הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 18, 2023-07-16 00:00

אליהו (אלי) רביבו: בוקר טוב, שבוע מבורך, ברוכים הבאים

אליהו (אלי) רביבו:  מתנצלים על העיכוב

אליהו (אלי) רביבו:  תוצאה של עובדה שאני מנהל במקביל עוד דיון בוועדה אחרת שאני יושב ראש שלה היום

אליהו (אלי) רביבו:  בראשית דבריי אבקש לשלוח את ברכותיי לרפואה שלמה לראש ממשלתנו

אליהו (אלי) רביבו:       לענייני היום, אני שמח לפתוח את דיון הוועדה כדיון המשך בנושא כפל סמכויות להעסקת עובדים זרים בתחום הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  באופן לא שגרתי אני החלטתי שאת הדיון הזה אני פותח עם מצגת שהכנתי, כדי למנוע סימני שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה שמאז הדיון הקודם ועוד מעט לפניו הצטברו אצלי הרבה יותר שאלות מתשובות

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא ישן טוב עם השאלות ועם מסקנות הביניים, שהן עדיין לא מחקריות

אליהו (אלי) רביבו:  ומכיוון שהן עדיין בגדר שאלות וצורך בבדיקה, אני אשמח לקבל את ההתייחסות הרלוונטית

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נעבור למצגת

אליהו (אלי) רביבו:       אני מקדם בברכה את הגעתו של חברי, חה"כ ולדימיר בליאק

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעדכן אותך על דברי הפתיחה שלי

ולדימיר בליאק: הופעתי הראשונה בוועדה שלך

אליהו (אלי) רביבו: אני מקווה ומשוכנע שהיא לא האחרונה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעדכן אותך בדברי הפתיחה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  הדיון, כפי שאתה יודע, הוא דיון המשך בדבר נושא כפל סמכויות בהעסקת עובדים זרים בסיעוד ביתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני הודעתי שבאופן חריג ושלא כנוהג כיושב ראש ועדה אני החלטתי לנהל את הדיון הזה באמצעות מצגת שהכנתי

אליהו (אלי) רביבו:  הסברתי מה עומד מאחורי כן

אליהו (אלי) רביבו:  מאז דיון הוועדה ועוד מעט לפני כן אני מוצא הרבה יותר שאלות מתשובות, הואיל ומדובר בנושאים רגישים שדעתי אינה נחה ממסקנות הביניים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מסייג ואני אומר שכרגע מדובר במסקנות ביניים שהן אינן מחקריות

אליהו (אלי) רביבו:  אבל כדי שנוכל להתייחס בכובד ראש וללמוד באמת אחר הנושאים וכשלים, ככל שהם קיימים, העדפתי להעלות את זה במצגת

ולדימיר בליאק: אני רק רוצה להודות לך על הדיון ועל זה שאתה לא מרפה מהנושא הזה

אליהו (אלי) רביבו: חד משמעית

ולדימיר בליאק: אתה יודע, אנחנו לא מספיק עוסקים פה בבעיות היסוד של החברה הישראלית

ולדימיר בליאק:  אבל זה אחד הנושאים וזה מאוד חשוב שאתה לא מוותר

אליהו (אלי) רביבו: חד משמעית

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מודה לך כאן בפני החברים והשותפים, שאתה שמעת את השיח וכמי שהשקיפות הציבורית וכל עניין מינהל תקין ונושא כספי, גם בהיותך רואה חשבון, כל כך קרובים לליבך, אני מודה לך שהרמת את הכפפה והזמנת את עצמך לכאן

אליהו (אלי) רביבו:  שאלת הרבה שאלות

אליהו (אלי) רביבו:  יש לי היום הרבה פחות תשובות מאשר שאלות

אליהו (אלי) רביבו:  אני שמח שאתה מוכן ללמוד איתי ביחד ולעזור לי להבין גם בנושאים כספיים כל מיני סכמות כספיות וגם חוזים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מעריך את זה מאוד שביום ראשון שהוא לא יום מליאה הטרחת את עצמך והגעת

אליהו (אלי) רביבו:  זה רק מסביר עד כמה שבאמת אתה רגיש לנושא

ולדימיר בליאק: תודה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, אנחנו מוכנים?      (הצגת מצגת)     אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז בדיון הקודם גילינו תופעה פסולה של חברות קשורות, של חברות סיעוד ולשכות פרטיות למרות האיסור

אליהו (אלי) רביבו:  כמו כן, כפילות סמכויות בביקורי בית למטופלים

אליהו (אלי) רביבו:  הכשרות עובדים זרים בתקציב עתק של מיליוני שקלים ללא בקרה

אליהו (אלי) רביבו:  במשך 15 שנים לא התפרסם מכרז חדש לשירותי סיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  המוסד לביטוח לאומי קיבל כ-5,000 שאלות מגורמים היכולים להתמודד במכרז

אליהו (אלי) רביבו:  אני ביקשתי לאפיין את השאלות האם הן חוזרות על עצמן, כמה שאלות מכל מתמודד פוטנציאלי והאם נבחנה אפשרות להטיל סנקציות במידה ויתברר שהשאלות לצורך הטרלה ומריחת זמן

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח לקבל גם כן את ההתייחסות הזאת

אליהו (אלי) רביבו:       אני רק מעדכן כאן לפרוטוקול שפניתי גם ליושב ראש איגוד חברות הסיעוד וגם כן במייל, חברי, חה"כ בליאק, לכל אחת מ-97 חברות הסיעוד והעמותות הרלוונטיות, לקבל מענה לשאלותיי

אליהו (אלי) רביבו:  תשובה עניינית אחת לא קיבלתי

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו כאן, גברתי היועצת המשפטית

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו ננסה ללמוד את זה לא באמצעות חברות הסיעוד, אלא באמצעות מי שמפעיל את חברות הסיעוד והם זכיינים שלהם – המוסד לביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו:       אנחנו נמצאים בשקף שמבטא את תמצות הבקשות מהדיון הקודם

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, אני גם מעדכן שקיימתי ישיבת הכנה לדיון ההמשך עם מנכ"לית המוסד לביטוח לאומי וצוותה

אליהו (אלי) רביבו:  נמצאת כאן איתנו מנהלת האגף של סיעוד ביתי, הגב' נטלי גבאי

אליהו (אלי) רביבו:  נקדם את בואך בשמחה

אליהו (אלי) רביבו:  אז הבקשות הן דוחות ביקורת מהמוסד לביטוח לאומי על היקף ההכשרות של העובדים הזרים

אליהו (אלי) רביבו:  בדיקה מקיפה של מספר חברות הסיעוד שיש להן זיקה ישירה ללשכה פרטית

אליהו (אלי) רביבו:  מאזנים של שנים קודמות מחברות הסיעוד בגין ההוצאות על הדרכות עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  רשימה של כל חברות הסיעוד והמלכ"רים המעסיקים עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:       על פי נתוני איגוד חברות הסיעוד ישנם כ-40,000 מטפלים ומטפלות זרים המועסקים על ידי חברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  השקף מפנה אותנו לפירוט שהתקבל על ידי האיגוד עצמו

אליהו (אלי) רביבו:  על פי נתוני הביטוח הלאומי שנאמרו בוועדה ישנם כ-36,000 שמורכב מ-22,500 בהעסקה מלאה, שזה אומר 80%

אליהו (אלי) רביבו:  מלאה היא עד 80%

אליהו (אלי) רביבו:  ועוד 13,500 בהעסקה משולבת, מטפלים ומטפלות זרים המועסקים על ידי חברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:       על פי תלושי שכר לעובדים הזרים מדובר בכ-115 שעות בממוצע, ללא תוספות מיוחדות כמו קרן לשורדי שואה וביטוחים נוספים

אליהו (אלי) רביבו:  על פי נתונים מהוועדה הקודמת ממוצע של 112 שעות ממוצע חודשיות בהעסקת עובד זר על ידי חברת הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  זה מופיע לנו גם כן בתלוש העסקה, כפי שאתם יכולים לראות

אליהו (אלי) רביבו:  זה השלב שבו אני מבקש להודות לצוות לשכתי ובראשם ליועץ החקיקה שלי עדן ולמנהלת הוועדה הגב' דיקלה, על כך שסייעו לי בהכנת המצגת וליכוד הנתונים

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו קיבצנו פה מגוון מאוד מאוד מצומצם של המון המון נוספים של עדויות ותלושים ונתונים שהצטברו

אליהו (אלי) רביבו:  לא רצינו להתיש אתכם בהרבה ניירת, הגעתי ישר לצנטרום

אליהו (אלי) רביבו:       אז על פי תחשיב ביטוח לאומי, משולם לחברות הסיעוד 2

אליהו (אלי) רביבו: 84 ש"ח לשעה עבור נסיעות לכל עובד, ישראלי וזר

אליהו (אלי) רביבו:  זה המקום שבו אני מבהיר, חה"כ בליאק, חשוב שכל הנוכחים יהיו שותפים לעובדה היסטורית, שבזמנו כשנחתם המכרז לפני 15 שנים הוא נחתם להעסקת עובדים ישראלים בסיעוד ובאיזה שהם שיקולים שאני לא חושד בכשרותם, הוחלט להלביש עליהם את העסקת העובדים הזרים בסיעוד ביתי

אליהו (אלי) רביבו:  ידוע מ-day one שישנן הוצאות, ישנם סעיפים שהביטוח הלאומי מתקצב את חברות הסיעוד בהעסקת עובדים ישראלים בסיעוד ביתי

אליהו (אלי) רביבו:  אבל מ- day one מעולם לא התקיימו בהעסקת עובדים זרים בסיעוד ביתי ועדיין שולמו

אליהו (אלי) רביבו:  אז אנחנו לדוגמה נמצאים פה בסעיף שמוגדר נסיעות, על פי יחס של 80% העסקה מ-112 שעות ממוצע בחודש כפול 2

אליהו (אלי) רביבו: 84 לעובד זר

אליהו (אלי) רביבו:  המכפלות הן מטורפות

אליהו (אלי) רביבו:  עוד מעט אנחנו נראה אותן

אליהו (אלי) רביבו:       כמו שמופיע לנו בשקף הנוכחי, הוא בא להסביר את הרציונל שמעולם הסעיף הזה לא מתקיים בעובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  אף פעם לא, גם ברגע חתימת החוזה

אליהו (אלי) רביבו:  הואיל והעובד הזר גר במקום עבודתו

אליהו (אלי) רביבו:  משכך אין, ההוצאה הזאת לא התקיימה מעולם

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו גם רואים פה בהתייחסות של הביטוח הלאומי שתשלום הוצאות הנסיעה מתייחסים לעובדים ישראלים בלבד

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, התייחסתם שיש החרגה, אבל בתשלום המועבר אין שום ביטוי לכך

אליהו (אלי) רביבו:  לפיכך אני עובר אתכם לשקף הבא

אליהו (אלי) רביבו:       אני קיצרתי לכם, אני אבקש רגע להעביר עוד שקף

אליהו (אלי) רביבו:  חה"כ בליאק, אנחנו נמצאים פה בנוסחה שמסבירה ש-2

אליהו (אלי) רביבו: 84 שקלים לשעה כפול 112 שעות ממוצע בחודש

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבהיר, ללא תוספת השעות הנוספות מגמלות נוספות

אליהו (אלי) רביבו:  כפול 12 חודשים בשנה ל-40,000 עובדים, אנחנו מדברים על 152,678,400 בשנה בערך נומינלי

ולדימיר בליאק: כל העובדים הזרים מקבלים את זה?     

אליהו (אלי) רביבו: כל העובדים הזרים בסיעוד הביתי לא מקבלים את זה

ולדימיר בליאק: לא, כלומר, בעבורם שולם

אליהו (אלי) רביבו: המוסד לביטוח לאומי, בדיוק

אליהו (אלי) רביבו:  המוסד לביטוח לאומי משלם לחברות הסיעוד בגין הסעיף הזה, לאותם עובדים זרים, את היחס הזה, בערכים נומינליים אני מסביר

ולדימיר בליאק: אבל בעצם הטענה שה-152 מיליון שקלים משולם על ידי המוסד לביטוח לאומי ולא מגיע לעובדים

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  במשך 15 שנים

אליהו (אלי) רביבו:  152 מיליון, כן

אליהו (אלי) רביבו:  152,678,400 לשנה בערכים נומינליים

ולדימיר בליאק: נשמע נהדר

אליהו (אלי) רביבו: 15 שנים

אליהו (אלי) רביבו:  כן, כן, לכן הבהרתי בערכים נומינליים

ולדימיר בליאק: רגע, במשך 15 שנה ה-2

ולדימיר בליאק: 84 לא השתנה?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, זה כן השתנה, כי זה מתעדכן

אליהו (אלי) רביבו:  זה מתעדכן

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אם אתה סופר הוצאה של המוסד לביטוח לאומי לפני 15 שנים, תצמיד לה ריבית, היא הרבה מעבר לאותו מידוד שעדכנו בעקבות תחשיב הוצאות הנסיעה שכאמור לא מתקיימות

ולדימיר בליאק: ו-112 זה הממוצע?     

אליהו (אלי) רביבו: זה הממוצע בחודש, רק מהביטוח הלאומי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, כפי שהראיתי קודם, ישנם זכאים שמקבלים קצבאות, כתוצאה מזה שהם שורדי שואה או שאר שעות נוספות

אליהו (אלי) רביבו:  אני מדבר כרגע רק על מה שמגיע בממוצע מהביטוח הלאומי

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, בדיון הקודם, אין עוררין שמדובר בהיקפים האלה של השעות של המטפלים ומשכך של ההוצאה

אליהו (אלי) רביבו:  הנוסחה היא מאוד מאוד פשוטה, היא לא מורכבת

אליהו (אלי) רביבו:       אז קודם כל, אני מבקש לקבל את התייחסותכם לנתון הזה ונעבור הלאה

רועי קרת: בוקר טוב אדוני יושב הראש

רועי קרת:  עו"ד רועי קרת, אני היועץ המשפטי של המוסד לביטוח לאומי

רועי קרת:  העברתי לעוזר שלך עדן גם שורה של החלטות שיפוטיות ופסקי דין בעניינים שנוגעים לרכיבים אחרים שכן דנו בהם

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני מדבר על הרכיב הזה

רועי קרת: וגם את כתב הטענות שנוגע לרכיב הזה, משום שעל הרכיב הזה אנחנו בהליך תלוי ועומד

רועי קרת:  אז אני מתנצל, אני מראש אדבר בזהירות

רועי קרת:  אמנם נציגי החברות לא פה, אבל אני מבטיח לאדוני שהם גם רואים את הדיון והם גם יוציאו את הפרוטוקול

אליהו (אלי) רביבו: אז כמו שאתה יודע, הם נמצאים בזום

אליהו (אלי) רביבו:  אבל כפי שיכולת להתרשם מהדיון הקודם הם שימשו כסנגורים נאמנים שלכם

רועי קרת: לא הייתי בדיון הקודם

רועי קרת:  אני יכול לומר לאדוני שאני רואה את החברות ואת עורכי הדין שלהן לא מעט בבתי משפט

רועי קרת:  זה בסדר, אבל צריך לומר דברים שנראים ברורים מאליהם כאן אדוני הם לא תמיד ברורים מאליהם כשאנחנו מגיעים לרמת הוודאות המשפטית שבית המשפט דורש

רועי קרת:       למשל בסוגיה הזאת, משום שבהליך שמתנהל, החברות המציאו תלושים שיש בהם הפרשות של דמי נסיעות, תלושים רבים מאוד של הפרשות של דמי נסיעות

רועי קרת:  גם בשיעורים יותר גבוהים מהשיעור המינימלי שאנחנו חושבים שהחוק מחייב

רועי קרת:  השאלה שבמחלוקת האם הם חייבים לשלם את התשלום הזה או שהם עושים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  זאת לא המחלוקת, ממש לא

רועי קרת: לא, לא, השאלה שבמחלוקת בהליך המשפטי

אליהו (אלי) רביבו: לא, גם לא

רועי קרת: רגע

אליהו (אלי) רביבו: זה לא יכול להיות שם

רועי קרת: אז אני אומר לאדוני

ולדימיר בליאק: רגע, מה הטענה בעצם?     

רועי קרת: החברות טוענות לא מה שאדוני אומר

אליהו (אלי) רביבו: מה שהן טוענות אותי לא מעניין

אליהו (אלי) רביבו:  הם זכיינים שלכם, הם התמודדו במכרז

רועי קרת: אבל הן מראות את זה

רועי קרת:  אם מראים לי תלושים שבהם יש תשלום של 240 או 180 או 500 שקלים אז מבחינתי הן הראו שהן משלמות דמי נסיעה

דפנה פודור: הן משלמות אבל על מנת להפחית את הזכויות הסוציאליות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: חד משמעית

אליהו (אלי) רביבו:  לכן אני לא נמצא שם, זה עוד יותר חמור

רועי קרת: אבל אדוני, אבל לכן אנחנו, זאת הסיבה שאנחנו בבית משפט

רועי קרת:  זה גם מה שאנחנו חשבנו

רועי קרת:  בית המשפט יצטרך להכריע בדיוק בטענה הזאת

רועי קרת:  אבל זה לא, לא מה שהחברות אומרות

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היועץ המשפטי, ברשותך אני שואל שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  המוסד לביטוח לאומי פרסם מכרז העסקת עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  המכרז נועד להעסקת עובדים ישראלים

רועי קרת: אני לא בטוח אדוני, משום שהיו עובדים זרים כבר אז

אליהו (אלי) רביבו: יחד עם זאת, המכרז שפורסם, שנחתם ב-2008 עסק אך ורק בהעסקת עובדים ישראלים, מה זאת אומרת?     

רועי קרת: גם עובדים זרים הם, לא, המכרז עסק, אדוני, בעובדים

אליהו (אלי) רביבו: בעובדים ישראלים

רועי קרת: הוא לא עשה אבחנה

רועי קרת:  הוא עסק בעובדים, הוא לא עשה אבחנה

רועי קרת:  ולכן אפשר היה להחיל אותו על כל העובדים, גם על העובדים הזרים

רועי קרת:  אגב, בהקשר של הנסיעות אני אומר לאדוני, כמו שאדוני הראה בתעריף שהוא הראה

רועי קרת:  אנחנו לא משלמים את כל החופשי חודשי שזה מה שמשלמים בדרך כלל, אלא 80%

אליהו (אלי) רביבו: כי הם מועסקים אצלכם ב-80%

רועי קרת: מה זאת אומרת? מה זה 'לא'?     

רועי קרת: אז אני אומר, התשלום של ה-80%

אליהו (אלי) רביבו: עובד זר, לצערי, אדוני, אתה יודע שבכל מקרה המטופל אמור להעסיק אותו גם אם הוא מעוניין להעסיק אותו באמצעות חברות הסיעוד ב-20%

מאיה בנדס: אני רק חייבת לציין שבנוגע לתעריפים של הנסיעות כבר יש פסקי דין של תביעות ייצוגיות שהוגשו על ידי עובדים זרים נגד אותן חברות הסיעוד והם הוכרו כרכיבים פיקטיביים

מאיה בנדס:  הם הוכרו שם

רועי קרת: פסק הדין שיחידי שאני מכיר של עו"ד ספילבק בתובענה הייצוגית

רועי קרת:  למיטב ידיעתי תלוי ועומד בירור

רועי קרת:  אנחנו, אגב, הצטרפנו

מאיה בנדס: אבל הוא הוכר בערכאה הראשונה כרכיב פיקטיבי

רועי קרת: כן, אבל ערערו

מאיה בנדס: בסדר, אבל עובדה

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל אותך שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  בסופו של יום אתה הגורם המשלם

רועי קרת: רגע, אני רוצה להסביר

אליהו (אלי) רביבו: אז רק שנייה, על זה אתה תענה לי

רועי קרת: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו: אתה הגורם המשלם

אליהו (אלי) רביבו:  אתה משלם בגין הוצאה שאתה מכיר שמתקיימת

אליהו (אלי) רביבו:  אתה אמור למנות איזה שהוא רפרנט שיבקר, בהנחה שבאמת מתקיים ואתה רוצה לראות אם מתקיים כנדרש או כמשולם

אליהו (אלי) רביבו:  מדובר פה בסעיף שמ-day one לא מתקיים

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל אותך מה הסיבה שצעד אלמנטרי, החלטה מנהלית, לעצור את התשלום ושיידון הנושא בבית המשפט אחרי שאתה קודם כל עצרת את ההזרמה של הכסף?     

רועי קרת: אז השאלה אם משתלם או לא משתלם ומה משתלם כרגע בהליך תלוי ועומד בבית המשפט

רועי קרת:  אנחנו, אגב, בצו מניעה

אליהו (אלי) רביבו: מתי הגשתם צו מניעה בעניין?     

רועי קרת: לא אנחנו הגשנו

אליהו (אלי) רביבו: מתי אתם הגשתם ובעקבות זה הוצא צו מניעה?     

רועי קרת: אנחנו הוצאנו חוזר, אני לא זוכר

רועי קרת:  אבל אני יכול להגיד לאדוני שאחרי שהאגרת יצאה

רועי קרת:  תכף יבדקו, את האגרות לא אני מוציא

רועי קרת:  אחרי שהאגרת יצאה, האגרת שהתייחסה לנסיעות

רועי קרת:  החברות ניגשו לבית המשפט, כמו שהן יודעות לעשות וקיבלו צו מניעה

רועי קרת:  ועד שההליך לא יסתיים צו המניעה עומד בתוקף

אליהו (אלי) רביבו: מתי?     

רועי קרת: אז אני אבדוק ואני אומר לאדוני, אני לא זוכר בעל פה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  באחד השקפים הקודמים, בוא, תסתכל רגע על השקף הזה אדוני

רועי קרת: אנחנו כרגע במשטר שבו אנחנו פועלים תחת הוראות של בית משפט בצו מניעה בהליך משפטי שטרם הסתיים

אליהו (אלי) רביבו: אני מקדם בברכה את הגעתו של חברי, חה"כ יואב סגלוביץ'

אליהו (אלי) רביבו:  לא מובן מאליו שהגעת ביום כזה

אליהו (אלי) רביבו:  אני גם יודע שהיו מתוכננים לך סיורים בצפון

אליהו (אלי) רביבו:  שמעת על הדיון והלשכות שלנו התעדכנו שאתה תעשה מאמץ להגיע

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך על כך

אליהו (אלי) רביבו:       אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אני עדיין, חזרתי לשקף הזה

רועי קרת: לא, זה השקף של הבית, השקף של התעריף

אליהו (אלי) רביבו: תכף, שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נמצאים בשקף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  מצד ימין למטה הקפנו באדום שתשלום הוצאות הנסיעה מתייחס לעובדים ישראלים בלבד

אליהו (אלי) רביבו:  בלבד

אליהו (אלי) רביבו:  בפועל - - -     

רועי קרת: זה לא המכרז - - - זה מה שאנחנו כתבנו

רועי קרת:  זה בדיוק מה שהחברות תוקפות

רועי קרת:  - - - אנחנו כן משלמים

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן החברות תוקפות?     

רועי קרת: תראה, אני פה במצב שאני צריך להגן על עמדת החברות שמולן - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני שואל שאלה, כמה זמן הנושא נדון בבית משפט?     

רועי קרת: הרבה זמן

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן?      

רועי קרת: לפחות שנה

אליהו (אלי) רביבו: יופי, נפלא

אליהו (אלי) רביבו:  מה עשיתם עוד 14 שנה אחורה? שילמתם מיליארדי שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  אין עוררין, אין עוררין ששילמתם מיליארדי שקלים על סעיף שלא התקיים

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מסכים איתי? כן או לא?     

רועי קרת: אני כרגע לא יכול לומר לאדוני

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל, אתה יודע מה? עזוב, בוא

אליהו (אלי) רביבו:  רק תקשיבו רגע משהו

רועי קרת: אני לא יודע, כי העובדות טרם הוכרעו

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  שניונת

רועי קרת: אני אומר את זה בזהירות, אני חשבתי שאדוני יושב הראש צודק, לכן ההליך מתקיים

רועי קרת:  כרגע אני לא יודע אם אדוני יושב הראש צודק, משום שכרגע זה בהליך משפטי

אליהו (אלי) רביבו: לפני שנה הגעתם למסקנה שכנראה אני צודק, לכן התחלתם הליך?     

