איסוף או גם על בסיס אבחון והאם יש מקום לפרט את זה בהגדרות?      

איילת לוי-נחום: אז השאלה אם זה שאלה לעניין ההגדרות או לעניין הסעיף? אני מציעה שנעבור על ההגדרות, מכיוון שאחר כך אנחנו נכנסים לתוכן וזו הערה חשובה

צביקה פוגל: מאוד

איילת לוי-נחום: שעלתה גם במסמך ההערות שלכם וגם זו שאלה שצריך לדון בה

איילת לוי-נחום:  אני מציעה שנעבור על סעיף ההגדרות ואחר כך ניכנס לסעיפים עצמם

איילת לוי-נחום:  בסדר?     

צביקה פוגל: מצוין

צביקה פוגל:  תמשיכי

נאור שירי: סליחה שנייה

נאור שירי:  מה ההבדל בין אזהרה להפרה? פיזי

אליעזר רונן: אפשר להתייחס?      

צביקה פוגל: בבקשה

אליעזר רונן: אנחנו במעלה הדרך כשגיבשנו את תפיסת ההפעלה הגענו למסקנה שנכון שיהיו שני מעגלים: מעגל אחד זה מעגל ההתראה, קרי זה אותו טווח שבו המוקדן יכול לשוחח עם הבן אדם

אליעזר רונן:  כי יכול להיות שהוא עשה את זה בשוגג, בתום לב, שהוא נכנס לאזור

אליעזר רונן:  מעיר לו, הוא נסוג לאחור

אליעזר רונן:  או שבמקרים אחרים שהוא לא מתכוון ללכת לאחור ולהיכנס פנימה לאזור ההפרה

אליעזר רונן:  לכן לקחנו איזה שהוא מקדם שבו יהיה אפשר, יאפשר למוקדן להתנהל מול המפוקח

אליעזר רונן:  אני חושב שזה פתרון נכון

נאור שירי: אזור ההפרה זה בצו בית משפט

נאור שירי:  נכון?     

אליעזר רונן: לא, ההפרה זו עבירה

אליעזר רונן:  כשהוא נכנס להפרה, זו עבירה

אליעזר רונן:  זה כבר מעורבות משטרה

נאור שירי: בהפרה

אליעזר רונן: בהפרה מעורבת משטרה

אליעזר רונן:  בהתראה זה אין צורך

נאור שירי: לא, כי רשום גם בטווח האזהרה שתחום הסמוך גיאוגרפית לטווח ההפרה כפי שקבע בית המשפט

נאור שירי:  אז לצורך העניין, יכול להיות שמישהו יחיה בטווח האזהרה ולא בטווח ההפרה

אליעזר רונן: לא

רחל ספירו: אני אחדד

נאור שירי: יכול להיות שזה הבית שלו

אליעזר רונן: לא, לא, לא

איילת לוי-נחום: אז תסבירו את זה, את ההבדלים

רחל ספירו: אני אחדד את הכוונה

רחל ספירו:  בסדר? רחל ספירו ממשרד המשפטים

רחל ספירו:  אני אחדד

רחל ספירו:  בעצם בהמשך, כפי שנראה, לבית המשפט כשהוא מורה על צו הגנה בתנאים של פיקוח טכנולוגי הוא אמור לקבל חוות דעת מהיחידה לפיקוח טכנולוגי, שבעצם מציעה איזה שהם מעגלים כמו שחברי כאן אמר, של טווח אזהרה וטווח הפרה

רחל ספירו:  טווח האזהרה נועד בעצם להיות אזור התראה

רחל ספירו:  אוקיי? הוא עדיין יהיה מעוגן בבית המשפט, בהחלטה של בית המשפט, אבל לא מדובר בהפרה של הצו

נאור שירי: הוא לא יהיה מעוגן בבית משפט

רחל ספירו: לא, זה יהיה מעוגן בהחלטה של בית המשפט

רחל ספירו:  אבל אין לזה נפקות מבחינת ההפרה של הצו

רחל ספירו:  עצם זה שהוא נכנס לאזור טווח האזהרה אין המשמעות של זה הפרה של צו ההגנה

רחל ספירו:  רק אם הוא נכנס לתוך טווח ההפרה

נאור שירי: אתם יודעים פיזית מה המרחק?     

רחל ספירו: אז בעצם זה תלוי מקרה ומקרה

רחל ספירו:  יצטרכו לבחון, בהתאם לנסיבות

רחל ספירו:  כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים נראה שגם יש, בית המשפט יכול לבקש מהיחידה להתייחס לנסיבות שיש בהקשר הזה

רחל ספירו:  וזה חשוב מכיוון שבעצם לראשונה, מעבר להרחקה מאזור גיאוגרפי, שאומר שבית המשפט יכול להורות בצו הגנה לא להיכנס לאזור מסוים, פה הוא גם יכול להגיד לא להתקרב לבן המשפחה

רחל ספירו:  בעצם מה שלא היה אפשרי לעשות בלי האמצעי הטכנולוגי, בלי הצימוד

רחל ספירו:  ובעצם יש תנועה של שני בני משפחה בו זמנית

רחל ספירו:  ולכן, כדי שגם הבן אדם יידע שהוא מתקרב לאזור שהוא לא אמור להתקרב אליו, טווח האזהרה נועד להיות המרווח הזה שיאפשר את הניהול

נאור שירי: אבל אין תנועה של שניים

רחל ספירו: יש, בעצם לפי ההצעה יש אפשרות לבית המשפט לקבוע באמת לבן אדם לא להתקרב לאזור גיאוגרפי מסוים

נאור שירי: כן, אבל אין תנועה של שניים

צביקה פוגל: אין על האזהרה

רחל ספירו: לא, רגע, שנייה

רחל ספירו:  ויש אפשרות בעצם גם שזה יהיה מעקב כאילו דינמי

רחל ספירו:  כמובן רק בהסכמה של בן המשפחה המוגן

נאור שירי: שהוא צריך איכון

רחל ספירו: שניהם בעצם יהיו עם מכשירים

רחל ספירו:  אחד זה יהיה צימוד, אחד זה יהיה איזה שהוא מכשיר

נאור שירי: אפליקציה?     

רחל ספירו: לא יודעת

רחל ספירו:  זה כבר תלוי בתפיסת ההפעלה

אליעזר רונן: אולי נגיד כמה מילים על הטכנולוגיה?      

נאור שירי: לי אין בעיה, אם אתה רוצה, בשמחה

צביקה פוגל: לא, לא, לא, אנחנו נגיע לזה

צביקה פוגל:  בוא

רחל ספירו: אבל הרעיון היה גם בעצם לאפשר, בן אדם לא יידע באופן טבעי שהוא מפר את הצו

רחל ספירו:  ולכן צו האזהרה אמור לאפשר גם את הדבר הזה

נאור שירי: אולי שהמוקדנים יהיו על זה, סליחה על

אליעזר רונן: לא, אנחנו קבענו לפתיחת התוכנית שני מוקדנים

נאור שירי: על כמה מוגנים, מוגנות?     

אליעזר רונן: עד 200

נאור שירי: עד 200 לאחד או שניים?     

אליעזר רונן: שניים, שניים

אליעזר רונן:  שני מוקדנים

אליעזר רונן:  יש עוד אחמ"ש, אחראי משמרת, שהוא עובד מדינה

אליעזר רונן:  ויש עוד כנראה משגר

נאור שירי: לפי איזה כלל אצבע זה נקבע?     

אליעזר רונן: לפי מפתח, יש לנו חברת ייעוץ, שעשו את הניתוחים של כמות הפרות, כמות אירועים שצריך לטפל בהם

נאור שירי: וזה מערכת שוב כזאת?     

אליעזר רונן: כן, מערכת שוב שלמפוקח יש פלאפון וצמיד, ולאישה יש מכשיר פלאפון

אליעזר רונן:  והוא מנטר

אליעזר רונן:  המערכת מנטרת את ההתנהלות, את התנועה של שניהם

נאור שירי: 200 זה לא, זאת אומרת, זה לא יחס די?     

צביקה פוגל: נדבר על זה בהמשך

צביקה פוגל:  הערה לגיטימית

צביקה פוגל:  לפני, אני רוצה, לכל מי שמתחבט, כמו חה"כ נאור שירי בעניין הזה, אני אתן לזה את הדוגמה הטובה ביותר פה

צביקה פוגל:  במרכז המעגל עומד בן המשפחה

צביקה פוגל:  כשאתה נמצא כאן אתה בטווח האזהרה שלו

צביקה פוגל:  כשאתה חוצה את הקו של השולחן אתה נמצא בטווח ההפרה

צביקה פוגל:  הטווח שבין שניהם הוא הטווח שבו עדיין ניתן לו להיות ללא זה שהוא הפר את הצו

צביקה פוגל:  הבנתי נכון?     

נאור שירי: כן

נאור שירי:  ואז הוא מקבל טלפון

צביקה פוגל: לא, הוא מקבל טלפון כבר באזהרה

צביקה פוגל:  או הודעה כבר באזהרה "אתה מתקרב לטווח ההפרה"

צביקה פוגל:  אוקיי? על הטכנולוגיה אנחנו תכף ניתן לך זמן להציג, זה מידע מאוד חשוב

צביקה פוגל:  אבל בואו רגע נאשר את הסעיף הזה של ההגדרות

צביקה פוגל:  בבקשה, כן?     

ניצן הורוביץ: שאלה קטנה לעניין רשימת העבירות בחוק העונשין

ניצן הורוביץ:  ראיתי לדוגמה שסעיף 3(3)(5) חבלה או פציעה בנסיבות מחמירות לא כלול, אבל הוא מבוסס על סעיף 3(3)

ניצן הורוביץ:  אז השאלה שלי, אולי משרד המשפטים, מדוע זה לא הוזכר? או שההנחה שבגלל שזה סעיף שמסתמך נעברה עבירה לפי סעיף 3(3) חבלה בנסיבות מחמירות, האם זה כולל או לא?     

איילת לוי-נחום: רחל, את חושבת שצריך להכניס את הנסיבה המחמירה או שזה מובן מזה שזה נכלל?     

רחל ספירו: איזה סעיף, סליחה?     

איילת לוי-נחום: 3(3)(5) בחוק העונשין

ניצן הורוביץ: גם 3(3)(4)

רחל ספירו: אני חושבת, עוד פעם, הרעיון היה יותר לכיוון העבירה עצמה, אבל נבחן את זה, כאילו, אם צריך

צביקה פוגל: תבחנו את זה, מצוין

צביקה פוגל:  בסדר גמור

איילת לוי-נחום: אז אנחנו משחירים את זה

רחל ספירו: בגלל זה לא הכנסנו את זה

רחל ספירו:  אני אומרת, אם זה רק הנסיבות, העבירה עדיין נמצאת

רחל ספירו:  היא עדיין נחשבת עבירה

איילת לוי-נחום: אבל הכוונה היא שבנסיבות מחמירות, הכוונה

איילת לוי-נחום:  לא אם זה כתוב או לא

איילת לוי-נחום:  זה ייכלל, נכון? אוקיי

איילת לוי-נחום:  אם זו הכוונה ונצטרך להבהיר מבחינת נוסח, אם נחשוב שנצטרך להבהיר מבחינת נוסח אנחנו נבהיר

איילת לוי-נחום:  בסדר?     

צביקה פוגל: מצוין

צביקה פוגל:  תודה על ההערה

צביקה פוגל:  עוד?     

איילת לוי-נחום: לי יש שאלה לגבי קצין מוסמך, ההגדרה קצין משטרה מוסמך

איילת לוי-נחום:  מה דרגתו של הקצין, מי הוא, מה הוא? יש פה אמירה כללית של המפכ"ל שממנה אותו

איילת לוי-נחום:  אבל מה דרגתו של הקצין הזה?      

פז מזרחי: אנחנו לא נרצה בשלב הזה, עוד לפני שתפיסת ההפעלה ככה - - -     

איילת לוי-נחום: אבל יש פה חקיקה

פז מזרחי: אבל למה צריך?     

איילת לוי-נחום: אנחנו מחוקקים עכשיו בכנסת

איילת לוי-נחום:  אנחנו צריכים להבין מי זה הקצין הזה, מה דרגתו? איזה פונקציה זו? יש פה, יש לו סמכות משמעותית

פז מזרחי: ההכרעה האם זה יהיה קצין ממגזר האג"מ או מגזר האח"מ

איילת לוי-נחום: לא, לא ממגזר

איילת לוי-נחום:  מה דרגתו של הקצין?     

פז מזרחי: אני אשמח אם אני אוכל לסיים

איילת לוי-נחום: אוקיי

פז מזרחי: לעניין הדרגה, אני מאמינה שזה יהיה רב פקד

איילת לוי-נחום: אוקיי

פז מזרחי: אבל אני לא יכולה עדיין להתחייב על זה

פז מזרחי:  אני אבדוק את זה ואני אעדכן

צביקה פוגל: אנחנו נגדיר את זה אבל

איילת לוי-נחום: אנחנו נרצה להגדיר את דרגתו, זו הכוונה

פז מזרחי: זה מאוד, כאילו, לא ברור לי למה אנחנו צריכים להגדיר את זה

פז מזרחי:  זה יכול להיות פלואידי, כי זה בסוף התגובתיות פה היא - - -     

איילת לוי-נחום: לא, פלואידי באיזה מובן? ברור - - - קצין משטרה בדרגה שהיא מתאימה לסמכות שניתנת לו פה

איילת לוי-נחום:  הוא בכל זאת ממליץ, נכון?     

פז מזרחי: תהיי בטוחה שזה יהיה על סמך תבחינים ומפלי פשיעה ויהיה לזה נוהל שלם שיתעסק בזה

פז מזרחי:  זה לא יהיה, את יודעת, לפי כיוון הרוח

איילת לוי-נחום: לא, זה ברור

פז מזרחי: אז המומחיות והתבחינים שישמשו ויתוו את שיקול הדעת של הקצין יהיו

פז מזרחי:  להגיד לך בסד זמנים שאותו קצין יצטרך להגיע לבית משפט ולתת את ההצהרה לגבי הטווחים – אני הייתי מעדיפה לא לנעוץ את זה, כי לאפשר יותר גמישות בדבר הזה

איילת לוי-נחום: בסדר, בואו תבחנו את זה

איילת לוי-נחום:  אני אשמח אם תבחנו את זה

פז מזרחי: אני אבדוק את זה

איילת לוי-נחום: אני לא מדברת על מי מגיע לבית משפט, אני מדברת על מי ממליץ

איילת לוי-נחום:  על מי האחריות או מי נותן את חוות הדעת המקצועית

פז מזרחי: בסוף זה אותו דבר

פז מזרחי:  אוקיי

אליעזר רונן: מדובר בקצין מהתחנה המרחבית

אליעזר רונן:  מי שעושה את הניתוח עושה את זה הקצין מהתחנה, מתחנת המשטרה

אליעזר רונן:  ככל שהוא צריך להיעזר בעובדים סוציאליים או ביחידת הרווחה של הרשות המקומית אז הוא עושה את זה

אליעזר רונן:  הוא זה שמגבש את כל הנתונים

צביקה פוגל: אליעזר, בסעיף הזה מופיע קצין משטרה או מי מטעמו

צביקה פוגל:  ה-'מי מטעמו' כבר לא חייב להיות קצין

צביקה פוגל:  וזאת נקודה מאוד חשובה

צביקה פוגל:  ולכן אם ההגדרה בסוף תהיה 'קצין משטרה', אז בסדר

צביקה פוגל:  אבל אם זה יתחיל להיות 'מי מטעמו' – אנחנו כבר מתחילים לדון גם בכאלה שאינם קצינים

פז מזרחי: חשוב לי להבהיר, גם אם אנחנו מדברים, ואני כאן מרחיבה את לייזר

פז מזרחי:  אנחנו מדברים על אותו קצין או מי מטעמו

פז מזרחי:  בוא רגע נקרא לילד בשמו

פז מזרחי:  גם אם זה יהיה נגד, שמכיר את תא השטח, תאמין לי לא פחות טוב מאותו קצין, אם לא יותר

פז מזרחי:  ולכן אני לא אחטא אם אני אומר שהוא שמכיר את המרחקים, את הצפיפות, את היכולת להגיע, דרכים עקיפות להגיע לאותו מקום – יש חשיבות יתרה לזה

פז מזרחי:  לכן אני חושבת, זו הסיבה שגם אמרתי קודם לכן, שלקבוע דרגה זה בעיניי קצת יכשיל את המהלך

פז מזרחי:  אבל אני כן אבדוק את זה בגדול

אפרת ליפשיץ: בכל מקרה, רק יובהר שהמילים 'מי מטעמו' מתייחס למפכ"ל ולא לקצין שאמור להכין את חוות הדעת

צביקה פוגל: אוקיי

צביקה פוגל:  אז גם את זה, אולי גם לזה צריך הבהרה

צביקה פוגל:  כי בסופו של דבר נדמה לי שהדבר הכי חשוב פה זה לאו דווקא הדרגה אולי, אלא יותר המומחיות והכרת השטח

צביקה פוגל:  אבל תגדירו את זה

צביקה פוגל:  זה מה שצריך להיות

איילת לוי-נחום: אז רגע, אז לא המפכ"ל מסמיך אותו? זה יכול להיות גם מי מטעם המפכ"ל?      

