הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 36, 2023-07-11 00:00

יסמין פרידמן: צוהריים טובים, ראשית אני רוצה לברך את כל מי שהגיע זה יום לא פשוט להגיע בו לכנסת, אז תודה רבה שעשיתם מאמץ והגעתם

יסמין פרידמן:       אנחנו מציינים היום בין יתר הדברים גם את יום הנגב בכנסת, ובמסגרת היום הזה חבר הכנסת עטאונה זימן את הדיון הזה

יסמין פרידמן:  הוא קצת מתעכב וחבל לנו פשוט על הזמן, אז אנחנו נפתח, ואני אנסה להציג כפי יכולתי את הדברים, כפי שהסבירו לי אותם, אבל אין ספק שצריך מישהו מהשטח שמכיר ויודע לעומק יותר אז ברגע שהוא יגיע הוא גם יציג, אנחנו כמובן נשתדל לתת לכל מי שנמצא כאן זכות דיבור, וננסה לפחות לנסות לפתור כמה דברים שבעיניי הם מסובכים

יסמין פרידמן:       ראשית חשוב לציין שאני תושבת הנגב, שהנגב הוא בנפשי בליבי, והחיים המשותפים בנגב הם בעיניי אחד הדברים החשובים ביותר שיקבעו את עתידו של הנגב, אף אחד לא הולך לאף מקום והמטרה שלנו היא לפתור דברים

יסמין פרידמן:      הדיון שלנו עוסק הצוהריים האלה במרכזי שירות שהכוונה אני לא ידעתי ולמדתי את זה השבוע, שמרכזי השירות אנחנו מדברים גם על גנים, גם על קופות חולים, גם על רווחה, גם על שירותי דת וגם על שירותי חירום, יש מחסור מאוד מאוד גדול בכפרים הלא מוכרים ויש פה יש פה איזושהי בעייתיות, כי בגלל שזה כפרים לא מוכרים אז הם לא מקבלים אישורי בנייה, ואם אין אישורי בנייה אז לא ניתן לשפר את התנאים במבנים הארעיים, אני רואה שיש צורך גם בשירותים רבים נוספים, יש עוד 23 שצריך לשפר שם גני ילדים שזה אחת הסוגיות, הנה חבר הכנסת הגיע, אחת הסוגיות הבוערות ביותר זה המחסור בגני ילדים, למעשה ל-5,000 ילדים בגילאי הגן אין יכולת או נגישות להגיע לגן, החינוך הוא אבן היסוד בחיים המשותפים שאני רואה וצופה לנו, ואם אנחנו לא נצליח לפתור את זה אז אוי ואבוי

יסמין פרידמן:       חבר הכנסת עטאונה הצטרף

יסמין פרידמן:  אתה זימנת את הדיון, אני אשמח אם תציג את הנושא כמו שצריך

יוסף עטאונה: תודה רבה כבוד היושבת ראש, אנחנו מהבוקר עוברים מוועדה לוועדה ומציגים את הסוגייה של האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב, היו כמה דיונים גם בנושא ההכרה בכפרים גם בנושאי חינוך גם בנושאי זכויות בכל מיני ועדות, ולכן אנחנו גם מגיעים לוועדה של נגב וגליל שגם אני חבר בה, ויחד אנחנו לא רק ביום הזה, לאורך כל השנה מעלים את הסוגיות של הנגב, גם של ערבים גם של יהודים בנגב, אבל הדיון היום יתמקד בוועדה הזו על משהו ספציפי במיוחד, וזה מה שנקרא מרכזי שירות לכפרים הלא מוכרים, ואנחנו היינו בוועדת הפנים ודנו שיש לצערי הרב אולי תופעה ייחודית בכל העולם שיש כפרים לא מוכרים

יוסף עטאונה:       כפרים לא מוכרים שזה המדינה לא רואה את הנשים, לא את הגברים, לא את הילדים, ומונעת מהם את כל הזכויות שצריך לקבל אותם, שנים רבות גם כמעט בכל התחומים ואז עם השנים וגם התערבות בית המשפט וגם מאבק ציבורי שנוהל בנגב למשך שנים, התחיל גם תהליך חלק בהכרת היישובים, אבל במקביל גם לילדים גם שהם נמצאים בכפרים לא מוכרים, יש להם זכות לחינוך לבריאות לרווחה, ולכן גם המדינה בלחץ של בתי משפט ומאבק ציבורי פותח מה שנקרא מרכז שירות, בכדי לתת לאנשים האלה שירותים בעיקר בתחום החינוך והרווחה

יוסף עטאונה:       ומבדיקה שאנחנו גם עשינו יחד עם כל הארגונים, יחד עם המועצה האזורית לכפרים הבלתי מוכרים, עדיין בהרבה כפרים לא מוכרים אין מרכזי שירות, לפני שנה היה תהליך אכן להוסיף עוד מרכזי שירות, ואני גם אשמח מהדיון הזה שאנחנו נדע, אחד איפה עומדים איפה עומד כל הנושא של מרכזי שירות? על איזה מקומות הוחלט? ולמה אין בשאר המקומות? כי מצד אחר גם אנחנו יודעים שמשרד החינוך גם מקדם והיה דיבור על הרשות לחינוך לבדואים, שתיתן מענה לתחומי החינוך בכפרים האלה

יוסף עטאונה:      גם הנושא הזה אנחנו נשמח לקבל תשובות עליו איפה זה עומד, כי אם משרד החינוך בא ורוצה לתת מענה לתחום החינוך, המצוקה של הכפרים הלא מוכרים היא לא רק חינוך כמו שאמרתי בשאר תחומי החיים, בעיקר זה גם בריאות ורווחה וחינוך, ולכן חשוב מאוד שתהליך ההכרה ביישובים זה ייקח זמן, אנחנו לא מוותרים עליו, זה יתקיים בוועדה אחרת בוועדת הפנים, העלינו את הנושא וגם יהיה מעקב לנושא, ובמקביל אי אפשר לחכות ולהשאיר הילדים האלה ללא מענה, ולכן צריך לפתח מרכזי שירות שייתנו שירותי חינוך, רווחה, בריאות בכפרים הלא מוכרים

יוסף עטאונה:       נעשתה עבודה בשטח של הארגונים שאני אשמח שגם יציגו אותה בצורה הכי מפורטת, אבל העיקרון של הדיון, אחד שאנחנו נדע איפה עומדים מרכזי השירות? איפה הוחלט? ואיך מתקדמים? ולמה אין בשאר המקומות מרכזי שירות?      יש תוכנית מפורטת של המועצה האזורית לכפרים הבלתי מוכרים עם סיכוי נכון? סיכוי ובמקום שגם תציגו אותה במפורש, ונשמח להתייחסות מפורטת על המקומות ואיך אפשר להתקדם

יוסף עטאונה:       אני כמו שאמרתי בשאר הדיונים וכמו שנכנסתי גם לכנסת, הנושא של הנגב המצוקות שלו אנחנו מעלים את זה בכמעט בכל יום, אין מילה שאני מוציא פותח את הפה המילה השנייה זה הנגב, ולכן הדיון היום יהיה לדיון הזה מעקב יחד עם היושב הראש הקבוע של ועדת נגב גליל, שאנחנו גם עובדים בשיתוף פעולה משותף, כי גם אני מאמין ברמה העקרונית שלגבי פיתוח הנגב אין לנו התנגדות, אין לנו התנגדות אני אומר את זה כל יום לפתח את הנגב, הפיתוח בנגב אבל צריך להיות פיתוח גם לערבים וגם ליהודים, ולצערי המציאות שקיימת היום שהפיתוח בתפיסה הפוליטית לחלק מהממשלה שקיימת היום, לא רואים בערבים הבדואים בנגב אזרחים שווים שיש להם את הזכות גם למגורים, גם להכרה, גם להתפתחות, גם להשכלה, גם לחינוך, ולכן כל התוכניות צריכות להיות על בסיס שוויוני

יוסף עטאונה:       יסמין תודה רבה שאת הסכמת גם להיות היושב הראש, יחד אנחנו כמעט בכל הוועדות בנושא כאנשי הנגב גם מעלים את כל הסוגיות, אני מציע שבכדי שהדיון יהיה גם פורה וגם מעניין וגם להתקדם, שהמועצה וסיכוי יציגו את המתווה

יסמין פרידמן: יש לכם מצגת או מה?     

יעלה רענן: לא אין לנו מצגת

יסמין פרידמן: אוקי

יעלה רענן: אני אתחיל, שמי ד"ר יעלה רענן ואני המנכ"לית של המועצה האזורית לכפרים הלא מוכרים, היושב ראש אתיאה אל אעסם ואיש הקהילה שלנו נדרשו לעזוב, הם היו פה עד עכשיו

יעלה רענן:       אני רוצה להציג את זה קצת מהמציאות של מה המשמעות של היעדר מרכזי שירותים, אנחנו מדברים פה על משהו שצריך לתכנן לבנות, אבל אני רוצה לספר איך זה מרגיש כשאין, ועוד פעם אני מודה לחבר הכנסת יוסף ולך מאוד על זה שאת מנהלת

יעלה רענן:       יש לנו בנגב ילדים בני שלוש שלאימהות שלהם להורים שלהם יש כמה אפשרויות, יש להם אפשרות לשים אותם על אוטובוס צפוף שנוסע בדרכי עפר מרחק של רבע שעה, 20 דקות חצי שעה, לפעמים ההליכה עד האוטובוס הוא גם שני ק"מ, באוטובוס יש ילדים עד כיתה י"ב והם נדרשים להיכנס לתוך הדבר הזה של נערים ונערות מכל הגילאים, ילדים בני שלוש בני ארבע כדי להגיע לגן, זה מסוכן, מסוכן כי אין תחנת אוטובוס מסודרת אז ילדים כבר נהרגו, נהרגו לנו ילדים בגן חובה אחרי שירדו מהאוטובוס כי אין תחנה

יעלה רענן:      למשל לצפות במה שקורה בוואדי אל נאם, זה כפר ענק 15 אלף תושבים, יש שם שני בתי ספר ואשכול גנים צמוד, שאם האימא רוצה שילד ילך לגן, אז הוא חייב לעלות על האוטובוס לגן הזה ולחזור באוטובוס, באיזושהי דקה בינתיים מחכים שם עשרות אולי יותר, הרבה עשרות של אוטובוסים, כל הילדים יוצאים מהדלתות וזה שעוד לא נהרג שם ילד יום יום זה מפליא

יעלה רענן:       רוב האמהות מעדיפות לא לסכן את הילדים שלהם, פשוט עדיף להם שלא ומאוד מובן, זה גם לא רק סכנה חיים ומוות, יש גם את הטראומה עצמה של הנסיעה באוטובוס עם כמות גדולה של האנשים, ענקיים מהסוג הזה שאין לך, אלא אם כן יש אח גדול שמחזיק ושומר, זהו פשוט לא נעים

יעלה רענן:      ילדי ישראל לא מחויבים לעבור את הסיוט הזה כדי ללכת לגן אלא אם כן הם גרים בכפרים הלא מוכרים, המועצה לכפרים הלא מוכרים קיימת מאז 1997 ופועלת עם השותפים, עם עמותת סיכוי ועמותת במקום המון זמן כדי להגיד אוקי מה כן עושים?      ויש פתרונות, הפתרונות המדינה הציעה אותם, המדינה עשתה תיקון תכנית מתאר תמ"מ 4/14/40 כדי להקים מה שנקרא מרכזי שירותים, כדי לתת שירותים שהמדינה מחויבת לתת לאנשים שגרים בכפרים, עוד טרם ההחלטות על האם נכיר בכפר, מהם התוכניות של הכפר, נזיז את הכפר, אבל בינתיים שירות בית ספר גן, יש המדינה מצאה את הפתרון

יסמין פרידמן: מבנים יבילים? את מדברת על מבנים יבילים?     