רועי קרת: לכן, נכון

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מבקש לקחת אותך עוד 14 שנה אחורה, שזה 15 שנה מהיום

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא פונה אליך פרסונלית

אליהו (אלי) רביבו:  הרי מישהו עשה את התפקיד הזה לפני כן

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת, כשלפני 15 שנים התחלתם לקבל כל שנה 152 מיליון שקלים, שאין להם הצדקה

אליהו (אלי) רביבו:  שלא מתקיימות

אליהו (אלי) רביבו:  ההוצאות האלה לא מתקיימות, לעולם לא יתקיימו

אליהו (אלי) רביבו:  מה אמרתם לעצמכם? אז הרי הוצאו מיליארדים מקופת המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  מה אמרתם לעצמכם כל שנה? אנחנו משלמים כי למה? למרות שכתוב שההוצאה הזאת תתקיים אך ורק בעובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו:       תסבירו לי

אליהו (אלי) רביבו:  תראו, יש לי המון המון שאלות

אליהו (אלי) רביבו:  אם על שאלה אחת אני אתכם 20 דקות, אנחנו לא נצא מפה עד הבוקר מחר

אליהו (אלי) רביבו:  שאלה פשוטה, תשובה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  15 שנים אתם משלמים מיליארדי שקלים רק על הסעיף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  מה חשבתם לעצמכם? אם לא הגשתם מלפני שנה הליכים, אז כנראה שאתם חושבים שהם צודקים ואני פה בבעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אם הגשתם לפני שנה, אני לא ידעתי את זה, משמע שאתם חושבים, חשבתם לפני שנה את המסקנה שהגעתי אליה היום

אליהו (אלי) רביבו:  למה חיכיתם עם זה 14 שנים?     

רועי קרת: אם אפשר לחזור לתעריף, אני יש משהו בהסבר שאני חייב להסביר

אליהו (אלי) רביבו: בוא נחזור לתעריף

אליהו (אלי) רביבו:  לאיזה שקף אתה רוצה שנחזור?     

רועי קרת: לזה, לשקף של התעריף, אחד אחורה

רועי קרת:  עכשיו אני אקריא מתוכו

רועי קרת:  תראה, תעריף הנסיעות כתוב על גבי השקף חופשי חודשי כפול 80% ולפי ה-80% מחושב ערך השעה

רועי קרת:  בסדר?      

אליהו (אלי) רביבו: נכון

רועי קרת: אדוני, סבלנות שנייה

אליהו (אלי) רביבו: נכון, נכון, אתה צודק

רועי קרת: דובר על ערך לשעה

רועי קרת:  כלומר, מי שעובד חלקית, פחות שעות, ממילא המכפלה אצלו היא בפחות שעות שהוא עובד

רועי קרת:  ה-80%, המכפלה של ה-80% לא מבטא את ערך השעה

רועי קרת:  הוא לא מבטא את ההעסקה החלקית

רועי קרת:  הוא מבטא את העובדה שאנחנו ידענו כבר אז שבחלק מהמקרים המטפל לא צריך, חשבנו, חשבנו

אליהו (אלי) רביבו: מה זה בחלק מהמקרים? באיזה מקרים כן?     

רועי קרת: ב-20% מהמקרים המטפל לא צריך, זה מופיע בכתבי בית הדין ששלחתי

רועי קרת:  המטפל גר בבית המטופל ולכן לא צריך נסיעות

רועי קרת:  ולכן יש פה הכפלה

אליהו (אלי) רביבו: רק ב-20% לא?     

רועי קרת: זה מה שחשבנו אז

אליהו (אלי) רביבו: רק 20% לא? נפלא

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע מה? תשמע, אני כל כך מאושר מהתשובה שאני מקבל ואני שואל את עצמי למה לא הביאו את המתנה הזאת לפגישה שניהלתי עם מנכ"לית המוסד ומנהלת האגף

אליהו (אלי) רביבו:  איפה היית? זאת תשובה

רועי קרת: אדוני, אני שאלתי את אותה שאלה

אליהו (אלי) רביבו: אתה צודק ואני מצר על כך

אליהו (אלי) רביבו:  אבל זו תשובה

אליהו (אלי) רביבו:  זו תשובה עניינית

אליהו (אלי) רביבו:  סוף סוף מישהו עונה לי ענייני, מקצועי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, שאם הגעתם למספר של 20% לא אתם יודעים ש-80% הוא כן

אליהו (אלי) רביבו:  תראה לי בבקשה את ה-80%

רועי קרת: אז אני אומר לאדוני, קודם כל זה על כלל העובדים

רועי קרת:  זה כולל העובדים הישראלים

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אני מדבר על העובדים הזרים

רועי קרת: אז אדוני, זה בדיוק לב המחלוקת בהליך המשפטי

רועי קרת:  מה האחוז שכן, מה האחוז שלא

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, כשגוף מגיע למסקנה, כשגורם משלם מגיע למסקנה ש-20% הוא לא, משמע הוא יודע ש-80% הוא כן

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת סגלוביץ', אתה מבין את זה שונה ממני?     

יואב סגלוביץ': לא

אליהו (אלי) רביבו: פשוט, שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  הרי כשאתה אומר 20% הוא לא, זה אומר 80% הוא כן

אליהו (אלי) רביבו:  תראו לי בבקשה את ה-80% של הכן

אליהו (אלי) רביבו:  כי אני מדבר רק על עובדים זרים

רועי קרת: לא, אבל אדוני, ה-80% של הכן מורכב מכל העובדים הישראלים שהם כן נוסעים

אליהו (אלי) רביבו: תקשיב, התחשיב של 152 מיליון בערכים נומינליים לשנה הוא רק לעובדים הזרים

אליהו (אלי) רביבו:  רק לסיעוד הביתי

אליהו (אלי) רביבו:  אז אל תגיד לי שקללת בתוך זה גם את העובדים הישראלים

אליהו (אלי) רביבו:  העובד הישראלי זה תחשיב אחר לגמרי

רועי קרת: לא, זה אותו דבר

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  מבחינתי כלפיך אמור להיות תחשיב אחר לגמרי

אליהו (אלי) רביבו:  אני בודדתי את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אמרתי נדבר רק על אותה כמות של העובדים הזרים בסיעוד הביתי

רועי קרת: אולי אני אעשה סדר

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

רועי קרת: אחד מהקשיים של מבנה התעריף מבחינת הנוכחי שלכן אנחנו רוצים לשנות אותו הוא - - -     

אליהו (אלי) רביבו: מה שאתה רוצה לשנות לעתיד אני לא שם

אליהו (אלי) רביבו:  אין לי את הפריווילגיה לדבר איתך על מכרז העתיד

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לדעת איך 15 שנים גוף כל כך רציני כמו המוסד לביטוח לאומי מרוקן את כספי משלם המיסים בהעברה לחברות סיעוד על סעיפים שמעולם לא התקיימו

אליהו (אלי) רביבו:  מעולם לא התקיימו

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו אתה אומר לי 20% כן

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאושר

אליהו (אלי) רביבו:  תראה לי את ה-80% של הלא

אליהו (אלי) רביבו:  לא, זאת אומרת את ה-80% של הכן

רועי קרת: יש לי הרגשה אדוני שלא ראית את כל פסקי הדין שאני העברתי

אליהו (אלי) רביבו: אין לך מושג עד כמה ראיתי ועד כמה נאלצתי לקרוא אותם בעיניים טרוטות עד 5:00 עם צוות לשכתי, 84 עמודים של פסק דין מ-2005, שלוש שנים לפני המכרז הרלוונטי

אליהו (אלי) רביבו:  אין לך מושג עד כמה שקראתי על סעיפים שלא שייכים, כולל המרקורים שלכם

אליהו (אלי) רביבו:  תאמין לי שאני מצוי מעט יותר מהמעט שאני מראה לך

רועי קרת: טוב

אליהו (אלי) רביבו: מעט יותר, לא הרבה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?      

רועי קרת: אז אני מסביר

אליהו (אלי) רביבו: ועדיין אני שואל אותך שאלה פשוטה, תסביר לי, תראה, יש לי שתי שאלות שאני לא אשחרר

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא אשחרר

אליהו (אלי) רביבו:  וגם אם אני אצטרך לדחות את דיוני ההמשך שלי היום אני דוחה אותם

רועי קרת: אדוני, אני רוצה להסביר ואתה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: שתי שאלות שהצטברו עד עכשיו: א', אם הגעתם למסקנה ש-20% הם לא, תראו לי את ה-80% של הכן

אליהו (אלי) רביבו:  ב', אם לפני שנה הגעתם למסקנה שאני צודק למה לא עשיתם את זה 14 שנה אחורה? אלה שתי שאלות לא מורכבות

אליהו (אלי) רביבו:  תשובה שאמורה, אני אמור לקבל אותה ממש ככה בקולה

אליהו (אלי) רביבו:  תנו לי תשובה כדי שאני אוכל לעבור הלאה

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לעבור לשאלות המורכבות יותר

אליהו (אלי) רביבו:  חבל, למה אנחנו צריכים להתעכב בשאלות הפשוטות?     

רועי קרת: אדוני, זאת לא שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו: מאוד פשוטה

רועי קרת: אז אדוני, תן לי חמש דקות, אני אסביר

אליהו (אלי) רביבו: קיבלת

רועי קרת: יאללה

רועי קרת:  80% זה התעריף, זאת שורת התעריף לכל המועסקים בישראל: עובדים זרים ועובדים ישראלים ביחד

רועי קרת:  התמה הייתה שכיוון שצריך לשלם את ה-100 ואחת מבעיות התעריף היא שאנחנו עושים, מחשבים ממוצעים

רועי קרת:  התמה הייתה שאנחנו משלמים, אדוני, זה החלק החשוב

אליהו (אלי) רביבו: כן, בבקשה

רועי קרת: כן

רועי קרת:  הרעיון הוא שאנחנו לא עובדים, לא מסוגלים לעבור אחד אחד, כל עובד לדעת מה הוא מקבל

רועי קרת:  אנחנו משלמים בממוצע, מתוך הנחה שיהיו כאלה שמקבלים יותר ויהיו כאלה שמקבלים פחות

רועי קרת:  ולכן התשלום הוא אחיד לכולם

רועי קרת:  עכשיו, כשאומרים אנחנו מחשבים לפי 80% אנחנו אומרים אנחנו יודעים שיש 80% שמקבלים את ה-100 ויש 20% שלא מקבלים, כי הם גרים בבית המבוטח

רועי קרת:  עכשיו השאלה היא מיהם אותם 20% האלה

רועי קרת:       בסדר? יגידו לך, אבל זה אדוני הקושי

רועי קרת:  משום שבכל מקום - - - שאל על הכשרות

אליהו (אלי) רביבו: עכשיו הבנתי

רועי קרת: בכל מקום שהגענו לבתי משפט, ואלה פסקי הדין שאני צירפתי

אליהו (אלי) רביבו: כן?     

רועי קרת: אז אמרו נציגי החברות, בסדר

אליהו (אלי) רביבו: אתה אומר לי, אנחנו נצא מתוך נקודת הנחה שאחוז המועסקים הזרים בבתי המטופלים הם 20% אז אנחנו גוזרים מכך שאם אנחנו מורידים 20% תשלום זה יוצר איזה שהוא מאזן

רועי קרת: כן

רועי קרת:  ואני אומר עוד פעם - - -     

אליהו (אלי) רביבו: זה מה שאתה אומר לי

רועי קרת: אני אומר שהחברות הביאו תלושים במסגרת ההליך שהם כן משלמים נסיעות

אליהו (אלי) רביבו: כמה עובדים ישראלים מועסקים בחברות הסיעוד?     

רועי קרת: רגע, אדוני לא שמע

אליהו (אלי) רביבו: שואל אותך שאלה

רועי קרת: רגע, אבל עוד לא סיימתי את התשובה הקודמת

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

רועי קרת: החברות במסגרת ההליך המתנהל מביאות תלושים, אדוני, החברות במסגרת ההליך המתנהל מביאות תלושי שכר של עובדים זרים ומראות שיש שם שורת תשלום

אליהו (אלי) רביבו: חמור כשלעצמו, עוד מעט אני אגיע לזה

אליהו (אלי) רביבו:  חמור כשלעצמו

אליהו (אלי) רביבו:  ואוי ואבוי שאתה משתמש בזה כאיזה שהוא טיעון שלהם לבתי משפט בשביל להסביר למה באמת הם אמורים לקבל את זה

אליהו (אלי) רביבו:  כי מראש, גם אם הם מראים שורה, אגב, זה לא רציף

רועי קרת: בית המשפט קיבל את זה

אליהו (אלי) רביבו: אגב, זה לא רציף

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיב

רועי קרת: אדוני הופך את היוצרות

אליהו (אלי) רביבו: אני הופך את היוצרות? לא, לא, לא, אני אסביר לך

רועי קרת: בית המשפט נותן לי צווים ואדוני מאשים אותי

אליהו (אלי) רביבו: אני אסביר, אני אסביר

רועי קרת: על צו שקיבלתי מבית משפט

אליהו (אלי) רביבו: אדוני, אני אסביר

רועי קרת: אז אני אזמין את אדוני לבית המשפט

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה, אני מסביר

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיב

רועי קרת: יראה בעצמו איך זה מתנהל

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה, אני מסביר

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיב, אתה אומר לי מגיעות נציגויות של חברות הסיעוד לבית המשפט ואומרות תראו אפילו בתלושים שאנחנו משלמים, תנו לנו

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, בואו תתעלמו מכך שאנחנו לא אמורים לשלם, אז למה תביאו לנו

אליהו (אלי) רביבו:  ו-ב', אם אתם משלמים אתם לא משלמים את זה כתוספת, אלא כנגזרת מהשכר הידוע, וזה כדי לחמוק משאר הפרשות רלוונטיות של סעיפים אחרים

אליהו (אלי) רביבו:       ואני שואל אותך איך באותו רגע אתה לא אומר להם עכשיו גם תלונה במשטרה

אליהו (אלי) רביבו:  כי אתם עושים שימוש כוזב במסמכי תאגיד

אליהו (אלי) רביבו:  אתם מפברקים תלושים

אליהו (אלי) רביבו:  זה סעיף אחר

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל אותך, איך אתה מביא לי את זה כטיעון שלהם? איך אתה לא פונה לבית המשפט ואתה לא אומר תעצרו

רועי קרת: אבל אדוני, אני בבית משפט בדיוק בגלל הדבר הזה

רועי קרת:  וכרגע בית המשפט לא מאפשר לי להתקדם, כי העניין הזה בבדיקה

רועי קרת:  אבל אני טענתי את מה שאדוני טוען אני טענתי בבית משפט

רועי קרת:  אנחנו בהליכים

אליהו (אלי) רביבו: לפני שנה?     

רועי קרת: משהו כזה

אליהו (אלי) רביבו: למה חיכית 14 שנה?     

רועי קרת: אדוני, אני לא

אליהו (אלי) רביבו: שואל אותך

רועי קרת: אז אני עונה לאדוני

רועי קרת:  אני לא עוסק בעבר

אליהו (אלי) רביבו: אני כן

רועי קרת: בסדר

רועי קרת:  אבל אני לא

אליהו (אלי) רביבו: אני כן

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע למה? כי הואלתם לא לחדש מכרז 15 שנים

רועי קרת: לא, זה לא בגלל המוסד אדוני

אליהו (אלי) רביבו: לא משנה למה

אליהו (אלי) רביבו:  עדיין אנחנו מתנהלים עם מכרז שמתקיים 15 שנים

אליהו (אלי) רביבו:  ואם הוא היה מתחדש לפני שלוש שנים הייתה לי אתכם בעיה שנתיים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל זה זמן סביר, זה איזה שהיא סטיית תקן, שעד שהמערכת עולה על איזה שהיא לקונה

אליהו (אלי) רביבו:  14 שנים לא עליתם על מה שתוך כמה לילות אני עליתי, עם כל הצניעות

אליהו (אלי) רביבו:  ואני לא בקיא בתחום כמוכם

אליהו (אלי) רביבו:  ואז הגעתם לבית משפט

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח, אגב, לקבל את פסק הדין, צו הביניים הרלוונטי מלפני שנה שעוסק בתחום הזה

אליהו (אלי) רביבו:  כי אני לא ראיתי אותו

רועי קרת: נביא לך, אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  שואל, כל כך התאמצתם אתה והגב' גבאי לשלוח לנו פסקי דין

רועי קרת: זה רק אני אדוני

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  גם מהגב' גבאי קיבלתי

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מבין? אני עושה שיעורי בית

רועי קרת: לא ידעתי, לא ידעתי

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה, אני אומר

רועי קרת: כשהתכתבתי עם עדן

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, אז לפני שאתה שלחת, במאמץ רב, אפילו באמצע הלילה, קיבלנו פסקי דין

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל את כל הנוכחים פה שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  לשלוח לי פסק דין לפני, שלוש שנים לפני שנחתם אותו מכרז מלפני 15

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, פסק דין לא רלוונטי שלא שייך למכרז הזה, לפני 18 שנה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לא פסק דין רלוונטי בסעיף המדובר הזה, שדן בזה לפני שנה

אליהו (אלי) רביבו:  מה ההיגיון? כוונו אותי

רועי קרת: אדוני, על איזה פסק דין אדוני מדבר עכשיו?     

נטלי גבאי לוי: הוא מתכוון על פסק הדין של הנסיעות עכשיו, על צו המניעה

רועי קרת: אני שלחתי רק דברים רלוונטיים

אליהו (אלי) רביבו: 1315/04

אליהו (אלי) רביבו:  לתת לי לקרוא פסקי דין מלפני 18 שנה שלא רלוונטיים למכרז הזה, שלא עוסקים בזה, אבל לא לעדכן אותי בצו ביניים שניתן לפני שנה בסעיף הזה?      

רועי קרת: אני רוצה לומר לאדוני

רועי קרת:  אדוני, אם אפשר עוד משפט

רועי קרת:  קודם כל, פסק הדין 1315 אני העברתי לעדן

רועי קרת:  אני מתנצל, לא נורא שאדוני קרא אותו, הוא פסק דין חשוב

רועי קרת:  אבל העברתי אותו בגלל השורה שמרקרתי בו

אליהו (אלי) רביבו: שמה? בוא תספר אותה לנוכחים

רועי קרת: אני אספר אותה

רועי קרת:  זה פסק דין מפתח

רועי קרת:  ומה הוא קובע? הוא קובע בסוף - - -     

אליהו (אלי) רביבו: עו"ד נקש, מעניין, תקריא

רועי קרת: אני מקריא, אדוני

רועי קרת:  אומר השופט אוקון "יש לזכור", רק במילה

אליהו (אלי) רביבו: במה עסקה העתירה?     

רועי קרת: זה היה, העתירה הייתה אחרי שהצלחנו לשכנע את בית המשפט שמותר לנו להוציא מכרז, כי בהתחלה זה גם היה שנוי במחלוקת

רועי קרת:  לקח איזה 10 שנים עד ששכנענו אותם

רועי קרת:  עכשיו הייתה שאלה אם מותר לנו לקבוע את התעריף ומה הוא יהיה

רועי קרת:  אנחנו קבענו תעריף

רועי קרת:  אמרו החברות התעריף נמוך מידי

רועי קרת:  מינה בית המשפט מומחית מטעמו והיא העלתה את התעריף

רועי קרת:  ואנחנו קיבלנו את התעריף

אליהו (אלי) רביבו: איזה תעריף?     

רועי קרת: תעריף המכרז אדוני

אליהו (אלי) רביבו: מה זה רלוונטי לסעיף שלא מתקיים?     

רועי קרת: אז אני מסביר אדוני

רועי קרת:  משום שמה שאומר השופט אוקון במסגרת הוויכוחים

רועי קרת:  אנחנו שם התווכחנו הרבה

רועי קרת:  הוא אומר "יש לזכור כי אין לבחון", אני מפנה לעמוד 23 הפסק הדין, אני מרקרתי את זה

רועי קרת:  "יש לזכור כי אין לבחון את התעריף על פי כל פרט ופרט שבו בנפרד, אלא יש להשקיף על התוצאה הכוללת שלו, אשר לא נפל בה פגם"

רועי קרת:  עכשיו, אני, את הסעיף הזה החברות מצטטות בכל מקום שאני נפגש איתן

רועי קרת:  "יש לזכור שאין"

אליהו (אלי) רביבו: לקחו את זה כהלכה

רועי קרת: זאת הלכה

אליהו (אלי) רביבו: נכון? וזאת פסיקה של בית משפט מחוזי?     

רועי קרת: נכון

אליהו (אלי) רביבו: ואתם?     

רועי קרת: לא ערערנו

רועי קרת:  כן, נכון

אליהו (אלי) רביבו: "למה?" עזוב את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא רוצה להתיש אותך ב-למה

אליהו (אלי) רביבו:  עדיין, גם במכרז הזה, שאני מניח שאתה מבין שיש לי לגביו המון המון שאלות ותהיות, מצאתי באחד ממוקדי המכרז

רועי קרת: החדש

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, מה זה החדש? לפני 15 שנה

אליהו (אלי) רביבו:  תקרא לו חדש, ישן, אני לא יודע

רועי קרת: לא, לא, אתה מדבר על הנוכחי

רועי קרת:  לא על זה, המכרז שעובדים עליו עכשיו עושה בדיוק את הפיצול

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אל תדברו איתי עליו

אליהו (אלי) רביבו:  הלוואי והייתה לי את הפריווילגיה לדון במכרז החדש שיבוא

אליהו (אלי) רביבו:  אני עדיין, לצערי, עוד לא קיבלתי מענה למכרז הנוכחי שמתקיים 15 שנים

אליהו (אלי) רביבו:  זאת שערורייה בפני עצמה

אליהו (אלי) רביבו:  מצאתי באחד הסעיפים שבמידה והמזמין, כלומר המוסד לביטוח לאומי מצא שסעיף מהסעיפים אינו מתקיים הוא יכול, יש לו את הרשות לקזז את התשלום הרלוונטי

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אני סתם קופץ עכשיו כמה שקפים קדימה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל קיים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שאתה מכיר את הסעיף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  זה איזה שהוא סעיף סל, שהוא לא מדבר על משהו ספציפי

אליהו (אלי) רביבו:       משמע כשזיהיתם שיש תשלום שמשולם שלא כדין כי נפלה טעות, קודם כל עוצרים את זה מנהלית, אחרי זה דנים

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא כסף שלך, כמו שהוא לא כסף שלי

אליהו (אלי) רביבו:  זה כסף של אזרחי מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  מדובר במיליארדי שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  מיליארדי שקלים, לא יודע איך אתם ישנים עם זה בלילה, כי אני כבר כמה שבועות לא ישן

אליהו (אלי) רביבו:  מיליארדי שקלים, שבהחלטה אחת, בהחלטה אחת לעצור את זה מנהלית

אליהו (אלי) רביבו:  בוא נדבר על זה בבית משפט

אליהו (אלי) רביבו:  אתה רוצה לתבוע אותי? בוא תתבע אותי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מגיע עם סעיף הסל הזה לבית משפט

אליהו (אלי) רביבו:  מראה את זה לכבוד השופט ובזה נגמר וזו החלטה חלוטה

אליהו (אלי) רביבו:       שואל אתכם שאלה: למה לא השתמשתם מעולם בסעיף הזה?      

רועי קרת: ממש לא

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

רועי קרת: בדוגמאות שהעברתי הייתה דוגמה של תיק שאני עצמי ייצגתי בו, שהייתי עורך דין צעיר

אליהו (אלי) רביבו: אתה עדיין צעיר

רועי קרת: על 18%, עוד לפני שהייתי היועץ המשפטי של המוסד

אליהו (אלי) רביבו: אתה ותיק, אבל צעיר

רועי קרת: כן

רועי קרת:  18% שאנחנו מעבירים או העברנו לחברות הסיעוד, על קופות גמל, על תשלום קופות גמל

רועי קרת:  שחשבנו, שוב, אני אומר חשבנו

רועי קרת:  למה אני אומר חשבנו? כי בבית משפט הסתבר שמה שחשבנו שאנחנו יודעים אנחנו לא באמת יודעים

אליהו (אלי) רביבו: אני לא מדבר על זה אבל

רועי קרת: אבל אני נותן לאדוני דוגמה

רועי קרת:  משום שזה, ככה זה עובד

אליהו (אלי) רביבו: תענה לי רק על הסעיף הפעוט הזה, זה לא משהו מסובך

רועי קרת: אז אני אומר, הסעיף הפעוט הזה בהליך משפטי כרגע

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  לא

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע מה? אני אשאל אותך שאלה יותר פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  נרדמתם בשמירה 14 שנה

אליהו (אלי) רביבו:  הגעתם כבר לבית משפט

אליהו (אלי) רביבו:  השתמשתם באותו סעיף שעליתי עליו? כן או לא?     

רועי קרת: לא, אני - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא? למה?     

רועי קרת: רגע

אליהו (אלי) רביבו: זהו

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא רוצה הסבר מפורט על כל דבר

אליהו (אלי) רביבו:  כן, לא, שחור, לבן

אליהו (אלי) רביבו:  האם השתמשתם בסעיף?     

רועי קרת: אני לא בטוח, כי אני לא זוכר

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה בבקשה לקבל את הפרוטוקול של הדיון הזה

רועי קרת: אני רוצה להסביר למה, אדוני, אני רוצה להסביר למה

אליהו (אלי) רביבו: כן?     