פז מזרחי: כן, למשל ראש אח"מ או ראש אג"מ

נאור שירי: אבל יכול להיות גם לא

נאור שירי:  מה זה למשל?     

איילת לוי-נחום: אבל יכול להיות גם לא

איילת לוי-נחום:  אז צריך להבהיר מי

נאור שירי: יכול להיות שהוא גם יסמיך אותי

צביקה פוגל: אני לא בטוח שזה היה עושה את העסק יותר טוב, אבל כן

נאור שירי: אני חושב שאולי כן

איילת לוי-נחום: צריך לחזור

צביקה פוגל: ברור

איילת לוי-נחום: תבדקו את זה

איילת לוי-נחום:  בסדר? אתה רוצה להמשיך להקריא?     

צביקה פוגל: עוד משהו על סעיף ההגדרות, עוד הערות? איילת, אנחנו יכולים להמשיך

צביקה פוגל:  נכון?      

איילת לוי-נחום: כן

איילת לוי-נחום:  גלעד, תמשיך להקריא

איילת לוי-נחום:  בסדר?     

צביקה פוגל: בבקשה גלעד

איילת לוי-נחום: עצור

איילת לוי-נחום:  אנחנו פה מתקנים את הסעיף של צו הגנה

איילת לוי-נחום:  רחל או אפרת, אתם רוצים להסביר איך אנחנו מתקנים את הסעיף הזה? כי זה אחד מהסעיפים המרכזיים

איילת לוי-נחום:  מה בדיוק עשינו פה בתיקונים שקרא גלעד

רחל ספירו: כן

רחל ספירו:  בעצם זה תיקון של סעיף 2 לחוק הקיים

רחל ספירו:  שהרישה שלו זה "בית משפט רשאי לתת צו האוסר על אדם לעשות את אלה, כולם או מקצתם, או לקבוע להם תנאים"

רחל ספירו:  בסדר? ובעצם יש פה שני שינויים: סעיף קטן (1) לחוק הקיים אומר "להיכנס לדירה בה מתגורר בן משפחתו או להימצא בתחום מרחק מסוים מאותה דירה והוא אף אם יש לו זכות כלשהי בה" – זה הסעיף הקיים

רחל ספירו:  ובעצם התוספת היא "או להיכנס למקום מסוים אחר שבו שוהה בן משפחתו באופן קבוע במהלך שגרת חייו, לרבות מקום עבודתו, או להימצא בתחום מרחק מסוים מאותו מקום"

רחל ספירו:  בעצם הכוונה הייתה גם לאפשר לבית המשפט לקבוע הרחקה מאזור גיאוגרפי נוסף שבן המשפחה המאוים או המוגן נמצא בדרך קבע באותו אזור, או בשגרת חייו

צביקה פוגל: שזו תוספת להגנה על בן המשפחה המאוים

רחל ספירו: כן, בדיוק

רחל ספירו:  זה, אגב, יכול להיות גם בצו הגנה רגיל

נאור שירי: מה המעגל של בן משפחה?      

רחל ספירו: בן משפחה הגדרה זה לרבות מי שבן משפחה בעבר, זה בן זוג, הורה, בן זוג של הורה, הורה של בן זוג או בן זוג של הורה, סבא או סבתא, צאצא או צאצא של בן זוג, אח, אחות, גיס או גיסה, דוד או דודה, אחיין או אחיינית

רחל ספירו:       והתיקון השני לסעיף 2

עאידה תומא סלימאן: בני דודים לא נמצאים במעגל הזה?     

רחל ספירו: סליחה?     

עאידה תומא סלימאן: בני דודים?     

רחל ספירו: כרגע לא

רחל ספירו:  כן

עאידה תומא סלימאן: בחברות מסוימות הקשר מאוד קרוב

עאידה תומא סלימאן:  ועלול להיות, כן, אדם מעורב בסיפור

רחל ספירו: כן

רחל ספירו:  אני אציין שיש גם חוק נוסף שנקרא חוק מניעת הטרדה מאיימת, שאפשר לקבל צווי מניעת הטרדה מאיימת, כך שגם בני דודים יוכלו לגשת לקבל צו כזה לפי החוק האחר

רחל ספירו:  אם אין הגבלה מי יכול לבקש בקשה לצו מניעת הטרדה מאיימת

נאור שירי: אבל זה לא קשור לפה?     

עאידה תומא סלימאן: זה לא חל עליו האיזוק

רחל ספירו: נכון, לא חל האיזוק, אבל אני אומרת בכללי

רחל ספירו:  ותיקון נוסף לסעיף 2

קריאה: רגע, שם יש בן דוד?     

רחל ספירו: שם אין הגבלה לצדדים

רחל ספירו:  זה יכול להיות גם שכן

עאידה תומא סלימאן: הבנתי

רחל ספירו: הסעיף השני שהוא כן תיקון שאפשר להכניס אותו בזכות האמצעי הטכנולוגי זה בעצם תוספת לאיסורים שבית המשפט יכול להורות

רחל ספירו:  ואני אקריא אותו שוב

רחל ספירו:  "בית המשפט יכול לאסור להימצא במרחק מסוים ממקום הימצאו של בן משפחתו", שזה בעצם הדינמי

רחל ספירו:  "ביודעו כי בן המשפחה נמצא באותו מקום"

רחל ספירו:  זאת אומרת, האיסור הוא בהפרת הצו זה רק שהוא יודע שהוא נמצא באזור מסוים והוא בכוונה או בטעות, לא משנה, אבל הוא בעצם נכנס לאותו אזור

רחל ספירו:  ואז יש הפרה של הצו

רחל ספירו:  וזה בעצם סעיף שלא קיים היום בחוק

רחל ספירו:  והוא מתאפשר בזכות האמצעי

צביקה פוגל: עוד הערות, שאלות הבהרה? כן, בבקשה

ניצן הורוביץ: שאלה

ניצן הורוביץ:  קודם כל, ננזפתי שלא הצגתי את עצמי

ניצן הורוביץ:  אז עו"ד קרן הורוביץ

ניצן הורוביץ:  שאלה, כי אני רואה שאחרי זה אנחנו עוברים לסעיף (3)

ניצן הורוביץ:  מה תרשים הזרימה של קבלת צו בפיקוח אלקטרוני? בסעיף (2)(ד) יש התייחסות אם זה במעמד שני הצדדים, במעמד צד אחד

ניצן הורוביץ:  מאחר ועל מנת לקבל צו לפיקוח אלקטרוני צריך לעשות הערכת מסוכנות, אז בעצם, עצם הגשת הבקשה, בזמן הגשת הבקשה מן הסתם אין הערכת מסוכנות

ניצן הורוביץ:  אז האם אפשר להגיש את הבקשה ולבקש הערכת מסוכנות במעמד צד אחד או שגם את זה צריך במעמד שני הצדדים? אני לא הצלחתי להבין עד הסוף איך זה אמור להתנהל, תרשים הזרימה

צביקה פוגל: הבהרה ראויה

צביקה פוגל:  כן, בבקשה

רחל ספירו: זה יגיע גם בהמשך

רחל ספירו:  בעצם גם מבוקש לתקן את סעיף 4 לחוק

רחל ספירו:  שסעיף 4 מורה על התייצבות של הצדדים בהליך

צביקה פוגל: על הנוהל של הדבר הזה, נכון

רחל ספירו: כן, התייצבות של ההליך

רחל ספירו:  ובעצם מבהיר שצו הגנה בתנאי של פיקוח טכנולוגי יכול להינתן רק במעמד שני הצדדים

נאור שירי: ואם צד אחד לא מגיע?     

רחל ספירו: בדיוק

רחל ספירו:  וכמובן שאם צד אחד אינו מגיע זה נחשב שיש, יש אפשרות גם לתת בהיעדרו

נאור שירי: כמה פעמים הוא צריך לא להגיע בשביל שייחשב כהעדרו? לתת צו?     

רחל ספירו: עוד פעם, זה תלוי בבית המשפט וכמה הוא משתכנע בראיות שהובאו בפניו

רחל ספירו:  אין פה, הסעיף, זה בעצם תיקון לסעיף 4

נאור שירי: אז למה לא להכניס תיקון שאם הוא לא מגיע בפעם הראשונה

רחל ספירו: אוקיי, בסדר

צביקה פוגל: רגע, אנחנו תכף נגיע לסעיף הזה

צביקה פוגל:  אנחנו נגיע לסעיף הזה

רחל ספירו: כן

רחל ספירו:  אני רק אציין שבעצם מה שכתוב פה בסעיף 4 ואני אתרגם את זה להצעה, זה שצו הגנה בתנאי של פיקוח טכנולוגי ייתן רק במעמד שני הצדדים, אלא אם כן הוזמן המשיב כדין ולא התייצב לדיון

רחל ספירו:  זה הסעיף

נאור שירי: זה מינימום פעמיים

צביקה פוגל: לא, לא, מה פתאום

עאידה תומא סלימאן: לא כתוב מינימום

עאידה תומא סלימאן:  זה דורש פעמיים

נאור שירי: אני יודע שלא כתוב פעמיים

נאור שירי:  אבל אם אומרים שהוא, הוא הוזמן פעם אחת ולא הגיע

נאור שירי:  בסדר? היה בתור בקופת חולים

נאור שירי:  בהגדרה, אתה מחייב הזמנה פעם שנייה

רחל ספירו: צריך קודם כל להגדיר את בקשת הערכת המסוכנות

נאור שירי: אבל אפשר גם שלא

איילת לוי-נחום: הוא גם יכול לבקש דחיית מועד דיון

נאור שירי: אפשר גם שלא

עאידה תומא סלימאן: אבל הצימוד או האיזוק לא נעשה באופן אוטומטי

עאידה תומא סלימאן:  הרי השופט צריך להשתכנע שאפילו במעמד שלה לבד, או של בן אדם אחד, השופט צריך להשתכנע שיש מקרה של סכנה

עאידה תומא סלימאן:  שיש מקרה פה שהוא חריף כדי לפסוק

צביקה פוגל: מה שאתם מבקשים, חבריי חברי הכנסת, זה למנוע מבית המשפט את שיקול הדעת בעניין הזה

נאור שירי: לא, אנחנו לא מונעים

נאור שירי:  אנחנו באווירת הימים האלו, אנחנו מצמצמים

צביקה פוגל: אה, אוקיי

צביקה פוגל:  סליחה

נאור שירי: אנחנו רוצים לצמצם

צביקה פוגל: סליחה, אז לא הבנתי

נאור שירי: אנחנו לא מונעים

ניצן הורוביץ: השאלה אם אפשר לבקש את הערכת המסוכנות במעמד צד אחד?     

צביקה פוגל: אתם חברים שלי פה בוועדה

צביקה פוגל:  אני לא שופט את זה כאופוזיציה לחלוטין

צביקה פוגל:  רחל, אנחנו נגיע לסעיף הזה

צביקה פוגל:  ההערה היא הערה נכונה

צביקה פוגל:  האם להגביל את בית המשפט או לא להגביל את בית המשפט להחליט את ההחלטה הזאת

צביקה פוגל:  בואו נגיע לסעיף הזה ונדון בו

צביקה פוגל:  כי נדמה לי שזאת הערה ראויה וראויה גם לדיון

צביקה פוגל:       עוד הערות, הבהרות, שאלות? תודה

צביקה פוגל:  גלעד, אפשר להמשיך

איילת לוי-נחום: נעצור פה, כי זה סעיף ארוך

צביקה פוגל: כן

צביקה פוגל:  בואו, בבקשה

צביקה פוגל:  כן, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה עד סעיף (2)

עאידה תומא סלימאן:  לא הבנתי אם התנאים חייבים להיות מצטברים, כי לא השתמשתם במילה 'מצטבר'

עאידה תומא סלימאן:  אבל כשאני מסתכלת על (2) אני מבינה שהתנאים, לפחות (א), (ב), (ג), (ד) אתם מתייחסים אליהם בניסוח, מתייחסים כאילו אלה תנאים מצטברים, שחייבים להיות כולם ביחד כדי לקבל את האיזוק

עאידה תומא סלימאן:  ואם לא, אז משאירים פתח לשופטים שיתעמקו יותר, יתרשמו ויקבלו החלטה

עאידה תומא סלימאן:       אני חושבת שזה, במיוחד בנושא, והתייחסתי לזה בישיבה הקודמת, בעניין הסעיף שמדבר על הרשעה קודמת או לפחות רישום כלשהו מבחינת האדם שנגדו הוגשה בקשת הצו

עאידה תומא סלימאן:  אני חושבת שזו הגבלה מאוד חמורה

עאידה תומא סלימאן:  ועלולה להפיל הרבה מבקשי צו

עאידה תומא סלימאן:  אני אשתמש בשפה שהיא לא מגדרית גרידא

עאידה תומא סלימאן:  מחוץ לטווח הזה

עאידה תומא סלימאן:  ועלולה לסכן את חייהם

עאידה תומא סלימאן:  כי בסופו של דבר למשל אם אני מסתכלת על מספר הנשים שנרצחו, ואני עוקבת אחרי זה כבר הרבה שנים, לפחות בין 40% עד 50% מהנשים שנרצחו במדינת ישראל לא הייתה תלונה קודמת

עאידה תומא סלימאן:  או לפחות המשטרה והרווחה הצהירו שהיא לא מוכרת

עאידה תומא סלימאן:  הם לא מכירים, הם לא יודעים על קיום אלימות קודמת

עאידה תומא סלימאן:       כלומר, אם אישה כזו פונה לבית המשפט ומסיבה מסוימת, אני לא יודעת, השופט לא השתכנע, השופט לא התעמק

עאידה תומא סלימאן:  וכבודם במקומם מונח, אנחנו יודעים באיזה לחצים הם עובדים

עאידה תומא סלימאן:  ואנחנו יודעים שהרבה פעמים החוק נתן להם אפשרויות והם דילגו עליה

עאידה תומא סלימאן:  אז אני לא הייתי שמה את הסעיף הזה כסעיף מחויב לפי החוק ומגביל בצורה חמורה ביותר ופוגע במטרה העיקרית של החוק

עאידה תומא סלימאן:  הרי החוק בא כדי לתת שני דברים: גם להגן על החיים וגם לאפשר שגרת חיים

צביקה פוגל: נכון מאוד

צביקה פוגל:  תודה רבה חה"כ עאידה תומא סלימאן

צביקה פוגל:  אנחנו תכף נענה

צביקה פוגל:  נאור שירי, אתה רוצה משהו?     