יעלה רענן: כן זה תוכנית, צריך לעשות שינוי בתוכנית כדי להכניס שמה מבנים יבילים, צריך לעשות שינוי בתוכנית להוסיף עוד נקודות ששם יש, כשהתוכנית תוכננה בהתחלה עוד לא היה חוק חינוך חובה חינם לילדי שלוש, לבני שלוש עד חמש, אז אין צריך לעשות

יעלה רענן:       עכשיו אני רוצה להגיד מהמקום של תושבת הנגב, אני יודעת שהילדים האלה בני שלוש אני פוגשת אותם בביתם, המדינה כבר החליטה בעבורם, בזה שהיא לא יצרה בעבורם גנים שזהו, אתם לא יכולים אחר כך להצליח, אני גם מרצה במכללת ספיר ומגיעים אליי אותם נערים ונערות בני 18, 19 שמצליחים לגמור את הלימודים, את ספסל הלימודים בבית ספר התיכון ולהגיע למכללה מהאוכלוסייה הערבית בנגב, כמעט ואין ילדי כפרים, כמעט ולא מוצאים נערים ונערות שיצאו מהכפרים, ואם כן אז רק כאלה שיש להם בית קרוב למרכז שירותים

יעלה רענן:      זאת אומרת, התוצאה היא כל יום בשטח, התוצאה ההשלכות זה היום את בת שלוש ואנחנו נחליט בשבילך שאת תישארי בבית כל חייך, וזה אסון, ואני חושבת שאת מבינה עד כמה זה אסון, אז המרכזי שירותים בגלל הילדים האלה מגיע להם שיהיה להם הזדמנות בחיים

יעלה רענן:       עכשיו נדבר על בריאות, גם בריאות מגיע לתושבי הכפרים, סיפור הילד שלשל יש רק אוטו אחד בבית, אז האימא חיכתה שהאבא יבוא הביתה, ללכת לכביש זה בערך שלושה קילומטר, כדי לקחת את הילד לקופת חולים, היא הייתה צריכה לשאת אותו על כפיים, להשאיר את הילדים האחרים, ללכת את שלושת הקילומטר לכביש, ואז לנסוע בשני אוטובוסים למרפאה, היא לא עשתה את זה הילד מת

יסמין פרידמן: מבחינת נתונים ומספרים לגבי המחסור יש לנו נתונים ומספרים מדויקים? חסר לא יודעת מה 500 מבנים יבילים עבור החינוך, 20 עבור יש משהו? אוקי אז בואו נתמקד

יעלה רענן: יש את זה אבל אני רוצה ברשותך עוד דבר אחד נוסף, יש לנו שני גנים מקסימים יש שני גנים שאחד נמצא בכפר אל ע'רה השני נמצא בכפר ביר אל חמאם ואין להם אישורי בנייה, הם נבנו בשנת 2000 בערך בלי אישורי בנייה, המדינה הקימה שם גן ולא טרחה לתת לזה אישורי בנייה

יסמין פרידמן: זה המדינה הקימה?     

יעלה רענן: המדינה הקימה והמדינה מפעילה, והגננת שעובדת שם היא מקבלת שכר מהמדינה, עכשיו בגלל שאין לזה אישור בנייה, האחד רצינו מצאנו גם כספים מתרומות לשים שם חשמל סולארי, כדי להיפטר מהגנרטור המסריח והקשה הזה שמפריע לכולם בכל מיני שיטות, אי אפשר

יעלה רענן:       למשך כמה שבועות בקיץ בשנה האחרונה לא הגיעו מים, למה? כי אסור לשים צינור מים כי אין לזה אישורי בנייה, אין לזה אישורי בנייה אי אפשר לשים עוד קרוואן כי החדרים מתפוצצים

יסמין פרידמן: הבנתי את המורכבות, אני מבינה, מכירה קצת

יעלה רענן: מה שכן המדינה יכולה היום להחליט, יש לי שם גן, אז בואו אני אתן לו את אישורי הבנייה הנדרשים כדי שהגן יוכל לתפקד, תודה

יעלה רענן:       אני מעבירה את זה ליוליה שהיא מעמותת סיכוי, ביחד עשינו את הסיבוב כדי להשיג את הנתונים, אנחנו השגנו את זה לא המדינה, ואלה נתונים מדויקים אחרי ישיבה ולספור ולדעת, ועשינו את העבודה הנדרשת,      

יסמין פרידמן: אוקי תודה

יוליה קוסמן גלעד: אז שלום לכולם אני יוליה קוסמן גלעד מעמותת סיכוי אופוק, אני ארצה קצת להתחבר למספרים שיעלה רענן דיברה עליהם, ולמעשה היום גם על פי דוח מכון מחקר האחרון של הכנסת, אנחנו מדברים על משהו כמו 5,000 ילדים בגילאי חינוך טרום חינוך חובה גילאי שלוש עד חמש שלא משתתפים בחינוך, לא מגיעים לגני ילדים ולא רשומים לגני ילדים

יוליה קוסמן גלעד:       בעצם הסיפור של הילדים האלה הוא לא רק סיפור של הילדים, הוא גם סיפור כמו שיעלה תיארה סיפור הקשישים שלא מקבלים טיפול רפואי והנשים שלא מגיעות למעקב הריון כי פשוט אין מרפאות בכפרים, ומשפחות שלא ממצות את הזכויות הסוציאליות הבסיסיות כי אין נקודות שמשרד הרווחה נותן בהן שירות

יוליה קוסמן גלעד:       לגבי הילדים בעצם זה שילד לא יכול לגשת לגן ילדים ולא יכול לקבל חינוך בגיל שלוש, שזה גוזל ממנו את ההזדמנות השווה שהייתה מגיעה לו על פניו מלכתחילה, וזה בעצם מעיד על היחס של המדינה לאותם 300 אלף מהאזרחים שלה

יוליה קוסמן גלעד:       רק כדי לסבר את האוזן, בעצם מספר ילדי הגן שלא מגיעים למסגרות הוא בערך שליש ממספר ילדי הגנים בתל אביב, 5,000 ילדים זה לא שנה ראשונה שלא משתתפים בחינוך ולא שנייה ולא שלישית ולא רביעית, אנחנו כעמותה כבר לפחות שבע שנים בסיפור הזה, והמספר הזה לא משתנה ולא זז 5,000 ילדים בגילאי גנים לא משתתפים בחינוך

יוליה קוסמן גלעד:       אני לא יודעת אם צריך כאן להרחיב על הנתונים, אבל היום מתגוררים בכפרים הבלתי מוכרים למעלה מ-100 אלף אזרחים, על אף שהכפרים לא הוכרו על ידי המדינה, המדינה מחויבת לספק להם שירותים בסיסיים ובהם שירותי חינוך שירותי בריאות ושירותי רווחה

יוליה קוסמן גלעד:       המדינה עצמה כשהבינה שהיא צריכה לספק שירותים כאמצע שנות ה-2000, העבירה את תכנית מתאר מחוזית 4/14/40 שמאפשרת הקמה של מרכזי שירותים חיוניים במבנים יבילים ברשימה ארוכה של נקודות שמופיעה בתוכנית המתאר המחוזית

יוליה קוסמן גלעד:       הרשימה הזאת דורשת עדכון, מצא הנקודות שם מוצה, הצרכים קיימים ורשימת הנקודות דורשת עדכון, צריך גם לחשוב על עדכון השימושים שמופיעים באותה תוכנית מתאר מחוזית, כי ייתכן שהצרכים שונים היום ממה שהם היו לפני 20 שנה

יסמין פרידמן: מי אחראי על העדכון מי אחראי על התוכנית הזו ועל העדכון הזה?     

יוליה קוסמן גלעד: משרדי הממשלה שיכולים לספק את השירותים האלה, צריכים לעשות מיפוי צרכים יסודי עמוק

יסמין פרידמן: אבל אין מישהו שמתכלל את זה? הרשות לפיתוח הנגב?     

יוליה קוסמן גלעד: מי שמתכלל את זה, טיוטת התוכנית כבר שוכבת זמן ארוך בלשכת התכנון, היה תיאום עם רשות ההסדרה בנושא, היה דיבור עם רשות ההסדרה, אנחנו עשינו איזושהי עבודה שעושה מיפוי צרכים בשיתוף עם הקהילות, השלמנו את העבודה בשנת 2021, הצגנו אותה למשרדי ממשלה, הצגנו ללשכת התכנון

יסמין פרידמן: ואז התחלפה הממשלה והיה צריך להציג מהתחלה, טוב בוא נראה אם אנחנו יכולים לקבל תשובות, תודה רבה

יסמין פרידמן:      אני חושבת שנייה אם אפשר לשמוע, נמצא פה יגאל בוסקילה סמנכ"ל הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב, אהלן אני מבחינתי לפחות יכול להיות שאני טועה, אבל אתם אמורים לתכלל את כל הנושא הזה קצת מלמעלה, ולהבין ולראות את התמונה המלאה, אז השאלה מה קורה בשטח?     

מישל בוסקילה: אני אסביר, אנחנו פועלים ביחד עם הגופים, עם גופי החוץ האחרים רק בהיבטים של תכנון של מרכזים כאלה, כי את הקמת המוסדות שיש בתוכו, כל גוף רלוונטי או כל משרד רלוונטי אמור להפעיל את זה, זאת אומרת משרד הרווחה אמור להציב שם מבנים יבילים כולל עובדת סוציאלית, משרד החינוך או משרד הרווחה בהתאמה גנים או גנים לגיל הרך, אנחנו רק מקציבים - - -     

יסמין פרידמן: כן אני מבינה אבל יגאל יש לי שאלה, רק שאלה כדי לחדד שאני אבין יותר, אני מודה שאני לא שולטת בכל הפרטים אבל חשוב לי כן להבין אותם, זאת אומרת שאתם בעצם עד השלב של האישור של התכנון או עד השלב של האישור של הבניה של ההצבה של המבנה היביל?     

מישל בוסקילה: לא אנחנו עד השלב שבו השטח ניתן לגוף שאמור להקים את המוסדות או לגופים שאמורים להקים בו את המוסדות, אבל השלבים השלב הראשוני הוא שלב מאוד מכריע

יסמין פרידמן: נכון אז מי אחראי עליו?     

מישל בוסקילה: אנחנו, אנחנו מאתרים את השטח

יסמין פרידמן: בודקים שאין עליו תביעת בעלות? לא?     

מישל בוסקילה: לא בחלק מהמקרים יש גם תביעות בעלות ותובעי הבעלות אפילו מיוזמתם מציעים את השטח הזה כדי להקים בו למשל באל ע'רה שנקבו פה עכשיו, תובע בעלות מיוזמתם, אנחנו אפילו גם מאגמים בשלב הבא בתור את התקציבים הנדרשים לטובת תשתיות אלה האתר הזה, כמו למשל אני מניח שכולם לפחות הגופים כן יודעים האחרים, לא אנחנו עכשיו בסיום תהליך בשני מקומות שבהם כבר סללנו כבישים, כולל סובות לתחנות אוטובוסים, אני מזכיר שוב זה מרכזי שירותים ארעיים לא חייבים להיות מקום שהוא יהיה קבע, ועל אף על אף מה שאנחנו אומרים כאן בוצעה סלילה של כבישים למרכז השירותים האלה, משיכת תשתיות קבועות כמו מים, כמו חשמל בתל ערד ובאזורים אחרים

יסמין פרידמן: אוקי אבל שנייה רגע רגע אני יודעת לשאול את השאלות, רגע שנייה גברתי תני לי רגע אני רוצה להבין, מתוך סך המבנים הארעיים כמה מהם מחוברים לתשתיות?      

מישל בוסקילה: אנחנו מביאים את התשתית עד לסיפו של המגרש שבו אמורים להקים את בית הספר

יסמין פרידמן: ומי אמור לחבר את התשתיות?     

מישל בוסקילה: מי שמקים את בית הספר הוא מחבר את התשתיות, הקבלן מטעם משרד החינוך שמקימה את בית הספר הוא צריך גם לחבר את התשתיות, לעמוד בכל התקנים הנדרשים

יסמין פרידמן: זאת אומרת שבעצם אתם עד השלב של, המבנה הארעי אתם מביאים אותו?     

מישל בוסקילה: לא לא

יסמין פרידמן: מי מביא אותו?     