רועי קרת: קודם כל, כשאנחנו באים לבית משפט, מה שאני כן זוכר, מדובר בהרבה הליכים עם כמו שאדוני אמר, הרבה מאוד עמודי פרוטוקול

רועי קרת:  ואם פסק הדין היה 84 עמודים, זה אומר שהפרוטוקול היה 2,000 עמודים וכתב הטענות שלי היה 3,000

רועי קרת:  שם הנרטיב, הכוח המוביל אותנו הוא לא זה שאני רוצה כסף חזרה

רועי קרת:  הכסף הזה אני משלם אותו כדי שהוא יועבר לעובדים

רועי קרת:  לכן עשיתי מכרז, כי חשוב לי שהשירות יהיה טוב

רועי קרת:  וכדי שהשירות יהיה טוב חשוב לי שהעובד יקבל את מה שמגיע לו

רועי קרת:  בוודאי אם זה מה שמגיע לו על פי חוק

רועי קרת:       אז אני אומר, אני מבקש מבית המשפט שיורה לחברות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני מתנצל, אני לא אוחז איפה שאתה אוחז

רועי קרת: אז אני אומר

אליהו (אלי) רביבו: ממש לא

רועי קרת: אז רק אני אשלים את המשפט

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

רועי קרת: אני מבקש מבית המשפט שיאפשר לי להורות לחברות להעביר את הכסף הזה לעובדים

אליהו (אלי) רביבו: איזה עובדים? הם מקבלים

אליהו (אלי) רביבו:  יש להם סעיפים שלהם, שלא נגרעים מהם

אליהו (אלי) רביבו:  מה זאת אומרת? עובד אמור לקבל 31

אליהו (אלי) רביבו: 84 ש"ח לשעת העסקה

אליהו (אלי) רביבו:  נכון?      

רועי קרת: תלוי את מי שואלים

אליהו (אלי) רביבו: את מי שואלים?     

רועי קרת: - - - שחשבתי שצריך לקבל 31 נקודה זה פלוס 4%

רועי קרת:  שגם זה כתוב במכרז

רועי קרת:  וגם על זה היה לנו הליך וגם שם - - -     

אליהו (אלי) רביבו: מה זה פלוס 4%? 4% תקורה

רועי קרת: לא, לא

רועי קרת:  אפשר לחזור, אפשר לחזור לתעריף

נטלי גבאי לוי: זה לא הסעיף רווח

רועי קרת: אדוני, יש חוץ מסעיף הרווח, למשל בשכר לשעה כתוב שכר מינימום ועוד 4%

רועי קרת:  אנחנו גם על זה היה לנו הליך מול החברות

רועי קרת:  אנחנו חשבנו שהם לא משלמים את ה-4%

רועי קרת:  הלכנו לבית משפט, אמרנו מה עם ה-4%

רועי קרת:  יש לכם את פסק הדין

רועי קרת:  אדוני יראה מה כתב שם השופט על מה שאנחנו חשבנו

רועי קרת:  אז ניסינו בפלוס 4% על שכר מינימום

רועי קרת:  ניסינו בקופות גמל שזה 18%, אדוני, זה יותר מהכספים שאדוני מדבר עליהם

רועי קרת:  היינו בבתי משפט עם ה-18% הגענו עד בית משפט עליון

אליהו (אלי) רביבו: בוא אני אסביר לך איפה המחלוקת בינינו

רועי קרת: המחלוקת של אדוני היא לא איתי

רועי קרת:  המחלוקת של אדוני היא עם בתי המשפט

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  לא, בסוגיה הזאת אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  אתה אומר אני מבקש למצוא איזה כספים מועברים שלא כדין לחברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  להוריד את זה מהם ולתת את זה לעובדים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אומר לך לא שם אני נמצא

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא נמצא שם

אליהו (אלי) רביבו:  אם מתנהלים הליכים במקביל לשיפור ושימור שכר העובדים הזרים זה דיון אחר לגמרי

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אני אומר כסף שמוצא שלא לצורך מהמוסד לביטוח לאומי לזכיינים, קודם כל צריך להיות מוחזר לקופה

אליהו (אלי) רביבו:  במקביל מתנהלים הליכים אחרים – זה לא שייך

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא קושר את זה כמוך, מכובדי

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? לכן אנחנו מחזיקים בגישות מעט שונות

אליהו (אלי) רביבו:      ושוב פעם אני חוזר ואני שואל, האם בבית משפט 14 שנים מאוחר מידי, הגעתם לטעון את הטענה של עניין סעיף נסיעות שלא מתקיימות בכלל? האם השתמשתם באותו סעיף? הרי יש סעיף

אליהו (אלי) רביבו:  מה הסעיף הזה אומר? שכל הוצאה שגילינו שלא מתקיימת או שאולי התקיימה, אבל כבר לא מתקיימת – זכותי לקזז את זה

אליהו (אלי) רביבו:  למה? אני לא גורע לך מהתנאים או מהשכר שלך, כי זו הוצאה שלא מתקיימת

אליהו (אלי) רביבו:  אז אתה לא אמור לקבל אותה, לכן הורדתי אותה

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל שאלה, האם השתמשתם בסעיף הזה? מה שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  ואם לא, אני ממש תמה לדעת למה

רועי קרת: אז אמרתי לאדוני, אני לא זוכר אם במסגרת ההליכים שהוזכרו

אליהו (אלי) רביבו: יש לך מישהו בלשכה שיכול לבדוק לי את זה?     

רועי קרת: לא, משום שזה היה לפני שאני ניהלתי

אליהו (אלי) רביבו: אבל זו שאלה מהותית

אליהו (אלי) רביבו:  אם היית משתמש בסעיף הזה, זה כמו ג'וקר

אליהו (אלי) רביבו:  לא היית שוכח את זה

רועי קרת: אני אומר לאדוני

רועי קרת:  קודם כל, בתיקים שהפסדתי בהם, כלומר בית המשפט קיבל את עמדת החברות, שזה כסף שלא חייבים להעביר אותו, אז אני לא חושב שהייתה לי זכות השבה

רועי קרת:  אחד

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

רועי קרת: ככה אני חושב

אליהו (אלי) רביבו: מה זאת אומרת?     

נעה בן שבת: הוא אומר שאם הפסיקה הייתה

אליהו (אלי) רביבו: היא לא חלוטה, מה זאת אומרת? ניתן לערער עליהם, ניתן מראש להגיע עם הסעיף הזה

רועי קרת: אדוני, בתיק של ה-18% שזה התיק הגדול - - -     

אליהו (אלי) רביבו: ניתן להסב את תשומת ליבו של בית משפט

אליהו (אלי) רביבו:  יש עוד מספיק הליכים שניתן לנהל

רועי קרת: אדוני מנסה דרכי בעצם לנהל ויכוח עם בית משפט

רועי קרת:  אני לא, מה לעשות? אני לא יכול

רועי קרת:  אנחנו לא בכל הליכים מערערים

רועי קרת:  ונתתי גם דוגמה להליך שערערנו בו וגם במסגרת הערעור הפסדנו

רועי קרת:  עכשיו, גם הזמן שלי, אני עובד מדינה, הזמן שלי הוא משאב ציבורי

רועי קרת:  אנחנו גם משתמשים בעורכי דין חיצוניים

אליהו (אלי) רביבו: גם מיליארדי שקלים על הסעיף הזה הם משאב ציבורי

רועי קרת: כן

רועי קרת:  אבל אם אני מפסיד, אדוני, הכסף לא חוזר ככה או ככה

רועי קרת:  אני רק משלם 100,000 שקלים הוצאות

אליהו (אלי) רביבו: איך אנחנו נדע אם אתה תפסיד או לא, כל עוד שלא השתמשת בסעיף הזה?     

רועי קרת: אדוני, יש דוגמאות

רועי קרת:  אני אומר, לא צריך במקום שבו הפסדתי בשאלה המהותית, אז אני יודע שאין לי זכות השבה

רועי קרת:  אני לא צריך ללכת לשאלת ההשבה

אליהו (אלי) רביבו: אתה יכול רגע להסביר לי בבקשה, ברשותך, את ההפסד בשאלת המהות?     

רועי קרת: תראה אדוני, אם מדובר ברכיב שעל פי חוק מגיע לעובד, אני לא חושב שאני יכול לקבוע עליו השבה

רועי קרת:  אני רק יכול לתבוע מהמעסיק שלי

אליהו (אלי) רביבו: לא מגיע לו אבל

אליהו (אלי) רביבו:  הנה הדיון בינינו

רועי קרת: זה הוויכוח

אליהו (אלי) רביבו: מכובדי, לא מגיע לו

רועי קרת: אני אומר שלמשל בקופות גמל כן מגיע

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא מדבר על קופת גמל

אליהו (אלי) רביבו:  אני מדבר על סעיף נסיעות

אליהו (אלי) רביבו:  מגיע לו או לא?     

רועי קרת: זה במחלוקת אדוני

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל אותך, מה הגישה המקצועית שלך? מגיע לו או לא?     

רועי קרת: אני חושב שלא מגיע לעובד זר

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה, יש לך זכות השבה

רועי קרת: ואני אומר לאדוני שיש החולקים עליי

אליהו (אלי) רביבו: הנה זכות, בשביל זה אתה היועץ המשפטי של המוסד לביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו:  הנה הרגע הסברת לי, לכולנו, מבלי שאני נוגע באותו סעיף, למה יש לך זכות השבה

רועי קרת: זה בהנחה שאני צודק

אליהו (אלי) רביבו: זה בהנחה שאתה מאמין בגישתך

רועי קרת: כרגע השאלה, אני תמיד מאמין בגישתי

אליהו (אלי) רביבו: אתה היועץ המשפטי, בשביל זה יש לך חוות דעת

רועי קרת: אני מסביר לאדוני

רועי קרת:  ברגע, אני מסביר לאדוני

רועי קרת:  אדוני רוצה לדעת, אני מסביר לאדוני

רועי קרת:  ברגע שהשאלה שנויה במחלוקת והיא כבר תלויה ועומדת בהליך משפטי בבית משפט, אני לא אעשה שום דבר עד שבית המשפט לא יכריע

רועי קרת:  אני לא גונב סוסים

רועי קרת:  אם בית המשפט יכריע לטובתי, אפשר יהיה לדבר על השאלה

אליהו (אלי) רביבו: מה מקור העתירה מלפני שנה? בוא ננסה לצלול יותר לעומק

רועי קרת: כמו כל העתירות

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, בעניין הנסיעות

רועי קרת: אנחנו הוצאנו לחברות אגרת

נטלי גבאי לוי: נטלי גבאי, מנהלת אגף סיעוד

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן?     

נטלי גבאי לוי: חצי שנה

אליהו (אלי) רביבו: ואנחנו מדברים על הליך שהתחיל לפני שנה

נטלי גבאי לוי: נכון

אליהו (אלי) רביבו: איפה הרלוונטיות לתפקודך באגף?     

נטלי גבאי לוי: כי בשיחות הגישור אני הייתי נוכחת, שזה היה לא מזמן

נטלי גבאי לוי:  יש לנו הליך גישור שהוא מן הסתם חסוי לפרוטוקול, אנחנו לא יכולים לדבר עליו מה היה בו

נטלי גבאי לוי:  אבל התקיים הליך גישור בתיק הזה ואני הייתי נוכחת

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל מה הוביל לכך שהגענו להליך גישור

נטלי גבאי לוי: אז אני אומרת מה הוביל

אליהו (אלי) רביבו: הייתה עתירה

נטלי גבאי לוי: לפני העתירה אבל

נטלי גבאי לוי:  מה שקרה בפועל, אנחנו מבצעים בקרות על נותני השירותים

נטלי גבאי לוי:  חלק מהבקרות שאנחנו מבצעים הם על סעיף הנסיעות

נטלי גבאי לוי:  מצאנו שליותר מעובד אחד, ואני אומרת לפחות משהו כמו 40-50 עובדים זרים, נמצאו סכומים גם לא פרופורציונליים של נסיעות

נטלי גבאי לוי:  ביקשנו מהחברות לתקן את זה

אליהו (אלי) רביבו: שמה? מה לתקן?     

נטלי גבאי לוי: שלא לשים שם רכיב כזה גבוה של נסיעות שזה לא תקין

אליהו (אלי) רביבו: את אומרת אני רוצה להמשיך להזרים לכם כספים, אבל אל תראו את זה לפחות

נטלי גבאי לוי: לא, אני לא אומרת אני רוצה להמשיך להזרים כספים

אליהו (אלי) רביבו: אני לא יודע, אולי תעזרו לי להבין

אליהו (אלי) רביבו:  את אומרת לי פנינו אליהם שבתלושים שהציגו בפנינו, כמה עשרות תלושים, זה לא מעט, יש רכיב שמדבר על נסיעות

אליהו (אלי) רביבו:  רכיב שהוא מוגדל, מנופח

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו מבקשים שתתקנו אותו

אליהו (אלי) רביבו:  נמשיך לשלם לכם, במנותק מהעובדה שאתם לא מוציאים את הכסף, אבל לפחות אל תראו את זה בתלוש

אליהו (אלי) רביבו:  מישהו הבין את זה שונה ממני? גברתי היועצת המשפטית

נטלי גבאי לוי: אבל זה לא

נעה בן שבת: הם לא אומרים שתסתירו את זה

נעה בן שבת:  הם אמרו שזה מעיד על כך שהם גם פוגעים בזכויות העובדים

רועי קרת: אני אסביר

רועי קרת:  שימת הרכיב הזה בתלוש פוגעת בהפרשות

נעה בן שבת: רגע

נעה בן שבת:  יש פה שתי שאלות

נעה בן שבת:  יש שאלה אחת האם מגיע לעובד הזר שגר בבית המטופל דמי נסיעות או לא

נעה בן שבת:  זו נקודה אחת

נעה בן שבת:  ואתה אומר לא מגיע לו דמי נסיעות, אין שום סיבה

נעה בן שבת:  כי באמת צו ההרחבה לא אמור לתת לו אם הוא לא נוסע בכלל

נעה בן שבת:  אז אין סיבה לתת לו את דמי הנסיעות

נעה בן שבת:  ואתה אומר הביטוח הלאומי היה צריך כבר להתערב בשלב הזה ולהפסיק את התשלום הזה

נעה בן שבת:  ככל שמדובר בעובדים זרים בכלל לא לשלם את הרכיב הזה

נעה בן שבת:       הם אומרים אנחנו הגענו לבקרות האלה כבקרות על שכר, אם שכר העובדים משולם

נעה בן שבת:  ובבקרות על שכר העובדים ראינו שהדבר הזה בעצם גורע משכר העובדים

נעה בן שבת:  כי משולמים להם סכומים שהיו אמורים להיות משולמים כשכר, משולמים להם כדמי נסיעות ואז הם גם לא מקבלים הפרשות על הסכומים האלה

נעה בן שבת:  ובעצם זכויותיהם נפגעות

נעה בן שבת:  אז זה שתי שאלות

נעה בן שבת:  הן קשורות ביחד, בשניהם נעשה שימוש לרעה באותו רכיב של דמי נסיעות, אבל הן בעצם שאלות נפרדות

נעה בן שבת:       אתה בעצם שואל את הביטוח הלאומי למה לא הלכתם לשאלת היסוד

אליהו (אלי) רביבו: חד משמעית

נעה בן שבת: הם היו צריכים להגיד לא משלמים בכלל דמי נסיעות, צריך להוריד את הרכיב הזה

רועי קרת: אדוני, זה המכרז

רועי קרת:  זה החוזה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  המכרז מדבר - - -     

רועי קרת: אני אומר שעשינו טעות בחוזה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, שני דברים

רועי קרת: אנחנו בשביל זה רוצים להוציא חוזה חדש

אליהו (אלי) רביבו: א', המכרז מדבר על תשלום לעובד ישראלי

אליהו (אלי) רביבו:  מחריג לא לזר

אליהו (אלי) רביבו:  מחריג

אליהו (אלי) רביבו:  ב', יש לכם סעיף שבו אתם אמורים לדייק את התשלום

רועי קרת: אני אשמח אם היועצת המשפטית שלכם תראה לי איפה הוא מחריג עובדים זרים, אני לא מכיר את זה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

נעה בן שבת: אני מבינה שאתה אומר שההחרגה הזאת נעשתה באגרת רק?      

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיבו שנייה

רועי קרת: במכרז אין את ההבחנה הזאת

נעה בן שבת: לא, אבל הראית שקף שבו יש את ההבחנה הזאת

נטלי גבאי לוי: אבל זה לא המכרז

רועי קרת: זה לא המכרז

רועי קרת:  זה לא מעניין את החברות מה אני מציג

אליהו (אלי) רביבו: מה זה?     

נעה בן שבת: זו האגרת?     

רועי קרת: זה משהו מתוך האתר שלנו

רועי קרת:  במכרז זה לא כתוב

רועי קרת:  במכרז אין את ההבחנה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: במכרז אין את ההבחנה כי העובדים הזרים לא חלק מאותו מכרז

רועי קרת: יכול להיות

רועי קרת:  אבל אני אומר, אדרבא, מראש זה היה 80% מתוך ידיעה שיהיו כאלה שישלמו להם יותר ויהיו כאלה שישלמו להם פחות

רועי קרת:  לכן הקראתי את השורה הזאת מתוך פסק הדין של אוקון

רועי קרת:  צריך לראות את התעריף הכולל

רועי קרת:  משום שכשאני אומר למה לפלוני לא שילמת? הוא אומר בסדר, לפלוני לא שילמתי אבל לאלמוני שילמתי כפול

רועי קרת:  ולכן נתת פר שעה

אליהו (אלי) רביבו: תקשיב, כל מי שרוצה - - -     

רועי קרת: אני רק אומר לאדוני מה אומרים לי כשאני שואל את השאלה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: מי זה אומרים?     

רועי קרת: חברות הסיעוד בבית המשפט

רועי קרת:  ומה לעשות שלפעמים הוא מקבל את הטענה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: זכותי כגורם משלם לקבל את זה שמית, על פי אוכלוסייה, על פי אותו חתך העסקה

אליהו (אלי) רביבו:  מה זאת אומרת?     

נעה בן שבת: למה אין לכם בקרות אישיות?     

אליהו (אלי) רביבו: אולי הוא יבקש לשלם בתוך האחוז גם את שכר הנסיעות של המנהלים הבכירים שיש להם רכב יוקרה?     

נטלי גבאי לוי: הבקרות הן פרסונליות

נטלי גבאי לוי:  כשעושים בקרה על חברה X או Y אנחנו יודעים איזה עובדים אנחנו מבקרים

אליהו (אלי) רביבו: נפלא

אליהו (אלי) רביבו:  וכך עליתם שפוגעים בזכויותיהם על ידי כך שהם מנפחים את עלות, את רכיב הנסיעות

נטלי גבאי לוי: נכון

אליהו (אלי) רביבו: נכון? משכך, אתם יודעים לגבי איזה כמות של עובדים זרים מדובר שאתם מעבירים להם תשלום

אליהו (אלי) רביבו:  אבל הם לא מוציאים אותו

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שיש פה חטא על פשע

אליהו (אלי) רביבו:  פעם אחת הם מקבלים מכם כסף שלא מוצא, פעם שנייה הם, זה פשוט זיוף

אליהו (אלי) רביבו:  קוראים לזה זיוף

אליהו (אלי) רביבו:  נציגת הלשכה המשפטית, משרד המשפטים?     

רועי קרת: אדוני, אני אזמין אותך

רועי קרת:  הולך להיות דיון בנובמבר, אני אזמין אותך

רועי קרת:  כדאי שתהיה שם

אליהו (אלי) רביבו: אני אשמח

רועי קרת: משום שמה שאדוני עכשיו אמר חברות הסיעוד אומרות, אני אגיד לך מה הן אומרות

רועי קרת:  הייתי שם, שמעתי

רועי קרת:  הן אומרות העובדים האלה, לפחות חלקם, כן נוסעים

רועי קרת:  יש להם דירות קהילתיות

אליהו (אלי) רביבו: מה יש להם?     

רועי קרת: יש להם דירות קהילתיות

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  באיזו תדירות הם נוסעים?     

רועי קרת: לא יודע

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה, אז אני עונה

אליהו (אלי) רביבו:  אם הם יוצאים זה פעם בשבוע, הם מקבלים על זה דמי כיס באופן עצמאי מהמשפחה

אליהו (אלי) רביבו:  שדמי הכיס האלה צמודים למדד

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי? מה הם אומרים אותי לא מעניין

אליהו (אלי) רביבו:  מה הם אומרים אותי לא מעניין

אליהו (אלי) רביבו:  אני הגורם המשלם, אני יושב על השלטר של כספי המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מפעיל שכל ישר ונקי ואומר להם תספרו מה שבא לכם, עליי לא תעבדו

אליהו (אלי) רביבו:  זה כסף שאתם לא מוציאים אותו

אליהו (אלי) רביבו:  א', לא ממשיך לשלם לכם אותו

אליהו (אלי) רביבו:  ב', אני רוצה לבדוק אחורה

אליהו (אלי) רביבו:  ג', אני רוצה לוודא שאתם לא ממשיכים לרשום סעיפים רק בשביל לחמוק מהפרשות לאותם עובדים

אליהו (אלי) רביבו:       כשאומרים "עשיית עושר שלא במשפט" בדיוק לזה מתכוונים

אליהו (אלי) רביבו:  בדיוק לזה מתכוונים

אליהו (אלי) רביבו:  יש עוד המון המון שאלות

אליהו (אלי) רביבו:  אני מנסה להבין מכם אם ברור לכולי עלמא, לכולי עלמא, שכל אותם 40,000 עובדים זרים שגרים בבית המטופל לא מקבלים כסף על נסיעות, כי אין להם את ההוצאה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  ההוצאה הזאת לא מתקיימת לעניינם

אליהו (אלי) רביבו:  איך אתם משלמים מיליארדי שקלים מכספי משלם המיסים? 15 שנים

אליהו (אלי) רביבו:  15 שנים

אליהו (אלי) רביבו:  איך אתם ישנים עם זה בלילה? פרומיל מזה, פרומיל מזה תנו לי לתת לאותם קשישים סיעודיים, תראו איך אנחנו מאריכים את השנים שלהם

אליהו (אלי) רביבו:  15 שנים

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מסתפק בתשובה? הוא בעל עניין

אליהו (אלי) רביבו:  הוא עושה מיליונים על חשבוננו

אליהו (אלי) רביבו:  איך הוא לא ייתן לנו תשובות מצוצות מהאצבע?      תתחילו לתת לי תשובות לכל הפחות מניחות את הדעת, שהולמות את מעמדכם ואת כישוריכם

רועי קרת: אדוני, אלה התשובות שיש לי

רועי קרת:  אדוני יכול לומר שהתשובות לא מקובלות עליו

רועי קרת:  אין לי תשובות אחרות

אליהו (אלי) רביבו: טוב, תקשיב

אליהו (אלי) רביבו:  אני דורש ממך עכשיו לקבל החלטה לעצירה מנהלית, באופן מיידי, ברגע זה, של אותם סעיפים שמ-day one לא מתקיימים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש את התייחסותך

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יכול לחכות כמה רגעים

אליהו (אלי) רביבו:  כי נמצא איתנו בזום יושב ראש איגוד נותני שירותי הסיעוד, מר דורון רז, שמזה כמה פגישות פוטנציאליות שבסוף לא התקיימו, לא הזדמן לו להגיע

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לפחות הוא איתנו פה בזום

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח להקשיב לאדוני בנושא הזה בבקשה

דורון רז: בנושא הזה

דורון רז:  בוקר טוב לכולם

אליהו (אלי) רביבו: בוקר אור, שבוע מבורך

דורון רז: אני מצטער להוריד את ההתלהבות שקיימת בחדר בכמה סעיפים:      הסעיף הראשון, תלושי השכר שביטוח לאומי בודק אצלנו מכילים תעריף של נסיעות, קודם כל

דורון רז:  דבר שני, אנחנו פנינו לביטוח לאומי ואמרנו להם לפני שנים אין לנו בעיה לא לשלם נסיעות, אם אתם רוצים, לעובדים זרים

דורון רז:  תנו לנו התחייבות של שיפוי אם יתבעו אותנו קו לעובד או גורם אחר

דורון רז:  כי ההתייחסות במדינת ישראל לעובדים זרים שזכויותיהם זהה לעובדים ישראלים

דורון רז:  בית משפט מחר, בית דין לעבודה, יכול להגיד שלעובד הזר שנסע ביום שישי לחופשה לסוף שבוע מגיע לו 250 שקלים נסיעות לחודש, הן מכסות את זה

דורון רז:       לצורך העניין של הזכויות הסוציאליות והאמירה כאילו יש סעיפים פיקטיביים

אליהו (אלי) רביבו: עוד לא הגעתי לשם, למה אתה מקדים?     

דורון רז: התעריף לשעה של ביטוח לאומי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אדוני, אדוני, לאט לאט

אליהו (אלי) רביבו:  מר רז, לאט לאט, ברשותך

דורון רז: רגע, תן לי לסיים

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אתה תדבר רק על מה שאני בוחר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש התייחסות, בוא

דורון רז: אני עונה לך על מה שאתה בוחר

דורון רז:  אני אענה לך על מה שאתה בוחר

דורון רז:  על מה שאתה בוחר אני אענה לך

אליהו (אלי) רביבו: בוא, אני קיבלתי ממך המלצה חמה

אליהו (אלי) רביבו:  אני קיבלתי ממך המלצה חמה ואני משתמש בה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מוריד את ההתלהבות שלי ושל כל הנוכחים כאן

דורון רז: יפה מאוד

אליהו (אלי) רביבו: ואני מעביר לך המלצה מצידי, באופן הדדי

אליהו (אלי) רביבו:  שתה כוס מים קרים, אל תילחץ, זה לא משדר טוב

אליהו (אלי) רביבו:  לאט לאט, תענה לי תשובה direct, רק על מה שאני שואל

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? שאלה

דורון רז: אני יכול לענות?     