נאור שירי: אני מניח שדיברתם

נאור שירי:  למה נמחק בסעיף (א) "לרבות הפרה של צו הגנה קודם או הרשעה קודמת בעבירות"?      

צביקה פוגל: תכף נענה לך על השאלה הזאת, בהחלט

צביקה פוגל:  למה נמחק החלק הראשון

נאור שירי: ואני רק מוסיף לדברי חברתי פה שאנחנו לא רוצים לצמצם את זה

נאור שירי:  נכון?     

צביקה פוגל: ברור

צביקה פוגל:  השאלה היא שאלה חשובה מאוד

עאידה תומא סלימאן: אה, ועוד שאלה, סליחה

צביקה פוגל: כי אני, בניגוד אלייך, דרך אגב, יכול להיות שאני הבנתי לא נכון

צביקה פוגל:  זה 'או' ולא 'מצטבר', אבל תכף נשמע את התשובות

נאור שירי: לא, - - - זה בטוח מצטבר

עאידה תומא סלימאן: לא, לא

עאידה תומא סלימאן:  זה מופיע כמצטבר, במיוחד כשאומרים 'על אף האמור'

עאידה תומא סלימאן:  כלומר, על אף שחייבנו שזה יהיה מצטבר, אם לא התקיים אחד מהתנאים, יש לשופט

נאור שירי: נסיבות חריגות

עאידה תומא סלימאן: אבל יש לי עוד שאלה

צביקה פוגל: בבקשה

צביקה פוגל:  רק נשאיר זמן גם לתשובות, עאידה

עאידה תומא סלימאן: כן, כן

עאידה תומא סלימאן:  בסעיף (3) מדברים והיה כאילו מהמכסה, אני לא מוצאת

עאידה תומא סלימאן:  כאילו, אם המכסה הייתה מלאה, ה-200 כבר הונפקו, כן

עאידה תומא סלימאן:  אמצעי פיקוח טכנולוגי פנוי מתוך המכסה

עאידה תומא סלימאן:  ולא היה פנוי, וכל התנאים מתקיימים, והשופט רוצה לתת או השופטת

צביקה פוגל: תכף נשמע את התשובה

עאידה תומא סלימאן: אוקיי

נאור שירי: וגם איזה אמצעים יש חוץ מזה? זאת אומרת, יש עוד חוץ מהצימוד?      

צביקה פוגל: אני מניח שתכף נשמע

צביקה פוגל:  כן, בבקשה

צביקה פוגל:  אני רוצה לשמוע את השאלות, כדי שנוכל לרכז גם את התשובות

צביקה פוגל:  בסדר? בבקשה

צביקה פוגל:  שאלות או הערות

צביקה פוגל:  בבקשה, כן

טל הוכמן: טל הוכמן, מנהלת קשרי ממשל בשדולת הנשים

טל הוכמן:  שאלה לגבי סעיף (א)

טל הוכמן:  האם, דיברנו על זה בדיון הקודם, על הקושי להוכיח, להראות סכנה גבוהה

טל הוכמן:  האם ניתן גם להוסיף את הניסוח של "או פגיעה ממשית באורח חייו של המאוים"?

טל הוכמן:  שאלה ראשונה

טל הוכמן:       שאלה שנייה, מה קורה אם לא עושים את הערכת המסוכנות? זאת אומרת, קצת בהמשך לשאלתה של חה"כ עאידה תומא סלימאן, מה קורה אם הערכת המסוכנות, או שהמכסה נגמרת או שפשוט לא מספיקים לכתוב אותה?     

צביקה פוגל: שאלה טובה

צביקה פוגל:  כן?     

ניצן הורוביץ: סעיף (ד) אני לא ממש הבנתי למה הכוונה

ניצן הורוביץ:  "לא ניתן להשיג את המטרה שלשמה נועד השימוש באמצעי פיקוח טכנולוגי בדרך המגבילה פחות את פרטיותו וחופש התנועה של האדם שכלפיו ניתן ומבקש הצו"

ניצן הורוביץ:  האם הכוונה רק לחשוד בפגיעה או גם מי שנפגע?     

עאידה תומא סלימאן: איפה זה?     

נאור שירי: סעיף (ד)

ניצן הורוביץ: תמיד יש אפשרות להגיד לאישה 'צאי למקלט'

צביקה פוגל: שאלה טובה

צביקה פוגל:  אנחנו תכף נקבל עליה תשובה אני מקווה

צביקה פוגל:  עוד, הערות, הבהרות?     

נאור שירי: אני רק שאלה

נאור שירי:  מה זה גם בסעיף, לא רק שאלה

נאור שירי:  אבל שאלה נוספת

נאור שירי:  מה זה סכנה ומה זה סכנה גבוהה? בסעיף (א), מה ההבדלים?      

צביקה פוגל: אוקיי

צביקה פוגל:  עוד? כן, בבקשה, דניאל

דניאל עטר: יש לי כמה שאלות בנוגע להצעת החוק

צביקה פוגל: שאלות, לא עמדה

דניאל עטר: שאלות, שאלה

צביקה פוגל: בבקשה דניאל

צביקה פוגל:  רק שם וכתובת, כדי שכולם יכירו

דניאל עטר: דניאל עמירם, העמותה לשוויון בהורות – ה

דניאל עטר: ל

דניאל עטר: ב

דניאל עטר:  מי בעצם עושה את הערכת המסוכנות? כי אם עובדים סוציאליים עושים את הערכת המסוכנות - - -     

צביקה פוגל: לא, לא, עכשיו אתה מביע דעה

דניאל עטר: לא, אני שואל שאלה

צביקה פוגל: שאלה, מי עושה?     

דניאל עטר: מי עושה?     

צביקה פוגל: יופי

צביקה פוגל:  ותכף תקבל תשובה

דניאל עטר: עכשיו אני רוצה שנייה, אני רוצה להרחיב רגע

דניאל עטר:  כי העובדים הסוציאליים בהוראות הע"ס 3

דניאל עטר: 28 שמדברות על אלימות במשפחה, ההוראה עצמה היא מאוד מגדרית בעניין שיוצאים מתוך נקודת הנחה, וזה גם מה שכתוב שם, שהגבר הוא האלים והאישה היא הקורבן

דניאל עטר:  אז זה נראה לי קצת משחק מכור

דניאל עטר:  בגלל זה אני שואל

צביקה פוגל: שאלה טובה

דניאל עטר: אולי יהיה שווה גם לתקן את 3

דניאל עטר: 28 ולעשות אותה קצת פחות מגדרית

צביקה פוגל: עוד? אמרת שיש לך יותר משאלה אחת

דניאל עטר: כן, אבל אני עוד אמשיך אחר כך

צביקה פוגל: בהמשך אתה אומר

דניאל עטר: כן, כן

צביקה פוגל: עוד ידו נטויה

טל הוכמן: שאלה נוספת

טל הוכמן:  האם אפשר להכניס שמכיוון שיתכן שיש מצב שאדם לא הורשע מפאת רקע נפשי, האם עדיין בכל זאת בסעיף (ב) הוא יוכל להיות תחת ההגדרה הזאת?     

צביקה פוגל: אוקיי

טל הוכמן: זה ברור?     

איילת לוי-נחום: אני חושבת שהסעיף מדבר על הורשע בעבירה

טל הוכמן: אז מה קורה כשאדם לא הורשע מפאת הרקע הנפשי שלו?     

איילת לוי-נחום: אז הוא לא הורשע

איילת לוי-נחום:  כרגע זה הנוסח

איילת לוי-נחום:  בואו נשמע את ההסבר

צביקה פוגל: כן, בבקשה, רחל

רחל ספירו: כן, אני אתחיל ואם צריך חברתי תמשיך

רחל ספירו:  קודם כל, באמת זה הסעיף שנעשו בו רוב השינויים, בהמשך להחלטה של ועדת שרים

רחל ספירו:  כשאנחנו דיברנו על תנאים, התנאים המצטברים, ולכן הם גם כתובים באותו סעיף, זה לשאלתך יושב הראש

רחל ספירו:  אבל למרות התנאים המצטברים יש אפשרות לחריגים

רחל ספירו:  ופה אני עונה לאחת השאלות, שהחריג נועד באמת לתת מענה למקרה שהוא חירום, קונקרטי, משהו שכן אפשר להגיד שללא צו ההגנה בתנאי פיקוח טכנולוגי אנחנו, זה באמת משהו שבית המשפט יצטרך לבחון בהתאם לנסיבות שיובאו בפניו

רחל ספירו:       אני כן אציין שכבר היום בית המשפט שנותן צווי הגנה הוא בוחן את הראיות שיש בפניו כשהוא מחליט האם לתת צו הגנה או לא

נאור שירי: את יכולה לתת דוגמה למשהו חריג?     

רחל ספירו: עוד פעם, אני חושבת שזה מקרים שמחר בבוקר יש איזה שהוא סיכון שלא מאפשר את, בעצם צריך מענה בכל מקרה

רחל ספירו:  וגם אני יכולה אולי להפנות לחברותיי ממשרד הרווחה

רחל ספירו:  אבל כן אנחנו יודעים שיש מקרים כאלה, שאין עבר פלילי או איזה שהן נסיבות פליליות ועדיין בכל זאת נדרש הצו הזה

רחל ספירו:  ולכן סעיף החריגים נועד לתת לזה מענה

נאור שירי: לא, אז לא ענית לי

רחל ספירו: אז אני אפנה למשרד הרווחה

נאור שירי: לא, אין בעיה, משרד הרווחה יענה

נאור שירי:  למה לעשות את זה מצטבר רק?      

רחל ספירו: עוד פעם, אני אומרת שזה השינוי העיקרי שנעשה בעקבות הבחינה הממשלתית על ההצעה

רחל ספירו:  אנחנו, עוד פעם, יש פה איזה שהוא מדרג

רחל ספירו:  כן יש תנאים מצטברים, יש חריג

רחל ספירו:  וצריך לזכור שאנחנו מדברים גם על הוראת שעה של שלוש שנים, שהחוק הזה ייבחן

רחל ספירו:  זאת אומרת, אם בסוף אנחנו נראה שאנחנו - - -     

נאור שירי: איך אנחנו אוהבים הוראות שעה

נאור שירי:  12 שנים

עאידה תומא סלימאן: אבל סליחה, אני שאלתי גם בישיבה הקודמת

צביקה פוגל: בואו, אי אפשר, תנו לה לתת תשובה

צביקה פוגל:  אנחנו כל הזמן רק מפריעים לה

נאור שירי: לא, לא

עאידה תומא סלימאן: למה מפריעים לה? היא סיימה, היא נתנה

צביקה פוגל: היא לא סיימה, חה"כ עאידה תומא סלימאן

צביקה פוגל:  תנו לה לסיים

נאור שירי: טוב, אוקיי, ניתן לה לסיים

רחל ספירו: נקודה אחרונה אני אגיד שגם בתוך הסעיף שדורש נסיבות פליליות יש גם איזה שהוא מדרג

רחל ספירו:  זאת אומרת, זה לא רק הרשאה

רחל ספירו:  זה יכול להיות גם כתב אישום שהוגש

רחל ספירו:  זה יכול להיות הפרה קודמת של צו

רחל ספירו:  שזה גם מכניס לפה את האנשים שכנראה היה בעבר אולי צו הגנה והפרו את צו ההגנה

צביקה פוגל: מי יכול לתת לנו תשובה למה נבחר המצטבר? מתוך מה הגענו למסקנה שאנחנו צריכים להיות במצטבר?     

נאור שירי: אתה רוצה שאני אתן תשובה?     

צביקה פוגל: לא, אני לא רוצה שתיתן תשובה

אפרת ליפשיץ: המחשבה הייתה, בדיונים שנעשו בהצעת החוק כשהיא הובאה בפני הממשלה הנוכחית, לראות איך אפשר לאזן בצורה יותר מיטבית בין השיקולים השונים שבחוק

נאור שירי: איזה שיקולים?     

עאידה תומא סלימאן: איזה שיקולים?     

צביקה פוגל: די, נו

צביקה פוגל:  תנו לה רגע לסיים

צביקה פוגל:  אחרי זה תשאל

נאור שירי: טוב

צביקה פוגל: אתה גם לא מבקש רשות ואתה ישר קופץ, נאור

צביקה פוגל:  עד עכשיו נתתי לך

צביקה פוגל:  עכשיו בואו נסיים את זה

צביקה פוגל:  קדימה, בבקשה

אפרת ליפשיץ: זאת אומרת, יש פה איזה שהוא ניסיון להבנות באופן מסוים את שיקול הדעת של בית המשפט

אפרת ליפשיץ:  כך שיהיה ברור באילו מקרים בצורה מובהקת בעצם ראוי לתת את הצו בפיקוח טכנולוגי

אפרת ליפשיץ:  ואני אזכיר, הכללים האלו נועדו באופן מסוים לתנאי הפיקוח הטכנולוגי

אפרת ליפשיץ:  כך שזה לא משפיע כהוא זה את האפשרות לתת צו הגנה רגיל

אפרת ליפשיץ:  זה נשאר כפי שהיה בחוק הקיים בנוסח הנוכחי שלו

אפרת ליפשיץ:  אנחנו פה מוסיפים אפשרות שהמשמעות שלה היא מעקב 24/7 אחר בן אדם

אפרת ליפשיץ:  ובאיזונים שבין האינטרסים השונים ראתה לנכון הממשלה לצמצם את התנאים שבהם יינתן, תינתן, יינתן המעקב הזה, בעצם הטכנולוגי

אפרת ליפשיץ:  וכמו שחברתי אמרה, מדובר בהוראת שעה

אפרת ליפשיץ:  היא תיבחן במהלך ההפעלה שלה, היא תיבחן

אפרת ליפשיץ:  אם אנחנו נראה שצריך להכניס שינויים נוספים אנחנו נבחן זאת

אפרת ליפשיץ:  אבל בתור התחלה, ונאמר גם בדיון הקודם, אנחנו שמים פה רגל בדלת

אפרת ליפשיץ:  בתור התחלה האיזונים האלה נראו האיזונים הראויים

אפרת ליפשיץ:  כאשר, כאמור, במקרים שהם באמת חירום, קונקרטיים, תמיד ישנה אפשרות להשתמש בסעיף החריגים

איילת לוי-נחום: רגע, אבל אפרת, סעיף החריגים - - -     

צביקה פוגל: שנייה, שנייה איילת

צביקה פוגל:  בהמשך לעניין הזה, אוקיי, הבנתי

צביקה פוגל:  יש 200 ועכשיו מגיעה הגברת ה-201 ורוצה, בית המשפט מגיע למסקנה שהיא צריכה לקבל את אותה הגנה של איזוק אלקטרוני