מישל בוסקילה: משרד החינוך או משרד הרווחה בהתאמה או משרד הבריאות בהתאמה נכון

יסמין פרידמן: בקיצור אין מישהו לפי מה שאני מבינה, אין מישהו מלמעלה שרגע מתכלל את כל האירוע הזה אוקיי ודוחף אותו קדימה מול המשרדים, מול הרשות, מול הכפר, אין פונקציה כזאת?     

מישל בוסקילה: לקחנו על עצמנו את זה בפעם האחרונה ממש לפני פחות משנה, אנחנו בהליך של הקמתו של יישוב חדש

יסמין פרידמן: איזה יישוב?     

מישל בוסקילה: חשם זנה, מרכז השירותים שם אנחנו הקמנו, הקמנו מתחילה ועד הסוף

יסמין פרידמן: ואיך זה הלך?     

מישל בוסקילה: תוך שלושה חודשים הקמנו את הכל

יסמין פרידמן: מעולה, אז למה אנחנו לא מכילים את הדוגמה הזאת בשאר המקומות?     

מישל בוסקילה: קשה לתכלל אותה בכל האתרים כי יש פה ריבוי של גופים

יוסף עטאונה: סליחה, נציג של רמ"י נמצא?     

יסמין פרידמן: רגע רגע מה את אומרת?     

יוליה קוסמן גלעד: אני אומרת צריך להוסיף נקודות בתוכנית מתאר המחוזית כדי שניתן יהיה להקים עוד

יסמין פרידמן: אוקיי, מי אחראי להוסיף נקודות בתוכנית המתאר? זאת אומרת יש לנו מחסור, יש לנו 5,000 ילדים בלי סידור יש מחסור, מי אחראי לשבת ולהוסיף נקודות נוספות?     

מישל בוסקילה: אנחנו מעבירים את זה ביחד עם גופים אחרים כולל מועצות אזוריות, כולל גופים חיצוניים לגמרי

יוסף עטאונה: אבל מי הגוף האחראי, השאלה ברורה, יש מחסור צריך לקדם נקודות

יסמין פרידמן: אין גוף אחראי?     

מישל בוסקילה: לא אין

יסמין פרידמן: מי אישר פעם שעברה?     

מישל בוסקילה: את האחרון שאמרתי אנחנו קידמנו כראשות

יסמין פרידמן: לא לא מי אישר את כל הנקודות? כמה נקודות קיימות היום?     

מישל בוסקילה: את כל הנקודות - - -     

יעלה רענן: המועצה הארצית לתכנון ובנייה

מישל בוסקילה: לא, לא היא לא היוזמת אבל

יוליה קוסמן גלעד: לדעתי בפעמים האחרונות זה היה משרד החינוך, כי במקור התוכנית הייתה אמורה - - -     

יסמין פרידמן: אבל אנחנו לא מדברות על משרד החינוך

וליד אל-הואשלה: יגאל, כמה מרכזי שירותים?     

מישל בוסקילה: כמה כאלה יש?     

וליד אל-הואשלה: כן

מישל בוסקילה: 10 או 12

וליד אל-הואשלה: כמה יש עכשיו בתכנון?     

מישל בוסקילה: נוספים?     

וליד אל-הואשלה: כן

מישל בוסקילה: לבחינה בלשכת התכנון בערך עוד איזה חמישה או שישה

יוסף עטאונה: אתה יכול להצביע עליהם איפה בדיוק?     

מישל בוסקילה: יש באזור של רואיס בקשה כזאתי, באזור של אל ע'רה

יוסף עטאונה: אל ע'רה, ביר אל חמאם?     

מישל בוסקילה: נכון, לא דווקא ביר אל חמאם זה לא עלה עדיין, תגבור של ביר אל משאש ועוד שני אתרים נוספים

יוסף עטאונה: איפה האתרים?     

מישל בוסקילה: כולם בבקעת באר שבע, כולם בבקעת באר שבע ארבעה בבקעת באר שבע, חמישה

יסמין פרידמן: יש פה נציגים של משרד החינוך?     

ניר שמואלי: כן שמי ניר שמואלי סגן מנהל מחוז דרום משרד החינוך

יסמין פרידמן: היי ניר יש לי שאלה, אני חייבת לומר לכם, כשאני שואלת שאלה אני לא שואלת כדי לתקוף אף אחד אני שואלת כדי ללמוד, אני אוהבת להבין על מה אני מדברת

יסמין פרידמן:       יש 5,000 ילדים שלא נמצאים במסגרת הכי הכי בסיסית, עכשיו אני כתושבת הנגב לא מהמגזר הבדואי לא מהפזורה זה שורף לי בנשמה, כי בסופו של דבר אני אסבול אוקיי? זה שהילדים האלה לא נמצאים בחינוך זה מוביל אותנו להמשכיות שהיא בעייתית במקרה הטוב, ולכן אני שואלת מי אחראי על 5,000 הילדים האלה ומה עושים? איך הגענו למצב הזה?     

ניר שמואלי: בסופו של דבר נושא אני חושב שיגאל נגע בנקודה, בסוף אנחנו כמשרד החינוך נמצאים בסוף של שרשרת הפיקוד, ברגע שיש מרכז שירות כמו חשם זאנה וחשם זאנה זה דוגמא מצוינת, ברגע שנסללו התשתיות חוברו מים וחשמל, אנחנו הגענו עם מועצה אזורית נווה מדבר והצבנו את היבילים, יש לנו היום שלוש כיתות גן ובית ספר עם 300 תלמידים ברצף גילאי א' עד ח', ברגע שמרכז השירות מוקם והתשתיות קיימות עד ראש מגרש אנחנו יודעים לבוא - - -     

יסמין פרידמן: מישהו יכול להגיד לי מי אחראי על זה? מי המשרד שמאשר? אני לא מצליחה להבין, אתם לא אחראים אתם רק מקבלים את הזה, אתם לא אחראים אתם רק, מישהו? מי מאשר?     

מור מיטלמן: אולי אני אסביר

יסמין פרידמן: כן, הרשות לפיתוח הנגב?     

מור מיטלמן: מור ממינהל התכנון

יסמין פרידמן: אה אוקי סליחה, חשבתי שאני מכירה אותך ממקום אחר

וליד אל-הואשלה: יסמין יש לי שאלה, אני רוצה לשאול אותך ניר, 5,000 הילדים האלו, יש לכם מושג איפה הם נמצאים באיזה אזורים?     

ניר שמואלי: אנחנו יודעים באיזה אזורים נמצאים בתוך תשע הרשויות שלנו, בעיקר רובם בפזורה, בעיקר בפזורות של רשויות הקבע, ומרכזי השירות ללא ספק יפתרו באופן דרמטי את הבעיה, זה ילדים שלא יכולים לנסוע יותר מ-2 קילומטר

וליד אל-הואשלה: אבל אני רוצה להגיד לך, המון זמן אנחנו דנים כאן ועדות על 5,000 מספר, האם המספר הזה לא ירד אף פעם או עלה, מי מטפל בסוגייה הזאת?      

ניר שמואלי: אני חושב שכרגע העיסוק במספרים כי הוא לא בדיוק 5,000 הוא פחות מ-5,000 הוא לא רק מספר יש לזה אלמנטים נוספים, אנחנו רואים את המספר היותר גבוה בגילאי שלוש - - -     

יסמין פרידמן: האוכלוסייה הזאת גדלה בקצב יותר גדול מהממוצע, ולכן אם לא נעמוד בקצב הזה של המרכזי שירות אנחנו תמיד נעמוד על אותו מספר, אבל שנייה רגע בואו ננסה לפתור, עזבו בואו ננסה לפתור באמת, אני מנסה להבין מי אחראי, מינהל התכנון אם את יכולה לדבר אל המיקרופון בבקשה אולי את תצליחי לפתור לנו את התעלומה

מור מיטלמן: אני לא יודעת אם אני אצליח לפתור את התעלומה, אבל אני אסביר איך אנחנו מקדמים שינוי לתמ"מ הזה, זאת אומרת קודמו כבר מספר שינויים לתמ"מ

יסמין פרידמן: ממי קיבלת את התמ"מ הזה שאין לי מושג מה זה תמ"מ תסבירי

מור מיטלמן: התמ"מ זה תוכנית המתאר המחוזית ומאפשרת את הקמת מרכזי השירותים

יסמין פרידמן: ממי קיבלת את התוכנית מי הכין אותה?     

מור מיטלמן: רגע שנייה, לשכת התכנון היא זו שמכינה את התוכנית, אנחנו עובדים ביחד, אנחנו לא על דעת עצמנו מקדמים אתרים לשירותים במבנים יבילים, אנחנו עובדים עם רשות הבדואים, היא זו שיודעת איפה יש היתכנות, איפה יש צורך, איפה יש - - -     

יעלה רענן: התכנות למה?     

מור מיטלמן: להקמה של מרכזים, צורך עתיד הפזורה שנמצאת באזור הזה, ועל פי הצרכים של רשות ההסדרה אנחנו מקדמים את התוכניות האלה

יסמין פרידמן: אז כן משרד להסדרת היישובים הוא הרשות סליחה?     

מור מיטלמן: אני חושבת שאף משרד לא יכול על דעת עצמו ללא רשות ההסדרה לקדם אתרים כאלה

יסמין פרידמן: אוקי, אז זה חוזר לרשות להסדרה

מישל בוסקילה: אנחנו מגישים את הבקשה, מקימים אחרי שהוועדה המחוזית, אנחנו הרי לא מגישים את הבקשה - - -     

יסמין פרידמן: אבל רגע, איך היא יודעת במה לדון הוועדה המחוזית?     

מישל בוסקילה: אנחנו מגישים לה את הבקשה, מצביעים על מרכז - - -     

יסמין פרידמן: אז זה מה שאני שואלת

מישל בוסקילה: מצביעים על מרכז אותה שטח שבו יש היקף אוכלוסייה מספק

יסמין פרידמן: אז הכל מתחיל בך

מישל בוסקילה: לא

יסמין פרידמן: למה לא?     

מישל בוסקילה: הפניות מגיעות מהאוכלוסייה מהשטח

יסמין פרידמן: אין בעיה, אבל כל הפניות כל הדרישות, המחסור איפה אפשר איפה אי אפשר הכל מתנקז אצלכם נכון? אני מבינה נכון?     

מישל בוסקילה: כן, אנחנו מגישים את הבקשות ללשכת התכנון

יסמין פרידמן: יפה אז אותך אני צריכה, אז עכשיו רגע רגע סליחה שנייה רגע בוא ננסה רגע להבין לעומק אני אתן לכם לדבר, אז בעצם אתם מקבלים את כל הבקשות, כמה בקשות כרגע עומדות אצלכם לטיפול? לא לא מה אתם בבנייה, לטיפול כמה?     

מישל בוסקילה: נוספות לטיפול?     

יסמין פרידמן: כן

מישל בוסקילה: לא אין לנו עדיין

יסמין פרידמן: אין לכם לא הוגשו בקשות? למה? לא הגשתם בקשות?     

יעלה רענן: אנחנו ביקשנו עוד 20

יסמין פרידמן: עוד 20, אתם יודעים על זה?     

מישל בוסקילה: לא את מדברת על התוכנית הגדולה הזאת שכוללת גם באזורים של לקיה באזור של - - -     

יעלה רענן: מיפוי הצרכים שעשינו

יוסף עטאונה: זה כולל עוג'אן נכון

יעלה רענן: התוכנית שהוצגה ללשכת התכנון - - -     

מישל בוסקילה: מתוכה המלצנו על אתרים נוספים, מתוכה המלצנו ללשכת התיכנון על אתרים נוספים, אבל בהחלט לא לקידום

יסמין פרידמן: שנייה אני מנסה להבין, אבל הרי 20 מרכזים לא יפתרו את הבעיה

יעלה רענן: 20 מרכזים שבכל מקום יש לפחות מספר הילדים שילמדו שם מדובר על לפחות ארבע כיתות בכל מרכז, ארבע כיתות גן לפחות

יסמין פרידמן: אוקי, זה יפתור את הבעיה, 20?     

יעלה רענן: זה יפתור את רוב הבעיה

מישל בוסקילה: אז רגע רק שנייה, בואי נעשה סדר קטן גברתי ברשותך, מרכזי השירותים שאני מדבר עליהם הם המרכזים הגדולים שאמורים לכלול גם בתי ספר, כאן מדובר גם על מרכזים קטנים כמו באל ע'רה שבו יש מספר כיתות של גן

יסמין פרידמן: יגאל אני יכולה לבקש ממך בקשה אישית?     