אליהו (אלי) רביבו: א', אם אפשר בבקשה לקבל את אותן פניות שלכם למוסד לביטוח לאומי בנושא, אני מחכה

אליהו (אלי) רביבו:  תאמר לי אבל כמה זמן אני מקבל

אליהו (אלי) רביבו:  כי כל אותן בקשות מאז לא קיבלתי התייחסות

אליהו (אלי) רביבו:  כמה זמן אתה צריך בשביל לשלוח לי את ההתכתבויות שלך, בפניות שלך למוסד לביטוח לאומי בנושא? כמה זמן?     

דורון רז: הדברים נאמרו בפגישות שלנו עם המוסד לביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  בוא, בוא, תהיה קצת רציני, מר רז

אליהו (אלי) רביבו:  מר רז, אתה פונה לביטוח הלאומי בפגישות בעלמא? נו, באמת

דורון רז: שנייה אחת

דורון רז:  תראה, אם לא תיתן לי לדבר, אני יכול לא לדבר בכלל

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אז רק תענה לי על מה שאני שואל

דורון רז: אז תן לי לסיים את דבריי

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

דורון רז: תן לי לסיים את דבריי

אליהו (אלי) רביבו: אתה אומר שההצעות שלכם לביטוח לאומי נאמרו בעל פה ולא בכתב?     

דורון רז: אתה יכול לתת לי לסיים?     

אליהו (אלי) רביבו: כן, אבל אני רק שואל את השאלה

דורון רז: אני, אני, אתה יכול לתת לי לסיים?     

אליהו (אלי) רביבו: כן, אבל רק תענה לי על השאלה

דורון רז: אל תוציא אותי מקו התשובה

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל רק שאלה פשוטה

דורון רז: תראה, כל הטענות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אבל אפשר רק תשובה פשוטה על מה ששאלתי

דורון רז: אני רוצה להגיד את מה שאני רוצה להגיד

דורון רז:  אתה יכול לתת לי להגיד?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אבל איך אני אלמד? אני צריך שתענה לי על מה שאני שואל

דורון רז: תאמין לי שממה שאני אגיד אתה תלמד

דורון רז:  תאמין לי שממה שאני אגיד תלמד

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אתה יכול בבקשה רק לענות לי קודם? רק שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אמרת משהו, אני רק רוצה להבין שהבנתי אותך נכון

אליהו (אלי) רביבו:  יש לי קצת בעיית שמיעה, סליחה, אם אתה יכול לדבר בקול רם

דורון רז: תחזור על שאלתך

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני אמר שהוא יזם פנייה לביטוח הלאומי

דורון רז: נכון

אליהו (אלי) רביבו: להציע להפסיק לשלם לעובדים על נסיעות, תכף נדבר על זה, אם הם יתנו לחברות הסיעוד באמצעות האיגוד מכתב שיפוי שבמידה והם ייתבעו בבית משפט על ידי קו לעובד ושאר העמותות הרלוונטיות, בגין כך שהם לא מפרישים על סעיף נסיעות כנדרש, הואיל והם נוסעים בסופי שבוע לדירות קהילתיות

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל את אדוני אם אפשר לקבל אסמכתאות לאותן פניות שלהם לביטוח לאומי עם התשובות של ביטוח לאומי

דורון רז: אני אבדוק

דורון רז:  אין לי לפניי בעניין

דורון רז:  אני אבדוק ואני אענה לך

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי, אוקיי

דורון רז: כרגע אני אענה לך

אליהו (אלי) רביבו: כי בטעות, כי בטעות הבנתי מדבריך, אין בעיה, אני מאוד שמח שאתה מבהיר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  כי בטעות הבנתי מדבריך שאתה רק אמרת את זה ולא כתבת

אליהו (אלי) רביבו:  אז בוא נעבור הלאה

אליהו (אלי) רביבו:  תמשיך, תסיים את תשובתך ואז תהיה לי עוד שאלה

דורון רז: לא, יש היתכנות

דורון רז:  כי היו נוכחים גם עורכי דין

דורון רז:  יש היתכנות כי יש תיעוד לזה

דורון רז:  אם יהיה לי, אני אעביר לך

דורון רז:  בכל מקרה, כרגע התייחסות לעובדים זרים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: ומי בביטוח הלאומי?     

דורון רז: - - - לבחינת זכויות הם כמו לעובדים ישראלים

דורון רז:  והטענה כאילו אנחנו משלמים סעיפים פיקטיביים היא הזויה, מכיוון שהכסף שמשולם לעובד - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, זה לא בשקף הזה בכלל, אדוני

דורון רז: - - - בביטוח לאומי, רגע אחד

אליהו (אלי) רביבו: לא, זה לא בשקף הזה, למה אתה מתערב?     

דורון רז: רגע אחד

דורון רז:  אני, תראה, אתה מפריע לי ואתה לא נותן לי לסיים

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה, אז בוא, אז יאללה, נו

דורון רז: התעריף הבסיסי שביטוח לאומי משלם לנו כולל זכויות סוציאליות רק על התעריף הבסיסי ולא על סעיפים נלווים

דורון רז:  התשלום של נסיעות הוא לא פיקטיבי כי לא משלמים עליו זכויות סוציאליות

דורון רז:  כי על הסכום הזה ביטוח לאומי מעולם לא שילם לנו זכויות סוציאליות

אליהו (אלי) רביבו: נכון

דורון רז: זאת אומרת, לא נשארו לי הזכויות הסוציאליות של ה- 250 שקלים אצלי בכיס

אליהו (אלי) רביבו: נכון

דורון רז: לא קיבלתי אותם ולא שילמתי אותם

אליהו (אלי) רביבו: צודק

אליהו (אלי) רביבו:  צודק

דורון רז: יכולתי, אם לא הייתי משלם לעובד את הנסיעות בתלוש יכולת להגיד שיש לך - - -     

אליהו (אלי) רביבו: מר רז, אתה צודק אבל

דורון רז: יכולת להגיד שיש לך - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אבל אין בינינו מחלוקת, אתה צודק

אליהו (אלי) רביבו:  אין בינינו ויכוח

דורון רז: יכולת להגיד יש לך סכומים פנטסטיים של 150 מיליון שקלים לשנה שהכנסתי אותם לכיס

דורון רז:  זו לא המציאות

אליהו (אלי) רביבו: לא, חלילה וחס

דורון רז: הכסף הועבר, הכסף הועבר לעובד

אליהו (אלי) רביבו: תכף נדבר על זה

דורון רז: הכסף הועבר לעובד

אליהו (אלי) רביבו: תכף נדבר על זה

דורון רז: עכשיו השאלה היא, האם, השאלה היא האם הייתי צריך להעביר לו או לא הייתי צריך להעביר לו

דורון רז:  זה נמצא בבית משפט

דורון רז:  אני חושב שאם ביטוח לאומי היה נותן לנו לפני שנים מכתב שהוא לוקח על עצמו כל תביעה שניתבע, לא היינו משלמים

דורון רז:  לא היינו מקבלים, לא היינו משלמים

דורון רז:  אין על זה שום זכויות סוציאליות

דורון רז:  זה לא התווסף לתעריף ולא כלום

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אז תראה

אליהו (אלי) רביבו:  ראשית, אני מאוד מאוד מודה לך, אתה ביארת לי פה כמה נקודות

אליהו (אלי) רביבו:  אני לרגע לא אומר חלילה שיש לי איזה שהיא הבנה שהביטוח הלאומי לכאורה לגבי אותם 2

אליהו (אלי) רביבו: 84 - - -     

דורון רז: אתה כבר אמרת שגנבנו את הכסף

דורון רז:  האשמת אותנו בהאשמות חמורות מאוד

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אל תיקח את זה לכאלה מקומות

דורון רז: למה? זה מה שאמרת

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

דורון רז: גם עכשיו אמרת שהכסף נשאר אצלנו בכיס

דורון רז:  זה לא נכון

דורון רז:  הכסף הועבר לעובד

אליהו (אלי) רביבו: אתה עכשיו מאלץ אותי לדלג כמה שאלות

דורון רז: השאלה היא אם היינו צריכים להעביר לו או לא היינו צריכים להעביר לו

אליהו (אלי) רביבו: אז אתה עכשיו, אתה מאלץ אותי לקפץ בכמה שאלות קדימה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מחזיק בידיי כמות לא מבוטלת של תלושי העסקה של עובדים זרים שמועסקים דרך חברות הסיעוד והעמותות הרלוונטיות

אליהו (אלי) רביבו:  באף אחד מהם אין אפילו אות מסעיף נסיעה

אליהו (אלי) רביבו:  ואפילו לא פרומיל

אליהו (אלי) רביבו:  תסביר לי איך זה יכול להיות

דורון רז: אני לא יודע

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

דורון רז: אני לא רואה מה שיש לפניך

דורון רז:  אני יודע מה שאני ראיתי

דורון רז:  אני יודע מה שאני נתתי לך

דורון רז:  אני לא ראיתי שום דבר מה שיש לך עכשיו על השולחן, שאתה אומר שיש לך

דורון רז:  אני יודע שלפי החוק במדינת ישראל, דינו של עובד זר, זכויותיו הם כמו לכל עובד ישראלי

אליהו (אלי) רביבו: צו ההרחבה לא רלוונטי

דורון רז: אם אני לא אשלם לעובד ישראלי נסיעות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אבל זה מסביר לי, אדוני היועץ המשפטי למוסד לביטוח לאומי, שהמצב הרבה הרבה יותר חמור

דורון רז: דרך אגב, דרך אגב, רק תוספת

אליהו (אלי) רביבו: המצב הרבה הרבה יותר חמור

דורון רז: ההסדר שלנו עם ביטוח לאומי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, שנייה, אתה ממש סייעת לי מר רז

דורון רז: - - - כולל בתוכו עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו: מר רז, אתה ממש סייעת לי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקווה שתוכל לסייע לי ככה בהמשך

דורון רז: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו: אדוני, המצב הרבה יותר חמור מכפי שחשבתי אפילו כשהתחלתי את הדיון הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אומר לך נציג הגורם המקבל, המשופה, שביוזמתם פנו אליכם ואמרו לכם אנחנו מבקשים, מציעים לא לשלם לנו את הסעיף ואותו לא נשלם למועסקים, אם רק תתנו לנו מכתב שיפוי שבמידה ויהיה מי שיתבע אותם, אז אתם תשפו אותם

אליהו (אלי) רביבו:       ואני שואל שאלה, מכתב שיפוי יקר יותר מכמה מיליארדים? אפילו לא נדרשת לצו מניעה

רועי קרת: אני לא מכיר פנייה כזאת

רועי קרת:  יכול להיות שהיא נעשתה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, יכול להיות שהגב' גבאי תסייע לנו

דורון רז: לא, זה נעשה עם קודמתה, עם - - -     

נטלי גבאי לוי: אנחנו לא מכירים פנייה כזאת

אליהו (אלי) רביבו: אה, את גם לא מכירה, הבנתי

נטלי גבאי לוי: אנחנו לא מכירים

נטלי גבאי לוי:  ותוך כדי דיון אנחנו גם בודקים ולא מכירים

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי, אוקיי

נטלי גבאי לוי: וקצת יש איזה שהיא בעייתיות

אליהו (אלי) רביבו: מכיוון שאתה מאוד מאוד מסייע לי, מאוד מאוד, דבר שיקל גם על השאלות שאני אצטרך לשאול אותך בעתיד

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני שוב פעם שב ומודה לך אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אשמח אם תוכל בבקשה, עד שתמצא את אותם מסמכים, לשתף אותנו מיהם המעורבים בפניות

אליהו (אלי) רביבו:  מיהם עורכי הדין מצידכם ומיהם הפקטורים במוסד לביטוח לאומי שאליהם העברתם את ההצעה שלכם

רועי קרת: אני אומר לאדוני יותר מזה

רועי קרת:  רז, אם ההצעה הזאת עדיין על הפרק מבחינתך, אנחנו נשקול אותה

רועי קרת:  אדוני פספס קטע חשוב

רועי קרת:  אם ההסכמה שלהם

אליהו (אלי) רביבו: אז מה הטעם בדיון לפני שנה? למה צריך צו מניעה?     

רועי קרת: עדיין בתוקף, אז אנחנו נבחן אותה

אליהו (אלי) רביבו: למה צריך לבחון? אה, גם זה לבחון? עברנו 15 שנה

אליהו (אלי) רביבו:  לא, שנייה, חבר'ה, תעצרו

רועי קרת: רגע, אדוני

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  גם ליכולת ההכלה שלי יש גבול

אליהו (אלי) רביבו:  אל תטעו בי

אליהו (אלי) רביבו:  אל תטעו בי, חברים

אליהו (אלי) רביבו:  לא יכול להיות שעד שמגיע, יש לנו נס

אליהו (אלי) רביבו:  נס

אליהו (אלי) רביבו:  אפילו החוקרים המוכשרים ב-ממ"מ יכולים להיות מופתעים

אליהו (אלי) רביבו:  הגורם המשופה פונה פה בשידור חי ואומר כבר הצענו, אל תעבירו לנו ולא נעביר הלאה

אליהו (אלי) רביבו:  רק תנו לנו מכתב שיפוי

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו אומרים לכם עכשיו

אליהו (אלי) רביבו:  אתה אומר פנינו בעניין ועתרנו לבית המשפט וקיבלנו צו מניעה ובאיחור של 14 שנה

אליהו (אלי) רביבו:  שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  והנה, היום הוא אומר 'כן' ואתה אומר אני מוכן לשקול את זה? אתה לא אומר ברגע הזה, הנה, כבר יש לך כבר מייל, תחתום לי עליו?     

רועי קרת: כיוון שאני עוסק בסכסוכים על החברות יותר שנים מאדוני, אני שואל את האדון רז האם ההסכמה שלו שניתנה אז לכאורה עדיין בתוקף

רועי קרת:  זה מה ששאלתי

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  ואז תגיד ש-לכשכן היא כבר נכנסה באופן מיידי, הרגע, היא קיבלה נפקות

רועי קרת: אדוני, זאת לא החלטה שלי

רועי קרת:  למוסד יש מנהלה, אני היועץ המשפטי

אליהו (אלי) רביבו: אני יכול להמתיק איתך סוד?     

רועי קרת: נו?     

אליהו (אלי) רביבו: אני - - - לגורמים בכירים עד בכירים מאוד במוסד לביטוח לאומי כמה הצעות, שבשל הייעוץ המסור המשפטי שהם קיבלו, הם בלמו ונבלמו מהם וגם שינו את הגישה

אליהו (אלי) רביבו:  אז לבוא ולהגיד שצריך להתייעץ, לא, לא, תקשיבו

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני, פשוט, אני שואל אותך שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי, אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  תעלו בבקשה את המנכ"לית לשיחה עכשיו

רועי קרת: את כל המנהל

אליהו (אלי) רביבו: סליחה?     

רועי קרת: לא אדוני, לא נעלה את המנכ"לית

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני רוצה לשאול אותה שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אם יושב ראש איגוד חברות הסיעוד מציע את הצעתו, אם אתם מקיימים את זה עכשיו

דורון רז: כבוד יושב הראש, אני לא חושב שהבמה המכובדת שלך היא הבמה לדיון הזה

דורון רז:  הדבר נמצא בהליך משפטי

דורון רז:  אני לא חוזר בי ממה שאמרתי קודם וממה שאני אומר עכשיו

דורון רז:  אני לא חושב שזה המקום ולא חושב שאתה מי שצריך לתת את הפתרון, כשזה נמצא כרגע בהליך משפטי

דורון רז:  אנחנו מוכנים ללכת לקראת ההליכים האלה, אם ביטוח לאומי יעשה את המהלכים שצריך לעשות

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  תראה אדוני

דורון רז: אני את הדברים האלה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אתה לא עובר אורח, אתה יושב ראש האיגוד

אליהו (אלי) רביבו:  אתה דמות מאוד מאוד מכובדת

דורון רז: אני העליתי את הדברים האלה ביחד עם היועץ המשפטי של האיגוד שלנו בפני הגב' אורנה זמיר שהייתה קודמתה של נטלי גבאי

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל אותך שאלה

דורון רז: יותר מפעם אחת

אליהו (אלי) רביבו: יופי

נטלי גבאי לוי: דורון, אני מתנצלת שאני מתייחסת לזה

נטלי גבאי לוי:  אבל בכל שיחות הבירור שעורך הדין שלכם היה ואנחנו נעביר לוועדה

דורון רז: זה לא רלוונטי, אתם לא דיברתם על זה

נטלי גבאי לוי: לא העליתם את הדבר הזה

דורון רז: אתם דיברתם נקודתית

נטלי גבאי לוי: ואם הסכמתם לדבר הזה, זה גם לא עלה במסגרת התביעה שלכם וגם לא בהליך הגישור

נטלי גבאי לוי:  אז זה קצת תמוה בעיניי לבוא ולומר את זה עכשיו

דורון רז: נטלי, לדיוק הדברים, ההתדיינות המשפטית שלכם היא עם שתי חברות, היא לא עם איגוד, היא לא עם ענף הסיעוד

דורון רז:  היא נקודתית לשתי חברות

דורון רז:  אם הייתם מנהלים איתנו משא ומתן אני פתוח לשמוע את הדברים

דורון רז:  אני חושב שאני יכול להביא את החברות שלי להסכמה למה שאנחנו הצענו

אליהו (אלי) רביבו: לא, מה יש הסכמה? אתם הצעתם הצעה כל כך נדיבה, כל כך אחראית

דורון רז: היא לא נדיבה

דורון רז:  היא לא נדיבה

אליהו (אלי) רביבו: הוגנת

דורון רז: היא לא לכאן ולא לכאן

אליהו (אלי) רביבו: הוגנת

דורון רז: היא לא נדיבה

דורון רז:  שלא תהיה לך אי הבנה

אליהו (אלי) רביבו: אתם בסך הכול רציתם לקבל הגנה שאם יתבעו אתכם תהיה לכם כתובת

דורון רז: אני חוזר, שלא תהיה לך אי הבנה

דורון רז:  הכסף לא נשאר אצלנו יום אחד

דורון רז:  הועבר לעובדים

דורון רז:  אני לא ארוויח יותר אם אני אשלם להם או לא אשלם להם

דורון רז:  ודרך אגב, אם הוא יישאר בביטוח לאומי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: ולכן אני מאוד מאוד מעריך את ההצעה שלכם

דורון רז: - - - לא בהכרח שהוא ילך לשירותי הסיעוד האחרים

אליהו (אלי) רביבו: לכן אני מאוד מאוד מעריך את ההצעה שלכם

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל שאלה: מה השתנו התנאים שאז הצעתם הצעה שכרגע אתה לא ממהר להציע אותה? או שכן ואני טעיתי?     

דורון רז: כי כרגע ביטוח לאומי נמצא בהתדיינות משפטית עם שתי חברות

אליהו (אלי) רביבו: תמיד

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה שייך?      

דורון רז: ואני העליתי נושא ואמרתי מה אנחנו הצענו

דורון רז:  יש מקום לשבת ולדבר

דורון רז:  ההצעה הזאת יכול להיות שהיא רלוונטית גם עכשיו, אבל צריך לדבר על זה

דורון רז:  אני לא יכול להיכנס באמצע הליך משפטי שמקיים הביטוח הלאומי מול שתי חברות

דורון רז:  אני לא יכול

דורון רז:  אני יכול לבוא לא בבמה הזאת, בבמה המכובדת עם נטלי ועם ירונה והמחלקה המשפטית של ביטוח לאומי

דורון רז:  לשבת איתם ולמצוא, אם הם יסכימו, כמו שדרשנו אז, יש מקום להתחיל להניע איזה שהוא מהלך שהוא יכול להיות

דורון רז:  דרך אגב, הוא לא יציל את העובדים

דורון רז:  כי אז ביטוח לאומי לא ישלם לנו והעובד לא יקבל את זה

דורון רז:  היום כשהוא משלם לנו, נכון שאין בתוך התעריף של הנסיעות זכויות סוציאליות שלא קיבלתי ולא שילמתי

דורון רז:  אבל נכון ששילמתי את הכסף לעובד

דורון רז:  מה שאתה רוצה עכשיו שאני לא אשלם אותו לעובד

דורון רז:  מסיבות אחרות, לא מהסיבות הרלוונטיות לזכויות העובד

אליהו (אלי) רביבו: לא, לי יש עוד כמה עשרות

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני לא סרקתי אותם לפה

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי, איזה שקף זה? מר רז, יש לך, איפה מר רז? איתנו בשידור? מר רז? יש לך את המצגת שאני מציג כרגע?      

דורון רז: עכשיו אני יכול לדבר, פתחו לי את המיקרופון

דורון רז:  כן?     

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  תראה, אז יש לי - - -     

דורון רז: אני לא רואה מצגת

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אצלי, אצל עדן, אצל דקלה ואצל עוד גורמים כאן, שמורים בין כמה עשרות לכל אחד, שונים, תלושי העסקה שונים, אדוני היועץ המשפטי

אליהו (אלי) רביבו:  כמה עשרות עד 100 וקצת לכל אחד, תלושים של עובדים זרים בחברות סיעוד, דרך חברות סיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  גברתי היועצת המשפטית, שבדרך פלא כל מה שדגמנו אין בהם סעיף נסיעות

אליהו (אלי) רביבו:  מי יודע להסביר לי את זה? לא שומע

אליהו (אלי) רביבו:  מה? אולי צריך לסדר לו את זה, יש לו שם בעיה בשמע

אליהו (אלי) רביבו:  אני פשוט לא שומע את התשובה

דורון רז: מה השאלה?     

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  סודר? אז ככה: אני אומר שאצלי ואצל צוות לשכתי, ולא רק, ישנם בין עשרות למאות תלושים של אנשים שונים מחברות סיעוד מגוונות, שבאף אחד מהם אין את רכיב הנסיעות

אליהו (אלי) רביבו:  אף אחד מהם

אליהו (אלי) רביבו:  איך אדוני מסביר את זה?     

דורון רז: איך אתה רוצה שאני אענה לך?     

אליהו (אלי) רביבו: אתה ענית בצורה כל כך - - -     

דורון רז: אני יכול לכוון אותך ליושבים מולך, המוסד לביטוח לאומי

דורון רז:  זה, זה עצם הנושא של, שאתה צריך להתייחס אליו

דורון רז:  אנחנו מבוקרים על ידי משרדי רואה חשבון של הביטוח הלאומי, כולל תלושי השכר

דורון רז:  ואם ביטוח לאומי מוצא שחברה לא קיימה את התחייבויותיה, כאילו כמו שאתה אומר, שאני לא יודע כמה זה נכון או, אתה מבין שאנחנו מוציאים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: היועצת המשפטית - - -     

דורון רז: מיליוני תלושים

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני שואל שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אחת הדמויות הבכירות בכנסת אמינה עליך?      

דורון רז: בבקשה?     

אליהו (אלי) רביבו: היועצת המשפטית של הוועדה, עורכת הדין נעה בן שבת, היא אחת הדמויות הבכירות והמוערכות ביותר בכל משכן הכנסת

דורון רז: אני מעריך אותה מאוד ואני מכבד אותה

אליהו (אלי) רביבו: היא אמינה עליך? אני מבקש לחשוף בפניה, אני מניח, כמה תלושים אמורים להוות לך אינדיקציה?      

נעה בן שבת: תלוי במה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, אני אומר לך משהו, גברתי היועצת המשפטית, אני מבהיר פה לנוכחים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא עושה אף סלקציה בין התלושים שקיבלתי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, אם באחד מהם יש, אז הוא אמור להיות בפנים

אליהו (אלי) רביבו:  לא אמרתי התלוש הזה לא מקדם את החשד שלי, אני לא אציג אותו

אליהו (אלי) רביבו:  עשרה תלושים, 50 תלושים, 100 תלושים? כמה תלושים את צריכה לראות בשביל להגיד לו ראיתי, זה מדגם מייצג

אליהו (אלי) רביבו:  שהסעיף הזה לא קיים

אליהו (אלי) רביבו:  הנה, אני מבהיר, הסעיף הזה לא קיים

אליהו (אלי) רביבו:  לא קיים

אליהו (אלי) רביבו:  לא שהוא קיים בעצימות נמוכה, הוא לא קיים

דורון רז: אני חולק, אני חולק על דבריך

נעה בן שבת: צריך לשמוע גם את תגובת הביטוח הלאומי

נעה בן שבת:  אם עשו הרי בקרה

נעה בן שבת:  אמרו שהם עשו בקרה אישית על כל תלוש ותלוש

נעה בן שבת:  השאלה מה הם מצאו

אליהו (אלי) רביבו: צודקת

דורון רז: נכון

דורון רז:  נכון

נעה בן שבת: מה הם מצאו ומה הם ראו

נעה בן שבת:  אני חושבת שהם צריכים

דורון רז: הם הכתובת

דורון רז:  הם הכתובת

אליהו (אלי) רביבו: צודקת

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  תראה, כשבדיון הקודם כל כך שוחחת עליהם, שאלתי את עצמי מתי נגיע לשלב שבו כל אחד יגן על עמדות הצד שהוא זה

דורון רז: לא, זה לא קשור

דורון רז:  אני חושב שביטוח לאומי עושה את עבודתו נאמנה

אליהו (אלי) רביבו: לא האמנתי שזה יהיה כל כך מהיר

אליהו (אלי) רביבו:  והיה מי שהסתי לו עצה, צר לי שהוא לא כל כך הבין שאני מניח לאן זה הולך וזה הגיע עוד מוקדם יותר אפילו ממה שחשבתי

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני שואל אותך גב' גבאי, מנהלת האגף

אליהו (אלי) רביבו:  את ביצעת בקרה

אליהו (אלי) רביבו:  כמה תלושים סקרת בבקרה?     