צביקה פוגל:  מה אז? או מגיעות 10 באותו יום, לא אחת

אפרת ליפשיץ: אז סעיף המכסות נקבע, השיקול שעומד מאחוריו הוא שיקול תקציבי

אפרת ליפשיץ:  זאת אומרת, זו דרישה למעשה של משרד האוצר

אפרת ליפשיץ:  אם יש פה נציג של משרד האוצר הוא בוודאי יוכל להסביר מה עומד מאחורי זה

אפרת ליפשיץ:  כך זה גם קיים בפיקוח האלקטרוני שקיים כיום בחוק המעצרים שמופעל על ידי שירות בתי הסוהר

אפרת ליפשיץ:  ישנה מכסה

אפרת ליפשיץ:  ובשנים הקודמות, בתחילת הדרך של הפיקוח האלקטרוני השב"סי, כשהגיעו למכסה באמת הייתה הודעה לבית המשפט מבעוד מועד שהם עומדים להגיע לתום המכסה

אפרת ליפשיץ:  והשופטים יידעו שאין יותר כלים להנפיק בעצם

אפרת ליפשיץ:  אז ככל שזה יהיה המצב, כמובן שיודיעו לבתי המשפט

אפרת ליפשיץ:  השופטים אמורים לדעת מבעוד מועד כמה אמצעים עומדים לרשותם

אפרת ליפשיץ:  ובמקרים כאלה, לכן יש את הסעיף שמאפשר, בעצם המכסה נקבעת בצו של השר

אפרת ליפשיץ:  בהסכמה של שר האוצר, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור של הוועדה

אפרת ליפשיץ:  הוועדה הנכבדה שאנחנו יושבים בה

אפרת ליפשיץ:  ולכן ככל שיראו שיש התקרבות לסף ויש באמת צורך בהגדלת המכסה זה ייבחן

אפרת ליפשיץ:  זה ייבחן גם מול משרד האוצר

אפרת ליפשיץ:  וככל שיהיה צורך להביא צו חדש עם מכסה גבוהה יותר אז זה ייבחן וייעשה

איילת לוי-נחום: אבל מה שצריך להבין בסעיף זה שיכולה להיות, יכול להיות מצב שבו בית המשפט אפילו סבור שגם אם לא מתקיימים אחד מהתנאים שאנחנו מוסיפים פה, הוא חושב שצריך לתת לאותה נפגעת צו הגנה

צביקה פוגל: לאותו בן משפחה

איילת לוי-נחום: לאותו בן משפחה, סליחה

איילת לוי-נחום:  ורק בגלל שאלת המכסה

איילת לוי-נחום:  למרות שאפילו בית המשפט הפעיל את הסעיף החריג אנחנו לא, אנחנו נישאר במצב שאותו בן משפחה לא מקבל צו הגנה

עאידה תומא סלימאן: ועל זה אני עמדתי

איילת לוי-נחום: את זה הוועדה צריכה להבין

אפרת ליפשיץ: זה המצב

אפרת ליפשיץ:  כך הוא קיים גם בפיקוח האלקטרוני השב"סי

אפרת ליפשיץ:  ומעבר לזה, יש החלטות

עאידה תומא סלימאן: יש הבדל

עאידה תומא סלימאן:  בפיקוח השב"ס אנשים - - -     

אפרת ליפשיץ: נכון

אפרת ליפשיץ:  זה הדגשתי מלכתחילה

צביקה פוגל: עאידה, רגע

אפרת ליפשיץ: ואני חוזרת על זה שוב

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסים להבין

צביקה פוגל: זה בסדר, גם אני

צביקה פוגל:  אבל אני גם רוצה להבין בדיוק כמוך

צביקה פוגל:  אני לא יכול כשהם מדברים שאת תדברי במקביל

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת, אני מנסה לשאול שאלה

צביקה פוגל: את מדברת במקביל

צביקה פוגל:  וכשאת שואלת שאלות אני לא נותן לאף אחד להפריע לך

צביקה פוגל:  אז אל תפריעי כשנותנים תשובות

צביקה פוגל:  תודה

צביקה פוגל:  בבקשה

אפרת ליפשיץ: אני אזכיר שוב, שכשאנחנו מדברים על המכסות אנחנו מתכוונים לתנאי הפיקוח הטכנולוגי בלבד

אפרת ליפשיץ:  הכוונה היא לא חלילה שלא יינתן צו הגנה רגיל, זה בוודאי יוכל להינתן

אפרת ליפשיץ:  רק שלעניין התנאי של הפיקוח הטכנולוגי זה תלוי מכסה

אפרת ליפשיץ:  וכך זה קיים גם בפיקוח האלקטרוני השב"סי

אפרת ליפשיץ:  ואין מה לעשות

אפרת ליפשיץ:  זה המצב, כיוון שהוא תלוי תקציב ואלה דברים שצריכים להילקח בחשבון

אפרת ליפשיץ:       מעבר לזה, כמובן יש את המכסה של הערכות המסוכנות של הרווחה, שעליהם ידובר בנפרד

אפרת ליפשיץ:  זה גם תלוי אחד בשני

אפרת ליפשיץ:  זה לעניין של המכסות

צביקה פוגל: אני יכול, אליעזר, להבין מהעמדה של המשרד לביטחון לאומי למה 200 ולמה, ממה הגענו לזה? זאת אומרת, למה לא 300?     

אליעזר רונן: אז אני אומר, מה שאפרת אמרה, הנושא התקציבי, הנושא הזה נדון בממשלה ומנכ"ל משרד רוה"מ הוא זה שתכלל בסוף את איגום המשאבים ליציאה לדרך עם הפרויקט ולכן זה עבר

אליעזר רונן:  אבל כפי שגם אמרה אפרת, זה צו של השר

אליעזר רונן:  לא צריך תיקון חקיקה

אליעזר רונן:  גם באישור של הוועדה

אליעזר רונן:  ולכן ככל שנבין שאנחנו מתקרבים לחלק העליון של ה-200 נרים דגל

אליעזר רונן:  אנחנו במכרז, הוא עוד לא התפרסם, אבל יש שם מחשניות של עד 1,500 זוגות, שהספק אנחנו יכולים להזמין ממנו

אליעזר רונן:  ויש תעריפים למחסניות של קוונטים שקבענו אותם

אליעזר רונן:  כך שהתשתית תהיה מוכנה

אליעזר רונן:  אין איזה שהוא פער תשתיתי או איזה שהוא פער ביכולת לספק את ה-202 או 210 או 215

אליעזר רונן:  החלטה, כמה שקלים והמשך תנועה

צביקה פוגל: אוקיי

צביקה פוגל:  שאלות? חברות הכנסת, חברי הכנסת? בבקשה

עאידה תומא סלימאן: כן

עאידה תומא סלימאן:  זה בעיה שכאשר קופצים מסעיף לסעיף אנחנו כבר לא יודעים מה לשאול

עאידה תומא סלימאן:  בעניין של השב"ס, בדרך כלל האיזוק, קודם כל בעניין של המכסה

עאידה תומא סלימאן:  איך השופטים יידעו בעניין המכסה? הרי 10,000 מוצאים כל שנה

עאידה תומא סלימאן:  כלומר, יש לחץ ויש מעגל שהוא מהיר

עאידה תומא סלימאן:  מה המנגנון? אנחנו, כשאנחנו שואלים את הנהלת בתי המשפט על סטטיסטיקה ועל דרך איסוף מידע אין כמעט

עאידה תומא סלימאן:  אז איך אתם תיידעו? איך אנחנו נהיה בטוחים שהמידע יגיע לשופטים בזמן ובנקודה הנכונה

עאידה תומא סלימאן:  זה דבר אחד

עאידה תומא סלימאן:       הדבר השני, בעניין, מה הייתה הנקודה? לא, כי פשוט לפעמים הם אומרים משפט והוא לא מובן ואנחנו מנסים לקבל הבהרה באותה נקודת זמן

עאידה תומא סלימאן:  ואז כשעוברת רבע שעה אני כבר לא יודעת על מה רציתי לשאול

עאידה תומא סלימאן:  ומבחינת הדרך שאנחנו מתנהלים בה

צביקה פוגל: אז בואו נקבל בינתיים תשובה על השאלה של איך בית המשפט יודע שאנחנו נמצאים בסופה של המכסה

צביקה פוגל:  כן?     

חנית אברהם בכר: אז אני אתייחס

חנית אברהם בכר:  שלום, חנית אברהם בכר, מהלשכה המשפטית מהנהלת בתי המשפט

חנית אברהם בכר:  אז חברת הכנסת, יש, בעצם דיברת פה על שני דברים שונים: לגבי מספר הבקשות שהוגשו למתן צו הגנה, את זה יש לנו, אנחנו מספקים אותו

חנית אברהם בכר:  לצערי, אין לנו את הנתון כמה התקבלו מתוכן

חנית אברהם בכר:  זה יקרה, עובדים כיום על ממשק של צווי מעצר

חנית אברהם בכר:  לצערי, זה לוקח זמן

חנית אברהם בכר:  קיווינו שזה יקרה כבר, אבל זה יקרה בעתיד הקרוב

חנית אברהם בכר:  כך שהנתון הזה וידאתי, ביקשתי שבמסגרת הממשק החדש גם הוא, נוכל להעביר את המידע הזה

חנית אברהם בכר:  אז זה אחד

חנית אברהם בכר:       לגבי המכסות, זה משהו אחר

חנית אברהם בכר:  אני יכולה לספר לכם שיש למשל מכסות של פיקוח אלקטרוני במעצרים או בשחרור על תנאי ממאסר, אנחנו מקבלים את המכסות האלה

חנית אברהם בכר:  יש לנו שופט שהוא ממונה, זה נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה היום

חנית אברהם בכר:  הוא זה שאחראי

חנית אברהם בכר:  הוא מקבל את המידע הזה על המכסות והוא מעביר את זה מיד לכל השופטים

חנית אברהם בכר:  ברגע שאנחנו מקבלים את המידע הזה לדוגמה מהמשרד לביטחון לאומי, השופט הזה מקבל את המידע

חנית אברהם בכר:  מעביר אותו מיד לכל הנשיאים והמידע יועבר לשופטים

עאידה תומא סלימאן: השאלה השנייה שרציתי לשאול

עאידה תומא סלימאן:  כשנשאלו בעניין המכסות ומה יקרה אם תגיע אישה או בן משפחה ה-201

עאידה תומא סלימאן:  התשובה הייתה הסבר למה נקבעה המכסה, לא נאמר מה החוק אומר כאשר מגיעה ה-201? עם כל הכבוד לשיקולים של האוצר, אין תשובה בחוק של מה קורה במקרה הזה? השופט עומד מול בן משפחה והוא רואה שמחויב, המצב, הסכנה, מחויבת להוציא צו על איזוק

עאידה תומא סלימאן:  והמכסה אומרת לו לא

עאידה תומא סלימאן:  מה אנחנו אומרים לו, המחוקקים בחוק הזה? לא נתתם

אפרת ליפשיץ: אז בעניין הזה הצעת החוק ברורה והיא מציינת שהשופט למעשה צריך לראות שקיים אמצעי פיקוח טכנולוגי פנוי מתוך מכסת האמצעים הטכנולוגיים שנקבעה לפי סעיף 3ט

עאידה תומא סלימאן: ולא היה פנוי? מה הוא יעשה?     

אפרת ליפשיץ: זה אומר למעשה שאין מכסה וזה לא התקיים אחד מהתנאים המצטברים

איילת לוי-נחום: לא, אבל השאלה אם אפשר לייצר, אני מנסה להמשיך את שאלתה של חברת הכנסת

איילת לוי-נחום:  השאלה אם אפשר לייצר מנגנון לגבי בן משפחה שמצוי בסיטואציה הזאת? האם יש אפשרות לייצר מנגנון של לפחות אוקיי, אין מכסה

איילת לוי-נחום:  אבל אולי עוד מעט תהיה מכסה

איילת לוי-נחום:  איזה שהיא בחינה חוזרת? כי אנחנו בעצם, בגלל העניין התקציבי משאירים פה - - -     

צביקה פוגל: מסכנים אנשים

איילת לוי-נחום: משאירים פה מישהו שנמצא בלי הגנה

אפרת ליפשיץ: חשוב להבין שהמכסה היא, לפחות בהקשר של כלי הפיקוח, זה מכסה בעת ובעונה אחת

אפרת ליפשיץ:  זאת אומרת, כשמדברים על 200 – 200 בעת ובעונה אחת

אפרת ליפשיץ:  עכשיו, הצו כאמור מוגבל בצו

אפרת ליפשיץ:  ולכן בנקודת זמן מאוחרת יותר סביר להניח שישתחרר כלי מסוים ויפנה מקום לאדם אחר

איילת לוי-נחום: ואז מה?      

אפרת ליפשיץ: אז בית המשפט יקבע דיון עוקב או יעקוב אחרי זה, זה כבר שיקול דעת של בית המשפט

אפרת ליפשיץ:  אם יתפנה כלי, אז בוודאי שהוא יוכל להשתמש בכלי הקיים

צביקה פוגל: אנחנו רוצים הבהרה פה, כל המחוקקים שנמצאים כאן, רוצים הבהרה שתבטיח לנו שלא ייווצר מצב שבו מגיע מישהו לבית המשפט

צביקה פוגל:  מגיע לו לקבל את אותה הגנה על ידי איזוק אלקטרוני ולא המכסה היא זו שתעצור

עאידה תומא סלימאן: כבוד יושב הראש, אם יורשה לי

עאידה תומא סלימאן:  אתם שמתם את העניין של המכסות כאחד הקריטריונים המצטברים

עאידה תומא סלימאן:  היה אפשר להשאיר את הקריטריונים למען בדיקת האם מישהו נמצא מולנו כבן משפחה שהגיש את התלונה זכאי לקבל את ההגנה הזו

עאידה תומא סלימאן:  ורק אחר כך, כלומר, התנאי של המכסות לא יהיה בין המצטברים לשיקול הדעת להחליט אם זכאי או לא

עאידה תומא סלימאן:  צריך להחליט קודם כל אם בן המשפחה שהגיש את הבקשה זכאי לקבל את ההגנה הזאת

עאידה תומא סלימאן:  ורק אחר כך לבדוק את

עאידה תומא סלימאן:  אי אפשר להכניס את זה כתנאי מצטבר להחלטה

עאידה תומא סלימאן:  זהו, עכשיו נזכרתי מה היה המשפט

עאידה תומא סלימאן:       אמרת שאנחנו רצינו לבנות את שיקול הדעת של השופטים

עאידה תומא סלימאן:  בעיניי איך שבניתם את זה זה לצמצם את שיקול הדעת של השופטים במקרה הזה

עאידה תומא סלימאן:  ולאו דווקא לתת להם את האפשרות הזאת

עאידה תומא סלימאן:  כי בסופו של דבר אתם אומרים להם קודם כל הם צריכים להתמלא כל התנאים האלה ועוד לבדוק אם המכסה