מישל בוסקילה: כן בהחלט

יסמין פרידמן: לא בתוך חברת כנסת, בתור יסמין תושבת באר שבע שהנגב הוא בנפשה ובליבה, האם אתם יכולים לייצר ביניכם פגישה לשבת שניה רגע, הם יגישו לך, אתה תסביר להם איפה כל דבר עומד, ורגע נתקדם עם הדבר הזה, לא הגיוני שיש פה דיון כל כך הרבה שנים, אותו דיון, אותו דיון, אותו דיון ואנחנו מגיעים לאותה נקודה, אני באמת מבקשת פגישה

יוסף עטאונה: יסמין ברשותך, בדיוק בנקודה הזו ניסיון העבר גם בוועדות מלמד, המפגש שייפגשו אני בעד שיפגשו וגם ידברו, אבל אני רוצה לוועדה ולפרוטוקול הוועדה, יגאל שנייה שנייה, בבקשה שזה ירשם בפרוטוקול, אני רוצה את התשובה לפרוטוקול על מרכזי השירות שאתם הגשתם למינהל התכנון, כמה הגשתם? איפה ומה לוח הזמנים להתקדמות? לפחות אחד אחד נתחיל ממה שאתה הגשת, לשלב הבא אנחנו נעבור, בוא נעצור כאן לפרוטוקול, אני רוצה לוועדה תעביר את הנתונים כמה מרכזי שירות אתם הגשתם? איפה ומה הסטטוס

מישל בוסקילה: זה לא הגשנו המלצנו

יוסף עטאונה: מה שהמלצת, מה העבודה שעשיתם צריך לשקף אותה בחומר ומסמך לוועדה

יוסף עטאונה:  תודה

יסמין פרידמן: בסדר גמור, ואליד אתה רוצה לומר משהו?     

וליד אל-הואשלה: כן כמו שאמרתי היום, קודם כל תודה לידידי יוסף על היוזמה הזאת של קודם הדיון הזה ויום הנגב, אנחנו דנים המון כאן המון זמן בסוגיות של הנגב ובסוגיות ידועות לכולם, הנגב סובל מזה שנים רבות מהזנחה מתמשכת מהממשלות אם זה גם מהימין והשמאל

וליד אל-הואשלה:       הובלנו קו שונה בשנה האחרונה על מנת להוביל, לקדמת החברה הערבית בכלל והחברה הבדואית בנגב באופן ספציפי, לצערי הרב אנחנו כולנו רוצים שאנחנו נחיה עם כלל החברה, מושיטים יד רוצים את השותפות, אבל אנחנו מהצד השני לצערי הרב ובמיוחד מהממשלה הזאת נתקלים בחסמים רבים

וליד אל-הואשלה:       קידמנו מרכזי שירות בשנה שעברה אבל אחרי פירוק הממשלה כלום לא התקדם, ההריסות בנגב עלו בצורה משמעותית, אנחנו כל יום מקבלים פניות רבות מהתושבים שלנו מהאזרחים, ולכן האשמה מוטלת על הממשלה

וליד אל-הואשלה:       אנחנו כהנהגה הערבית בנגב אנחנו מוכנים לשיתוף פעולה עם כולם, לסייע כמה שיותר אבל חשוב לנהל שיח עם אנשים, מי שחושב שהוא דרך כוח יביא לפתרון סוגיית הנגב הוא מטעה את האנשים, מטעה את הפקידים, מטעה את הממשלה, ולכן אנחנו דורשים מכל הפקידים בוסקילה לנהל שיח עם האנשים, לדבר עם אנשים, אנשים אתה אמרת רואיס, אנשים לא יודעים על מרכזי שירותים, בחרבת אל וטן אנשים לא יודעים, בבקעת באר שבע צריך להיות טיפול שורש, אנחנו עכשיו מכינים תוכנית לכל הנושא של בקעת באר שבע על מנת למצוא פתרונות גם למרכזי השירותים

וליד אל-הואשלה:       ולכן הדרישה שלי לפחות ושל יוסף אני בטוח, שיהיה שיח עם אנשים, לדבר עם אנשים על מנת שאחר כך לא יבוא הפקידים ויגידו יש חסמים אנשים לא מסכימים, ולכן אנחנו מוכנים לסייע כמה שיותר על מנת לנסות לפתור את הסוגייה הזאת תודה

יסמין פרידמן: אם יש חסמים אז הם מוכנים לעזור זה מצוין, משרד הבריאות נמצאים פה?     

מישל בוסקילה: מדיון קודם כבר אמרתי שיש ועדה שהוקמה על ידי השר

יסמין פרידמן: אני אשמח לעמוד לרשותך גם, איזה שר, נגב גליל?     

מישל בוסקילה: שיקלי

יסמין פרידמן: אה אוקי

יסמין פרידמן:  משרד הבריאות שלום, בתקציב שלכם ל-2023, 2024 יש תקציב לטובת המרכזים? רק תאמר את שמך לפרוטוקול ותפקיד

מיכאל דקל: פרופסור מיכאל גדלביץ רופא מחוז דרום, ותוכנית העבודה שלנו היא מבוססת על כמה נתיבים כאשר הסעיף הזה לא זאת אומרת אנחנו מדברים על טיפות חלב לא על מרכזים

יסמין פרידמן: לא יודעת, אין מרפאות שצריך באזור?     

מיכאל דקל: מרפאות קופת חולים מבוצע באמצעות קופות החולים, ולגבי הנושא הזה של טיפות חלב מה שאנחנו נותנים את השירות במישרין ולא זאת אומרת לא דרך קופת חולים, אז אני מוכרח להגיד שפה האוכלוסייה זוכה להיקף של שירות שלא קיים היקף כזה בארץ, סדר גודל של 300, יותר קצת יותר מ-300 אלף תושבים מטופלים על ידי 28 תחנות טיפת חלב, זה לא קיים במדינת ישראל בשום מקום

יסמין פרידמן: זאת אומרת שבתחום הזה אין מחסור?     

מיכאל דקל: תמיד קיים השיקול הזה של שבאמת פה הוא מורכב מאוד, מה שאמרה הגברת שאמא צריכה ללכת 2 קילומטר, השאלה היא האם זה נכון לשים תחנה או מרפאה כל 2 קילומטר?     

יסמין פרידמן: לא ברור שלא

מיכאל דקל: ברור מצד אחד ברור, מצד שני פה באמת זאת סוגייה מה אנחנו רוצים

יסמין פרידמן: אני שואלת אם היחס של 28 טיפות חלב על 300 אלף איש זה יחס שהוא שוויוני?     

מיכאל דקל: הוא לא קיים במדינה בשום

יסמין פרידמן: תודה רבה

וליד אל-הואשלה: אבל יש לך יישוב שלם היישוב אל פורעה, מה הפתרון שלך אין שם קופת חולים, אין שם טיפת חלב, יישוב שמונה לפחות 15 אלף תושבים, אין שמה כלום, כל מי שרוצה לקבל שירות באל פורעה הוא צריך או לגשת לערד או לכסייפה, יסמין 10 אלפים תושבים בישוב אל פורעה, אין להם לא קופת חולים אין לא טיפת חלב

יסמין פרידמן: באל פורעה יש טיפת חלב?     

וליד אל-הואשלה: אין כלום

מיכאל דקל: באל פורעה לא, בערד וכסייפה

וליד אל-הואשלה: אין באל פורעה

יעלה רענן: אני רוצה להוסיף ולומר שתמותת התינוקות של האוכלוסייה הערבית בנגב היא פי חמש מהאוכלוסייה היהודית בארץ או פי חמש מהאוכלוסייה היהודית בנגב, אז גם אם יש לכם את טיפות החלב כנראה העבודה לא נעשית

יעלה רענן:       אני רוצה להוסיף ולומר שרוב אוכלוסיית ישראל יש לה קופת חולים בכפר או ביישוב שלה או קרוב בשכונה, ושם יש טיפת חלב בתוך קופת החולים, בהיעדר קופות חולים אין טיפות חלב באותה סמיכות כמו שיש לשאר אזרחי ישראל, והתוצאה של תמותת התינוקות פי חמש זה כמו עולם שלישי אצל הערבים בנגב, אפשר להתמודד איתה על ידי זה שלא מתחילים לספור, טוב המבנה שלי הוא לא בתוך קופת חולים ולכן אתם מיוחדים ולא מגיע לכם יותר

מיכאל דקל: טוב זו סוגיה שהיא מאוד מורכבת, התמותה תינוקות באוכלוסייה הבדואית בדרום היא באמת הכי גבוהה במדינת ישראל היא בערך פי שניים יותר גבוהה מהאוכלוסייה המוסלמית הכלל ארצית, היא פי שלוש וחצי יותר גדולה מהאוכלוסייה היהודית בדרום, אבל מצד שני תמותת תינוקות זה מדד מאוד מסובך לצורך הדיון הזה, זה לא בדיוק או לומר זה כמעט ולא מדד של איכות מערכת הבריאות, כי זה מתכלל בתוכו גם סוגיות של השכלה, של כלכלה, של סוציו אקונומי חברתיים רבים מאוד, ולומר שבאמת אז זאת הצרה הגדולה מאוד ההתמודדות, אחד האתגרים הקשים ביותר שלנו, אני רופא מחוז דרום, ובערך חצי מזה זאת נגזרת ישירה של נישואי קרובים, שזה קושי גדול ביותר - - -     

יעלה רענן: לא נכון לא נכון, הסטטיסטיקה אומרת אחוזים בודדים, אני קראתי את כל המחקרים זה לא נכון

מיכאל דקל: אנחנו עושים, יש תיק על כל אחד

יסמין פרידמן: רגע רגע זה לא ויכוח פרטי שנייה

יעלה רענן: חברת הכנסת אני רוצה להציע משהו, נניח ואתה צודק, נניח ואתה אני יודעת שזה לא נכון אבל נניח שאתה צודק, הייתה לי שיחה אתמול עם אחות קופת חולים אוקיי בכסייפה, ושאלתי אותה מה אנחנו יכולים לעשות כדי שרמת הבריאות תעלה בכפרים זו הייתה השאלה, והיא אמרה אחד הדברים שאנחנו נורא מנסים לעשות בטיפת חלב לתושבי הכפרים, זה טיפת חלב בתוך כסיפה זה לתת גם סדנאות לאימהות, אבל הן לא יכולות להגיע אלינו, אז הסדנאות זה תזונה, והסדנאות זה נישואי קרובים, והסדנאות זה מגוון נורא רחב אתה צודק לגמרי, זה לא רק עצם קיום טיפת החלב, אבל קיום טיפת חלב יכול לעשות אדוות ולאפשר להרבה מאוד ילדים לא למות

יסמין פרידמן: רגע תעצור שנייה, אנחנו מנהלים פה איזשהו שיח מאוד, אנחנו רוצים להרחיב רגע את השיח - - -     

יוליה קוסמן גלעד: זה רק לגבי מחויבות של משרד הבריאות בהחלטת ממשלה 1279, משרד הבריאות מחויב לפי החלטת הממשלה לקבוע מפתח למתן שירותים במרכזי שירותים שירותי בריאות, המפתח הזה למיטב ידיעתנו טרם נקבע ולא הוצג

מיכאל דקל: זאת העבודה במסגרת אותה החלטת ממשלה והתקצוב והתוכנית העבודה היא אחת הנגזרות

יוליה קוסמן גלעד: אוקי, אז אם אפשר להציג את המפתח שנקבע

יסמין פרידמן: אז יש תקציבים לטובת הנושא הזה?     

מיכאל דקל: כן יש גם תוכנית עבודה

יסמין פרידמן: אוקי, יש תקציבים בתקציב 2023, 2024 לטובת זה?     