נטלי גבאי לוי: אנחנו סוקרים חברות

נטלי גבאי לוי:  סקרנו בנושא הזה 74 חברות

אליהו (אלי) רביבו: את הרוב

נטלי גבאי לוי: את רוב החברות

נטלי גבאי לוי:  מצאנו שליותר מ-40 עובדים במהלך החודשים נמצא רכיב נסיעות

נטלי גבאי לוי:  אני יכולה רק להרחיב במילה אחת

אליהו (אלי) רביבו: כמה? גברתי, 75% נבדקים

אליהו (אלי) רביבו:  מקרב החברות הרלוונטיות

אליהו (אלי) רביבו:  כ-75%

אליהו (אלי) רביבו:  מצאתם 40

אליהו (אלי) רביבו:  מתוך כמה אלפים של תלושים?     

נטלי גבאי לוי: אנחנו לא בודקים אלפים של תלושים

אליהו (אלי) רביבו: כמה בדקתם?     

נטלי גבאי לוי: אנחנו בודקים בכל חברה את כמות המועסקים, מבדיקה שהיא לא מדגמית

נטלי גבאי לוי:  היא כמות שהיא יחסית גדולה

אליהו (אלי) רביבו: כמה? מצרפי כמה?     

נטלי גבאי לוי: זה ביחס לגודל הסניף

נטלי גבאי לוי:  אני אעביר את הנתון הזה לוועדה

נטלי גבאי לוי:  אני לא רוצה להגיד עכשיו סתם

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני שואל שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אם את יכולה לתת לי דוגמה של א' בלי להגיד את שמו

אליהו (אלי) רביבו:  תגידי א' מעסיק 2,000 עובדים, 800 מתוכם ישראלים, 1,200 זרים

אליהו (אלי) רביבו:  בדקתי, 600

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל אני רוצה רק לסבר את האוזן

נטלי גבאי לוי:  הבקרות שלנו נעשות לכלל העובדים

נטלי גבאי לוי:  אנחנו לצורך הוועדה עשינו הפרדה ידנית בדוחות שלנו בשביל להגיד כמה עובדים זרים בדקנו

נטלי גבאי לוי:  אז אני לא רוצה לתת נתון שהוא לא מדויק

אליהו (אלי) רביבו: אז אני שואל, לא, תראי

אליהו (אלי) רביבו:  הרי את הגעת היום לדיון שאת יודעת לאן הוא מגיע ואת יודעת מה הנושאים שאני בודק

אליהו (אלי) רביבו:  והיו לנו פגישות הכנה

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו מנסים לדייק את זה

אליהו (אלי) רביבו:  ושלחתם הרבה פסקי דין והבהרות וזה אחלה

אליהו (אלי) רביבו:  עדיין, כשאת יודעת לומר לי מצאנו 40 עובדים שמשלמים להם נסיעות, מן הסתם את יודעת להגיד לי 40 מתוך כמה

אליהו (אלי) רביבו:  כי אם זה 40 מתוך 40,000 - - -     

נטלי גבאי לוי: אני יכולה להגיד לך את המספר של כלל החברות ולא בחברה

נטלי גבאי לוי:  367 עובדים זרים נדגמו, מתוכם 40 ביחס לחלוקה לחברות

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  משהו כמו 10%

נטלי גבאי לוי: נכון

אליהו (אלי) רביבו: יש לנו עכשיו אינדיקציה

אליהו (אלי) רביבו:  יש לנו 10% משולמים

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שאני נפלתי על ה-90% הלא מופרשים

אליהו (אלי) רביבו:  ככה יצא וזה בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  עדיין זה מסביר לנו שאם עלינו רק על 10%, יש לנו 10% בעיית סוג הדיווח וההשלכות הפנסיוניות

אליהו (אלי) רביבו:  מה קורה עם ה-90% שלא מופרש בכלל?     

שושנה ברוך: אדוני יושב הראש, יש גם עוד עניין

אליהו (אלי) רביבו: כן? רק אם הוא רלוונטי גברתי

שושנה ברוך: כן, כן, רלוונטי מאוד

שושנה ברוך:  מתוך אותם 10% כנראה שאותם 10% הם עובדים ב- leave out

שושנה ברוך:  כלומר, הם יוצאים כל יום, אוקיי? וזה קורה בעיקר, זה קורה בעיקר בבתי אבות

שושנה ברוך:  כולם יודעים את זה, זה לא משהו שהוא

אליהו (אלי) רביבו: אה, מעניין

אליהו (אלי) רביבו:  וואי, אני מה זה מודה לך גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  ממש למינציה

אליהו (אלי) רביבו:  הבנת גברתי היועצת המשפטית?      

נטלי גבאי לוי: העובדים הזרים בבתי אבות לא רלוונטיים אלינו

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

נעה בן שבת: אבל העובדים שמלווים את המעסיקים שלהם - - - בבתי אבות

נעה בן שבת:  הם עובדים אצל יחידים, אבל היחיד גר בבית אבות

נעה בן שבת:  יכול להיות שזה המקרה?     

נטלי גבאי לוי: זה מקרים בודדים מאוד מאוד מאוד

נטלי גבאי לוי:  וזה לא המקרים האלה

אליהו (אלי) רביבו: מה קורה לדוגמה עם דיור מוגן? מה קורה עם מטופל שהוא מאושפז תקופה ממושכת בבית חולים?      

נטלי גבאי לוי: אבל דיור מוגן שמתייחסים אליו כמו בית, האדם, העובד זר לן איתו שם

נטלי גבאי לוי:  כי אם אנחנו משלמים גמלת סיעוד, לצורך העניין, בדיור מוגן, זה בית לכל דבר ועניין

אליהו (אלי) רביבו: אני מכיר מקרים שבהם זכאי מאושפז תקופה ממושכת בבית חולים

אליהו (אלי) רביבו:  ממושכת

אליהו (אלי) רביבו:  והעובד לא נמצא בכל שעות היממה

אליהו (אלי) רביבו:  כי אין מקום, בית חולים לא יודע להכיל

נטלי גבאי לוי: גמלת הסיעוד לא משולמת בבית חולים

נטלי גבאי לוי:  רק ב-30 ימים הראשונים לאשפוז

אליהו (אלי) רביבו: 30 ימים זה הרבה זמן

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל בחודש הזה, אבל אני יכולה להגיד לך שלא נמצאו שינויים בתלושי השכר בחודש הזה של האשפוז

נטלי גבאי לוי:  השכר משתלם גלובלית

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי

נטלי גבאי לוי: ואני חושבת שהמחלוקת שחשוב לכוון אותה בסוף, אנחנו מדברים עליה ארוכות

נטלי גבאי לוי:  אבל בסוף גם ההצעה שדורון רז מעלה וגם מה שעלה בשיחות הבירור, שאנחנו יכולים להראות את זה לוועדה

נטלי גבאי לוי:  הסוגייה היא טיפה יותר גדולה

נטלי גבאי לוי:  חברות הסיעוד עומדות על כך שהן משלמות נסיעות בצורה מופרזת ולכן יש את ההליך ולכן גם הליך הגישור התקיים

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, בסופו של יום - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא, שנייה

נטלי גבאי לוי: שנייה רגע, שנייה

אליהו (אלי) רביבו: אני רציתי לעבור מהנושא ואתם מאלצים אותי להישאר בו

נטלי גבאי לוי: דקה, דקה

נטלי גבאי לוי:  לא, לא, אנחנו לא רוצים להישאר בו, כי כולנו תמימי דעים בעניין הזה, גם בפגישות שדיברנו לפני הדיון הזה וגם בדיון הזה

נטלי גבאי לוי:  שאם נוסעים או לא נוסעים

נטלי גבאי לוי:  יש כאן איזה שהיא הכרעה שצריכה להתקבל בעניין הזה

אליהו (אלי) רביבו: מר רז, יש לי אליך שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  חברות הסיעוד טוענות שהעובדים הזרים נוסעים?     

נטלי גבאי לוי: כן

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני רוצה שהוא יענה לי

אליהו (אלי) רביבו:  כי הוא אמר לי משהו אחר הרי

דורון רז: לא, אני אמרתי שחברות הסיעוד טוענות שהעובדים יש להם זכות לטעון שהם נוסעים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: כן, אתה צודק

אליהו (אלי) רביבו:  הבנתי

דורון רז: הן לא גרות 365 יום אצל הקשיש בבית

אליהו (אלי) רביבו: ומגיע לך על זה ישר כוח עצום

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני צודק

דורון רז: נתת דוגמה, נתת דוגמה של מאושפז, הן נוסעות וחוזרות מזה

דורון רז:  תראה, אני רוצה להגיד לך משהו

אליהו (אלי) רביבו: אדוני צודק

אליהו (אלי) רביבו:  אני שאלתי שאלה אחרת

דורון רז: רגע

אליהו (אלי) רביבו: לא, אדוני יענה לי

דורון רז: אני רוצה להגיד לך משהו

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא עוד פעם דיון

אליהו (אלי) רביבו:  עד שקיצרת לי את התהליכים אל תחזיר אותי אחורה

דורון רז: לא, יש כאן נקודה

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל שאלה, אדוני

דורון רז: אני אגיד את זה

דורון רז:  ואם אתה לא רוצה אני לא אוסיף שום דבר יותר, אבל אני חייב להגיד

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני רוצה שתוסיף, אתה מלמד אותי המון

דורון רז: אני רוצה להגיד לך

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

דורון רז: מה שחשוב כרגע מבחינתך לבדוק האם מכלל התעריף לשעה שמקבלת חברה או עמותת הסיעוד היא העבירה את כל החלקים שיש בתעריף לעובד

דורון רז:  ולא סיפורים אחרים

דורון רז:  כי גם אמר לך רועי קרת שפסק הדין אמר שבסופו של דבר צריך לראות את הכול כמכלול אחד

דורון רז:  והאם הכסף בכללותו הועבר לעובד ולא נשאר אצל חברת הסיעוד

דורון רז:  ואם אתה תפרט אותו לסעיף סעיף אתה תגיע לכל מיני מספרים שאין להם רלוונטיות למציאות האמיתית

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז אדוני, כמו שאתה יודע, אני ממש ממש ירוק בתחום

אליהו (אלי) רביבו:  אני חדש

אליהו (אלי) רביבו:  גם בנושאים פרלמנטריים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא באמת בקיא כמוך

אליהו (אלי) רביבו:  אתה בלי עין הרע, המון שנים, היית בעל חברה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה חייב להתחשב ביכולת שלי להבין את כל מה שאתה אומר, בקצב, לאט לאט

דורון רז: למה הציניות הזאת?     

אליהו (אלי) רביבו: ממש לא

אליהו (אלי) רביבו:  כעובדה אתה המון שנים

דורון רז: למה הציניות? אני מכבד אותך וציניות לא במקום

אליהו (אלי) רביבו: אדוני, כעובדה אתה המון שנים בתחום

אליהו (אלי) רביבו:  כעובדה אתה שוחה בתחום כמו דג במים

אליהו (אלי) רביבו:  כעובדה אני בסך הכול תשעה חודשים חבר כנסת

אליהו (אלי) רביבו:  לא עסקתי בתחום הסיעוד קודם

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מכיר את הנושא מעבר - - -     

דורון רז: חבל שלא למדת לפני שהתחלת להתעסק בזה וראית את התחום הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו: אז הנה, אז ראית - - -     

דורון רז: אתה מסתכל דרך המשקפיים הצרות של התעריף

דורון רז:  אתה לא רואה את כל הדברים שקיימים מסביב

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

דורון רז: אתה לא רואה את איכות החיים שניתנת לקשישים

דורון רז:  אתה לא רואה מה קורה - - - ומה קורה בקורונה

אליהו (אלי) רביבו: וחרף הניסיון הרב שלך בתחום - - -     

דורון רז: את זה אתה לא רואה

דורון רז:  אתה רואה רק מה שאתה מסתכל דרך המשקפיים שלך

אליהו (אלי) רביבו: וחרף הניסיון הרב שלך בתחום והפעילות הברוכה שלך, בכלל ובפרט, בסוף בסוף רצה הגורל ואני יושב ראש הוועדה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  אז תאפשר לי להחליט מה אני בודק

אליהו (אלי) רביבו:  תאפשר לי להחליט מה אני שואל

אליהו (אלי) רביבו:  ותאפשר לי להחליט לאן אני לוקח את דיוני הוועדה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  תודה

אליהו (אלי) רביבו:       עכשיו, באותו עניין שדיברת עליו, נמצא איתנו פה נציג קו לעובד

אליהו (אלי) רביבו:  נכון?     

אלעד כהנא: כן כבודו

אליהו (אלי) רביבו: אני אשמח בבקשה, ברוך הבא, אני מאוד מודה לך בכלל ובפרט על הסבלנות

אליהו (אלי) רביבו:  אם אפשר בבקשה רק להוריד את המיקרופונים בדרך, שאני אוכל לראות את זיו פניו

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח בבקשה לקבל את התייחסותכם כתנועה שמאוד מאוד דואגת לזכויות העובדים, להצעה שהועלתה פה והנושאים שנבחנים

אליהו (אלי) רביבו:  לעניין פוטנציאל התביעות של העובדים בגין הוצאה שלא מתקיימת ואם היא משולמת או לא

אלעד כהנא: אין בעיה

אלעד כהנא:  אני כן אגיד תודה רבה על דיון הזה

אלעד כהנא:  הוא באמת מאוד מאוד חשוב

אלעד כהנא:  ואני אגיד, אני כמובן לא יכול לדבר בשם כל העובדים, אני אדבר בשם קו לעובד

אליהו (אלי) רביבו: כן, כן, כן

אלעד כהנא: אנחנו במעמד ידיד בית משפט בהליך המשפטי שמוזכר פה

אלעד כהנא:  ביקשנו להצטרף אליו כדי להביע את עמדתנו

אלעד כהנא:  אנחנו גם נגיע בדיון הקרוב בנובמבר

אלעד כהנא:  אנחנו לא שותפים לחשש ולתפיסה שהוצגה כאן על ידי חברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו: חברים, זאת כותרת

אליהו (אלי) רביבו:  זאת כותרת

אליהו (אלי) רביבו:  מדהים

אלעד כהנא: אנחנו חושבים שגם לפי הטענות על צו ההרחבה ועל הזכאות מכוח דיני העבודה להחזרי נסיעות, בנסיבות שבהן מדובר בעובד ומטופל שמתגוררים בבית, אני לא מדבר על אשפוז בבית חולים

אלעד כהנא:  גם לפי צו ההרחבה הזכאות היא רק בגין נסיעות בפועל

אלעד כהנא:  בגין הצגת קבלות, אחרי הצגת כתובת מדויקת מהעובד שמאפשרת מרחק עם גבול עליון של 22

אלעד כהנא: 60 אם אני זוכר נכון ליום

אלעד כהנא:  וכמובן אנחנו מדברים על חלק יחסי של חברת הסיעוד בהעסקה

אלעד כהנא:  כי חברת הסיעוד לא יכולה להידרש לשלם את הכול

אלעד כהנא:       הפערים בין זה לבין מה שאנחנו מבינים שמשולם כהוצאות שוטפות הם אסטרונומיים

אלעד כהנא:  וכמו שנאמר כאן, זה בסופו של דבר פוגע או במטופל הסיעודי או בעובד

אליהו (אלי) רביבו: אני מציע לכולם, סליחה שאני לא יכול להתאפק

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נצא כולנו החוצה לראות אם המשיח הגיע והתגלה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא האמנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר לכם בכנות רבה, אני לא האמנתי שאני אזכה לכזאת הבהרה

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל עכשיו אותך ואתכם, אם הם אומרים את מה שהם אומרים, איפה אתם? מיליארדים

אליהו (אלי) רביבו:  מיליארדים

רועי קרת: אנחנו איתם ביחד באותו הליך, הם בצד שלנו

אליהו (אלי) רביבו: עכשיו, אתם הצעתם הצעה

אליהו (אלי) רביבו:  למה אתם לא רוצים לקיים אותה? טוב נו, בואו

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו לא עוזבים את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, יש פה נציג מחברת סיעוד או עמותה? לא יודע, לא? כי נאמר לי שכן יגיעו

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יכול בבקשה להעלות מישהו כזה? כי אתה לא מעסיק בפועל, אתה יושב ראש האיגוד

אליהו (אלי) רביבו:       טוב, אני מבקש להעלות לשידור כרגע את יושב ראש עמותות חברות הסיעוד טל חדד

אליהו (אלי) רביבו:  רק שיידעו כל אותן חברות הסיעוד והעמותות הגדולות שכבר נעתרו להפצרותיי והפצרות הוועדה והואילו להגיע לכאן ובסוף לא הגיעו, הואילו לאשר הגעה

אליהו (אלי) רביבו:  לא הגיעו, אף אחד מהם

אליהו (אלי) רביבו:  בדרך כלל הם מהראשונים כאן

אליהו (אלי) רביבו:  שאני מאוד מאוד נפגע

אליהו (אלי) רביבו:  ממש

רועי קרת: אדוני, אני מתנצל, אני צריך לצאת ב-13:00

רועי קרת:  אני מבין שיש לכם עוד שאלות אליי

אליהו (אלי) רביבו: כן

רועי קרת: אז אפשר לשאול אותן

רועי קרת:  רק להשלים את מה שאדוני שאל קודם

רועי קרת:  אני קיבלתי את התשובה תוך כדי

רועי קרת:  צו המניעה שדנו בו ניתן ב-19

רועי קרת: 4

רועי קרת: 2021

רועי קרת:  וההליך המשפטי התחיל במרץ 2021, חודש קודם

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  על מה? על מה? זה מה שאני שאלתי

רועי קרת: על נושא הנסיעות

אליהו (אלי) רביבו: אתם הגשתם עתירה להפסיק?     

רועי קרת: אמרתי אדוני, אנחנו הוצאנו חוזר, הוצאנו אגרת מה שנקרא אצלנו

רועי קרת:  ובקשה לצו מניעה הוציאו החברות

רועי קרת:  האגרת ביקשה להסדיר את המצב

רועי קרת:  החברות הגישו בקשה לצו מניעה וקיבלו אותו

אליהו (אלי) רביבו: באיזו תואנה?     

רועי קרת: אני אמציא לאדוני את כל המסמכים

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  כי אומר מר רז שהוא לא נדרש להגיע לאותה אגרת

אליהו (אלי) רביבו:  הוא כמה שנים קודם פונה אליכם ומבקש מכם להפסיק לקבל ולשלם, אם רק תוציאו לו מכתב שיפוי שיעגן וייתן לו בטוחה שהוא לא ייתבע, שהוא לא יהיה חשוף

אליהו (אלי) רביבו:  ולא הסכמתם

רועי קרת: אבל כבר אמרתי לאדוני שאני לא מכיר פנייה כזאת

רועי קרת:  ושמעת מאדוני שגם היושבים מאחוריי בטור לא מכירים פנייה כזאת

רועי קרת:  אנחנו נבדוק את זה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  וגם מר רז יעדכן אותי מי היה לצידו ואל מי הם פנו ומתי בעניין ההצעה

אליהו (אלי) רביבו:  ואני רק לא מבין מר רז, רק שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אם זו הייתה יוזמה שלכם מלפני כמה שנים, באיזה היגיון הגשתם על זה צו מניעה? למה לא אמרתם אנחנו זה שפנינו אליכם, לא צריך בית משפט

אליהו (אלי) רביבו:  בואו, תוציאו לי רק מכתב שיפוי וגמרנו עניין

דורון רז: קודם כל, אני אמרתי גם קודם

אליהו (אלי) רביבו: מה הסיבה שלא? לא ככה?     

דורון רז: ההתדיינות היא מול שתי חברות, לא מול איגוד, לא מול כלל החברות

דורון רז:  זה חברות שביטוח לאומי רצה לעשות להן סנקציות ובלית ברירה הן הגישו עתירה

דורון רז:  העובדה היא שבית המשפט - - -     

אליהו (אלי) רביבו: שכללה את כל, שכללה את כל המאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו:  אבל האגרת היא כללית לכולם

דורון רז: - - - מדברת בעד עצמה

דורון רז:  מדברת בעד עצמה

אליהו (אלי) רביבו: לא, אז אני מנסה רגע להבין

אליהו (אלי) רביבו:  כל פעם כשאני חושב שאני מסיים פרק ואני עובר נושא אתם מפילים עליי עוד פצצה

אליהו (אלי) רביבו:  האגרת היא לכלל העובדים

נטלי גבאי לוי: לכלל החברות

אליהו (אלי) רביבו: לכלל החברות

נטלי גבאי לוי: נכון, נכון

אליהו (אלי) רביבו: ושתיים מתוכן פנו והצו מניעה הוא למאה אחוז?     

דורון רז: לא

נטלי גבאי לוי: שתיים מהן פנו, שהשתיים האלה לא הסכימו לתקן ליקויים שחברות אחרות כן תיקנו

נטלי גבאי לוי:  ולכן השתיים האלה נמצאות בהליך

נטלי גבאי לוי:  והמצב, בצו מניעה קיבלנו להשאיר את המצב כפי שהוא ולא להפעיל סנקציות

אליהו (אלי) רביבו: לכולן? לא, צו המניעה הוא גורף או רק לעותרות?     

דורון רז: לא, לא, הוא גורף

אליהו (אלי) רביבו: מה ההיגיון?     

דורון רז: אבל זה לא משנה

דורון רז:  דרך אגב, החברות שתיקנו גם הן תיקנו ומשלמות נסיעות בגובה המותר לפי החוק

דורון רז:  גם הן משלמות

דורון רז:  ועוד פעם אני חוזר ומדגיש, שלא תהיה אי הבנה

דורון רז:  אין על הנסיעות, על הכסף הזה אין תנאים סוציאליים ואם שילמו אותו זה לא בשביל לחסוך תנאים סוציאליים או משהו מסוג זה

דורון רז:  התעריף יש עליו זכויות סוציאליות

דורון רז:  על נסיעות אין

דורון רז:  ואם לא משלמים אותו בנסיעות גם לא יכולים לשלם אותו בשכר

דורון רז:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז בוא, ברשותך, אנחנו לא נעבור לדובר הבא, הוא יצטרך להמתין

אליהו (אלי) רביבו:  כי אני רוצה ליהנות מהנוכחות של היועץ המשפטי למוסד לביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו:  שקף 9 בבקשה

אליהו (אלי) רביבו:       אנחנו עוברים לסעיף שאני מודה שאפילו מביך אותי לדון בו

אליהו (אלי) רביבו:  המוסד לביטוח לאומי משלם, משלם משכר העובד 3

אליהו (אלי) רביבו: 5% בגין תשלום דמי ביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, הוא משלם בשביל עצמו

אליהו (אלי) רביבו:  הוא מפריש

אליהו (אלי) רביבו:  כשחברות הסיעוד מחויבות לשלם רק 0

אליהו (אלי) רביבו: 59%

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, הטולרנס בין מה שהביטוח לאומי משלם, לנכות, לבין מה שאמורים לקזז וזה לעצמו, הוא 2 נקודה משהו אחוז

אליהו (אלי) רביבו:  2

אליהו (אלי) רביבו: 91% אם אני לא טועה

אליהו (אלי) רביבו:  נכון? אני אשמח שאדוני יסביר לי את התוצאה הזאת

רועי קרת: אני אומר לאדוני, זה בעצם אותו דבר כמו הנושא של הנסיעות

רועי קרת:  כיוון שאנחנו, התעריף הוא תעריף שעתי ממוצע, הוא לוקח את כל העובדים, עושה עליהם ערך ממוצע ולפי זה משלם את ערך השעה

רועי קרת:  זה לא אומר שהעובד הספציפי הזה זה מה שמשלמים עליו

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  נחזור

אליהו (אלי) רביבו:  רציתי לדלג פעם שעברה בסוגיה הזאת, אבל עכשיו אתה אומר לי אל תוותר על זה

אליהו (אלי) רביבו:  כמה עובדים ישראלים מועסקים בחברות הסיעוד?      

רועי קרת: סדר גודל של 150,000

אליהו (אלי) רביבו: אני מכיר 120,000

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? מישהו רוצה לדייק לי את הנתונים בין 150 ל-120?     

נטלי גבאי לוי: בסביבות 149,000 מטפלים כולל בני משפחה שרשומים בחברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, זה נקרא מועסקים זה, אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  שאגב, מוצא להם תלוש?     