עאידה תומא סלימאן:  איזה שיקול דעת? בעצם אתם צמצמתם להם את שיקול הדעת

עאידה תומא סלימאן:  ברגע שאמרתם שכל התנאים האלה מצטברים

צביקה פוגל: כן, בבקשה חה"כ נאור שירי

נאור שירי: אני רק אנסה להמשיך ואז אני אחזור לשאלות שלא קיבלתי עליהן תשובות

נאור שירי:  כשמישהו בא להגיש, כשמישהו זכאי לקצבה מסוימת עקב נכות שיש לו, מוגבלות מסוימת, אף אחד לא בא וחלק מהתנאים בוועדה, תקנו אותי אם אני טועה, באים ואומרים רגע, אנחנו צריכים שנייה לדבר עם נציג משרד האוצר אם אנחנו יכולים או רשאים לתת לך עכשיו איזה הנחה, לא יודע, באגרה מסוימת שאתה מקבל

נאור שירי:  נכון? אז אותו כנ"ל פה

נאור שירי:  לא יכול להיות ששיקול תקציבי יהיה משהו מצטבר לזכאות שהיא זכאות שצריכה להיות אובייקטיבית

נאור שירי:       עכשיו, אני חוזר לשאלות שלי, שעדיין לא קיבלתי תשובה: מה ההבדל בין סכנה לסכנה גבוהה

נאור שירי:  למה נמחק בסעיף (א) ההרשעה הקודמת, ודוגמה למקרה חריג

צביקה פוגל: בהחלט

צביקה פוגל:  כן, בבקשה

צביקה פוגל:  כן גברתי, אני רואה שאת מאוד רוצה לומר משהו

מאירה בסוק: עו"ד מאירה בסוק, נעמ"ת

מאירה בסוק:  להוסיף לדבריה של חברת הכנסת עאידה, אני מרגישה שמה שיקרה זה שהשופט יתחיל עם הנושא התקציבי

מאירה בסוק:  קודם כל, למה לו בכלל להתחיל להתעסק עם כל הדברים האחרים? הוא יבוא ויגיד רגע, אין לי בכלל מכסה

איילת לוי-נחום: או עומדת להיגמר המכסה

מאירה בסוק: המכסה נגמרת, נגמרה

צביקה פוגל: הערה חשובה

צביקה פוגל:  אנחנו נקווה לקבל עליה תשובה

מאירה בסוק: הדבר השני, אני לא ראיתי בכל הסיפור הזה משהו שאותו ראינו בפגישה הקודמת, איפה עומד פה המתמודד נפש? שאין עליו כתב אישום והוא צריך להיות כאן כתוב

מאירה בסוק:  כי אנחנו מאבדים חלק מהאנשים שצריכים לקבל את צו הפיקוח האלקטרוני

צביקה פוגל: הערה חשובה, בהחלט

צביקה פוגל:  כן? בבקשה

אפרת ליפשיץ: אני אתחיל וחברותיי מהרווחה מן הסתם יוכלו להשלים

צביקה פוגל: אליעזר, אני מקווה שאנחנו רושמים את כל ההערות האלה

צביקה פוגל:  כי בסוף גם אם אין תשובות, נצטרך לומר שאין תשובות

צביקה פוגל:  או לפחות לא מקובלות השאלות

צביקה פוגל:  כן, בבקשה

אפרת ליפשיץ: אני אתחיל, אני אומרת שראשית הדוגמה שניתנה פה לגבי מתמודד הנפש, אנחנו סבורים שאחת הדוגמאות שיכולה להיכנס לסעיף החריגי

אפרת ליפשיץ:  זה דבר ראשון

אפרת ליפשיץ:       לעניין המכסה, בסופו של דבר צריך לזכור שמדובר פה, אין מה לעשות, מדובר פה בכלי שהוא משאב מוגבל מבחינת המדינה

אפרת ליפשיץ:  ובדיוק כמו שקיים גם בפיקוח האלקטרוני של דיני המעצרים, ששם התוצאה היא אפילו עלולה להיות יותר הרת גורל, כי אדם ייכנס למעצר מאחורי סורג ובריח אם אין מכסה

אפרת ליפשיץ:  או לחילופין ישוחרר ויסכן את ביטחון הציבור

אפרת ליפשיץ:  כך שבכל זאת המחוקק החליט כן להכניס את סעיף המכסות כדי לאפשר למנגנון הזה כולו להיקבע בצו ועל פי המכסות הקיימות

אפרת ליפשיץ:  ואנחנו רואים שבינתיים הדברים מתנהלים

אפרת ליפשיץ:  כיוון שאנחנו כן פונים לוועדה

אפרת ליפשיץ:  כבר נקבע צו אחד

אפרת ליפשיץ:  אנחנו כרגע נמצאים במצב של עלייה

אפרת ליפשיץ:  אנחנו מתכננים מראש כבר פנייה לוועדה כדי להגדיל את המכסות

אפרת ליפשיץ:  זה דברים שהמדינה עוקבת ונמצאת מה שנקרא עם יד על הדופק

אפרת ליפשיץ:  כשצריך אז כן, מגדילים את המכסות

אפרת ליפשיץ:  וצריך להתחיל איפה שהוא

אפרת ליפשיץ:  אנחנו נמצאים בפרויקט שעבדו עליו המון

אפרת ליפשיץ:  כלומר, הייתה עבודת מטה רחבת היקף עליו, בין משרדית

אפרת ליפשיץ:  צריך להתחיל אותו

אפרת ליפשיץ:  לא סתם הוא נקבע להוראת שעה

אפרת ליפשיץ:  אנחנו צריכים להתחיל אותו בצורה יחסית מצומצמת כדי שאפשר יהיה ללמוד ממנו, להסיק את המסקנות

אפרת ליפשיץ:  ולאחר מכן, ככל שיהיה צורך, שנגדל בהתאם

איילת לוי-נחום: השאלה אם אנחנו מחוקקים היום, אנחנו יודעים מה הולכת להיות המכסה

איילת לוי-נחום:  נכון? השאלה אם המכסה נקבעה מתוך ידיעה שזה דבר, משאב שהולך להסתיים לי מיד בקרוב או שהצבתם איזה שהיא מכסה שאתם יודעים שאנחנו יכולים לעמוד בה בטווח הזמן הקרוב

איילת לוי-נחום:  כי אני מבינה שאין נתונים לגבי כמה צווי ההגנה בפיקוח טכנולוגי צפויים להיות מוגשים

איילת לוי-נחום:  על סמך מה נקבעה המכסה? כי אם אני יודעת שאני הולכת לקבוע מכסה שהיא מצומצמת מאוד, ומחר בבוקר היא "תסתיים", אז יש הבדל

צביקה פוגל: תראו, אני רוצה להבהיר את הנקודה בבקשה

צביקה פוגל:  יש פה בקשות מאוד רלוונטיות לבדוק את החוק הזה, את הסעיף הזה מחדש

צביקה פוגל:  לראות מה נכון בו ומה לא נכון בו ועל מה אנחנו באמת רוצים להתמקד

צביקה פוגל:  אני מציע שתשבו פעם נוספת על הסעיף הזה

צביקה פוגל:  הוא אחד הסעיפים הכי חשובים בחוק הזה

צביקה פוגל:  ונבחן אותו פעם נוספת לאור ההערות שעלו פה

צביקה פוגל:  אני רק רוצה לנצל את ההזדמנות, האיש הטכנולוגי? אני חושב שזו הזדמנות נהדרת רגע לעשות 'עצור' ותסביר לנו רגע על הטכנולוגיה של האירוע

צביקה פוגל:  ומיד אחרי זה חה"כ שרן השכל תשאל את השאלות

צביקה פוגל:  רגע, לפני שאתה מתחיל, בבקשה

נאור שירי: רק סליחה, לא קיבלתי עדיין תשובה

צביקה פוגל: אתה תקבל את התשובות, אני לא אוותר עליהן

צביקה פוגל:  גם אני רוצה לדעת מה ההבדל בין מסוכן למסוכן מאוד

צביקה פוגל:  ברור

שרן השכל: אז ככה, שתי שאלות: אחד, אם המכסה נקבעת לפי סעיף ט3 האם נדרש תיקון חקיקה כדי להעלות את המכסות?      

עאידה תומא סלימאן: זה צו

אפרת ליפשיץ: זה מנגנון של צו

שרן השכל: ומה, הוא מאושר על ידי הוועדה?      

צביקה פוגל: על ידי הוועדה

שרן השכל: אוקיי

שרן השכל:  ומה הסכום של כל אזיק אלקטרוני? אם הם מתמחרים את זה וזה על פי האוצר, אז מה, כמה זה עולה?     

צביקה פוגל: בואי נשמע

צביקה פוגל:  מעולה

צביקה פוגל:  אני רק חוזר פעם נוספת להערה של חה"כ נאור שירי

צביקה פוגל:  גם אם אין תשובות מותר להגיד אין לנו תשובה עכשיו, נבדוק את זה אחר כך

צביקה פוגל:  כי הוא שאל שתי שאלות רלוונטיות: מה ההבדל בין סיכון לסיכון גבוה

נאור שירי: סכנה לסכנה גבוהה

נאור שירי:  למה נמחק סעיף (א)

נאור שירי:  ומה זה מקרה חריג

צביקה פוגל: אז אני אשמח שתענו לי אחר כך

צביקה פוגל:  בינתיים בואו רגע ניתן לטכנולוגיה להציג

צביקה פוגל:  בבקשה

ד"ר גדי פרישמן: ד"ר גדי פרישמן, המדען הראשי במשרד לביטחון לאומי

ד"ר גדי פרישמן:  בעניין הטכנולוגיה, אנחנו מדברים על צמיד שנמצא על רגלו או ידו של המפוקח, ביחד עם מכשיר שידור

ד"ר גדי פרישמן:  ומהצד של המאוימת יש לה מכשיר שידור שמכשיר שידור בשליטה

צביקה פוגל: בן המשפחה

צביקה פוגל:  במקום 'המאוימת', 'בן המשפחה'

ד"ר גדי פרישמן: בן המשפחה, סליחה

ד"ר גדי פרישמן:  נמצא מכשיר שמעין פלאפון קטן, שמאפשר להיות איתה בקשר

ד"ר גדי פרישמן:  לשוחח איתה, להעלות אותה מול המוקדן

ד"ר גדי פרישמן:  ובמקביל גם מיקומה נקלט במוקד

צביקה פוגל: רק באותו רגע שבו יוצרים איתה את הקשר מיקומה נקלט

צביקה פוגל:  או שיש מעקב כל הזמן?     

ד"ר גדי פרישמן: ברגע, נחזור שנייה למעגלי האזהרה ומעגלי ההתראה

ד"ר גדי פרישמן:  ברגע שנכנסנו לטווח מעגל האזהרה אנחנו רואים גם את בן המשפחה וגם את המפוקח היכן הוא נמצא על גבי המפה

צביקה פוגל: אני רוצה עוד פעם להבהיר, עד אותו רגע אין מעקב אחרי שניהם

ד"ר גדי פרישמן: אין מעקב אחרי שניהם

צביקה פוגל: נשמרת להם הפרטיות

ד"ר גדי פרישמן: ישנה, אנחנו יודעים איפה הוא, אנחנו לא מנטרים את המיקום

ד"ר גדי פרישמן:  בנקודת הזמן הזאת אנחנו לא מנטרים את המיקום

ד"ר גדי פרישמן:  המערכת יודעת בכל רגע נתון היכן הם נמצאים

ד"ר גדי פרישמן:  אבל המערכת, השו"ב, מקבלת אינדיקציה ברגע שנכנס או למאגר האזהרה או למאגר ההפעלה

ד"ר גדי פרישמן:       אז יש שתי שיטות הפעלה

ד"ר גדי פרישמן:  הפעלה דינמית, שבה אנחנו מייצרים מעגל וירטואלי סביב בן המשפחה וסביב המפוקח

ד"ר גדי פרישמן:  וברגע ששני המעגלים נכנסים לאותו הטווח המערכת מתריעה

ד"ר גדי פרישמן:  יש גם אפשרות להפעיל את המערכת במקומות סטטיים, שבהם אנחנו מגדירים מראש מקומות שאין להתקרב, בתי ספר, בית, מקום עבודה וכו'

ד"ר גדי פרישמן:  ולכן ברגע שהמפוקח מתקרב לאזור הסטטי שהוגדר במערכת

צביקה פוגל: זה מין פוליגון כזה

ד"ר גדי פרישמן: זה מין פוליגון שאתה

ד"ר גדי פרישמן:  אלה שתי שיטות ההפעלה העיקריות, הפעלה דינמית והפעלה סטטית

ד"ר גדי פרישמן:  מן הסתם, המערכות הן מערכות GPS ותקשורת

ד"ר גדי פרישמן:  הן יכולות לדבר גם בינן לבין עצמן וגם כמובן עם מערכות תקשורת ומערכות wi-fi וסלולר

ד"ר גדי פרישמן:  אנחנו לאורך הזמן למדנו את החסמים הטכנולוגיים שקיימים במערכות ואנחנו משתפרים כל הזמן

ד"ר גדי פרישמן:  ובמכרז החדש אנחנו נייצר הגנות תקשורתיות עד כמה שניתן כדי לזהות בזמן המהיר ביותר את המיקומים המדויקים ביותר של בן המשפחה והמפוקח

ד"ר גדי פרישמן:       צריך לזכור שהמענה הוא מענה של הטכנולוגיה, מערכות השידור למיניהן, של מערכת השו"ב שמאפשרת לנו לקבל את התמונה בזמן אמרת של הזה

ד"ר גדי פרישמן:  וכמובן, תפיסת ההפעלה

ד"ר גדי פרישמן:  שתפיסת ההפעלה צריכה להיגזר משני הרכיבים שתיארתי עליהם

ד"ר גדי פרישמן:       נקודה נוספת, צריך שיהיה שיתוף פעולה בין בן המשפחה, מפוקח והמערכות

ד"ר גדי פרישמן:  יש אפשרות לתקשורת

ד"ר גדי פרישמן:  להגיד ישנה כרגע איזה שהיא סכנה, היכנסו למקום מסתור עד שיגיע המענה

ד"ר גדי פרישמן:  תהיו איפה שנמצאים האנשים סביבכם וכו' וכו'

ד"ר גדי פרישמן:  זה חלק מתפיסת ההפעלה שצריכה להיות מפוקחת

ד"ר גדי פרישמן:       אחת השאלות שהמערכת תצטרך להתמודד איתה, אם אני אתן דוגמה משאלות הפיזיקה הטריוויאליות: אופנוע יוצא מבאר שבע ומכונית יוצאת מחיפה, מי יגיע קודם? אז יש הרבה פרמטרים שמשפיעים על ההגעה ותפיסת ההפעלה צריכה לתת את המענה ובהתאם לכך ייקבעו מעגלי האזהרה וההתרעה

צביקה פוגל: אותו מוקד, חדר מלחמה, החמ"ל הזה, שמרכז את כל הפרטים על אותם אלה שכרגע נמצאים או עם המכשיר או עם האזיק – כמה פעולות, כמה אנשים או כמה אירועים במקביל הוא יכול לעקוב או יכול לתת מענה?     

ד"ר גדי פרישמן: מוקדן, שני מוקדנים

ד"ר גדי פרישמן:  שניים יושבים שם

כנרת מגן אלמליח: שני מוקדנים, עד 400, שזה 200 זוגות

כנרת מגן אלמליח:  רמות השירות שהוגדרו זה שני מוקדנים

כנרת מגן אלמליח:  מוגדר להם זמן מענה וזמן טיפול בכל קריאה

כנרת מגן אלמליח:  והחברה המפעילה תצטרך להיצמד לאותן רמות שירות שייקבעו

כנרת מגן אלמליח:  ובהתאם לצורך היא תפעל להגדיל את מכסת המוקדנים

צביקה פוגל: אנחנו נדע מה ההגדרות לחברה

צביקה פוגל:  נכון? אליעזר?     