מיכאל דקל: כן

יסמין פרידמן: אוקי, באופן כללי בנגב שירותי הרפואה מתחת לכל ביקורת, אנחנו מתים שלוש שנים קודם, אנחנו סובלים מה שאף אחד, אבל בתוך הנגב יש גם עוד יותר נמוך וזה באמת בכפרים הלא מוכרים

יסמין פרידמן:       אבל אנחנו רוצים שנייה להרחיב את השיח ולשמוע עוד אנשים, מרגריטה משרד הפנים

מרגריטה ברר: מרגריטה ברר סגנית ממונה מחוז דרום משרד הפנים, בהקשר של מרכזי שירות אנחנו בעצם לפי החלטת ממשלה 1279 תקצבנו 15 מיליון, 3 מיליון כל שנה עד שנת 2026, כבר הרשויות שמתוכננות להקים מרכזי שירות לבני שמעון, ירוחם ורמת הנגב, עבור היישובים עבדה בנגב ורחמה - - -     

יסמין פרידמן: לא הבנתי, אנחנו מדברים על היישובים הבדואים ירוחם זה עדיין לא בדואים

מרגריטה ברר: לא לא, הם מתוכננים להעביר שירותים כמרכז שירותים המוניציפלי

יסמין פרידמן: אה, הם יקבלו שירותים בירוחם ו-?     

מישל בוסקילה: לא לא גברתי, מרכזי השירותים שנמצאים בתחום שלושת היישובים האלה יישובים בדואים שנמצאים ליד היישובים היהודים האלה, מי שלקח על עצמו את הקמת מרכז השירותים וגם דורש את התקצוב, זה רמת נגב ליישוב אל עבדה, ירוחם ליישוב רחמה ובני שמעון לחשם זנה

יוסף עטאונה: אבל איפה זה עומד בדיוק מה הסטטוס?     

מישל בוסקילה: זה בתחום שטח של בני שמעון יקירי

וליד אל-הואשלה: ובני שמעון איך - - יגיעו לשמה?     

יסמין פרידמן: רגע שנייה חבר'ה, תנו לה לסיים שנבין, את יכולה להסביר לנו איפה הסטטוס?     

מרגריטה ברר: הסטטוס הוא כזה שעבור שנת 2022 תקצבנו כבר 3 מיליון, כל רשות קיבלה מיליון שקל לדוגמה עבור מוסדות יבילים או שירותי תברואה או אשפה איסוף אשפה, כל הדברים האלה שהיא בעצם היא תספק עבור אותם הישובים החדשים

מרגריטה ברר:       אחרי החגים אנחנו נקבל גם את התקצוב לשנת 2023, 3 מיליון וגם נקצה לרשויות האלה כדי שהם יעבירו את השירותים ליישובים החדשים

יסמין פרידמן: זה מעט מאוד כסף

מרגריטה ברר: זה מה שהועבר אלינו על ידי משרד האוצר

יסמין פרידמן: זה מה מעט מאוד כסף, אני מנסה לחשוב כאילו כרגיל כאילו הכל פה מפוזר על 2,000 משרדים, אז אוקיי אז זה אצלך יש 3 מיליון לשנה, ובהתיישבות כמה כסף יש ובחינוך כמה כסף יש, זה באמת אני לא כאוס אחד גדול

יוליה קוסמן גלעד: אבל כאן מדובר על יישובים שנמצאים בתהליך הכרה, זה סיפור אחר ושונה ותקציב שונה, יש יישובים שלא נמצאים בתהליך הכרה, אנחנו קיימנו פגישה עם רשות ההסדרה, רשות ההסדרה אמר לנו יובל תורג'מן שלא הולכים לקדם מרכזי שירותים בניגוד למדיניות ההסדרה של הרשות, לא ברור לנו מלכתחילה למה מתן שירותי חינוך ושירותים חיוניים אחרים צריך להיות תלוי במדיניות - - -     

יסמין פרידמן: מה החוק אומר מישהו יכול לומר לי רגע כמה שידוע לי שנייה, החוק אומר שגם אם גרים תושבים ביישוב לא מוכר, עדיין אפילו שהוא לא הולך לתהליך ההסדרה, עדיין מגיע להם חינוך, בריאות, רווחה, אני צודקת? כן אוקי, אז מה, איפה המדיניות של השר? כאילו מה השר אומר?     

מישל בוסקילה: במסגרת הבחינה שתבוצע לאזורים שהם עדיין לא הוחלט אם יוקם בהם ישובים או לא ייבחן גם הצורך להקים שם מרכזי שירותים

יסמין פרידמן: מתי ייבחן?     

מישל בוסקילה: זה צוות שהוקם מוקם עכשיו, יש לו מנדט לי150 עד 180 יום, חמישה עד שישה חודשים

יסמין פרידמן: ואחר כך איפה אתם מפרסמים את המסקנות?     

מישל בוסקילה: כמו בכל דרך מקובלת האתר של הרשות ואתרים אחרים

יסמין פרידמן: אוקי או אפשר לזמן לוועדה ולבקש את תשובתם

יוליה קוסמן גלעד: אין נציגים בדואים בצוות הזה אגב

יסמין פרידמן: אה יפה

מישל בוסקילה: זה הועלה כבר בדיון קודם גברתי קצת יותר מוקדם בבוקר, הצוות הוא עדיין בהקמה גברתי

יסמין פרידמן: הוא עוד לא קם?     

מישל בוסקילה: הוא בהליך הקמה

יסמין פרידמן: אוקיי אז אני גם אתן את ההערה שלי, אני באמת חושבת שזו טעות כל הזמן לדבר מעל ראשם, אתה יודע אני גרה בנגב כל חיי ואני אפילו לא יכולה להתיימר לחשוב שאני מבינה את האתגרים בחברה, לכן חשוב שיהיה נציג שיידע להציג את זה, שידע להסביר שיידע להעלות 1,001 סוגיות שכנראה אני ואתה לא נחשוב עליהם

מישל בוסקילה: אני מתנצל אבל לא השלמתי את התשובה, זה כבר הועלה בבוקר בדיון אחר שהיה, וכבר אמרתי בבוקר נציג ציבור יהיה שם, ברור שהציבור צריך לקבל - - -     

יעלה רענן: אני רוצה להוסיף שתוכנית שיקלי מדברת על הכרה בכפרים, הילדים בכפרים האלה גם לפני שיחשבו שאולי מתישהו צריך להכיר בכפר, זה בעצם פתרון ביניים שלכן זה יביל, לכן זה סמים ומזיזים - -     

יסמין פרידמן: נכון, אבל את חייבת גם להבין אנחנו חייבים לסייג את זה, מכיוון שהמקום לא הוסדר ואנחנו לא יודעים מה יקרה עליו, אז יביל כרגע זה לפחות הפתרון שאפשר לתת

יעלה רענן: לא אני אומרת טוב מאוד טוב מאוד שיש יבילים

יסמין פרידמן: את תושבת הנגב גם, את מכירה את המורכבות, את מכירה את כל המורכבות של החיים המשותפים, של תביעות בעלות, של כפרים לא מוכרים, יש אי אפשר להתעלם מזה שיש פה - - -     

יעלה רענן: לא לא אנחנו מסכימות לגמרי, אני אומרת שאני מבקשת שלא נחכה להסדרה כדי לתת לילדים גנים

יסמין פרידמן: חד משמעית אני גם אמרתי את זה

יעלה רענן: תוכנית שיקלי זה על הסדרה

יסמין פרידמן: תקשיבו, זה מה שהחוק אומר, אני לא קבעתי את החוק וזה לא את ולא הוא, זה מה שהחוק אומר ככה מדינה צריכה לנהוג, אבל שנייה אני לא יכולה לנהל דיון רק עם שתיכן כי יש פה עוד אנשים שרוצים לדבר

יסמין פרידמן:      אברהם בנימין עמותת רגבים, הייתי אצלכם, גם שמעתי, סיירתי אצלכם

אברהם ברמן: נכון, אז אנחנו העלנו מצגת, הבאנו מצגת

יסמין פרידמן: אני לא חושבת שיש לנו זמן למצגת לצערי

אברהם ברמן: אני חושב טוב מראה עיניים אבל אפשר לדבר גם בלי

יסמין פרידמן: אני אגיד לך מה, ראשית אני מכירה את המצגת הזאת, הייתי אצלכם עשיתי אתכם סיור חצי יום בסדר? זאת אומרת לי ולכל מי שכאן לדעתי כולם פה תושבי הנגב, אנחנו מכירים גם את הצד הזה האמן לי

אברהם ברמן: לא ספציפית זאת מצגת שהכנתי אותה בשבוע האחרון, אבל קודם כל לגבי המסגרת החוקית, הנושא של המסגרת החוקית בעצם חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, הזכויות שקיימות לכל ילד גם הזכות לחינוך כמובן, אין החלטה נורמטיבית בחוק לגבי הצורך לחייב את המדינה לבנות במקום שאי אפשר לבנות בו, ואגב אפרופו עילת הסבירות שהייתה פה ביממה האחרונה, בג"צ דחה שתי עתירות באמירה שאין צורך, שיקול דעתו של השר היה סביר גם שר הבריאות וגם שר החינוך בכך שהוא קבע איפה יוקמו מרכזי שירות ואיפה לא יוקמו מרכזי שירות, אז זו נקודה שחשוב להזכיר גם עם מחנה הימין אגב לא יאהב את האמירה הזאת ביחס לאותו בג"צ

אברהם ברמן:      עכשיו בנושא הזה צריך לחזור קצת אחורה להבין מה הייתה כוונת המשורר בעצם בנושא של הקמת מרכזי השירות החיוני, ולצורך כך הלכנו לישיבה של הוולנת"ע שבעצם הקימה את כל הרעיון הזה, ויושבת אדריכלית של מחוז דרום ומדברת על כך שמדיניות הוועדה המחוזית היא לאשר היתרי בנייה רק במקומות בהם יש כוונה להקים יישובי קבע או בקרבה לסימבול להקמת יישוב קבע חדש, הדיון דיון ארוך וממושך ובסופו של דבר הציטוטים וזה, אין סיכוי שאנחנו נחזור אליכם עם עוד בקשה במסגרת הקלה יושב ראש אין הקלות יותר ועוד דמות אין הקלות יותר וכו' וכו', כשחלק מהגורמים שם מעלים את החשש מה יקרה בסופו של דבר אם יש בעצם כביש שנסלל למקום, וקו חשמל שנסלל למקום, אז בסופו של דבר זה הולך להיות יישוב ובעצם להוות תמריץ שלילי להסדרה

אברהם ברמן:      עכשיו אני רציתי כן להראות את התמונות, כי בסופו של דבר במרכזי השירות שכן אושרו, בתחילה אושרו אך ורק אנחנו מדברים על 2002, 2002 זה לפני הקמת מועצה אזורית אל קסום ונווה מדבר

יסמין פרידמן: זאת אומרת שהחשש שלך אני מנסה לרדת לסוף דעתך, חשש שלך שעל כל מרכז שירות יקום סביבו כפר, זה החשש

אברהם ברמן: זהו, לכן רצית להראות תמונות כי זה לא חשש, אלו פשוט - - -     

יסמין פרידמן: העובדות

אברהם ברמן: טוב מראה עיניים, אז אני אומר ניקח לצורך העניין את אבו קוידר על כביש 25, יושב אותו מרכז שירות, הוקם לשם כל הקמת מרכז שירות צריך בעצם להקים מחלף וגשר וכביש וקו מתח גבוה, והמקומות האלה פשוט הולכים ומתפתחים, אני הבאתי תצלומי אוויר בעצם, גם אגב הוא בנוי על קרקע פרטית בבעלות יהודית אבל זה לא כל כך חשוב, ובעצם אפשר לראות את הצמיחה של אותו מתחם מ-2005 ועד לימינו אנו ב-2023, כנ"ל באל פורעה על כביש 31, מחלף עצום בגודלו, הוא בעצם נמשך כביש - - -     

יסמין פרידמן: אז מה הפתרון שלך?     

אברהם ברמן: רק שנייה אני אסיים, נמשך כביש של כמה קילומטרים, ובעצם ממתחם של חמישה, שמונה קרוואנים אנחנו מדברים היום על עשרות רבות של - - אל פורעה הוא כפר לא מוכר? הוא עדיין לא בסופו שנייה רגע תקשיבו אני רק אסיים, כנ"ל לגבי התנגשויות עם תמ"מים תוכניות מתאר, אחרות לצורך העניין מרכז השירות במבואות ערד יושב בריחוק מהיישוב הבדואי שמתוכנן במסגרת הקמת התוכנית, החלטת הממשלה להקמת יישוב בדואי - - -     

יסמין פרידמן: אני חשוב לי שתסביר לי משהו אברהם נכון? אברהם אתה גר בנגב?     