נטלי גבאי לוי: כן

אליהו (אלי) רביבו: בני משפחה?     

נטלי גבאי לוי: כן, כן, כן

אליהו (אלי) רביבו: נפלא

אליהו (אלי) רביבו:  150,000

אליהו (אלי) רביבו:  כמה שעות ממוצע לעובד? כמה שעות ממוצע למועסק? לא, זה לעובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  כמה שעות ממוצע למועסק ישראלי? שאלה בסיסית

אליהו (אלי) רביבו:  אני עדיין ממתין, אגב, לתשובה

אליהו (אלי) רביבו:  כמה שעות ממוצע לעובד ישראלי?     

רועי קרת: אדוני, אני מציע שאת התשובות המספריות נמציא לכם בכתב אחר כך

אליהו (אלי) רביבו: ממש לא

רועי קרת: כדי שלא נטעה עכשיו

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לספר לכם משהו

רועי קרת: זאת לא שאלה בסיסית

אליהו (אלי) רביבו: עד הרגע הזה, אדוני, מכובדי, עד הרגע הזה לא שאלתי אף שאלה שלא שאלתי אתכם קודם

אליהו (אלי) רביבו:  אתם הייתם אמורים להגיע לכאן כבר שבוע שעבר

אליהו (אלי) רביבו:  פעמיים נדחה הדיון רק בצל החסימות צירים מרכזיים

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי? הייתי אמור לקבל את התשובה הזאת ואת שאר השאלות, התייחסות, עוד קודם

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מפתיע אתכם

נטלי גבאי לוי: אנחנו התייחסנו לשאלות הוועדה בכתב

נטלי גבאי לוי:  לא נשאלנו לגבי משרה ממוצעת של עובד ישראלי

אליהו (אלי) רביבו: תראי, אני לא הנחתי שהתשובה שאתם תתנו לי תהיה תשובה ברמה כזאת

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בואו, אני ממשיך אתכם

אליהו (אלי) רביבו:  מה אתם מניחים שממוצע עובד ישראלי?     

נטלי גבאי לוי: אז אמרנו בין 60 ל-70 שעות

נטלי גבאי לוי:  זה ביחס לרמות הרי

נטלי גבאי לוי:  ברמות הגמלה, בין 2 ל-6, ביחס לכל זכאי, כמה שעות הוא מקבל

נטלי גבאי לוי:  אנחנו מניחים שהממוצע הוא בין 60 ל-70 שעות

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת ש-1 ו-2 בין 60 ל-70 שעות ממוצע

אליהו (אלי) רביבו:  לא, זה בין 1 ל-4

אליהו (אלי) רביבו:  ובין 4 ל-6

נטלי גבאי לוי: זה בין 2 ל-6

נטלי גבאי לוי:  אני התייחסתי, ברמות, ברמה 1

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

נטלי גבאי לוי: כי ברמה 1 הרוב מקבלים גמלה בכסף ופחות שירותים

אליהו (אלי) רביבו: אז לגרוע אותם מה-150?     

נטלי גבאי לוי: זה לא צריך לגרוע אותם, הם חלק מהמטפלים

נטלי גבאי לוי:  אבל אמרת ממוצע

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני אמור, חברים, תשמעו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת כמה עובדים ישראלים מועסקים דרך חברות הסיעוד לסיעוד ביתי

נטלי גבאי לוי: בסביבות 150,000 מטפלים

אליהו (אלי) רביבו: אני חושב שזה נתון שלא כל כך קולע למציאות

נטלי גבאי לוי: אז אנחנו נעשה עוד בדיקה לעניין הזה

נטלי גבאי לוי:  זה מה שאנחנו יודעים

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר, מראש מי שמקבל גמלה ומי שמקבל גמלה להעסקת בני משפחה לא עובר דרך הצינור של חברות הסיעוד

נטלי גבאי לוי: בטח שכן

נטלי גבאי לוי:  בני המשפחה מטפלים רשומים בחברות הסיעוד, מה זאת אומרת?     

רמי סלהוב: אני בן משפחה

נטלי גבאי לוי: זה בדיוק זה

נטלי גבאי לוי:  כשאני אומרת 150,000 מטפלים

אליהו (אלי) רביבו: לך יש תלוש דרך חברת סיעוד?     

נטלי גבאי לוי: בוודאי

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אל תבוא, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  שואל, לא צריך להוכיח לי

אליהו (אלי) רביבו:  אתה בן משפחה שמועסק?     

רמי סלהוב: לא, אני מחליף את אותו עובד

רמי סלהוב:  אני בן משפחה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

רמי סלהוב: זה 33 שקלים לשעה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  ואתה עובד דרך חברת סיעוד?     

רמי סלהוב: אני עובד דרך סיעוד, כן

אליהו (אלי) רביבו: תודה

רמי סלהוב: עם תלוש משכורת

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז נאמר, שנייה

דורון רז: לאן כבודו רוצה להגיע עם כל החישובים שלו?     

אליהו (אלי) רביבו: לאט לאט

דורון רז: לאן אתה רוצה להגיע? זה הבמה עכשיו לעשות את כל החישובים?      

אליהו (אלי) רביבו: בטח

אליהו (אלי) רביבו:  מה, אתה עכשיו רוצה להחליט לי?     

דורון רז: יש ועדת תעריפים, יש מוסד לביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו: אתה רוצה עכשיו להחליט? תראה, כשאני שואל אותך שאלות מורכבות - - -     

דורון רז: יושבים פה אנשים מכובדים

אליהו (אלי) רביבו: כן?     

דורון רז: ואנחנו מתדיינים, אנחנו מתדיינים על דברים שהם נעשים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: זוטות

דורון רז: במסגרת הסכמים

אליהו (אלי) רביבו: מה זה 62 מיליון שקלים בשנה, בינינו? זה מה שאתה אומר לי, זה התרגום

דורון רז: אני לא אמרתי

דורון רז:  אתה אל תכניס לי מילים שלא אמרתי

אליהו (אלי) רביבו: אז אל תיכנס, לא נתתי לך רשות דיבור

דורון רז: לא אמרתי את זה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז מה זה יש בינינו אנשים מכובדים?     

דורון רז: אני רק אומר שבטוח שזה לא הבמה לעשות את הדיון הזה

אליהו (אלי) רביבו: מה אתה, מה אתה עכשיו נוגע בכאלה נושאים

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה להבין איך ביטוח לאומי מתקצב במקום 0

אליהו (אלי) רביבו: 59, 3

אליהו (אלי) רביבו: 5% שזה רק 2

אליהו (אלי) רביבו: 91% יותר עודף בגין העסקה של עובדים זרים הפרשה לביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו:  שמישהו ייתן לי תשובה

אליהו (אלי) רביבו:  זוטות, אה? זוטות

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה, אני רוצה תשובה

רועי קרת: אני יכול אדוני לחזור על מה שאמרתי?     

אליהו (אלי) רביבו: אה, גם לזה לחכות? אוקיי

רועי קרת: משלמים בממוצע

רועי קרת:  בערך ממוצע, זה המכרז

אליהו (אלי) רביבו: בוא, אני רוצה רגע להבין, להבין איתך רגע משהו

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? בוא

אליהו (אלי) רביבו:  נעשה איזה שהיא אנלוגיה

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני בעל מסעדה

אליהו (אלי) רביבו:  מגיע פעם באיזה שהיא תקופה למנהל המסעדה ואומר לו בוא, אנחנו רוצים רגע להבין אם אנחנו עובדים נכון

אליהו (אלי) רביבו:  כמה כסף אנחנו משלמים משכורות? הוא אומר אנחנו משלמים ממוצע, ממוצע של 20,000 שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  שמע, לא נראה לי כל כך סביר

אליהו (אלי) רביבו:  מה, יכול להיות שהשף נכנס לאותה משוואה של הדיילת כניסה? לא יכול להיות

אליהו (אלי) רביבו:  או של הבחור שמנקה בלילה את החניה? לא יכול להיות

אליהו (אלי) רביבו:  אני יודע להגיד לך שאנחנו על צוות ניהול משלמים X ועל צוות תפעול Y ועל צוות תחזוקה Z

אליהו (אלי) רביבו:  מביאים

אליהו (אלי) רביבו:  ואז אתה אומר אוקיי, אני רוצה טיפה לצמצם בזה, כדי שיהיה לי כסף לתת לזה

אליהו (אלי) רביבו:      יכול להיות שהמוסד לביטוח לאומי משלם גלובלי, מה שנקרא זל בזך

אליהו (אלי) רביבו:  אחד על אחד

אליהו (אלי) רביבו:  כמה זה 3

אליהו (אלי) רביבו: 5, 3

אליהו (אלי) רביבו: 5

אליהו (אלי) רביבו:  הרי לא יכול להיות יותר מ-3

אליהו (אלי) רביבו: 5%

אליהו (אלי) רביבו:  מתי אתה אומר ממוצע? כשלחלק אני אמור להפריש 5%, לחלק 0

אליהו (אלי) רביבו: 59%

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני אומר אני לא יודע לגעת בדיוק, אני אומר בערך כולם 3

אליהו (אלי) רביבו: 5

אליהו (אלי) רביבו:  הרי ברור לך ולי, ולך עוד לפניי והרבה יותר טוב ממני, שהתקרה היא 3

אליהו (אלי) רביבו: 5

אליהו (אלי) רביבו:  בתוך התקרה 3

אליהו (אלי) רביבו: 5 ברור לך ולי שמצויים 0

אליהו (אלי) רביבו: 59

אליהו (אלי) רביבו:  אז איך אתה אומר לי משלמים את זה מיקס? תסבירו לי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מנסה לפשט את זה

רועי קרת: אני מבקש אדוני

רועי קרת:  אני מבקש שתקראו את חוות הדעת

אליהו (אלי) רביבו: תשמע, אני רואה את זה בחומרה שאתה חייב לצאת

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע?     

רועי קרת: בסדר, אני - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני הגעתי

אליהו (אלי) רביבו:  בוא, אני רוצה לומר לך משהו

רועי קרת: - - - הזמין אותי ולא שאל אותי אם אני יכול לבוא בשעה הזאת או לא

רועי קרת:  כיבדתי את אדוני והגעתי

אליהו (אלי) רביבו: אני הזמנתי את המנכ"לית ואני לא שואל אף מוזמן אם הוא יכול להגיע או לא

אליהו (אלי) רביבו:  אתם תגידו שאתם לא יכולים להגיע ואני אפעיל שיקול דעת

רועי קרת: אני מתנצל אדוני, יש לי עניינים רפואיים

רועי קרת:  אני ב-13:00 יוצא

אליהו (אלי) רביבו: רפואה שלמה

רועי קרת: אני מבקש שתקראו את חוות הדעת של הגב' לביא שבעקבותיה נבנה התעריף בהוראת בית המשפט

רועי קרת:  ונדבר על זה

אליהו (אלי) רביבו: מתי בית משפט נדרש לסוגיה?     

רועי קרת: באותו פסק דין שאדוני אמר שהוא קרא, של 84 עמודים, שאדוני אמר ששום דבר שם לא היה רלוונטי

רועי קרת:  פסק הדין של - - - שם נקבע התעריף

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שאדוני אומר לקחתי הלכה משנת 2005, השתמשתי בה לשנת 2008

אליהו (אלי) רביבו:  הלכה מחייבת

אליהו (אלי) רביבו:  והתעלמתי, היא לא מחייבת, אגב

אליהו (אלי) רביבו:  אבל באותה מידה שהתייחסתי להלכה מ-2005

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מחיל אותה על המכרז ב-2008, ככל ועלינו על לקונות, אני באותה מידה גם מתעלם מאותו סעיף סל שלי באותו מכרז רלוונטי שאומר שאני אקזז תשלומים שלא מקוימים ואני אתאים אותם להוצאה בפועל

אליהו (אלי) רביבו:  חבר'ה, מדובר פה במאות מיליונים, רק הסעיף הזה

רועי קרת: אדוני, הדרך הנכונה בעיניי לתקן את הבעיה הזאת בהוצאת מכרז חדש עם תעריף חדש

אליהו (אלי) רביבו: מה אתה אומר?     

רועי קרת: כך אני חושב

אליהו (אלי) רביבו: מה אתה אומר? תחזיר לקופה את הכסף שאנחנו מבינים שהוצא ואז נתקן את עצמנו לקדימה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה אומר לי, אתה אומר לי אני מכיר בעובדה שיש פה לקונות

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מכיר בעובדה שאנחנו משלמים כסף שלא לצורך ואני נתקן את זה על ידי הוצאת מכרז אחרי 15 שנה? אתה כמעסיק פרטי היית משלם את זה?     

רועי קרת: חבל שאדוני סתם צועק עליי

אליהו (אלי) רביבו: אני לא צועק עליך, אני מנסה רגע להבין

אליהו (אלי) רביבו:  התשובה שלכם פשוט מקוממת אותי

רועי קרת: אז אני אומר אדוני, המכרז הזה למיטב ידיעתי מוכן כבר מאז שנת 2016

רועי קרת:  אולי אדוני צריך לבדוק למה המכרז הזה לא יצא משנת 2016

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, יש פה, אוקיי אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני, אני מתנצל אם קיבלת את זה כצעקה

אליהו (אלי) רביבו:  אני רק פונה, ברשותך, לנצל את שתי הדקות שאתה עוד פה

אליהו (אלי) רביבו:  לשאול האם נמצאים פה נציגים של ועדת התעריפים?      

קריאה: כן

אליהו (אלי) רביבו: מי?     

חנן פריצקי: חנן פריצקי, סמנכ"ל תקציבים, משרד הרווחה

אליהו (אלי) רביבו: שלום אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  שאלה, אני בטוח שאתה תעודכן לגבי השאלות שאני שואל כרגע

רועי קרת: אדוני יכול להזמין אותי שוב, ואני אשמח לבוא שוב

רועי קרת:  רק יש לאנשים עוד אילוצים

אליהו (אלי) רביבו: אני מתנצל

אליהו (אלי) רביבו:  שמה?      

רועי קרת: הטלפון כבר מצלצל

אליהו (אלי) רביבו: אדוני יכול ללכת

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא רוצה לעכב אותו

רועי קרת: אדוני, מזכירות הוועדה היא לא שואלת, היא מוציאה הזמנה

אליהו (אלי) רביבו: מעולם באף דיון לא שאלו בשום ועדה

רועי קרת: אז אני אומר לאדוני, אני הודעתי למזכירות הוועדה שאני מוגבל עד השעה 13:00

אליהו (אלי) רביבו: זה משהו אחר

אליהו (אלי) רביבו:  אתה צודק

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אומרת לי מנהלת הוועדה שהיא לא קיבלה כזאת החרגה

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי, אז מר פריצקי, שאלה אליך אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  האם אדוני מכיר את הנתונים שאני מדבר עליהם?     

חנן פריצקי: אני מקבל, אני בונה את התעריף כבר זמן מה

חנן פריצקי:  אנחנו בונים את התעריף על פי הנחות שמגיעים מביטוח לאומי

חנן פריצקי:  כמו שאמר גם רועי, כל בניית התעריף נעשתה לצורך המכרז הקודם

חנן פריצקי:  ועל סמך ההנחות שהיו בזמנו

חנן פריצקי:  מאז התעריף מתעדכן מעת לעת בהתאם לעלויות שרלוונטיות

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך אדוני, רק לגבי מה, הנתון שכרגע אדוני מסר

אליהו (אלי) רביבו:  הנחת העבודה הייתה לגבי העבודות שהיו מקוימות אז במכרז הקודם

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל את אדוני האם אז במכרז הקודם הנחת העבודה הייתה שההוצאה בגין הפרשה לביטוח לאומי לעובדים זרים היא 3

אליהו (אלי) רביבו: 5% כשידוע שההפרשה בפועל היא 0

אליהו (אלי) רביבו: 59

אליהו (אלי) רביבו:  שאלה אחת פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  האם הייתה הנחת עבודה אחרת?     

חנן פריצקי: הנחת העבודה עבדה על שכר של עובד ישראלי

אליהו (אלי) רביבו: יפה מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  זו התשובה שחיכיתי לה

אליהו (אלי) רביבו:  זו התשובה שחיכיתי לה, גברתי מנהלת האגף

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה ששאלתי

אליהו (אלי) רביבו:  ואתם אמרתם שלא

אליהו (אלי) רביבו:  אז הנה, ועדת תעריפים, בחור רציני

אליהו (אלי) רביבו:  מסביר ברור, פשוט

אליהו (אלי) רביבו:  לא מתחכם

אליהו (אלי) רביבו:       ואני שואל את אדוני האם מעת לעת כשהבין שהמכרז מתקיים גם לעניין עובדים זרים, האם הוא ביצע החרגה?      

חנן פריצקי: אז אני אומר, לאורך כל התקופה אני אומר, אנחנו היינו בחייו של מכרז

חנן פריצקי:  ולאורך העניין המכרז מהבחינה הזאת לקח את התעריף כפי שנבנה בזמנו ועדכן את זה רק מעת לעת

אליהו (אלי) רביבו: אבל אני שואל את אדוני

חנן פריצקי: אבל רגע, שנייה

חנן פריצקי:  לצורך העניין, אני חוזר דווקא לנושא הנסיעות

חנן פריצקי:  דווקא בנושא הנסיעות, הנחת הבסיס בתחילת עולמו של המכרז היה כמו שאמר גם רועי בזמנו, 80% לקחנו את זה מהתעריף

חנן פריצקי:  כי ההנחה בבסיס זה הייתה ש-20% לא צריכים חופשי חודשי

חנן פריצקי:  לעומת זאת, בבסיס דברים אחרים לא היו הנחות

אליהו (אלי) רביבו: לא רציתי להגיע עכשיו לנסיעות, אבל אדוני הכניס אותי, אז אני אכנס לזה בחפץ לב

חנן פריצקי: אני רק מסביר את זה

אליהו (אלי) רביבו: האם אדוני בבסיס ההנחה בעת כתיבת המכתב ידע שעובדים זרים יהיו חלק מאותו תפעול של מכרז עם אותם זכיינים?     

חנן פריצקי: א', אתה מדבר על תעריף 15 שנה

חנן פריצקי:  בדיוק

חנן פריצקי:  ואז ככל שאני זוכר, מקצתם של העובדים היו עובדים זרים, והתעריף נבנה על סמך שעת סיעוד

חנן פריצקי:  כאשר אני אומר, לקח בחשבון מקצתם של עובדים כעובדים זרים

חנן פריצקי:  הרוב הגדול היה עובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו: אני מבין

אליהו (אלי) רביבו:  ברבות השנים, אדוני, ברבות השנים אדוני הבין שמדובר ביחס של לא פחות מ-30% מועסקים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  משמע שהוצאה שלא לצורך מסתכמת לכדי מיליארדי שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל את אדוני האם כשהוא הבין בדיעבד שמועסקים תחת אותו מכרז גם עובדים זרים שסעיפים מסוימים לא מתקיימים לגביהם, האם כיושב ראש ועדת תעריפים הוא הבין את הנקודה, הסב את תשומת המעורבים? פעל כדי להפסיק לשלם הוצאה שלא לצורך?     

חנן פריצקי: אז אני לא עוסק בעניין באופן שוטף, זה לא בעולמות שלי

חנן פריצקי:  אני לצורך העניין המומחיות שלי אך ורק בעניין של בניית תעריפים

חנן פריצקי:  לא מכיר את העולם הזה עד כדי כך שאני יודע - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז בוא נדבר, ברשותך אדוני, על עולם התוכן של אדוני, בניית תעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  בבניית התעריפים כשאנחנו מגיעים להפרשה של תשלום דמי ביטוח לאומי, ביטוח לאומי מתקצב ב-3

אליהו (אלי) רביבו: 5% גם כן עובדים זרים שלעניינם הפרשה אמורה להיות 0

אליהו (אלי) רביבו: 59%? זה בגידול מטורף בהפרש

אליהו (אלי) רביבו:  האם אדוני חווה את דעתו לעניין?     

חנן פריצקי: אז אני חוזר ואומר, לא הייתי מודע

חנן פריצקי:  ואני גם לא נדרשתי לצורך העניין לבצע תחשיב שלוקח גם את העובדים הזרים לצורך העניין

חנן פריצקי:  ואני עוד פעם, חוזר ואני אומר, העקרונות שנקבעו הם עקרונות שנקבעו בזמן המכרז הקודם

אליהו (אלי) רביבו: אני עכשיו נזכר תוך כדי שיחה, מכובדי, יכול להיות שאני ניהלתי איתך שיחת טלפון?     

חנן פריצקי: כן

אליהו (אלי) רביבו: לפני כמה שבועות?     

חנן פריצקי: שבועיים

אליהו (אלי) רביבו: שבועיים? אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז זה אתה שאמר לי שלפני כמה שנים הוא כבר עלה על הלקונה הזאת?     

חנן פריצקי: לא

חנן פריצקי:  אני אמרתי שבמכרז הנוכחי שכבר אנחנו בודקים אותו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אני לא מדבר על המכרז הנוכחי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מדבר על הקיים

חנן פריצקי: לא, אני אסביר על מה אני מדבר

חנן פריצקי:  אני אומר שבמכרז הנוכחי כשאנחנו בודקים אותו כבר, שהכנות למכרז הזה נעשות כבר מספר שנים, כבר בתחילת הבדיקה הועלה העניין

אליהו (אלי) רביבו: זה הציף לקונה קודמת

חנן פריצקי: הציף את כל הסיפור

חנן פריצקי:  ולכן במכרז החדש, לטעמי, יש לזה תשובה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שאומר לי אדוני שכדרך בניית - - -     

חנן פריצקי: רק אני אסיים את המשפט

חנן פריצקי:  רק אני אסיים את המשפט

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

חנן פריצקי: כאשר באנו לבחון את התעריף הנוכחי, שאני אומר, השקענו מאמצים מרובים עם חברה חיצונית שבחנה כל תו וכל פסיק בתעריף, שזה התחיל כבר, המהלך התחיל לדעתי כבר משהו בסביבות שלוש שנים או אפילו יותר

חנן פריצקי:  אז אנחנו בוחנים את כל מרכיבי התעריפים ממש לגורמי הגורמים ושם עלה כל עניין של סיפור הסעות ונסיעות לעובדים זרים

חנן פריצקי:  ושם הוחלט גם בזמנו לפצל את התעריף, כך שייקח בחשבון גם את האלמנטים האלה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז אם אני אבאר את העזרה שאני מקבל מאדוני, שזה מתיישב עם ההסבר שקיבלתי בשיחת הטלפון

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני אומר שתוך כדי בניית ודיוק הסעיפים וההוצאות הרלוונטיות למכרז הקרוב, שעובדים עליו כרגע, עליתם על לקונות במכרז הקודם

אליהו (אלי) רביבו:  ומזה הבנתם איך אתם רוצים לדייק את זה במכרז הבא

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שאדוני אומר?     

חנן פריצקי: כן, כן

אליהו (אלי) רביבו: ואם אני אומר שאני בדברי ההסבר בשיחת הטלפון שקיימתי עם אדוני, שאלתי מה נעשה מאותו רגע שהבנתם באמצעות העבודה על המכרז החדש את הלקונה מהמכרז הקודם? אז נאמר לי שהוחלט במוסד לביטוח לאומי שהתגובה על אותה לקונה היא להזדרז ולמהר להוציא את המכרז החדש

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לא לגעת לא אחורה של מה ששולם מאז ולא בקדימה עד שיתחדש המכרז החדש

אליהו (אלי) רביבו:  האם אני מדייק?     

חנן פריצקי: התשובה היא נכונה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אני אבקש לקבל את התייחסות מנהלת האגף

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה

נטלי גבאי לוי: אני לא יכולה להתייחס לדברים האלה, כיוון שלא ניהלתי את האגף בשעתו

נטלי גבאי לוי:  אבל אני אבדוק את זה אם אנחנו אמרנו כפי שחנן אומר, שאנחנו לא רוצים לתקן

נטלי גבאי לוי:  אני מניחה שכן הייתה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא אמרתי שלא רוצים לתקן, זה לא מה שאמרתי

נטלי גבאי לוי: שאנחנו מתרכזים במכרז החדש ואנחנו נמשיך עם אותו תהליך

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת ככה, יש, גברתי היועצת המשפטית, אני מחלק את זה כך: יש שלוש פריזמות

אליהו (אלי) רביבו:  שעולים על תקלה, אנחנו רוצים ללמוד לעתיד והעתיד הוא ידוע שהוא יקרה עוד כמה וכמה שנים, כי עובדים על מכרז

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יכולים להידרש לכל מה שקרה עד אז וזה להשיב או להתייחס באיזה שהיא צורה

אליהו (אלי) רביבו:  והפריזמה השלישית היא מאותו רגע שעלינו עד שייכנס לתוקפו המכרז שכרגע עובדים עליו וזה ייקח עוד כמה שנים

אליהו (אלי) רביבו:       זאת אומרת שאם זה 15 שנה ולפני שמונה שנים עלינו על זה, יש לנו 8 שנים אחורה זה אחד

אליהו (אלי) רביבו:  יש לנו שבע שנים קדימה זה שני ויש לנו את העתיד שהוא כבר יעוגן ויטופל ויתייחסו אליו בכובד ראש במכרז החדש

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני אומר, אחורה זה עניין אחד

אליהו (אלי) רביבו:  מאותו רגע שעלינו מה עושים? אז עובדים על הקדימה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל מה שבינתיים יהיה תוך כדי, אין פעילות

אליהו (אלי) רביבו:  אין החלטה, אין הכרעה

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי?      