אליעזר רונן: כן, כן, זה יופיע

ד"ר גדי פרישמן: אני אציין עוד דבר

קריאה: אפשר לשאול אותך שאלה? כשיש את האזהרה - - -     

צביקה פוגל: רגע, רגע, סליחה גברתי

ד"ר גדי פרישמן: גם האישה

צביקה פוגל: לא מתפרצים אצלי

קריאה: סליחה

צביקה פוגל: תודה

ד"ר גדי פרישמן: ואני אציין שברגע שישנה כניסה לאזור, לפוליגון, לאזור ההפרה, ישנה הפעלה כמובן מיידית של משטרת ישראל

שרן השכל: אבל האזור הוא אזור משתנה

שרן השכל:  אם היא נמצאת בקניון, אז רואים את זה

ד"ר גדי פרישמן: האזור משתנה, אבל אנחנו רואים את זה

ד"ר גדי פרישמן:  גם למשל כניסה, גם כניסה לקניון זה חלק מתפיסת ההפעלה

ד"ר גדי פרישמן:  אנחנו צריכים ליידע שנמצאים כרגע בקניון

ד"ר גדי פרישמן:  אנחנו רואים את זה

מירב בן ארי: אבל החברה שרואה היא חברה פרטית

צביקה פוגל: חברת הכנסת מירב בן ארי, את עובדת בחברה?     

מירב בן ארי: האמת שביקרתי שם

מירב בן ארי:  זה היה מרתק ואני ממליצה לכולם

מירב בן ארי:  המלצתי גם אז לעאידה

מירב בן ארי:  את זוכרת?     

צביקה פוגל: ואני הולך לבקר שם גם בעוד שבוע או שבועיים

מירב בן ארי: זו הדרך הכי טובה לראות איך זה עובד

צביקה פוגל: אם לא שמתם לב, חה"כ מירב בן ארי יושבת פה איתנו

מירב בן ארי: ואני גם מנהלת את ועדת ביקורת, אבל היה חשוב לי לבוא

צביקה פוגל: ולי היה חשוב שתבואי

מירב בן ארי: ואני תכף אחזור

צביקה פוגל: כן שרן, בבקשה

שרן השכל: אני מנסה להבין

שרן השכל:  זאת אומרת שבעצם, ניקח מקרה קיצון

שרן השכל:  לא קיצון, אבל ניקח מקרה שבו העבריין יודע מה סביבת המגורים בעצם של האישה, מגיע לקניון

שרן השכל:  הוא מקבל גם התראה שהיא נמצאת בקניון והוא צריך להתרחק?     

צביקה פוגל: כן

שרן השכל: זאת אומרת שהוא יכול לעקוב אחריה ולדעת?     

ד"ר גדי פרישמן: לא בקניון, בטווח

שרן השכל: בטווח

שרן השכל:  אבל זה העניין

שרן השכל:  השאלה היא, ההתמודדות בעצם עם העניין הזה שהוא יכול לדעת בכל רגע נתון גם איפה היא נמצאת

קריאה: אנחנו לא אומרים לו איפה היא נמצאת

צביקה פוגל: לא, לא, לא אומרים לו איפה היא נמצאת

ד"ר גדי פרישמן: מרחק האזהרה שייקבע בצו הוא גבול ההתראה

שרן השכל: רגע, איזה מרחק?     

צביקה פוגל: עוד לא קבענו

ד"ר גדי פרישמן: כל מקרה ייקבע לגופו

שרן השכל: אני ארצה רק להגיד, אם נגיד זה טווח של 500 מטר, לא יודעת, קילומטר או משהו כזה

שרן השכל:  אדם אובססיבי יכול כאילו להסתובב בטווח הזה ופעם אחר פעם לנסות כאילו התראה על איפה האישה נמצאת

שרן השכל:  זה כאילו, אתה מבין למה אני מתכוונת?     

ד"ר גדי פרישמן: בוודאי

צביקה פוגל: קשה לי להאמין שכשאתה מקבל 360 מעלות של קילומטר שזה טווח האזהרה שאתה מתחיל לנסות לעשות עכשיו כמה נקודות כדי להבין איפה היא

צביקה פוגל:  זאת אומרת, זה יכול להיות

צביקה פוגל:  תיאורטית זה יכול להיות

צביקה פוגל:  אבל קשה לי להאמין שיש לו את המכשור לעשות באותו שלב את ההצטלבויות של הפוליגונים ולהגיד היא נמצאת כאן

שרן השכל: כשהבן אדם אובססיבי או חולה, או עם בעיות נפשיות

מירב בן ארי: כן, אבל זה פוליגון רחב

צביקה פוגל: אבל אני מזכיר שברגע שהוא נכנס מטווח האזהרה לטווח ההפרה גם יש מישהו שעשוי להיות בדרך אליו

צביקה פוגל:  אז בואו נשים את הדברים על דיוקם

צביקה פוגל:  בבקשה אדוני, כן?     

ד"ר גדי פרישמן: יש מישהו שברך אליו

ד"ר גדי פרישמן:  ובנוסף, זה כלי שמאפשר לנו לראות את אותו משחק של ההפרות

צביקה פוגל: בדיוק

ד"ר גדי פרישמן: וזו פעם ראשונה שיהיה כלי לעקוב אחר הפרות הצווים

מירב בן ארי: בדיוק

אליעזר רונן: הכוונה היא שקצין המשטרה בתחנה יגיש לבית המשפט את כל הנתונים על מנת לבקש מהשופט טווח מספיק גדול כדי שאפשר יהיה לנהל את האירוע הזה

אליעזר רונן:  עכשיו, זה לא פתאום עכשיו שניהם נחתו בתוך הקניון

אליעזר רונן:  ברגע, נגיד שהבעל הגיע לקניון

צביקה פוגל: המפוקח

אליעזר רונן: אוקיי, המפוקח

צביקה פוגל: ובן המשפחה

אליעזר רונן: ובן המשפחה מתחיל לנוע

אליעזר רונן:  ברגע שתהיה התקרבות אנחנו נקבל התראה

אליעזר רונן:  מיד מנהלים, יש איזה שהוא מוקדן שהוא מנהל את האירוע הזה

אליעזר רונן:  יש אחמ"ש, יש שני מוקדנים, יש אחמ"ש, אחראי משמרת

אליעזר רונן:  יש משגר

אליעזר רונן:  יש מספיק בעלי תפקידים שינהלו את האירוע הזה

צביקה פוגל: המשגר הוא זה שמפעיל את המשטרה?     

אליעזר רונן: בדיוק

אליעזר רונן:  המשגר הוא כדי להפעיל את הסיור

פז מזרחי: אני רק רוצה לחדד

פז מזרחי:  קצין המשטרה לא מגיש את המסמכים לבית המשפט

פז מזרחי:  חוות הדעת שלו מצטרפת לחוות הדעת שמוגשת לבית המשפט

צביקה פוגל: ברור

פז מזרחי: זה לא שעכשיו אנחנו מפרטים

צביקה פוגל: חה"כ נאור שירי חייב לשאול שאלה

צביקה פוגל:  בבקשה

נאור שירי: לא, אני מבקש

עאידה תומא סלימאן: השאלות שלך במצטבר

נאור שירי: כן

נאור שירי:  נניח ואחרי, שאלה שנייה פרקטית בנוגע לתפעול של זה, כי אני לא מצליח להבין

נאור שירי:  החברה הפרטית מקבל אינדיקציה שנגיד חדרו לטווח האזהרה

נאור שירי:  היא מחייגת באופן אוטומטי? היא מרימה טלפון ל-100? יש לה חיוג מהיר, לא יודע, למשגר בתחנה המרחבית? והאם המשגר הזה הוא מישהו ספציפי או שהוא כחלק מהתחנה?     

צביקה פוגל: מצוין

צביקה פוגל:  בבקשה

אליעזר רונן: צריך לזכור

נאור שירי: התלבטתי אם לשאול את מירב את זה האמת

מירב בן ארי: היית שואל, הייתי אומרת לך

אליעזר רונן: מבחינת יחידת הפיקוח: ביחידת הפיקוח יש מספר יחידות

אליעזר רונן:  בתוך המבנה יש את המשל"ט ששם יושבים המוקדנים, יחד עם אחראי משמרת, יחד עם המשגר, כפי שאנחנו מתכננים את זה

אליעזר רונן:  עם מחיצה שקופה, זכוכית, כל מה שקשור

אליעזר רונן:  יש תא משטרה

אליעזר רונן:  שזה כתף אל כתף, זה לא באיזה שהוא מקום אחר, בניין אחר

נאור שירי: אז המוקדנים יושבים במשל"ט

אליעזר רונן: המוקדנים יושבים במשל"ט

נאור שירי: המוקדנים יושבים במשל"ט, סבבה

אליעזר רונן: בסמוך יש את המשטרה

אליעזר רונן:  בתא המשטרה יש בעלי תפקידים, אנשי מודיעין, אנשי אח"מ, בקיצור

נאור שירי: לא, בסדר

נאור שירי:  אני רק רוצה להבין את ההליך, הזמן בין האינדיקציה לטלפון

אליעזר רונן: ברגע שאותו בן משפחה נכנס לאזור ההתראה החלון נפתח, מודיעים כבר למשטרה, בהיכון

אליעזר רונן:  כלומר, יש תהליך שלם, ומי כמוך מכיר מה זה משל"טים של עבודה דינמית ומשולבת

נאור שירי: אוקיי

צביקה פוגל: שנייה, שנייה

צביקה פוגל:  הכוח המשטרתי הוא כוח שמיועד למשימה הזאת? הוא זמין למשימה הזאת?     

נאור שירי: לא

מירב בן ארי: סיור של המשטרה

אליעזר רונן: אבל אנחנו גיבשנו, בשונה ממדינות העולם, אנחנו חושבים שזה נכון, כוח סיוע אזרחי

אליעזר רונן:  מקביל, דומה לסיירת הבנקים, מי שמכיר

מירב בן ארי: כן, של אלקטרה נגיד

אליעזר רונן: לא יודע אלקטרה

מירב בן ארי: לא משנה איזה

מירב בן ארי:  לצורך העניין, כשעשינו את - - - זה היה

אליעזר רונן: אנחנו חושבים שכדי להגביר את המענה או לתת מענה טוב יותר

מירב בן ארי: ראשוני

אליעזר רונן: אנחנו חושבים שנכון יהיה להקים, זה מתומחר היחידה הזאת, כך שברגע שנכנס לאזור ההתראה כבר האופנועים כבר מונעים ומוכנים לרוץ למערכה

קריאה: בדרך אל המוגן בצו

נאור שירי: רגע, אני רק רוצה לשאול אם אנחנו יכולים להכניס את זה לסל העבירות שיכולים לטפל בשיטור העירוני, בהמשך לדיונים אחרים שיש לנו

נאור שירי:  לא, זאת שאלה

מירב בן ארי: לא, זה לא, זה כוח, צריך לומר, אותן חברות, אני ציינתי את אלקטרה, אבל יש עוד חברות צריך לומר

מירב בן ארי:  זה כוח שצריך לומר, הוא אזרחי

מירב בן ארי:  הוא נותן, הוא יכול להגיע לאירוע, להרגיע אותו, לתת כוס מים

מירב בן ארי:  עשינו את זה בקופות חולים עם אלימות נגד צוותים רפואיים, שהיא לוחצת על הלחצן באפליקציה ומגיעים שני אופנוענים

מירב בן ארי:  הם נראים נורא מרשימים, אבל אין להם שום סמכויות

מירב בן ארי:  הם לא שוטרים

מירב בן ארי:  הם לא שיטור עירוני

נאור שירי: האמת שזה גם ככה יהיה בשיטור העירוני

נאור שירי:  כי זו עבירה מסכנת חיים והם יפעילו אותם

מירב בן ארי: לא, תאמין לי שלא

אליעזר רונן: התפקיד של היחידה של המענה אזרחי זה להגיע, לוודא שהאישה נמצאת במקום מוגן ובן המשפחה לא יכול להגיע אליה

אליעזר רונן:  זה התפקיד

צביקה פוגל: חברת הכנסת מירב בן ארי

צביקה פוגל:  רגע, אני הבאתי אותך כדי לנצל את הידע, לא בשביל לנצל את הווליום

מירב בן ארי: כן, כן, אני רק מחזקת את לייזר

צביקה פוגל: במיוחד עכשיו, אחרי הקורונה, הוא צריך את החיזוק הזה

צביקה פוגל:  כן, סליחה?     

ניצן הורוביץ: האנלוגיה היא בעייתית

ניצן הורוביץ:  כי לפי החוק היום, בהפרת צו הגנה צריך לעצור את הבן אדם, אלא אם כן קצין בשטח אמר שלא צריך לעצור

צביקה פוגל: נכון

ניצן הורוביץ: עכשיו, פה אם מגיע כוח אזרחי הוא לא יכול לעצור

אפרת ליפשיץ: אבל הוא לא אמור לעצור

אפרת ליפשיץ:  אנחנו מדברים פה על גורמים שונים, חשוב להבהיר

אפרת ליפשיץ:  וגם לגבי כל אחד מגורמי המקצוע בכל המערך הזה יש סעיף חוק ספציפי שמיועד אליו, שמפרט מה הסמכויות שלו, מה הדברים שהוא צריך לעשות

אפרת ליפשיץ:  כמובן שהכול ייקבע על פי תפיסת ההפעלה

אפרת ליפשיץ:  אבל גם לגבי המוקדן שנשאל מקודם, יש סעיף מסוים בקשר אליו שמפרט מה התפקיד שלו ומה הסמכויות שהוא צריך לעשות

אפרת ליפשיץ:  ומפנה גם לנוהל שייקבע, שהוא כמובן ייקבע בהתאם לתפיסת ההפעלה

אפרת ליפשיץ:  וחשוב להבהיר שמדובר בשני גורמים שונים ולא צריך לערבב ביניהם

אפרת ליפשיץ:  זאת אומרת, גורם סיוע אזרחי מיוחד רק לאותו מוגן בצו

אפרת ליפשיץ:  ומי שאמור להתמודד עם המפוקח זה כוח שיטור עם הסמכויות הקבועות שלו

אפרת ליפשיץ:  ולא לערבב בין שני הדברים האלה

צביקה פוגל: ברור

צביקה פוגל:  עוד משהו?     

נאור שירי: רגע, אני רק רוצה לסיים את השאלה, כי אני אמרתי משהו 'שיטור עירוני' וכולם התפרצו לדיון

נאור שירי:  לא התחלתי את השאלה

צביקה פוגל: תמתין, רגע

נאור שירי: מה תמתין? אני הייתי באמצע שאלה

צביקה פוגל: אני יודע

צביקה פוגל:  עדיין, מותר לי להפסיק אותך

נאור שירי: אבל לא שאלתי את השאלה

צביקה פוגל: אז אני אתן לך לשאול

צביקה פוגל:  כן, אליעזר?     

אליעזר רונן: רצו לדעת נתונים, על האומדנים, על העלויות

אליעזר רונן:  יש לנו חברה כלכלית שמייעצת לנו בהיבט של האומדן הכלכלי

אליעזר רונן:  מישהו מחברי הכנסת שאל לגבי עלויות

אליעזר רונן:  אני חושב ששרן, לא?      