אברהם ברמן: אני לא גר בנגב אבל אני נמצא שם מספר פעמים בחודש

יסמין פרידמן: אתה מפסיד, ראשית אתה מפסיד שאתה לא גר בנגב, דבר שני פשוט רציתי לשאול אותך כתושב הנגב מה באמת מטריד אותך? זה מה שאני מנסה להבין, כתושב הנגב מה מטריד אותך? כי אותי יותר מטריד מאולי הבלגן בהסדרה, אותי יותר מטריד ש-5,000 ילדים לא נמצאים במערכת החינוך, כי הפוטנציאל של 5,000 ילדים כל שנה לא נמצאים במערכת החינוך, הפוטנציאל להתנגשות הוא הרבה יותר קשה מאשר מה שאתה מדבר עליו

יסמין פרידמן:       אני לא יכולה להתכחש לדאגות שלך, זה מה שאתה מרגיש, אני מכירה את האג'נדה של העמותה, להגיד לך שאני מסכימה עם האג'נדה שלה לא אוקיי? אבל אני לא יכולה להתווכח עם דעות, אני לא יכולה להתווכח עם מה שאתם חשים ואני מכבדת זה ההבדל

אברהם ברמן: רק באמת לאורך היום היו מספר דיונים ואת אותם דברים נאמרו גם בוועדת החינוך, אנחנו בהחלט שותפים לאותם, אגב הנושא הזה של המבנים היבילים עלה גם כמצוקה גם בחברה החרדית, אני סיפרתי באופן אישי לפני 10 שנים הייתי מורה בבית הספר שלימדתי היו רק קרוואנים, והיום הילדים שלי לומדים באותו בית ספר עם אותם קרוואנים, זה לא מצוקה ששייכת היא לא נחלת החברה הבדואית בלבד וזה אירוע כלל ארצי בנושא של משרד החינוך

יסמין פרידמן: כמה ילדים בחברה החרדית לא נמצאים במערכת החינוך?     

אברהם ברמן: או יפה אז ולכן, ולכן הפתרון בסופו של דבר המראות הללו של מרכזי השירותים החיוניים זה ניסיון להציב פלסטר על בעיה הרבה יותר שורשית בסדר?     

יסמין פרידמן: שהיא?     

אברהם ברמן: שהיא גם הנושא של ההסדרה, כי בסופו של דבר ההסדרה, בסופו של דבר ההסדרה זה אירוע שאמור לתת מענה לכלל תושבי הנגב יהודים כבדואים, תכנית החומש 2397 הקצתה שליש מהתקציב שלה לצורך הקמת מבני חינוך, אגב וגם מ- - -     

יסמין פרידמן: מאיזה שנה התוכנית הזו?     

אברהם ברמן: מ-2017, רק בערך שליש מהכספים הוקצו כ- - -     

יסמין פרידמן: אז אולי תשאל את ראש הממשלה שהיה ב-2017 מה הוא עשה עד 2021

אברהם ברמן: אז אני אגיד לך מה אומר מרכז השירות, ה-ממ"מ מה הוא כותב על זה בעצם בפרסום האחרון שלו, שרק 400 מיליון שקלים מוצו כי בעצם השלב הזה ביישובי הקבע הבדואים הכוונה, זה נתקל בחסמים בעיקר בגלל הנושא של תביעות הבעלות

יסמין פרידמן: ברור, אבל גם בזה, לא אבל מה חשבתם? רגע שנייה זה לא הדיון אוקיי אבל אני חייבת לומר לך משהו, כשבנו את המרכז שניהלנו עליו דיון עידן הנגב, בנו מרכז שהוא דוגמה ומופת לחיים המשותפים בנגב, אוקיי? זה בני שמעון אתה מכיר אתה מכיר? זה בני שמעון רהט וזה, וגם שם היו בעיות עם תביעות בעלות וגם שם זה ובסוף פתרו, אז אני לא אומרת, ברור לי שזה סבוך ברור לי שזה, אבל יותר מטריד כרגע שיש אזרחים שצריכים לקבל את מה שהמדינה מחויבת לספק להם, זה אנחנו חייבים לתת, אני מבינה את הדאגות שלך

אברהם ברמן: על זה יש הסכמה, ולכן אנחנו חושבים שזה במסגרת הפלסטר אלא במסגרת פתרון כולל

יסמין פרידמן: למה אי אפשר לעשות במקביל?     

אברהם ברמן: כי אנחנו רואים שהמציאות הזאת בסופו של דבר מקבעת, היא מהווה תמריץ שלילי להסדרה והיא לא נותנת באמת מענה אמיתי לאותם תושבים, להוסיף עוד קרוואנים במרכזי שירות זה באמת לא נותן מענה לתושבים חד משמעית

יסמין פרידמן: אז מה כן?     

יוליה קוסמן גלעד: מרכזי השירותים הזמניים אמור לתת מענה לתקופת הביניים, בגלל זה הם יבילים וזאת ההגדרה

אברהם ברמן: נכון אבל תקופת הביניים למשל, אם ניקח את אבו קוידר למשל - - -     

יוליה קוסמן גלעד: זה שהיא מתמשכת זה בגלל שהמדינה לא מדברת עם התושבים, אבל המענה הוא לתקופת הביניים

יסמין פרידמן: סליחה שניה רגע, אוקיי תודה

יסמין פרידמן:  אנחנו נמשיך לדוברים הבאים

יסמין פרידמן:  איפה חיים קאדן? יצא

יסמין פרידמן:  אוקי, אז ג'מעה אזברגה

ג'מעה אזברגה: טוב תודה רבה גברתי, אני מאוד מודה לחברי יוסף עטאונה על היום הזה שאנחנו עשינו אותו בשנים קודמות, הסיפור של 5,200 ילדים שהם לא נמצאים במסגרת, אני הייתי חבר כנסת ב-2017 עד 2019 זה חזר כל שנה על עצמו ביום הנגב, וגם בדיונים אחרים בוועדת הילד ובכל מיני

ג'מעה אזברגה:       אני אומר לך אני רוצה להתחיל מאיפה שהתחום שלי, התחום שלי מערכת הבריאות אני זאת אומרת עבדתי 22 שנה במערכת הבריאות, הייתי פנסיונר של מערכת הבריאות ואני אומר לך זה לפי חוק בריאות ממלכתי חובתה של המדינה לפי חוק בריאות ממלכתי שחוקק בשנת 1993, חובתה של המדינה להנגיש במרחק סביר, אגב בנגב כל מערכת הבריאות אנחנו בתחתית, גם שרותי בריאות אם זה טיפת חלב משרד הבריאות עם כל הכבוד לפרופסור המלומד שיושב לידי, ואני אומר לך וגם איתו קיימתי ישיבות ולא מתקדם שום דבר

ג'מעה אזברגה:       מערכת הבריאות נמצאת במצב גרוע וכולנו יודעים את זה, יש לנו מיליונים שמושקעים גברתי היושבת ראש בהסעות ילדים שהם בני חמש ומתחת לחמש, שזה בסביבות מאות מיליונים, מאות, אני אומר אנחנו לא יודע אם אני לא טועה זה עניין של 60 מיליון בשנה שאפשר לבנות 10 בתי ספר עם ה-60 מיליון שקל, זה בזבוז גם כספי ציבור וזה אני לדעתי עבירה על החוק, מטריד אותי אחד כמו הנציג של רגבים שיושב פה ומטיף מוסר, והוא חושב הוא היחידי אזרח פה, ואנחנו אפילו אין לנו מקום פה בארץ הזאת למרות שאנחנו הילדים אוקיי

אברהם ברמן: לא שמעת את זה ממני בכל אופן

ג'מעה אזברגה: אז אני שמעתי אותך טוב מאוד, ואני הסעות ילדים בזבוז אחד גדול, אני מדבר על מדינות ה- OECD בעקבות הסיור שהיה על מדינות ה- OECD במדינת ישראל, שמדינת ישראל ביקשה להצטרף היה דוח פשוט מבייש גם למגזר הבדואי למגזר הערבי בכלל, וגם למגזר החרדי אגב שתבין, מדינת ישראל זאת אומרת בשני האוכלוסיות האלה זה אלה שמושכות אותה למטה

ג'מעה אזברגה:       עכשיו לגבי תמותה תינוקות ש-12 לאלף שזה מספר אחד בעולם, יתווכח אתי אולי הפרופסור המכובד אבל בכל זאת זה המציאות, אנחנו מדברים על היפגעות של ילדים במגזר הבדואי מוביל בהיפגעות  ילדים אם זה תאונות בית ואם זה תמותה כתוצאה מפגיעות של ילדים

ג'מעה אזברגה:       אנחנו מדברים על נגב שעובר פיתוח אדיר וזה דבר מבורך, אבל הוא פוסח על המגזר הבדואי, חס וחלילה אסור לעשות פיתוח, ואם אנחנו מדברים כבר, כל המגזר הבדואי שהוא גם הכפרים המוכרים והכפרים הבלתי מוכרים, אני לא קורא לזה מגזר ואני לא קורא לזה פזורה, לא מוכן לקרוא לזה פזורה, ואנחנו חייבים לקרוא לזה כפרים, כפרים לא מוכרים בשנת 2023 זה בושה וחרפה למדינת ישראל ולדמוקרטיה של מדינת ישראל, ואני חושב שזה קודם כל היהודים צריכים להתבייש לפני שאנחנו מתביישים

ג'מעה אזברגה:       אני חושב שיש לנו תהליך שירות פינוי למשל אשפה, הכפרים הבלתי מוכרים הפכו להיות זוהמה של הנגב, אני אומר לך בנוסף למפעלים הכימיקלים שנמצאים שם, גם הפינוי אשפה לא קיים, לא קיים ממנו והלאה, אנחנו מדברים על זאת אומרת מסחר במרכז השירותים שאנחנו מבקשים מסחר, לא קיים דבר כזה מסחר, אם במקרה הטוב בונים גן או בית ספר בכמה קרוואנים, שזה אחרי 10 שנים את יודעת המחיה של הקרוואן צריך להיות 10 שנים, אחרי 10 שנים צריך לזרוק לפח או להחזיר אותו לעיבוד חוזר שזה לא קיים, ואני אומר לך יש כמובן שהם יותר מעשר שנים, זה עבירה אנחנו עושים עוול לעצמנו, לילדים שלנו

ג'מעה אזברגה:       אני מדבר כחברה יהודים ערבים זה לא משנה, ואני מסכים איתך שהנגב זה לא רק יהודים הנגב גם ערבים שליש מהאוכלוסייה, וצריך לקחת את זה בחשבון, כשמתכננים מתחם לא לוקחים לא ייצוג כמו שאומרים פה, לא ייצוג ולא שואלים את האוכלוסייה, כל התכנון העולמי התהפך, היום שואלים אוכלוסייה לפני שהם מתכננים את צורת המגורים, אצלנו לא קיים דבר כזה

ג'מעה אזברגה:       ובא אחד שמטיף לנו מוסר השתלטות על קרקעות, זה בלוף אחד גדול, מגרש במגרשים מגרש כדורגל קטן או כדורסל או לא יודע מה, שבשביל שהתינוק או הילד הזה ישרוף את הזמן שלו במקום באנרגיה הזאת החיובית, הוא הולך את יודעת לאן לסמים ולמסחר בנשקים ואנחנו לא רוצים את זה, אף אחד לא לוקח את זה בחשבון, ואני מבקש מהוועדה שייקחו את זה בחשבון

ג'מעה אזברגה:       עכשיו אני רוצה לענות על מה הציפייה שלנו, חשם זנה לא דוגמא, חשם זנה זה דוגמא רעה אני אומר לך, חשם זנה זה דוגמא הכי רעה שיכולה להיות, מינהל התכנון עם כל הכבוד למינהל התכנון שישאלו את האנשים שגרים בשטח שיושבים שם