חנן פריצקי: ברשותך, אפשר רק להתייחס לזה שנייה? בשני רבדים: פעם ראשונה, אדוני, כל עוד הסביר חברי, הסביר חברי היועץ המשפטי את המשמעויות ואת המורכבות של שינוי עקרונות תעריף תוך כדי מכרז פעם אחת

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  את סעיף י"ב

חנן פריצקי: פעם שנייה לאורך הבדיקה שעשינו עם המכרז הנוכחי היה נראה לאורך כל הדרך שאנחנו עוד רגע יוצאים במכרז חדש

חנן פריצקי:  והמכרז התעכב בגלל סיבות שקשורות יותר לביטוח הלאומי

אליהו (אלי) רביבו: תראה, אני אומר לך משהו, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  כשאנחנו נוסעים במעלה הדרך, אדוני, רק שנייה, ברשותך

אליהו (אלי) רביבו:  כשנוסעים במעלה הדרך ואנחנו מגלים שיש איזה שהוא פנצ'ר קטן, הוא קטן

אליהו (אלי) רביבו:  יש בריחת אוויר

אליהו (אלי) רביבו:  אני יכול להגיד לעצמי כשאני אגיע לתחנת הדלק הקרובה אני אטפל בו

אליהו (אלי) רביבו:  סביר

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אם אני יודע שזה כבר חור רציני ואם אני לא אמהר להחליף אני בינתיים אהרוס את הצמיג לגמרי ואת הג'אנט, אני עוצר באותו רגע

אליהו (אלי) רביבו:  לא מתקדם

אליהו (אלי) רביבו:  למה? כי זה לא סובל דיחוי

אליהו (אלי) רביבו:  כשעולה לי חום המנוע מ-90 ל-91 מעלות אני אומר בקרוב אני הולך למכונאי שלי

אליהו (אלי) רביבו:  כשהוא עולה ל-140 מעלות אני עוצר, לא משנה איפה אני לא נמצא

אליהו (אלי) רביבו:  לא משנה כמה שאני לא ממהר, זה חריג

אליהו (אלי) רביבו:       כשאדוני מגלה שיש סעיפים שמשולמים במיליארדי שקלים שלא לצורך, ויש לו על פי סעיפי המכרז בסעיף י"ב ב-39(2) הבהרה שמעת לעת טבלת התעריפים תעודכן ככל ויחולו שינויים ועדכונים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא אומר טעות מ-day one, אני אומר עדכונים תוך כדי תנועה

אליהו (אלי) רביבו:  בהתאם להחלטת ועדת התעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שיש לכם איזה שהיא אחריות

אליהו (אלי) רביבו:  יש משקל, יש לכם סמכות

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל, האם בחלוף כל השנים האלה, ניחא לא התכנסתם

אליהו (אלי) רביבו:  כשכבר התכנסתם לעבוד על העתיד גיליתם את הלקונה בעבר

אליהו (אלי) רביבו:  מה עשיתם עם זה? בהתאם לסמכותם שמוקנית במכרז

אליהו (אלי) רביבו:  על זה לא יכולים לעתור נגדכם

אליהו (אלי) רביבו:  מה עשיתם עם זה?     

חנן פריצקי: אז אני חוזר על מה שאמרתי

חנן פריצקי:  א', שינוי תוך כדי מכרז הוא מאוד בעייתי

חנן פריצקי:  פעם אחת

אליהו (אלי) רביבו: יש סעיף, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  יש סעיף

אליהו (אלי) רביבו:  בוא, אז הנה, ככה: סעיף י"ב "התמורה לנותן השירותים"

אליהו (אלי) רביבו:  39(2) אומר "התעריף יעודכן מזמן לזמן בהתאם להחלטת ועדת התעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  על אף האמור לעיל ועדת התעריפים רשאית שלא לעדכן את התעריף ו/או להקטין את התעריף מכל טעם שהוא, ואולם בנסיבות מן אלה יהיה נותן השירותים רשאי להודיע למוסד בכתב על סיום ההתקשרות, מבלי שהדבר ייחשב הפרה של החוזה מצידו"

אליהו (אלי) רביבו:  כל זה כלפי מעלה

אליהו (אלי) רביבו:  אם אתה לא התכנסת ולא החלטת כלפי מעלה, יש לו זכות סירוב ראשוני לבוא ולהגיד אני עוזב וזה לא נחשב הפרה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה לא תחלט לי ערבות

אליהו (אלי) רביבו:  אמה מה? אם זה כלפי מטה, אם זה התעדכן או שומו שמיים, אם במקרה גילינו אחרי שמונה שנים שלא התכנסנו כנדרש וגילינו שיש הוצאה שלא לצורך, שלא על פי דין, באותו רגע לא שואלים אותו ומורידים לו

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שכתוב בחוזה שאתם חלק מהניסוח שלו

אליהו (אלי) רביבו:  מה עשיתם עם זה? לא פשוט להיכנס, זה ברור

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לא יותר לא פשוט לשלם מיליארדי שקלים

חנן פריצקי: אז אני חוזר ואני אומר

חנן פריצקי:  התעריף החדש היה אמור לקחת את זה בחשבון, יחד עם פיצול התעריף

חנן פריצקי:  מה שלא היה עד אז

אליהו (אלי) רביבו: זה החדש

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל על מה שבפועל

חנן פריצקי: אבל אני מסביר

חנן פריצקי:  התעריף החדש הוא פיצול של התעריף הקיים, מה שלא היה עד אז

אליהו (אלי) רביבו: טוב, הבנתי אדוני

חנן פריצקי: עד אז הוא היה תעריף אחיד ואחד והוא לקח בחשבון - - -     

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאוד מודה לך, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  נציג החשב הכללי נמצא פה? שלום

אליהו (אלי) רביבו:  מה שמך?     

סער אושינסקי: סער אושינסקי

אליהו (אלי) רביבו: מה תפקידך?     

סער אושינסקי: אני כיום סגן חשב ביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו: ברוך הבא

אליהו (אלי) רביבו:  ברוך הבא

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו בדיון שעתיים

אליהו (אלי) רביבו:  הכרת את הנתונים לפני שהגעת לכאן?     

סער אושינסקי: את הרוב אני לא הכרתי את הנתונים עם המספרים שאתה מציג, לא קיבלתי אותם

סער אושינסקי:  חלק מהשאלות הובאו לידיעתי, חלק נחשפתי אליהן היום

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע, הגעתי לכאן מוועדת כספים, שם אני יושב ראש הוועדה לצורך עניין של קידום חקיקה בהסדר ההימורים של הטוטו בישראל

אליהו (אלי) רביבו:  ואני עובד אתכם, עם נציגי החשכ"ל שעות רבות

אליהו (אלי) רביבו:  ואתם עומדים על קוצו של יוד בעניין מבחן תמיכה וסל אוצר ואיך שר האוצר אמור לאשר

אליהו (אלי) רביבו:  ויש עמותות ספורט שאלפי שקלים כל הפעילות שלהן, כל התמיכה שלהן

אליהו (אלי) רביבו:  היום אנחנו באמצע יולי, עוד לא קיבלו סנט

אליהו (אלי) רביבו:  הם עוד לא יודעים בכלל כמה הם יקבלו, אם הם יקבלו, מתי הם יקבלו

אליהו (אלי) רביבו:  כי חסר להם איזה נייר הבהרה שכדור הטניס שנקנה עבר בשלוש הצעות חוק מקבילות וזה הגיע בפקס לפי תאריכים ואני לא יודע מה

אליהו (אלי) רביבו:  זה ב-1

אליהו (אלי) רביבו: 82 שקלים

אליהו (אלי) רביבו:       אתם רואים פה מיליארדי שקלים מתעופפים לנו

אליהו (אלי) רביבו:  מתעופפים, ככה "שלאק"

אליהו (אלי) רביבו:  מה, איפה אתם נמצאים? אתם לא, אתה מזועזע עכשיו מהדיון הזה? רק אני פה, אני והצוות שלי לבד מרגישים פה כאילו יש לנו ברנר על הגב? שואל אותך, איך התחושה שלך עם שעות הדיון הזה?      

סער אושינסקי: תחושה לא, לא נוח

סער אושינסקי:  לא יושב נוח לי

סער אושינסקי:  יש פה סוגיות שהן, אני כאילו אומר, א' הייתי קודם כל, לא ניכנס למה שהיה בהיסטוריה, כי הייתי, גם את זה אני מכיר, את מה שדיברת עליו קודם

סער אושינסקי:  לא נוח לי

סער אושינסקי:  יש פה דברים שככל, עם קצת יותר, נראה לי, בסדר? אני אומר את זה בצורה עדינה, שהיה צריך לבחון אותם לאורך הדרך ולראות ולעשות אותם

סער אושינסקי:  וככל שיתאפשר גם צריך לעשות את זה, לטפל בזה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  כיוון שאני לא טוב בהימורים, התוודיתי בדיון הקודם שאני מעולם לא קניתי כזה

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני רק אשתמש בהנחת עבודה

אליהו (אלי) רביבו:  קודם קמת, יצאת רגע מדיון הוועדה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא אתה? לידך?     

סער אושינסקי: אני לא זזתי

אליהו (אלי) רביבו: אז אולי בפנטזיה שלי, אולי בפנטזיה שלי קמת, יצאת החוצה, התקשרת, חייגת לחשב הכללי ואמרת לו שמע, braking, צריך לעצור מיידי, מנהלית, עכשיו אני נותן הוראה

אליהו (אלי) רביבו:  תגיד לי כן

אליהו (אלי) רביבו:  אי אפשר להגיד לי לא

אליהו (אלי) רביבו:  ככה סתם אני חושב איתך בקול רם

אליהו (אלי) רביבו:  אתה לא חושב שזו הפעולה הראשונה שאתם צריכים להנחות את המוסד לביטוח לאומי? קודם כל לעצור את מה, לכל הפחות, לכל הפחות אין עליו עוררין שמשולם שלא כדין

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה שלא כדין? אין הוצאה

אליהו (אלי) רביבו:  יש הוצאה, אין על מה להפריש הלאה

סער אושינסקי: היה פה היועץ המשפטי של הביטוח הלאומי וככל שבתוך העניין הזה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני לא שואל אותו, אני שואל את החשכ"ל

סער אושינסקי: אז שנייה רגע

סער אושינסקי:  בוא נשים רגע את הביטוח הלאומי כסוף סטטוטורי על פי חוק והתנאים שלו

סער אושינסקי:  ואיפה נמצא החשב הכללי, כולל בעניין הזה

אליהו (אלי) רביבו: איפה? איפה אתם מבחינה רגולטורית?     

סער אושינסקי: אנחנו אחד

סער אושינסקי:  יש לנו את החשבות שלנו, אנחנו חשבים

סער אושינסקי:  בסופו של דבר מאשרים גם את ההוצאה

אליהו (אלי) רביבו: או, או

אליהו (אלי) רביבו:  ניגשים אליך, הוצאה

אליהו (אלי) רביבו:  אני עכשיו מראה לך, לא סיפורי בדיות

אליהו (אלי) רביבו:  מראה לך פה שההוצאה הזאת היא לא לצורך

אליהו (אלי) רביבו:  בוא, אני לא רוצה להגיד מעבר לזה

אליהו (אלי) רביבו:  רק לא לצורך

אליהו (אלי) רביבו:  האם אתה כגוף שאמור לאשר את ההוצאה הזאת, אתה החתימה הסופית בסוף

אליהו (אלי) רביבו:  אתה לא אומר רק שנייה, שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא ראה וקדש

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל, בואו נעצור, נדבר, נבדוק

אליהו (אלי) רביבו:  אתה לא חושב? מכוח סמכותכם

סער אושינסקי: כן

סער אושינסקי:  שנייה, דרך אגב, עצירת תשלום

אליהו (אלי) רביבו: בוודאי שכן

סער אושינסקי: שנייה, שנייה, לגבי עצירת תשלום, בסדר?      

אליהו (אלי) רביבו: כן?     

סער אושינסקי: שנייה

אליהו (אלי) רביבו: יחסי, יחסי, חלקי

אליהו (אלי) רביבו:  באופן ענייני

סער אושינסקי: שנייה, שנייה רגע

סער אושינסקי:  לגבי עצירת תשלום, בסדר? גם אני כחשב, לא משנה, או כסגן חשב, עצירת תשלום צריכה להיות בו, בטח בגוף סטטוטורי או גוף ממשלתי שהוא עושה עצירת תשלום

סער אושינסקי:  הוא צריך לעמוד פה ולדעת שהוא נמצא, בסוף, ואני אגיד את זה בצורה הבאה: לעצור תשלום כגוף, לא משנה איזה, כל כך גדול, וכשאתה מדבר בטח בסכומים כאלה, שנייה, וגם לא בסכומים קטנים, כשגוף ציבורי עושה דבר זה הוא צריך לדעת שהוא מבוסס גם על ידי היחידה המקצועית וגם על ידי לשכה משפטית

סער אושינסקי:  התייחסות כזאת שאנחנו כגוף ציבורי, ואני אגיד את זה בצורה הזאת, כי ליוויתי גם תרבות וספורט וגם כל מיני מקומות כאלה

סער אושינסקי:  עצירה של גוף ציבורי, תשלום שלו, שעל פניו הוא על פי חוזה, לשכה משפטית או יחידה מקצועית לא נאמרים לו בצורה ברורה שיש לעצור

אליהו (אלי) רביבו: הוא לא על פי חוזה

אליהו (אלי) רביבו:  רגע, זה כל הדיונים, הוא לא על פי חוזה

סער אושינסקי: שנייה

אליהו (אלי) רביבו: החוזה מתייחס לעובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו:  משאילים ממנו

אליהו (אלי) רביבו:  כן, אבל מראש חוזה ההעסקה, אם אנחנו עוסקים בדיני חוזים, המחויבות של ביטוח לאומי כלפי הזכיין בכפוף לחוזה מתקיימת כלפי מי שהתמודדו באותו מכרז שזה לעובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו:  מראש העובדים הזרים מוחרגים

אליהו (אלי) רביבו:  הם לא חלק

אליהו (אלי) רביבו:  אין פה הפרה

נטלי גבאי לוי: אבל ההתמודדות במכרז הייתה גם לעובדים זרים וגם לעובדים ישראלים

נטלי גבאי לוי:  בסיס התעריף כפי שאתה רואה ועולה כאן התבסס על התעריף שנבנה לעובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו: שאלתי אתכם שאלה גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  האם במכרז שפרסמתם אז כתבתם המוסד לביטוח לאומי גאה לפרסם מכרז להעסקת עובדים זרים וישראלים בתחום הסיעוד הביתי? כן או לא?     

נטלי גבאי לוי: לא

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

נטלי גבאי לוי: אמנם היועץ המשפטי התייחס, אבל זה היה להעסקת עובדים וזה כולל בתוכו גם וגם

נטלי גבאי לוי:  אי אפשר כאילו להתעלם מהעובדה הזאת

נטלי גבאי לוי:  הרי לאורך השנים חברות הסיעוד מפעילות ונותנות שירותי סיעוד גם על ידי עובדים זרים וגם על ידי עובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו: נכון

נטלי גבאי לוי: עכשיו, נכון שאם היום אנחנו מסתכלים במרוצת הזמן, שעברו 15 שנים, קל היום להבין איזה טעויות נעשו ושהיה נכון לדייק

נטלי גבאי לוי:  ויכול להיות, ואפילו היה נכון לדייק באמצע הדרך

נטלי גבאי לוי:  אבל לא הייתה את ההבחנה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: אני לא בא בתלונות

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר, נעזוב את זה בצד

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה להסתכל פני עתיד

אליהו (אלי) רביבו:  פני עתיד, אתם מסתכלים עליו כחוזה חדש

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר לא, עכשיו זה פני עתיד

אליהו (אלי) רביבו:  כל יום שאני משלם הוצאה שכבר עליתי עליה שהיא לא לצורך, זה פני עתיד

אליהו (אלי) רביבו:  זה פני עתיד

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, זו המחלוקת שלי אתכם

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נעזוב את זה רגע

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש קודם כל Handbrake, מיידי, הרגע

אליהו (אלי) רביבו:  זה חירום

אליהו (אלי) רביבו:  אחרי זה, מה לפני זה? לא מעניין

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא שם

נטלי גבאי לוי: בסדר

נטלי גבאי לוי:  הסוגייה הזאת עלתה מול היועץ המשפטי שלנו

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל, ובסופו של יום יש לי פה את נציג החשב הכללי

אליהו (אלי) רביבו:  החשב הכללי מאשר, הוא מאשרר החלטה שלכם לביצוע התשלום

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שהוא גוף סינון אחרון, רשת סינון אחרונה בדרך להוצאת הכסף בפועל

סער אושינסקי: שנייה רגע, אני רוצה רק דבר אחד

סער אושינסקי:  לדבר בעניין חוזים

סער אושינסקי:  בסדר? בעניין חוזה שיש, עצירת תשלום על פי חוזה, דרך אגב, אתה דיברת על תמיכות וכללים של תמיכות ואיזה בקרות נעשות עוד לפני בהכרת התמיכה

סער אושינסקי:  אני מכיר את זה כי הייתי גם שם

סער אושינסקי:  בסדר?     אנחנו נמצאים במקום אחר

סער אושינסקי:  במקום אחר, שיש בו חוזה שנקבעו בו כללים ויש בו כללים וחוקים לתשלום, בסדר? ואתה בא ואומר מצידך יש פה תנאים שלא בוצעו על ידי צד כזה או אחר

סער אושינסקי:  זה מה שאתה, אני שומע פה בתוך הדיון

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  לא 'יש פה דברים שלא בוצעו'

אליהו (אלי) רביבו:  יש פה הוצאות שלא קוימו

סער אושינסקי: שמה שהיה צריך לקבוע בחוזה, על פניו, היה צריך לעשות לפי אמירתך

אליהו (אלי) רביבו: מה זה על פי אמירתי? מה זה על פי אמירתי? מה, אתה אומר את זה אחרת?     

סער אושינסקי: שנייה

סער אושינסקי:  תן לי רגע

סער אושינסקי:  לפי האמירה היה צריך לעשות שינוי בחוזה בתוך התנאים שלו

סער אושינסקי:  בסדר? שינוי, ואתה אומר תקשיב, יש פה דברים שאתם משלמים שלא לפי מה שצריך לשלם

סער אושינסקי:  לא הייתם צריכים לשלם אותם

סער אושינסקי:  ברחל בתך הקטנה מה שאתה אומר

סער אושינסקי:  בסדר? ואני אומר, כל זה אני לא, זה בדיוק הדברים שצריך לבדוק ולהתייחס אליהם בצורה מאוד ברורה

סער אושינסקי:  והלשכה המשפטית יחסה

סער אושינסקי:  לגבי עצירת תשלום על ידי מישהו בחוזה, עצירת תשלום בחוזה, ותגיד לך היועצת המשפטית פה, צריכה להיעשות אחרי שני דברים שקורים: אחד, אמירה של יחידה מקצועית שמה שנעשה פה יש פה הפרה של דברים שלא נעשים שהיו צריכים להיעשות

אליהו (אלי) רביבו: מי היחידה המקצועית?     

סער אושינסקי: אגף השיקום אצלנו

סער אושינסקי:  ודבר שני, אמירה משפטית שאומרת שאפשר לעמוד מאחורי זה

אליהו (אלי) רביבו: אתה יכול בבקשה רגע להעביר את זה? אני לא כל כך מבין בהליכים כאלה של שיקום

סער אושינסקי: לא שיקום, סליחה, סיעוד

סער אושינסקי:  סיעוד

נטלי גבאי לוי: שלנו, האגף המקצועי שלנו

סער אושינסקי: האגף המקצועי בסיעוד

סער אושינסקי:  סליחה, התבלבלתי כשאמרתי שיקום

אליהו (אלי) רביבו: אה, אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  ועדיין אני שואל, יש פה בסעיפי ההתקשרות, סעיף י"ב, הקראתי אותו קודם, שהתעריף יעודכן מעת לעת בהתאם להחלטת ועדת תעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו, אנחנו לא יכולים עכשיו ומר פריצקי שיבוא הנושא הזה לעיניו, הוא יעשה בתשומת לב הגופים הרלוונטיים בביטוח לאומי ויגיד אוקיי, חבר'ה, אני אומר לכם עזרו את הסעיף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  למה לנו להגיע לבתי משפט? בואו נמשיך לשלם

אליהו (אלי) רביבו:  כי הרי יום אחד זה יתוקן, בחוזה החדש

אליהו (אלי) רביבו:       אני שואל אותך, אם היום, אתה לא ידעת קודם

אליהו (אלי) רביבו:  היום אתה יודע את זה

אליהו (אלי) רביבו:  האם הדרישה האלמנטרית היא לא לפנות למנהלת האגף להגיד תגידי לי, מה שהבחור אומר אמת או לא? כי אם כן, קודם כל אני עוצר

אליהו (אלי) רביבו:  הנה, אתם ועדה עם סמכות

אליהו (אלי) רביבו:  אני החשב הכללי, יש לי סל שמאפשר לי

אליהו (אלי) רביבו:  עצירה מנהלית היא קודם כל, אתה יודע מה? לכל הפחות לצורכי בדיקה

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נבדוק

אליהו (אלי) רביבו:  אבל קודם כל בואו נבדוק כשהכסף בינתיים אצלי

אליהו (אלי) רביבו:  מעט כסף

אליהו (אלי) רביבו:  חבר'ה, מדובר בזוטות כבר, כן? למה? כי 15 שנה כבר שילמתי

אליהו (אלי) רביבו:  זה אולי יהיה עוד כמה חודשים רק

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נעצור קודם כל היום

אליהו (אלי) רביבו:  יש פה איזה שהיא אמרה דקלרטיבית

אליהו (אלי) רביבו:  אתם לא יכולים להתעלם ממנה

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל אתכם שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  האם אתה לא חושב שזה לכולי עלמא זה הדבר הראשון שאתה צריך לעשות עכשיו, להנחות אותם

סער אושינסקי: אז תשובתי היא שבאמת שהעניין זה צריך לקבל בדיקה ש-א', כמו שאמרתי לך, עצירת תשלום ללא ייעוץ משפטי, והבדיקה הזאת צריכה להיעשות

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, תוך כמה זמן? בוא, next

סער אושינסקי: הבדיקה הזאת צריכה להיעשות, לקבל תשובות

אליהו (אלי) רביבו: תוך כמה זמן?     

סער אושינסקי: להגיד לך מה התשובה שלי של זמנים? מבחינתי, כמו שאתה אומר, הבדיקה הזאת צריכה לעשות, אם אפשרית, לעצור אותה כבר במיידי

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, אז בוא, תעביר הנחיה

סער אושינסקי: לא, פה? אני לא צריך להגיד אותה פה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה התייחסות, גברתי

קריאה: אדוני, אני יכולה להציע רעיון?     

אליהו (אלי) רביבו: מי? שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה התייחסותך

נטלי גבאי לוי: אנחנו נבצע את הבדיקות

נטלי גבאי לוי:  גם אם הוא לא הנחה אותנו פה ואני חושבת שגם - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, זה כבר לא בדיקה

אליהו (אלי) רביבו:  שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  הרי מה שאנחנו פה עכשיו אוחזים, אין פה כבר מה לבדוק

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יודעים את זה

אליהו (אלי) רביבו:  יבודדו, ברשותך, גב' גבאי, תבודדי רגע את עניין, את טענת חברות הסיעוד לעניין טענתכם האם יש הצדקה להגדיל ולהראות האם יש פה עניין של הפרשה פנסיונית או לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר עזבו, שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יודעים שהעובדים הזרים לא נוסעים

אליהו (אלי) רביבו:  יודעים שהם לא אמורים לקבל

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שהם מקבלים

אליהו (אלי) רביבו:  נאמר והם מקבלים, זה לא שהם לא מקבלים, חלילה

אליהו (אלי) רביבו:  נאמר והם מקבלים

אליהו (אלי) רביבו:  הם לא אמורים לקבל

אליהו (אלי) רביבו:  אומר לך הרגע נציג החשכ"ל שהוא מגבה את זה

אליהו (אלי) רביבו:  את מביאה, את יודעת את הנתונים

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל Handbrake מיידי, היום

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל ההחלטה על עצירה, כפי שדיברנו, ואני חושבת שכל הדיון הזה זה עלה לא פעם

נטלי גבאי לוי:  וגם מה שרועי אמר

נטלי גבאי לוי:  הרי מבנה התעריף בנוי ממוצעים

נטלי גבאי לוי:  גם כשאנחנו אומרים, שנייה, בפועל, שאם שולם או לא שולם, בחלק מההתקשרות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: בואי, אני לא שאלתי אותך הרי כמה כסף בסך הכול ואז נגיד הממוצע הוא כזה או אחר

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר פשוט, חשבון הדיוטות

אליהו (אלי) רביבו:  ממוצע של 112 שעות לעובד

אליהו (אלי) רביבו:  כפול 40,000 עובדים, כפול 2

אליהו (אלי) רביבו: 85 זה סכום שהוא מחוץ לממוצע

אליהו (אלי) רביבו:  שאין בתוכו העסקת עובדים ישראלים שכן אמורים להפריש להם

אליהו (אלי) רביבו:  זה מאה אחוז

אליהו (אלי) רביבו:  נטו, טהור, כסף שמשולם בלי שיש לו הוצאה

אליהו (אלי) רביבו:       אני פילחתי לכם בנוסחה הזאת, לא לקחתי מאה אחוז מחזור של חברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  לקחתי רק את הפלח הקטן של ה-40,000

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  והתייחסנו לעניין הזה ואפילו גם דיברנו

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שאין פה כבר עניין של ממוצע

נטלי גבאי לוי: דקה, זה לא עניין

אליהו (אלי) רביבו: עברנו את שלב הממוצע

נטלי גבאי לוי: כן יש עניין של ממוצע

נטלי גבאי לוי:  כי מלכתחילה בחישוב התעריף הכניסו שם 80% לחופשי חודשי, בגלל שהיה עניין שיש 20% עובדים זרים

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, לעניין עצירה כזו או אחרת

אליהו (אלי) רביבו: כן, אני לא אחוז באחוזים

נטלי גבאי לוי: אין בעיה, אני גם לא אוחזת באחוזים

אליהו (אלי) רביבו: גב' גבאי, שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  40,000 מועסקים זרים בסיעוד ביתי

אליהו (אלי) רביבו:  מספר שמקובל עלינו?     