צביקה פוגל: לא, הוא עסוק

עאידה תומא סלימאן: זה לא הוא שאל, זאת שרן

שרן השכל: זאת אני שאלתי

שרן השכל:  ואני עכשיו שאלתי אותו שאלה אחרת

אליעזר רונן: האומדן שלנו זה לפני מכרז

אליעזר רונן:  יכול להיות, אנחנו מקווים שהמחירים יהיו הרבה יותר נמוכים

אליעזר רונן:  אנחנו מדברים על עלות חד פעמית להקים את המשל"ט ואת התשתית הפיזית והטכנולוגית, כל מה שקשור, מדברים על 5 מיליון שקלים

מירב בן ארי: שתוקצב כבר

אליעזר רונן: חד פעמי

אליעזר רונן:  שתוקצב

אליעזר רונן:  ולאחר מכן, כפי שאמרתי, אנחנו בנינו את המכרז במחסניות של 100 זוגות, 250 זוגות, 500 זוגות, 1,000 ו-1,500

אליעזר רונן:  אלה הקוונטים, המחסניות

אליעזר רונן:  המתמודדים יגישו את ההצעות שלהם כאשר ב-100 האומדן שלנו יום פיקוח 164 שקלים, הצמיד והמכשירים

אליעזר רונן:  הנושא של המענה האזרחי, זה ליום, מבחינת המערכת הטכנולוגית

אליעזר רונן:  וזה כולל גם השירות, כולל, בקיצור השו"ב כל מה שקשור בהיבט של עלות שוטפת

אליעזר רונן:  אני מדבר על 100

אליעזר רונן:  אחרי זה אפשר, הנתונים קיימים כאן

אליעזר רונן:       ולגבי הנושא של המענה האזרחי, אנחנו מדברים על צוות, זוג על אופנוע – 400 שקלים

אליעזר רונן:  מה עוד יש לנו כאן?     

עאידה תומא סלימאן: אפשר לקבל שנתי?     

אליעזר רונן: סך הכול ל-200 זוגות אנחנו מדברים על - - -     

שרן השכל: דיברת על 100 זוגות

אליעזר רונן: אני אומר, ב-200 זוגות אנחנו מדברים על 66

אליעזר רונן:  250, אין לנו 200

אליעזר רונן:  250 על 66 שקלים לזוג

עאידה תומא סלימאן: אפשר לקבל עלות שנתית? אף אחד לא יתחיל עכשיו לזכור וזה

אליעזר רונן: בסדר

אליעזר רונן:  עלות שנתית אנחנו מדברים על ה-200 – 39,213,000

שרן השכל: 39 מיליון?     

עאידה תומא סלימאן: כולל ההקמה?     

אליעזר רונן: כולל ההקמה, כולל התקנים, כולל עובדים סוציאליים

עאידה תומא סלימאן: כלומר הפעלה 34 והקמה 5

עאידה תומא סלימאן:  כך אני מבינה

שרן השכל: רגע, זו עלות שהיא מקבילה גם למה שאתם עושים היום עם אסירים שהם בעצם בהסגר ביתי?     

אליעזר רונן: לא, לא

מירב בן ארי: גם איזוק של אסיר הוא בבית

מירב בן ארי:  ופה האיזוק הוא מטייל וזה ההבדל הכי משמעותי

מירב בן ארי:  אזיק צריך להיות בבית עם האזיק עליו בחלופת מעצר

מירב בן ארי:  פה הוא יכול להסתובב

צביקה פוגל: אוקיי

צביקה פוגל:  חה"כ נאור שירי, רצית לשאול

נאור שירי: תודה

נאור שירי:  רציתי לשאול אם אחרי הפרה של נגיד מישהו שאם 4-5 פעמים הפר את הטווחים או, לא יודע, 6 פעמים

נאור שירי:  יש איזה אינדיקציה שמעלים אותו ברמת סיכון, מזמנים אותו רואים שיש פה איזה דפוס פעולה שהוא עובר ל-level אחר של איום? מבחינת תפיסת ההפעלה

אפרת ליפשיץ: מדברים על הפרה? ככל שהוא נכנס לטווח ההפרה אנחנו נכנסים כבר לאזור הפלילי

אפרת ליפשיץ:  זאת אומרת, המשטרה תזמן אותו לחקירה, יכול להיות שתעצור אותו

אפרת ליפשיץ:  זה אנחנו כבר נכנסים, יוצאים מהמסלול האזרחי של צו ההגנה ונכנסים למסלול פלילי

נאור שירי: לא, אבל יש שני טווחים: טווח אזהרה וטווח הפרה

נאור שירי:  טווח האזהרה הוא לא בתחום הפלילי, הוא סעיף שהוסף פה

נאור שירי:  את לא תגיעי עכשיו לחקירה פלילית בגלל טווח אזהרה

מירב בן ארי: אני יכולה לענות לך וללכת? כי אני חייבת לחזור

צביקה פוגל: רגע, רגע, תבקשי אישור

מירב בן ארי: לא, רק שאלתי

צביקה פוגל: אצלך בוועדה ככה היו מתפרצים?     

מירב בן ארי: לא, לא, שאלתי אם אני יכולה

צביקה פוגל: לא, אז תשאלי אותי, לא אותו

צביקה פוגל:  תודה

מירב בן ארי: אוקיי

מירב בן ארי:  ואז אני באמת הולכת, לחזור לנהל את ועדת ביקורת

צביקה פוגל: בואו, נרוויח את זה שהיא הולכת

צביקה פוגל:  כן?     

מירב בן ארי: אני רק רוצה להגיד לך משהו

מירב בן ארי:  הפוליגון הוא רחב, אוקיי? יכול להיות שהיא בקניון, בקסטרו והוא נמצא בחניה של ביג

נאור שירי: מה יש לכם עם קניון?     

מירב בן ארי: שנייה, אני אסביר לך

מירב בן ארי:  ואז הוא לא באמת התכוון להפר, הוא באמת בא לחניה

מירב בן ארי:  הוא בכלל לא ידע שהיא שם, בתוך הביג, לצורך העניין

מירב בן ארי:  ולכן אין כאן אירוע

מירב בן ארי:  באים, מתקשרים אליו, אומרים לו תקשיב, אתה בתוך הפוליגון, תעזוב

מירב בן ארי:  הוא קם ועוזב

מירב בן ארי:  אם הוא נכנס לפוליגון באזור ורואים שהוא נשאר שם או מתקרב אליה

מירב בן ארי:  כי רואים אותם

מירב בן ארי:  אני ממליצה לכולם ללכת לראות את זה

מירב בן ארי:  זה חברה ישראלית שעושה את זה לכל המדינות

מירב בן ארי:  רואים ברגע שזה, אז באמת מגיע הכוח האזרחי, אותם שני אופנוענים שנראים נורא מרשימים ובאים עוצרים ואומרים לו תירגע

מירב בן ארי:  אבל כל אירוע אחר

פז מזרחי: לא, לא אומרים לו

קריאה: לא, לא באים אליו, הם באים אליה

מירב בן ארי: אליה

מירב בן ארי:  אליה

מירב בן ארי:  כדי לשמור אותה

מירב בן ארי:  מה שאין לה היום בכלל

מירב בן ארי:  וכמובן אליו, אם הוא מתקרב, תגיע המשטרה

מירב בן ארי:  סליחה, אני הולכת לנהל את ועדת ביקורת

עאידה תומא סלימאן: תודה מירב

עאידה תומא סלימאן:  את יכולה להיות פרזנטורית מעולה לחברות

צביקה פוגל: כן? נאור, קיבלת את התשובה

נאור שירי: אז התשובה היא שלא

נאור שירי:  מהמשטרה אני מעדיף לקבל את התשובה

צביקה פוגל: בבקשה

פז מזרחי: אשמח שתחזור שוב על השאלה

נאור שירי: אם יש בטווח האזהרה, לא טווח ההפרה, ריטואל חוזר של משהו שרואים אותו באופן רציף שקורה פעם אחר פעם, 6-7 פעמים

נאור שירי:  האם יש איזה שהיא אינדיקציה שמעלים את זה ואומרים אולי יש פה איזה משהו שחורג מהטעות שבמקרה הגיע, לא משנה, לביג, משהו ארעי

נאור שירי:  האם יש משהו במשטרה שאומר אולי צריך להתייחס לזה?     

פז מזרחי: ככל שיש הפרה לא ממשיכים

צביקה פוגל: לא, לא, הוא לא מדבר על הפרה

צביקה פוגל:  בואי, אני רוצה להבהיר את השאלה, כי זו שאלה חשובה

צביקה פוגל:  כי כשמפוקח עוקב אחרי בן משפחה, ואני מתעקש על המינוחים האלה, ולא 'הוא והיא', אלא 'מפוקח ובן משפחה'

צביקה פוגל:  והוא עוקב אחרי אותו בן משפחה

צביקה פוגל:  ואנחנו רואים שבמהלך שבוע, שבועיים, שלושה, יש אלמנט קבוע שהוא מגיע לטווח האזהרה

צביקה פוגל:  מקבל את האזהרה, מתרחק

צביקה פוגל:  זאת אומרת, דניאל, תירגע

צביקה פוגל:  האם יש מישהו שבא ואומר רגע, יש פה התנהגות קבועה, אולי יש פה משהו חריג?     

פז מזרחי: אז מי שצריך לתת את התשובה בעניין הזה זה לא משטרה, זו יחידת פיקוח

פז מזרחי:  כי המטרה שאנחנו נכנסים לשלב פעולה זה כשיש חשד להפרה מכוונת או שיש חשש ממשי לחיי אדם

פז מזרחי:  זאת אומרת, המשטרה הניידת לא תגיע על כל קריאה

פז מזרחי:  היא תגיע אחרי שהיא מקבלת או שיש חשש מיידי לחיים או שעכשיו נמצא יחידת כוח הסיוע האזרחי נמצאת בשטח ומתריעה

פז מזרחי:  דגל אדום, המשטרה צריכה להגיע

פז מזרחי:  זאת אומרת שאני, ככל שזה הפרות שהן לא מכוונות, ונראה לי שעל כך אנחנו מדברים, אין סיבה שהמשטרה תיכנס

נאור שירי: לא, דווקא אנחנו מדברים על כן מכוון שנראה לא מכוון

פז מזרחי: אם הוא קיבל את הטלפון, ואולי המשרד יענו לנו

פז מזרחי:  כי זה יחידת הפיקוח

צביקה פוגל: אני אשמח לקבל תשובה מהמתכננים

אליעזר רונן: אנחנו למעשה עוד פונקציה בתוך היחידה, יש רשמים ויש מבררים

אליעזר רונן:  הרשמים עובדים בעיקר מול הנהלת בתי המשפט, מול בתי המשפט, קבלת צווים

אליעזר רונן:  בקיצור, כל תהליכי העבודה והמבררים

אליעזר רונן:  זו אחת מהמשימות שאותם מבררים יעשו ניתוח של כל ההפרות באזור ההפרה

אליעזר רונן:  באזור האזהרה

אליעזר רונן:  ויש בשביל זה מפקד יחידה ונראה מה עושים

צביקה פוגל: אני ממליץ לקחת את הנושא הזה שדיבר עליו חה"כ נאור שירי ולרשום אותו אצלנו כמאפיין שאולי כדאי להכניס אותו לתוך התכולה של המערכת, שתדע לתת אינדיקציה אם משהו חוזר על עצמו, שזה ראוי לתשומת לב

שרן השכל: כאילו, מה הגבול שאתם כאילו תיקחו אותו ותעצרו אותו? אם הוא עבר ביום אחד ארבע פעמים או חמש פעמים? שיהיה איזה משהו מוגדר

אליעזר רונן: באזור ההפרה זה הולך לטיפול משטרתי

צביקה פוגל: לא הפרה, אזהרה

אליעזר רונן: אז המבררים שלנו הם אלה שמטפלים ובודקים ומנתחים ועושים את כל מה שצריך לעשות

צביקה פוגל: רק צריך להיות בתוך נהלי העבודה של אותו צוות, של יחידת הפיקוח

צביקה פוגל:  נכון

צביקה פוגל:  צריך להיות משהו שמאיר את תשומת הלב אם יש משהו שחוזר על עצמו

צביקה פוגל:  זה הכול

שרן השכל: נגיד סוג של נוהל, שחמש פעמים ביום שהוא הפר אז מעבירים לטיפול משטרתי

שרן השכל:  המשטרה תעצור כבר

צביקה פוגל: שרן, בואי נשאיר להם

צביקה פוגל:  אנחנו ביקשנו נוהל

שרן השכל: לא, אמרתי דוגמה

שרן השכל:  אני מנסה להבהיר כדי שיבינו

צביקה פוגל: אה, אוקיי

צביקה פוגל:  חה"כ עאידה תומא סלימאן, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין

עאידה תומא סלימאן:  בדיוק כשהתחלנו לדבר על כמה פעמים שזה יכול להיות הפרה או אזהרה, בתחום האזהרה

עאידה תומא סלימאן:  אנחנו מדברים על יישובים וכל הזמן כשנותנים את הדוגמה קניון

עאידה תומא סלימאן:  כלומר, מה שיש לנו בראש זה ערים גדולות ומרחב מאוד גדול

עאידה תומא סלימאן:  כאשר המציאות היא לא כזאת

עאידה תומא סלימאן:  יש כפרים, יש יישובים קטנים

עאידה תומא סלימאן:  ואז, ואתה אמרת, אליעזר, שהמשטרה גם תכוון לאיזה מרחקים אנחנו נרצה שזה יהיה מכוסה

עאידה תומא סלימאן:  איך נתייחס למצבים שבהם גם המפוקח וגם מי שבקשת הצו נמצאים במעגל מאוד קטן, כך שכל תזוזה נגיד קופת חולים או דואר או אני לא יודעת מה, עלול להביא למצב שהם נכנסים לתחום האזהרה? איך אפשר לעזור בקביעת יעדים כאלה? או האם, כי חשבתי לי, הרישום הזה של אזהרות גם כן יעזור להם להבין מהו הטווח שרציונלי ואפשרי במקרים ספציפיים

אליעזר רונן: לאחר שהשופט יחליט שאכן הוא מטיל את צו ההגנה עם פיקוח אנחנו נצטרך לדייק מספר מקומות גנריים נקרא להם, שהאישה פוקדת אותם

צביקה פוגל: בן המשפחה

אליעזר רונן: כן, בן המשפחה

אליעזר רונן:  הסופר, קופת חולים, הבנק, בית הספר

אליעזר רונן:  נצטרך למפות את אותם מקומות שאנחנו נצטרך לדעת עליהם ולסמן אותם כדי לצמצם

עאידה תומא סלימאן: אוקיי

עאידה תומא סלימאן:  אז יש עבודה שנעשית בזה

צביקה פוגל: אני רוצה לעשות לך את זה יותר קשה רגע

צביקה פוגל:  המפוקח ובן המשפחה גרים באותו מושב, לא כפר, מושב

צביקה פוגל:  שהטווח מקצה לקצה הוא בערך קילומטר

צביקה פוגל:  והשופט החליט שזה צריך להיות הטווח, כלומר קילומטר

צביקה פוגל:  הרי בכל שלב הוא מפר אותו

צביקה פוגל:  מה אז קורה?     

אליעזר רונן: קודם כל, אנחנו נגיד לשופט שזה לא מתאים

אליעזר רונן:  לא מתאים לתוכנית

עאידה תומא סלימאן: כלומר, קביעת המרחק היא נעשית בתיאום גם כן אתכם? לאחר שבדקתם?     