ג'מעה אזברגה:       אני רוצה להגיד מה הציפייה שלי עוד פעם, אני מצפה לצאת מהדיון הזה בסיכום שיהיה אפשרות לשבת עם מה שנקרא הכפרים או נציגי הכפרים הבלתי מוכרים, יעלה ועטייה אל עסם וכולם, מול הרשות להתיישבות הבדואים, הרשות להתיישבות הבדואים אין אפילו אין בדואי אחד שעובד שם, חוץ מאחד שאנחנו לא יודעים אותו, יגאל בוסקילה לא הסכים אותי בסדר, אבל אני יודע בוודאות, מה זה רשות להתיישבות הבדואים, אפילו ישוב אחד לא הקימו רק אחרי החלטה של חשם זנה החלטת ממשלה

ג'מעה אזברגה:       אז אני מצפה שיהיה תהליך עבודה מסודר, עם יעלה מול הרשות להתיישבות הבדואים אוקיי או לא יודע לקרוא לזה הרשות, שיהיה מסודר, נשב יש 20 שאתם חושבים שצריך 20 מרכזים שירותים, יגאל בסקילה אומר אפילו אין אחד בקנה שלנו, אז בואו נמצא מקום באמצע בוא נדבר, אבל להיות אטומים ולהמשיך להיות בשכל או בחשיבה של רגבים אנחנו לא נגיע רחוק, תודה רבה

יסמין פרידמן: תודה

יסמין פרידמן:  חסון אלערבה

אלערבה חסון:  אני רוצה לדבר על כמה נושאים, א' על הסיבה של הילדים שלנו בנגב, אני גם לא מוכן לשמוע ולדבר על ועדת התיישבות הבדואים, אנחנו חיים במדינת ישראל ובמדינת ישראל אי אפשר לשים לכל עדה ולכל מי זה משרד בנפרד שלה, אנחנו חיים במדינת ישראל, אנחנו חלק בלתי נפרד מאזרחי מדינת ישראל, ממשרד הפנים, ממשרד השיכון והבנייה, ממשרד החוץ, מכל המשרדים, למה צריך לעשות וועדה כזו או ממחלקה להתיישבות או רשות להתיישבות הבדואים, אנחנו לא מתיישבים אנחנו לא מתנחלים לא שום דבר, אנחנו אזרחי מדינת ישראל ומדינת ישראל היא שייכת לכולנו, והיא אהובה על כל אזרחי מדינת ישראל ערבי כיהודי לא משנה, אי אפשר לבוא ולתת לעמותות כמו רגבים להשתלט ולגרום נזקים, והיא גורמת נזקים לנו במגזר ובכלל בכל האוכלוסייה והאזרחים במדינה, היא גורמת לשנאה ולאיבה גורמת לשנאה ואיבה, היא המטרה שלה לגרש את האוכלוסייה הערבית מהנגב, אין מה לעשות זאת המטרה שלה וכולנו יודעים את ההיסטוריה שלה

אלערבה חסון:       עכשיו בוא נסתכל איך אני יכול לבוא היום לילד קטן ברגע שאנחנו רואים איך שהם הורסים את הבית שלו, הבית של ההורים שלו והוא נשאר בחוץ, שנה שעברה בחורף הרסו שבעה בתים למשפחת עבול

יסמין פרידמן: אבל שניה אתה קצת סותר את עצמך, כי הרגע אמרת שאתה רוצה שיתייחסו אליכם כמו לכל האזרחים בכל מקום, וכל האזרחים בכל מקום אם הם בונים ללא אישורי בנייה אז הורסים להם, אז אי אפשר מצד אחד להגיד אנחנו דורשים

יסמין פרידמן:       עכשיו אני מודעת לכך שהמצב אצלכם הרבה יותר מורכב, אבל אנחנו חייבים גם להיות הוגנים, אז כן דרושה רשות להסדרה מכיוון שהדברים הרבה יותר מורכבים, תביעות בעלות זה לא משהו שקיים במקומות אחרים, התרבות היא אחרת, יש דברים שהם שונים, אז לכן יש את הרשות להסדרה

אלערבה חסון: חבר'ה תעשו אבל תרשו לי רק סליחה, את שואלת את אומרת לי אין רישיון אין אישורי בנייה אין, מי נותן את האישורים? מי שנותן את האישורים זה הממשלה המשרדים של הממשלה, הרי לאן אני אפנה לאן אני אפנה? אני יכול להגיש אלף פעם ופעם אחד תכניות, אבל לא יתנו לי, לא שאני לא רוצה, אני מושיט יד

יסמין פרידמן: יש אנשים שיש להם הרי אישורי בנייה יש מקומות

אלערבה חסון: אין אפס, אבל תסתכלי אם את לוקחת בחשבון, אני מבין שאת תושבת הנגב והבנתי מהדברים שלך שכל כך הרבה מעניין אותך הנגב וטובת הנגב וטובת כל אזרחי הנגב, הרי אם היום הולכים רגבים עם הממשלה הקיימת היום וזה הולכים להקים 12 יישובים לבני דודים שלנו היהודים, למה? ולא מקימים יישוב אחד לערבים, הרי הערבים 30% בנגב, מגיע לערבים 30% מכל היישובים שנמצאים בנגב, אם זה מושבים ואם זה קיבוצניקים ואם זה ערים, אנחנו 30% אי אפשר להתעלם מהעובדה הזו, גברתי אי אפשר להתעלם מהעובדה הזו

אלערבה חסון:       אם אנחנו 30% מגיע לנו כל דבר 30% לפחות, המינימום אנחנו אפילו לא אומרים 20%, תנו לנו 10% ואתם תראו איך שאנחנו נקים, יש 550 יישובים לבני דודים שלנו היהודים בנגב, ולנו כמה יש 10? מגיע לנו אם אנחנו לוקחים את ה-30% מגיע לנו 150 יישובים 150 ישובים מתוך 550, איפה אנחנו נמצאים? זה הדברים האלה שגורמים לנו וגורמים לנו הרבה בעיות עם הילדים שלנו עם החינוך, הילד שרואה איך הרסו את הבית של אבא שלו ואמא שלו, ואיך השאירו אותו בחורף בגשם, אני בטוח אם את היית נמצאת באותו יום שהרסו שבע בתים למשפחת אלעול ואת בתוך גשם היה גשם, אני לא יודע איך את כפי שאני הבנתי ממך היה מאוד מאוד כואב לך

יסמין פרידמן: אני לא הייתי עומדת בזה, נכון זה כואב לי גם לשמוע שלא תבין לא נכון זה מאוד מאוד כואב לי לשמוע, אני רק מציינת שזה מאוד מאוד מורכב

אברהם ברמן: סליחה אפשר כאן להגיב על הדבר הזה?     

אלערבה חסון: תסלח לי אני אסיים את הדברים ואחר כך תגיד מה שאתה רוצה

אלערבה חסון:      עכשיו עוד משהו יש כמה דברים, עכשיו גם כן אצלנו המינהל בנגב הוא עושה הרבה סכסוך בתוך המגזר הערבי, הוא מה הוא עושה? מביא משפחות מהפזורה, נותן להם את המגרשים של התושבים שנמצאים, ניקח דוגמא ברהט כמה פעמים היה רצח בגלל השטחים האלה כתוצאה מהמינהל המינהל עושה את הדברים האלה, אני חושב שצריך גם להגיד למינהל סטופ אי אפשר לעשות את הדברים האלה

אלערבה חסון:       עכשיו עוד משהו עוד נושא כמה נושאים אבל לא חשוב, יש גם כן הפשע במגזר הערבי, את יודעת המשטרה איך היא מתעלמת מהמגזר הערבי, אני רוצה להביא לכם שלוש דוגמאות, משמר הנגב כדור אחד פגע באיזה אוטו במשמר הנגב, 12 שעות תפסו את היורה ולא היה שם מצלמות לא כלום, בכביש של שובל משמר הנגב יש שם חורשה ליד בית הקברות המוסלמי, יום אחד גם כן אבן נכנס לרכב מקיבוץ שובל, גם 12 שעות תפסו את זורק האבן היורה, היה אצלנו רצח או הריגה מהמסתערבים בתוך רהט הרגו את אלהרבט, עד היום לא כלום אומרים לא אדוני זה היה מחבל, מה זה מחבל איך זה יכול להיות מחבל? המשטרה עושה גם כן בשיתוף פעולה עם המינהל עם כל השטויות האלה, הם עושים לנו עוול מעל ומעבר, והם גורמים לשנאה, והם מביאים את השנאה בינינו

אלערבה חסון:       אנחנו שכנים עם הרבה קיבוצים ומושבים מאז ילדותי ועד היום אנחנו כמו אחים, אחים ממש, את יודעת מה אף אחד לא את לא שומעת לא הוא יהודי, היום את שומעת מהילדים בבתי הספר וואלה היהודי עשה והיהודי הרג, הילדים רואים לא רק בשטחים הכבושים אלא גם אצלנו יש דברים כאלה, וזה אסון, זה דברים שהם גורמים רק לשנאה ואיבה

יסמין פרידמן: אדוני אבל תחתור לסיום כי אנחנו רוצים לתת הזדמנות לעוד אנשים לדבר

אלערבה חסון: אני מסכים איתך בסדר

אלערבה חסון:  עכשיו גם כן יש בנגב איזה 1,000 הוא יותר מ-1,000 איש בפזורה עם תעודת זהות ישראלית, עם תעודת זהות ישראלית כחולה אבל בלי אזרחות, האבא שלו יש לו אזרחות, אמא שלו יש לה אזרחיות, האח היותר גדול יש לו אזרחות, האח היותר קטן יש לו אזרחות? הוא אין לו אזרחות

יסמין פרידמן: אני לא מבינה בסוגיה הזאת, אבל הדיון הוא על מרכזי השירות, אנחנו חייבים להתמקד אני מניחה שנדון על זה באיזשהו דיון אחר, אבל אני חייבת להתמקד, לא חסר סוגיות לנהל עליהם דיונים

אלערבה חסון: בסדר אין בעיה, עכשיו עוד - - -     אני רוצה לנצל הזדמנות אם אני בוועדה, שהוועדה גם ישמעו את כל מה שכואב לנו

יסמין פרידמן: אני מבינה, אבל מכיוון שזמננו קצר והדיון הוא על נושא מאוד מאוד ספציפי, אז תשתדל לדבר בבקשה רגע לסיים ולדבר על הנושא הספציפי בבקשה

אלערבה חסון: עכשיו בבתי הספר בחינוך אם את תלכי ולראות בפזורה בתי ספר מפחונים, מפחונים

יסמין פרידמן: הייתי וראיתי, אני מכירה

אלערבה חסון: בתוך הכפרים הפחונים איך זה יכול להיות, אני רוצה לראות מהאדון הנכבד הזה מרגבים, שבהתנחלות איפה שהוא מתנחל בשטחים, הוא אומר לך הרי הוא לא תושב הנגב, הוא תושב ההתנחלויות - - -     

אברהם ברמן: אתה מדבר על ההתנחלויות למרות שאתה תושב הנגב, אז אם זה כזה משוואה - - -     

יסמין פרידמן: לא לא חבר'ה, עזבו, אל תיכנסו לזה, אני מבקשת

אברהם ברמן: אפשר לא לרדת לפסים אישיים - - -     

יסמין פרידמן: שנייה, ללמוד בפחון זה לא תקין באף מקום

אברהם ברמן: זה גם נכון

אלערבה חסון: במושב, מועדון נוער מועדון נוער אם זה היה בפחון מה היו עושים בתוך מושב? איך אתה לוקח יישוב של 10 או 15 אלף נשמות שם יושבים גרים והוא 1,000 משפחות בתים, ואין להם לא בית ספר, לא גן ילדים, לא כביש אפילו שעברו, לא מים לא כלום איך זה יכול להיות?     

יסמין פרידמן: אני מסכימה

אלערבה חסון: בבתי הספר האלה שאתה, הרי צריך אנחנו המטרה שלנו היא ללמד לעשות חינוך, לתת חינוך להבא לגיל הבא לגיל הרך הזה, שהילדים האלה יידעו שהם אזרחי מדינת ישראל לכל דבר ומקבלים את מה שמגיע להם

יסמין פרידמן: תודה רבה, לא שנייה רגע יש סדר דוברים אנחנו ממש על הדקות האחרונות, ושולמית רשות מקרקעי ישראל מחוז דרום, את רוצה להתייחס? את בזום? שלום שולמית את שומעת?     