אליעזר רונן: קצין המשטרה, בוודאי

אפרת ליפשיץ: קצין המשטרה מכיר את תא השטח

עאידה תומא סלימאן: ובעניין השפה, כשהרוב שמדברים עליו הוא נשים, אפשר להשתמש במילת, בשפה שהיא מכוונת לנשים

צביקה פוגל: אני אמרתי לך בדיון הקודם שכשנכנסתי לעומק העניין ולמדתי את זה הבנתי שלא מדובר רק בין בעל אלים לאישה

עאידה תומא סלימאן: ברור

צביקה פוגל: אלא הרבה דוגמאות אחרות

צביקה פוגל:  ולכן אני מעדיף עדיין להיצמד להגדרות

צביקה פוגל:  אנחנו תכף אמורים לסיים, כך שאם לדוקטור יש משהו חכם להגיד לנו, אנחנו נשמח לשמוע

ד"ר גדי פרישמן: לגבי ההערה האחרונה אני רק אציין שאנחנו נגדיר את זמן התגובה במרחב הכפרי ובמרחב העירוני

ד"ר גדי פרישמן:  כרגע אנחנו מדברים על מספר דקות של בין 7 ל-9 דקות במרחב העירוני שבו יכולת התגובה תהיה יותר מהירה

ד"ר גדי פרישמן:  לבין 15-20 דקות במרחב הכפרי

עאידה תומא סלימאן: אני לא דיברתי על זמן תגובה

צביקה פוגל: לא, לא, אבל זו נקודה חשובה

עאידה תומא סלימאן: לא, זה חשוב

עאידה תומא סלימאן:  אבל אני דיברתי יותר על הטווח של האזהרה

אפרת ליפשיץ: בית המשפט למעשה ירחיק אותו לטווח יותר רחוק

אפרת ליפשיץ:  וזה גם נעשה היום בצו שכבר קיים לפי הנוסח הנוכחי של החוק, הצו הרגיל

אפרת ליפשיץ:  גם, בית המשפט לוקח את זה בחשבון את שגרת החיים של שני הצדדים ועל פי זה הוא קובע את ההרחקה

נאור שירי: שאלה קטנה נוספת לגבי הטכנולוגיה

נאור שירי:  יש SLA במכרז לפתרון תקלות? lost signal וכזה?      

צביקה פוגל: כן, כן

צביקה פוגל:  היית שואל אותי גם הייתי עונה לך

צביקה פוגל:  דניאל, אני רואה שאתה, שאלה

צביקה פוגל:  לא הבהרה, לא עמדה

דניאל עטר: לא, שאלה

דניאל עטר:  שאלה

צביקה פוגל: שאלה

צביקה פוגל:  בבקשה

דניאל עטר: בעצם אם אישה לא מסתובבת עם מכשיר הטלפון הזה

צביקה פוגל: בן המשפחה

דניאל עטר: אישה, בן המשפחה, סליחה

דניאל עטר:  אתה צודק

דניאל עטר:  בן המשפחה לא מסתובב עם מכשיר הפלאפון הזה עליו כל הזמן אי אפשר לזהות הפרה?     

צביקה פוגל: כן, התשובה היא כן

דניאל עטר: אז ברגע שהיא באה, אני חייב לשאול את השאלה הזאת

ד"ר גדי פרישמן: בפוליגונים הסטטיים ניתן יהיה

ד"ר גדי פרישמן:  בפוליגונים הדינמיים אנחנו חייבים לקבל את שיתוף הפעולה

ד"ר גדי פרישמן:  לא נקבל את שיתוף הפעולה תהיה פה בעיה

דניאל עטר: אז יש פה איזה שהיא בעיה

דניאל עטר:  כי בשורה התחתונה, אישה לצורך העניין, אישה שמוציאה צו הגנה כנגד גבר היא בעצם יכולה להפר את הצו?     

נאור שירי: לא

עאידה תומא סלימאן: לא

עאידה תומא סלימאן:  זה לא

נאור שירי: מה זאת אומרת? הצו, כלפי מי הצו?     

דניאל עטר: זה שהיא מתקרבת אליו?     

נאור שירי: כלפי מי הצו?      

דניאל עטר: כנגד הגבר

נאור שירי: הצו יכול להיות מופר על ידי מי שהוצא נגדו הצו

דניאל עטר: יופי

דניאל עטר:  אז במקרה כזה, אם האישה מתקרבת אל הגבר אז בעצם ההפרה היא על הגבר?     

רחל ספירו: לא, ההפרה לא תהיה עליו, כיוון שהוא חייב לדעת שהוא מפר

רחל ספירו:  זאת התשובה

רחל ספירו:  האזהרה אבל אין לה משמעות משפטית לאזהרה

קריאה: אבל הם אומרים עוד אזהרה ועוד אזהרה, יש לה משמעות

דניאל עטר: אני שואל עוד פעם, אם אישה מפרה את הצו הזה ואין שום יכולת לבוא ולפקח עליה

עאידה תומא סלימאן: איך מפרה, איך מפרה?     

צביקה פוגל: שהיא מתקרבת אליו

צביקה פוגל:  הוא נמצא במקום מסוים והיא באה למקום הזה

נאור שירי: אבל זה לא נחשב הפרת צו, כי הצו הוא לא כלפיה

דניאל עטר: אבל למה לא לעשות את זה? למה אני לא לעשות את הצו הזה צו הגנה הדדי?     

נאור שירי: כי הצו הוא לא צו הגנה הדדי

עאידה תומא סלימאן: כי היא לא מאיימת

דניאל עטר: אבל למה, מה הקשר? אבל היא יכולה להפר את הצו

עאידה תומא סלימאן: אבל היא לא איום כלפיו

עאידה תומא סלימאן: אבל היא לא איום כלפיו

צביקה פוגל: השאלה ברורה

צביקה פוגל:  בוא נקבל את התשובה

צביקה פוגל:  אתה רק רוצה לשאול או בלי תשובה? לא, לא, אין עוד

צביקה פוגל:  אנחנו מסיימים דניאל

דניאל עטר: יש לי עוד שאלה קטנה קטנה וחשובה

דניאל עטר:  מה קורה במעברים של הילדים? מה קורה עם המעברים האלה?     

צביקה פוגל: לא, לא, זה לא פה

דניאל עטר: יש פה תקלה

צביקה פוגל: זה לא פה

צביקה פוגל:  עזוב, זה לא לעניין

דניאל עטר: למה?     

צביקה פוגל: ככה

עאידה תומא סלימאן: הוא מתכוון שמתקרבים פיזית

עאידה תומא סלימאן:  ברגע שמעבירים, נגיד היא מוסרת לו את הילדים או הוא בא לקחת את הילדים ואז הם נמצאים בתוך

עאידה תומא סלימאן:  זאת הכוונה?     

דניאל עטר: כן, כן, מה קורה אז?     

צביקה פוגל: במסגרת הצווים זה לא יקרה, כי הם לא יכולים להתקרב אחד לשני

דניאל עטר: הם לא יכולים להתקרב, אבל עדיין הוא האבא של הילדים

דניאל עטר:  עדיין הוא צריך לראות את הילדים

דניאל עטר:  מה קורה אז?     

צביקה פוגל: אז מישהו אחר יביא לך את הילדים, לא האישה

דניאל עטר: לא אליי

שרן השכל: אבל בדרך כלל רואים אותם במסגרת של רווחה

שרן השכל:  זאת אומרת שהילדים מגיעים - - -     

דניאל עטר: לא, ממש לא

שרן השכל: לא תמיד?     

דניאל עטר: זה שהוא מורחק מאישה או מבן משפחה הוא עדיין לא מורחק מהילדים

צביקה פוגל: דניאל, הבנו

עאידה תומא סלימאן: הם יגיעו להסדר שמישהו יביא לו את הילדים

אילת ששון: בית המשפט קובע את הסדרי העברה של הילדים, גם היום

אילת ששון:  בית משפט לא יביא למצב שבו מופר צו ההגנה

צביקה פוגל: לא, מי גברתי?     

אילת ששון: סליחה, אני מתנצלת

אילת ששון:  אילת ששון, עורכת דין מהלשכה המשפטית של משרד הרווחה

אילת ששון:  גם כיום כשניתן צו הגנה, במקרה שבו יש ילדים, נקבע הסדר העברת הילדים

צביקה פוגל: נכון, אני יודע

צביקה פוגל:  טוב, אליעזר, התייחסות לדברים שנאמרו פה, לפני שאני מסכם

אליעזר רונן: לגבי שאלתו

אליעזר רונן:  אז כמו שאמרתי, המוקדן או שהוא עובד מול - - -     

צביקה פוגל: לא, פה הועלתה נקודה אחרת שיכול להיות שהדוקטור ייתן לנו תשובה עליה

צביקה פוגל:  המפוקח יושב בבית קפה

כ אליעזר רוזנבאום: לא, הוא במקום העבודה שלו

צביקה פוגל: במקום העבודה שלו

צביקה פוגל:  ובן המשפחה מתקרב אליו, לא הוא התקרב

אליעזר רונן: המוקדן מדבר עם בן המשפחה, אומר לו את זה

צביקה פוגל: אומר לבן המשפחה אתה מתקרב?      

אליעזר רונן: כן

צביקה פוגל: זאת אומרת לא תהיה פה חובה באותו רגע על אותו מפוקח לעזוב את מקום העבודה, כי מישהו אחר התקרב אליו

אליעזר רונן: הם גם יודעים שזה מקום העבודה שלו

אליעזר רונן:  ברור

צביקה פוגל: בסדר? הבנו את התשובה?      

דניאל עטר: אבל מה קורה אם נכנס לתוך ההפרה? תחום ההפרה?     

צביקה פוגל: דניאל, הבנו

דניאל עטר: לא, הוא אומר על תחום האזהרה

דניאל עטר:  אני אומר על ההפרה

דניאל עטר:  יש הפרה

עאידה תומא סלימאן: הם רואים מי התקרב

עאידה תומא סלימאן:  הם רואים מי בתנועה

דניאל עטר: אבל אי אפשר לבוא - - -     

אליעזר רונן: נעצור אותה שם

דניאל עטר: אתם עושים פיקוח על צד אחד ולא עושים פיקוח על הצד השני

צביקה פוגל: דניאל, לא נכון

עאידה תומא סלימאן: כן, כן

צביקה פוגל: בוא, אתה רוצה להתווכח, לא פה, זה לא המקום עכשיו

צביקה פוגל:  פה שואלים שאלות ומקבלים הבהרות

נאור שירי: מה הגזרה השווה בין מפוקח לבין משפחה? אני לא מבין את נקודת המוצא הזאת

דניאל עטר: אבל אם אתה עושה פיקוח

צביקה פוגל: חה"כ נאור שירי, אל תגרור אותו

צביקה פוגל:  זה אין ויכוח פה בכלל

דניאל עטר: אז אני מסביר

צביקה פוגל: דניאל, אין לך מה להסביר

נאור שירי: לא, אין לך מה להסביר, אני לא שואל אותך

צביקה פוגל: אדוני הדוקטור, משהו שאתה רוצה להוסיף? ברח לי השם, בגלל זה אני ממשיך לקרוא לך דוקטור

ד"ר גדי פרישמן: גדי

ד"ר גדי פרישמן:  אני רק אוסיף שבנקודת הזמן הזאת אנחנו כמובן ניעזר במוקדנים ובמבררים, ברגע שיש כניסה לאזורי האזהרה

ד"ר גדי פרישמן:  אבל בראייה עתידית ובראייה טכנולוגית פיתוחית כמובן ישנן היום מערכות שיכולות לדעת גם התנהגויות ספציפיות

ד"ר גדי פרישמן:  והמערכת תוכל לזהות דפוסי התנהגות

צביקה פוגל: יפה מאוד

ד"ר גדי פרישמן: ולהתריע על בסיס זה

צביקה פוגל: זה אחד הדברים הכי חשובים במערכת, לזהות דפוסי התנהגות

צביקה פוגל:  חה"כ נאור שירי דיבר על זה בהתחלה, זה נכון מאוד

צביקה פוגל:  אם אנחנו נדע באמת לעשות את זה

ד"ר גדי פרישמן: מערכת עתידית

צביקה פוגל: בסדר, ברור

צביקה פוגל:  לא חשבתי שזה יקרה מחר בבוקר, אבל אפשר לעקוב אחרי זה

ד"ר גדי פרישמן: ומשפט אחרון, אני חושב שזה חשוב לדעת שישנן מערכות כאלו בחו"ל, לא מעט

ד"ר גדי פרישמן:  מיושמות

צביקה פוגל: ויש ממי ללמוד

ד"ר גדי פרישמן: ויש ממי ללמוד

עאידה תומא סלימאן: אפשר לשאול רק בעניין הזה?     

צביקה פוגל: אין שאלות יותר, סיימנו

צביקה פוגל:  אמרנו 10:45 אנחנו תכף צריכים לרוץ למליאה

צביקה פוגל:  אז אני רק רוצה לתת לאיילת לומר דברי סיום

איילת לוי-נחום: טוב, אנחנו עצרנו באיזה שהיא נקודה

איילת לוי-נחום:  נראה לי שנצטרך להתייחס לכמה נקודות בדיון הבא, שעלו בדיון הזה

איילת לוי-נחום:  לגבי הכוח האזרחי והכוח המשטרתי, אנחנו נצטרך לגעת בזה בסעיפים הבאים

איילת לוי-נחום:  אני חושבת שזו שאלה מורכבת

איילת לוי-נחום:  אמרת שהמודל הזה שלנו, של הפעלת כוח אזרחי, הוא שונה ממה שקיים בעולם

איילת לוי-נחום:  אנחנו נצטרך לראות איך אנחנו מתמודדים עם זה

איילת לוי-נחום:  כי בעיניי זו לא סוגיה כל כך פשוטה שיש פה כוח אזרחי שנכנס

איילת לוי-נחום:  ולפעמים טווח האזהרה וטווח ההפרה יכולים להיות מאוד סמוכים

איילת לוי-נחום:  אז נגיע לסעיפים האלה בדיון הבא ונתמקד בהם

איילת לוי-נחום:  אבל נראה לי שיש לנו לא מעט עבודה כבר מהדיון הזה

צביקה פוגל: הדיון הזה היה מאוד חשוב

צביקה פוגל:  השאלות שהועלו כאן ונקודות ההבהרה והערות הן מאוד חשובות

צביקה פוגל:  וזה בסדר גמור, בדיוק בשביל זה אנחנו עושים את זה

צביקה פוגל:  אנחנו ניפגש פעם נוספת ביום ראשון לדיון המשך של העניין הזה

צביקה פוגל:  אני לא מתכוון להרפות מזה

עאידה תומא סלימאן: לקרוא לי בשבת שלי לעבוד?     

צביקה פוגל: גם אני עובד, עאידה

עאידה תומא סלימאן: בשבת?     

צביקה פוגל: בוודאי

צביקה פוגל:  אני אמנם בעוצמה יהודית, אבל אני החילוני

עאידה תומא סלימאן: הם יודעים?     

צביקה פוגל: חילוני מחמד

עאידה תומא סלימאן: הם יודעים שאתה עובד?     

צביקה פוגל: הם יודעים, הם יודעים

צביקה פוגל:  תודה רבה לכם חברותיי חברות הכנסת

צביקה פוגל:  תודה רבה למנהלת הוועדה

צביקה פוגל:  ניפגש ביום ראשון

צביקה פוגל:  להתראות