שולמית אלוני: כן אני עכשיו שומעת, אבל מה שאני רוצה לומר זה בעצם, ייתכן שהדברים יחזרו על עצמם אבל אני רוצה שהדברים יהיו בהירים לכולם

שולמית אלוני:      אנחנו למעשה ביישובים הבלתי מוכרים הקצנו כבר כמה שטחים אוקיי? שטחים שהם בעצם פועל יוצא של אותו תמ"מ 14 שבא ואמר, בואו נמצא פתרון לאוכלוסייה שמתגוררת בכפרים הבלתי מוכרים וניתן להם את האפשרות להקים שירותים ציבוריים

שולמית אלוני:       אנחנו על בסיס אותם איתורים הקצנו את הקרקע, לעת עתה אין ברשות מקרקעי ישראל כאלה בקשות, זאת אומרת אני מציע מה שיעלה קודם אמרה, זה באמת להרחיב אולי את האיתורים, אבל זה לא התפקיד שלי, זה תפקיד של ועדה מחוזית, זה תפקיד של רשות הבדואים שלה יש את כל המידע, והיא בעצם המובילה של כל הפרויקט הזה יחד עם משרד החינוך

שולמית אלוני:       אנחנו פועלים על פי נוהל, יש קרקע, יש בקשה, יש המלצה אנחנו מקצים את הקרקע, וכך אנחנו נוהגים גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי, זאת אומרת אין כאן נוהל למגזר כזה או אחר כולם כאחד, יש קרקע, יש חוק, יש תב"ע, יש תמ"מ אנחנו מקצים את הקרקע ללא בעיה ואפילו נותנים לזה עדיפות

יסמין פרידמן: תודה רבה

יסמין פרידמן:  המשרד לביטחון פנים רוצה להוסיף משהו?     

גילה פינקלשטיין: כן

יסמין פרידמן: כן בבקשה

גילה פינקלשטיין: הדובר הקודם בלשון המעטה לא דייק כמעט בשום דבר שנאמר כאן, באלעול למשל לא נהרסו שבעה מבנים נהרסו 20 מבנים והמטרה הייתה להסדיר את כולם לתוך שכונה שנמצאת בסמוך אליהם, שמדברים איתם כבר שנים על לעבור להיכנס לתוך השכונה הזו ולקבל שירותים שאנחנו מדברים עליהם מהעיירה - - -     

יעלה רענן: יש שם איומי רצח

גילה פינקלשטיין: ואין שם שום דבר זה תביעות בעלות שלהם, את לא מכירה, תהיי בקיאה בפרטים בדיוק ככה

גילה פינקלשטיין:      אחת הבעיות הקשות ביותר של מתן שירותים זה חוסר רצון של האוכלוסייה בלהיכנס לתוך יישובים מוסדרים כמו בביר הדאג' ויישובים אחרים, אני לא אומר שהמדינה כאן לא נושאת באחריות על איטיות בהסדרה זה דבר אחר

יסמין פרידמן: לא רק איטיות בהסדרה, תחשוב שנייה בוא אתה יודע נורא קל לנו להגיד, מה למה הם לא נכנסים ליישובים שהקמנו ועשיתי סיור וראיתי, אבל אנחנו מדברים פה על תרבות אחרת על דברים שונים, על בעיות בתוך, אני הייתי שם והקשבתי לשני הצדדים באמת ולא פעם אחת ולא פעמיים ולא שלוש וסיור בכפרים הלא מוכרים המון הייתי, ואני שומעת על שתי משפחות שהאיבה ביניהם חוצה כבר דור וחצי, ורוצים להכניס אותם לאותו ישוב, וזה אכן עלול להיגמר ברצח, או כל מיני מקרים כאלה שיש שם שהתרבות היא אחרת, והתחושה לפעמים שאנחנו כופים עליהם מהר ועכשיו וזה, יש איזושהי תחושה כזאת, הרי הרצון של כולנו להסדיר את זה ושיהיה סדר

גילה פינקלשטיין: במקרה הזה אין המקרה מעיד על הכלל, כי הכלל הוא בדרך כלל שכן אפשר להסדיר

יסמין פרידמן: אז למה הם לא נכנסים?     

גילה פינקלשטיין: מכל מיני סיבות שבואי ניקח את הדברים עוד קדימה, למשל ביר הדאג' אנחנו כבר, יגאל תקן אותי מ-2003? מ-2003 אנחנו מנסים להסדיר ולהכניס אותם פנימה, היישוב כמעט מוכן, אין היענות לכניסה פנימה

יסמין פרידמן: למה?     

גילה פינקלשטיין: מכל מיני סיבות שלהם, ואורח החיים שלהם - - סלח לי אל תפריע לי

יסמין פרידמן: רגע אדוני מי אתה?     

שמואל דוד: שמוליק דוד משתיל, היישוב שהמדינה נסוגה שלוש פעמים מההתחייבויות שלה לאוכלוסייה, תוכנית המתאר לא קוימה, אזור התעשייה לא הוקם, תחבורה ציבורית בקושי נמצאת, כביש הגישה לקח להם שנים על גבי שנים כדי - - -     

יסמין פרידמן: הבנתם איפה הבעיות?     

גילה פינקלשטיין: מה שהצעקן הזה אומר כאן, הוא נכנס לי באמצע הדברים זה פשוט לא נכון

יסמין פרידמן: רגע רגע אדוני משתיל תן לו לסיים

יסמין פרידמן:  אבל יכול להיות שהוא מגזים, אבל בהכרותי עם משרדי ממשלה ומדינה והיותי שמונה שנים חברת מועצה ושנתיים בכנסת, הפערים בין מה שהמדינה לצערי כן, מבטיחה ועושה בשטח גם מבחינת זמנים וגם מבחינת שירותים, לעיתים הפער הוא עצום, אז אני שואלת אם זה המקרה פה?     

גילה פינקלשטיין: במקרה הזה למשל של אל ערה או ביר הדאג', זה המקרה הוא שהמדינה באמת באה ונתנה כאן הרבה מעבר למה שהיא רשאית לתת ונענינו בשלילה

יוליה קוסמן גלעד: למה מעבר? למה המדינה ראשית לתת לבאר מילכה וכמהין ולא רשאית לתת לכפרים הבדואים למה?     

גילה פינקלשטיין: אני לא מכיר את מה שאת אומרת, אני מכיר את מה שאני מדבר עליו

יסמין פרידמן: אבל רגע, האם דברים סוכמו לפני? באמת מסקרן אותי זה לא הדיון, אבל האם דברים סוכמו לפני? הובטח 1, 2, 3 והאוכלוסייה אמרה כן, אם יהיה 1, 2, 3 אנחנו ניכנס?     

גילה פינקלשטיין: הובטח 1, 2, 3 האוכלוסייה אמרה כן, האוכלוסייה לא נכנסה פנימה

יסמין פרידמן: ואיך היא מסבירה מה היא אומרת?     

גילה פינקלשטיין: היא רוצה יותר

יסמין פרידמן: מה זה יותר?     

מישל בוסקילה: אני אסביר, אם אתם נותנים נחלה של חמישה דונם שזה אומר דונם וחצי למגורים שיש בו לפחות ארבע יחידות דיור ועוד שלושה וחצי דונם לחקלאות לאוכלוסייה שמתגוררת בשטח, והם רוצים לא רק את זה, אלא שזה יינתן לאחד למשפחה אחת, מעבר לזה שלתת את זה למשפחה אחת - - -     

יעלה רענן: אני מבקשת שאת הדיון על ביר הדאג' נעשה עם תושבי ביר הדאג'

מישל בוסקילה: אבל אתם מעלים את זה

יעלה רענן: הוא העלה לא אנחנו

יסמין פרידמן: טוב עזבו בואו נתקדם, אנחנו לא נצא מזה, אנחנו לא נצא מזה, אתה רוצה להוסיף עוד משהו? סיימת, תודה רבה

יסמין פרידמן:  תקשיבו יש לנו שתי דקות כן הערה בטח

אבי לוי: הערה קטנה, אבי מפקד יואב, הוא טען שא ע'רה היה בגשם, וכולם פה ככה החמיצו, זה היה לפני חודש וחצי לא גשם לא יום סגרירי

יסמין פרידמן: תשמעו, רגע רגע לא להתפרץ שנייה יש לנו שתי דקות לא שנייה

יעלה רענן: שאלה, שאלה

יסמין פרידמן: לא עכשיו לא תנו לי לסיים שנייה כי אנחנו צריכים לפנות את החדר, אני רק אעיר הערה שלי, אין ספק שברור לי וגם אני חושבת שהבהרתי את זה בפניו, אתם רוצים את אותו יחס אז יש את אותו דין, אבל להרוס מבנה זה משהו כנראה שהילדים ושלי ושלך לא יעברו את זה אף פעם, והילדים האלה עוברים את זה על בסיס קבוע לראות, וזה מייצר שנאה והלוואי והיה ניתן להימנע מזה זה הכל, גם אתה לא נהנה ללכת ולהרוס מבנים

גילה פינקלשטיין: על זה אין ויכוח

אבי לוי: נכון אנחנו מסכימים, לכן גם הוצעו להם פתרונות

יסמין פרידמן: נכון, אבל שנייה תקשיבו, אני חייבת לפנות את החדר ואני גם צריכה לחזור לוועדת חוקה, משפט אחרון שלכם ואני אסכם

מור מיטלמן: אני פשוט בגלל שאנחנו מלשכת התיכנון אז חשוב לי להגיב, באמת הוכנה התכנית הזאת בערך בשנת 2001 בשיתוף עם עמותת סיכוי בשיתוף עם משרדים נוספים, הוביל את זה המשרד לשוויון חברתי האגף לפיתוח חברתי וכלכלי, ובעצם הם היו אמונים האגף לפיתוח חברתי וכלכלי על הגשת התוכנית, ממה שאני הבנתי זו הייתה רוח פוליטית שהחליטה לא להגיש אותה באמת את האיתורים האלה, ואנחנו לא יכולים על דעת עצמנו לקדם את התוכנית הזאת

מישל בוסקילה: גברתי, יש הפנייה של מנכ"ל רשות הבדואים מלפני באוגוסט שנה שעברה, אמרתי שהוגשו אני גם אעביר את זה אין לי בעיה

יסמין פרידמן: שנייה, אני צריכה לסכם ואני אסכם, למרות שחבר הכנסת השאיר לי כל מיני סיכומים, אבל מכיוון שהדיון התגלגל קצת למחוזות אחרים אני מרשה לעצמי לסכם בעצמי

יסמין פרידמן:       למדתי המון היום בנושא שלא הייתי בקיעה בו לעומק, ואני האמת קצת מזועזעת ממה שקורה בשטח, מקצת אללה באב אללה, קצת לא ברור מי אחראי על מה, איפה זה מתחיל איפה זה נגמר, מי הגוף שמתכלל את הכל

יסמין פרידמן:      אני לוקחת על עצמי להיכנס לעומק הדברים, ללמוד את הנושא עוד יותר לעומק, להבין מי נגד מי, אני אשב גם איתך ברשותך כדי שתלמד אותי, אתה תלמד אותי את כל מה שאני צריכה לדעת, ונעזר אחד בשני כדי לנסות לפתור את זה

יסמין פרידמן:       אני חושבת שזה חשוב לנו כתושבי הנגב, לא משנה איפה נולדנו, באיזה כפר באיזה עיר באיזה צד עם איזה לאום, זה חשוב, זה מטרה משותפת שכולנו צריכים לרצות בה, אני מתכוונת לצלול בזה ולקחת את זה על עצמי ולזמן דיון נוסף בקרוב, יש לי פגרה יש לי מספיק זמן ללמוד את זה

יסמין פרידמן:       אני סוגרת את הדיון, תודה רבה לכל מי שהגיע, וסליחה בפני מי שלא הספיק לדבר אני ממש מתנצלת