נטלי גבאי לוי: כן

אליהו (אלי) רביבו: תודה

אליהו (אלי) רביבו:  2

אליהו (אלי) רביבו: 84 פרק שעה, מקובל עלינו? כתוב, זה לא

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל זה מבנה של תעריף

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא מבנה של תעריף

אליהו (אלי) רביבו:  שואל שאלה

נטלי גבאי לוי: דקה, זה מבנה של תעריף

אליהו (אלי) רביבו: בסעיף שאתם מעבירים להם נסיעות זה 2

אליהו (אלי) רביבו: 84, לא שקל ולא 100 שקלים

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל אי אפשר להתעלם, דקה, אי אפשר להתעלם מהעובדה שבסוף מדובר, ואני חושבת שכולנו נסכים על זה, כחלק מתעריף

אליהו (אלי) רביבו: מה זה חלק מתעריף? לא הבנתי

נטלי גבאי לוי: הרי התעריף הוא שעתי

אליהו (אלי) רביבו: ממש לא

אליהו (אלי) רביבו:  זה חוץ מהשעתי

נטלי גבאי לוי: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו: ודאי

נטלי גבאי לוי: אני אומרת, בואו נדייק את זה

אליהו (אלי) רביבו: הנה, אני מדייק את זה הרגע

נטלי גבאי לוי: אז תעבור רגע לשקף של התעריף

סער אושינסקי: אם יורשה לי רגע להתייחס למשהו

סער אושינסקי:  בסופו של דבר החלטה על שינוי, כמו שאתה יודע לפי ההסכם הזה והכללים, זה צריך לבוא לשנות אותו בוועדת תעריפים

סער אושינסקי:  ולפי מה שאתה בא ואומר, מה שאני צריך לבקש פה, בסדר? לפי גם האמירה שלך, היא שוועדת תעריפים תבוא, תדון בזה

אליהו (אלי) רביבו: אתה צודק

סער אושינסקי: ותבחן את העניין, כדי לראות את עדכון התעריף

אליהו (אלי) רביבו: אתה צודק

סער אושינסקי: בסדר? לעדכון התעריף במיידי

אליהו (אלי) רביבו: אדוני, אתה צודק

סער אושינסקי: בסדר? זה לא האגף ולא זה

אליהו (אלי) רביבו: אדוני, אתה צודק לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה, מר פריצקי

חנן פריצקי: ועדת תעריפים דנה בתעריף על סמך נתונים שהיא מקבלת ומביאה לכאורה

חנן פריצקי:  אפשר לשנות את התעריף, אני חוזר ואני אומר

חנן פריצקי:  זה תלוי פעם אחת בנתונים שמביא האגף לצורך העניין ופעם שנייה ביכולת המשפטית

אליהו (אלי) רביבו: בוא נהיה מעשיים

אליהו (אלי) רביבו:  תחשוב אדוני שכרגע כבודו מנהל דיון בוועדת התעריפים שעומד בראשו

אליהו (אלי) רביבו:  מביאים בפניו, עזוב 6-8 סעיפים שהם שומו שמיים

אליהו (אלי) רביבו:  שניים בסיסיים, אין עליהם מחלוקת

אליהו (אלי) רביבו:  מוסד לביטוח לאומי משלם 2

אליהו (אלי) רביבו: 84 לשעה לעובד

אליהו (אלי) רביבו:  יש לנו 40,000 עובדים זרים, יש ממוצע 112 שעות בחודש

אליהו (אלי) רביבו:  זה כפול זה כפול זה נותן לנו מספר

אליהו (אלי) רביבו:  עליו אין עוררין

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא אומר שקל, אני לא אומר 100 שקלים

חנן פריצקי: אדוני, חישוב התעריף הוא לא הבעיה פה

חנן פריצקי:  הוא לא הבעיה פה

חנן פריצקי:  הבעיה פה זה אם אנחנו יכולים לעשות את זה תוך כדי חייו של מכרז ואם אנחנו יכולים לעשות, עוד פעם

אליהו (אלי) רביבו: אז מה הטעם בסעיף הזה בכלל?     

חנן פריצקי: אבל אדוני, אני אומר עוד פעם

חנן פריצקי:  זה לא שאלה

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל את אדוני אבל מה הטעם בסעיף הזה?     

חנן פריצקי: אבל זו לא שאלה אליי

חנן פריצקי:  רועי היה פה, הייעוץ המשפטי של ביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  בסעיף הזה, בסעיף הזה הביטוח הלאומי לא מוזכר

אליהו (אלי) רביבו:  הם לא צד

אליהו (אלי) רביבו:  למה להפיל עליהם את הכול?     

חנן פריצקי: כי הביטוח הלאומי הוא האבא והאמא של המכרז הזה

חנן פריצקי:  ומהבחינה הזאת הוא הריבון להחליט אם אפשר לעשות את זה או לא

אליהו (אלי) רביבו: הוא הריבון והוא הכניס בסעיף העסקה זכות וטו שלכם להחליט להם אם להעלות בכמה, אם להוריד בכמה ולמה

אליהו (אלי) רביבו:  כתוב פה, זה סעיף

אליהו (אלי) רביבו:  באותיות קידוש לבנה

אליהו (אלי) רביבו:  לי, אגב, לא סיפרו על הסעיף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מצאתי אותו בעצמי

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר לך אדוני, אי אפשר להגיד כל רגע שהוא ילך לזה ותחזור לשם

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא בפומרנץ

אליהו (אלי) רביבו:  פשוט, יש לנו פה חוזה

אליהו (אלי) רביבו:  הוא עדיין מתקיים

אליהו (אלי) רביבו:  סעיף בחוזה אומר שאתה מנחה אותם מעת לעת אם להוריד, כמה ולמה

אליהו (אלי) רביבו:  אם להעלות, כמה ולמה

חנן פריצקי: חישוב התעריף הוא לא הבעיה פה

אליהו (אלי) רביבו: עוד פעם אני מסביר לך

אליהו (אלי) רביבו:  אומר לך נציג החשכ"ל והוא צודק

אליהו (אלי) רביבו:  ההוראה אליהם צריכה לבוא מעדכון של ועדת התעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  למה? כי יש פה עניין תעריפי

אליהו (אלי) רביבו:  ואתה יושב ראש ועדת תעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מביא בפניך נתון, אין עליו עוררין

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, כמו שהבנת, שיושב ראש האיגוד בעצמו אומר שלפני כמה שנים הוא פנה וביקש מהמוסד לביטוח לאומי להפסיק להעביר לו את אותם מיליארדים, רק שייתן לו מכתב שיפוי שאם הוא ייתבע על ידי הקו לעובד שמצהיר שהוא לא יתבע, כי הוא מצהיר שזה אפילו בניגוד לרצונם

אליהו (אלי) רביבו:  אז הוא מבקש להפסיק להעביר לו את התשלומים האלה

אליהו (אלי) רביבו:       שימו לב שיש פה מיקס של איזה, לא יודע, שישה גורמים, שאף אחד לא רוצה להוציא את הכסף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אף אחד

אליהו (אלי) רביבו:  אפילו חברות האיגוד לא

אליהו (אלי) רביבו:  אפילו לא קו לעובד, שמייצג את העובד

אליהו (אלי) רביבו:  בטח ובטח לא ועדת התעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  ואי אפשר לחשוד בנציגי החשכ"ל וברור ברור שלא נציגי המוסד לביטוח לאומי לא רוצים לרוקן לעצמם את הקופה

אליהו (אלי) רביבו:  ומשום מה, יש איזה שהיא השפעה מאגית שמיליארדים שאף אחד לא רוצה להוציא אותם נאחזים בקרנות המזבח למה להמשיך להוציא אותם

אליהו (אלי) רביבו:       זה בפועל

אליהו (אלי) רביבו:  למה? כי כל אחד מסביר התיקון הוא לא אצלי

אליהו (אלי) רביבו:  תביאו לי את התיקון, אני מיד מבצע

אליהו (אלי) רביבו:  אפילו יושב ראש האיגוד אומר ביקשתי מכם לא להעביר לי את הכסף

אליהו (אלי) רביבו:  תנו לי רק מכתב

אליהו (אלי) רביבו:  ואמרתם לא, מכתב יותר קשה מכמה מיליארדים

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה מכתב? מה זה מכתב שנשפה אתכם? זה מה שהוא אמר

נטלי גבאי לוי: צריך לדייק פה

נטלי גבאי לוי:  לא, לא, לא

נטלי גבאי לוי:  הוא אמר, לא, וזה חשוב לדיון הזה לדייק

נטלי גבאי לוי:  הוא לא אמר שלא להעביר את הכסף, כי זה, זה מאוד מאוד חשוב

אליהו (אלי) רביבו: לא, בוודאי זה מה שהוא אמר

נטלי גבאי לוי: לא, הוא אמר שהוא מבקש מהביטוח הלאומי שהם לא ישלמו את הכסף לעובדים זרים

נטלי גבאי לוי:  ויש פה הבדל בסמנטיקה הזאת

נטלי גבאי לוי:  ולמה? כי את הכסף הם עדיין רוצים

אליהו (אלי) רביבו: זה שלב ב', חבר'ה

נטלי גבאי לוי: כי הם משלמים אותו לעובדים זרים וזה חלק מהתעריף

נטלי גבאי לוי:  ואת זה חשוב לדייק

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא מה שהוא אמר

אליהו (אלי) רביבו:  אני אבהיר

נטלי גבאי לוי: דורון, אתה איתנו בזום? כי אם כן, חשוב שתדייק את זה

אליהו (אלי) רביבו: אני אבהיר, לפני שהוא עולה לזום בחזרה, אני מבהיר

אליהו (אלי) רביבו:  הוא יאשר את דבריי או יכחיש

נטלי גבאי לוי: אז בוא, בוא נראה

אליהו (אלי) רביבו: יש שתי שאלות פה

אליהו (אלי) רביבו:  יש שתי שאלות

אליהו (אלי) רביבו:  יש שאלה אחת שאומרת האם הביטוח הלאומי אמור להעביר לטובת העובדים כסף על נסיעות

אליהו (אלי) רביבו:  כן או לא?      

נטלי גבאי לוי: לא, השאלה הייתה במחלוקת

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, שנייה, ברשותך

נטלי גבאי לוי: הוא שאל האם החברות צריכות להעביר

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, ברשותך

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא, גב' גבאי, תאמיני לי, אני מסתדר יופי בשאלות לא מורכבות

נטלי גבאי לוי: אז בוא נשאל אותו

אליהו (אלי) רביבו: אז השאלה הראשונה האם הביטוח לאומי אמור להעביר לחברות הסיעוד כסף בעבור הנסיעות של העובדים

אליהו (אלי) רביבו:  השאלה השנייה שנשאלה האם הכסף אכן משולם לעובדים, כן או לא, והאם זה בסדר

אליהו (אלי) רביבו:  אומר דורון ברוב הגינותו, ביוזמה שלו, אני לא ידעתי על זה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו פנינו, אני ולא רק אני, לפני כמה שנים, לביטוח הלאומי ואמרתי אל תעבירו לנו ולא נעביר להם, רק תנו לי מכתב שיפוי

אליהו (אלי) רביבו:  שאם יתבעו אותי יש לי הגנה מכך

אליהו (אלי) רביבו:  מר דורון, אני מדייק בדברים או לא?     

נטלי גבאי לוי: וחשוב לדייק, האם אתה באמירה הזאת אומר שאנחנו נשנה את התעריף ב-2

נטלי גבאי לוי: 84?     

דורון רז: אתה לא מדייק בדברים

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, אז בוא תדייק אותם

דורון רז: אני אדייק אותם

דורון רז:  אני אמרתי כזה דבר

אליהו (אלי) רביבו: אני רק מזכיר לך שמעבר לעבודה שהזיכרון שלי הוא לא כל כך רע

דורון רז: הכול מוקלט

דורון רז:  אני חוזר על מה שאמרתי

אליהו (אלי) רביבו: כל מי שסביבי זוכר את זה, וגם הכול מוקלט

דורון רז: זה זהה למה שאמרתי קודם

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה, shoot

דורון רז: נכון, נכון

דורון רז:  אז אני אומר ככה: קודם כל, אני אמרתי שכל כסף שאנחנו מקבלים עבור נסיעות אנחנו משלמים לעובדים

דורון רז:  יכול להיות שזה בתעריף מוגדל בבסיס, יכול להיות שזה בתעריף נסיעות

דורון רז:  אבל משלמים לעובד, זה לא נשאר בחברת הסיעוד

דורון רז:       מה שאני אמרתי לטענה של קודמתה, והיא צודקת נטלי במה שהיא אמרה

דורון רז:  קודמתה של נטלי בתפקיד, אורנה זמיר, אמרה אל תשלמו נסיעות

דורון רז:  אז אני אמרתי לה אם את רוצה שלא נשלם נסיעות, תני לנו מכתב שיפוי

דורון רז:  לא אמרתי אל תשלמו, כן תשלמו

דורון רז:  אמרתי אם את לא רוצה, בואי נתחיל בזה שתתני לי מכתב שיפוי

דורון רז:  אני כבר שילמתי לעובד

דורון רז:       עכשיו, אני רוצה להחזיר אותך אחר כך לעוד מקום

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  לא עכשיו 'עוד מקום'

אליהו (אלי) רביבו:  שואל שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  האם אתה אמרת - - -     

דורון רז: רגע, אני מכיר את השאלות הכתובות

דורון רז:  תן לי להגיד תשובה

אליהו (אלי) רביבו: לא, אין בעיה, אבל שאלה פשוטה, תשובה פשוטה

דורון רז: אני יודע

דורון רז:  אני אגיד תשובה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו: האם אדוני אמר שהוא פנה למוסד לביטוח לאומי והציע להפסיק להעביר להם תשלום בגין נסיעות?     

דורון רז: לא הצעתי

דורון רז:  לא כך אמרתי

אליהו (אלי) רביבו: רק שיביאו מכתב שיפוי שהם חסינים מתביעה

דורון רז: אל תכניס לי מילים שלא אמרתי

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

דורון רז: אמרתי שבשיחה שהייתה לנו עם ביטוח לאומי וקודמתה בתפקיד של נטלי, הלינה על תשלום נסיעות לעובדים זרים

דורון רז:  על החוקיות של תשלום נסיעות לעובדים זרים

דורון רז:  אמרתי אם את לא רוצה שנשלם, תני לנו קודם כל מכתב שיפוי, כי יתבעו אותנו

דורון רז:       אבל אני רוצה להוסיף לזה עוד משפט אחד

אליהו (אלי) רביבו: יופי, יופי

דורון רז: שיהיה ברור לך דבר אחד

דורון רז:  עזוב את מה שאמרו עכשיו קו לעובד, כי הם יתבעו עבור העובד את הנסיעות האלה

דורון רז:  כשאנחנו שילמנו נסיעות, כשאנחנו משלמים נסיעות לעובד הזר המשפחה פטורה מתשלום נסיעות

דורון רז:  היא לא צריכה לשלם כפל נסיעות לעובד הזה

קריאה: המשפחה לא צריכה לשלם נסיעות, נקודה

דורון רז: אנחנו משלמים לו חופשי חודשי, אז היא פטורה מנסיעות

דורון רז:  ואם לא, היא תיתבע לשלם נסיעות

דורון רז:       עכשיו, לסיכומו של דבר, שיהיה ברור, אם אנחנו לא נשלם לעובד הזר את הנסיעות והביטוח הלאומי לא ישלם לנו – שלא יהיה לנו אי הבנה

דורון רז:  הכסף הזה לא יגיע לקשיש

דורון רז:  הוא עדיין יהיה חייב בתשלום נסיעות על החלק שלו

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  זה נושא אחר, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא, לא, זו סוגיה אחרת

דורון רז: אז אתה רוצה לדאוג לקשיש, אבל - - -     

אליהו (אלי) רביבו: חברים, זו סוגיה אחרת

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל שאלה

דורון רז: זו לא סוגיה אחרת, זאת הסוגייה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  האם מקובל עליך שמצד אחד ביטוח לאומי מפסיק לתת לכם כסף בגין נסיעות

אליהו (אלי) רביבו:  מצד שני, אתם לא מעבירים כסף לעובד

אליהו (אלי) רביבו:  במקביל לזה הביטוח הלאומי נותן לך מכתב שיפוי שאם העובד או מי מטעמו תובע אתכם, הם משפים אתכם

אליהו (אלי) רביבו:  מקובל עליך?      

דורון רז: אני אמרתי, אני חוזר על מה שאמרתי

דורון רז:  אתה יכול לסובב 20 פעם, זה לא מה שאני אמרתי

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה

דורון רז: אני אמרתי - - -     

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא, בוא נתקדם

דורון רז: רגע אחד

דורון רז:  תראה, זה לא, אתה יושב ראש, אני יושב בזום

דורון רז:  תן לי לדבר, אני אדבר

דורון רז:  אתה לא רוצה, אני לא אדבר

אליהו (אלי) רביבו: אתה תדבר היכן שאני אניח שזה יסייע לוועדה להגיע לחקר האמת

אליהו (אלי) רביבו:  ענית את מה שענית

דורון רז: האמת של מי? האמת של מי?     

אליהו (אלי) רביבו: האמת שאמורה להיאמר

דורון רז: האמת שאתה רואה אותה או האמת שבפועל?      

אליהו (אלי) רביבו: האמת שאמורה להיאמר

דורון רז: קודם כל, האמת בפועל היא קודם כל שאנחנו משלמים לעובדים האלה נסיעות על פי חוק

אליהו (אלי) רביבו: ייבדק

אליהו (אלי) רביבו:  ייבדק בעיתו ובזמנו

דורון רז: עכשיו מפה אתה רוצה לצאת לדיון אחר האם מגיע להם לקבל נסיעות או לא מגיע להם נסיעות

אליהו (אלי) רביבו: נכון, נכון

דורון רז: זה דיון אחר

אליהו (אלי) רביבו: נכון

דורון רז: עכשיו, אני רק אומר שתדע - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אני הבנתי שזה הדיון, רק אתה לקחת את זה לשם

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יודע מה?     

דורון רז: לא, אני לא לקחתי לשם

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע מה? עכשיו הדלקת לי סקרנות

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו אתה יודע מה? וואלה, אתה כל פעם גורם לי להסתקרן מחדש מה הסיבה שאני לא רציתי לגעת בסכום, אם אתם משלמים בכלל

אליהו (אלי) רביבו:  ואתה כל פעם לוקח אותי להוכחה שאתם משלמים, כשאני לא חשבתי על זה בכלל

דורון רז: נכון, נכון

אליהו (אלי) רביבו: אז אני מאוד מאוד מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  סקרנת אותי בעוד נושא

אליהו (אלי) רביבו:  אני אבדוק אותו

דורון רז: אתה צריך לבדוק ככה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  הלאה, קדימה

אליהו (אלי) רביבו:  בואו נתקדם בבקשה

דורון רז: תקשיב

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה, השבת לנו

אליהו (אלי) רביבו:  השבת לנו פעמיים

אליהו (אלי) רביבו:  יותר מאוחר אנחנו נבדוק ביחס אליהם

אליהו (אלי) רביבו:  אני עכשיו מבקש לקבל את התייחסות החשכ"ל לעניין הביטוח הלאומי

אליהו (אלי) רביבו:  3

אליהו (אלי) רביבו: 5% אמורים לקבל, להפריש לעניין עובד ישראלי

אליהו (אלי) רביבו:  0

אליהו (אלי) רביבו: 59 עובד זר

אליהו (אלי) רביבו:  אף אחד לא מבקש אחרת

אליהו (אלי) רביבו:  אף אחד לא דורש אחרת

אליהו (אלי) רביבו:  אבל משולם לעובד זר במקום 0

אליהו (אלי) רביבו: 59, משולם 3

אליהו (אלי) רביבו: 5

אליהו (אלי) רביבו:  האם אדוני יודע את זה?     

סער אושינסקי: אני, א', כל הנתונים פה בדיון הם נתונים שאני, היום אתה מדבר איתי

סער אושינסקי:  אבל אני אגיד

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אני אכנס את השאלה אדוני, סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  האם בהנחה שמה שסקרתי בפניך כרגע הוא נכון, האם בעקבות זה אתה תורה להפסיק לשלם את ההפרש בין 0

אליהו (אלי) רביבו: 59 ל-3

אליהו (אלי) רביבו: 5?     

סער אושינסקי: שוב, התשובה שלי אותה תשובה בעניין הזה

סער אושינסקי:  היא חוזרת שוב מתוך עניין ועדת התעריפים

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני, ועדת התעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  האם אדוני מתכוון בתוקף סמכותו כיושב ראש ועדת תעריפים לעדכן את הביטוח הלאומי שאין צורך לשלם את ההפרש בין 0

אליהו (אלי) רביבו: 59 ל-3

אליהו (אלי) רביבו: 5 לעובדים הזרים, כפי שמשולם עד היום?     

חנן פריצקי: כפי שאמרתי מקודם, הסיפור של עדכון התעריף הוא סיפור פשוט ויחסית קל

אליהו (אלי) רביבו: אז מה הסיבה שאדוני לא עושה את זה?     

חנן פריצקי: אז אני מסביר

חנן פריצקי:  בוועדת תעריפים נמצאים גם משרד האוצר וגם ביטוח לאומי

חנן פריצקי:  וככל שאפשר יהיה לשנות את התעריף

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל אם אדוני מתכוון לכנס את הוועדה ולהציע את ההצעה הזאת? שהם יתגלגלו הלאה, אין בעיה

חנן פריצקי: אנחנו נכנס את הגורמים הרלוונטיים

אליהו (אלי) רביבו: מתי?     

חנן פריצקי: ונקבל החלטה

אליהו (אלי) רביבו: מתי?     

חנן פריצקי: לא, אין, בימים הקרובים

אליהו (אלי) רביבו: אני מניח שלא עוד 15 שנה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו כבר משלמים

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל תוך כמה זמן?     

חנן פריצקי: אני מתאר לעצמי שבימים הקרובים

אליהו (אלי) רביבו: כמה ימים? שבוע?     

חנן פריצקי: אולי קצת יותר, אבל נעשה התייעצות

חנן פריצקי:  כי זה כרוך, אמרתי, עוד פעם, בדיונים גם משפטיים וגם אחרים

אליהו (אלי) רביבו: מה זה אחרים?     

חנן פריצקי: אני אמרתי, גם בקטע המשפטי וגם בעניין הכלכלי

אליהו (אלי) רביבו: אני מניח שאם אתה מגיע לנציגי האוצר ואתה אומר להם עליתי פה על בוננזה של חיסכון 2

אליהו (אלי) רביבו: 9% משכר עובדים זרים, בסיעוד ביתי, אף אחד מהאוצר לא יגיד לך תעשה טובה, תכניס לנו את הכסף הזה לקופה

חנן פריצקי: גם אני מניח

חנן פריצקי:  אבל אנחנו צריכים לעשות, עוד פעם, פעם אחת - - - של המספרים

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, בואו נעבור הלאה

שושנה ברוך: אדוני יושב הראש, יש לי עוד משהו

אליהו (אלי) רביבו: כן גברתי

שושנה ברוך: באותו הקשר

שושנה ברוך:  כתוב שחברות הסיעוד מחויבות לשלם 0

שושנה ברוך: 59

שושנה ברוך:  השאלה היא למה נכים שחיים על קצבת נכות משלמים 2%?      

אליהו (אלי) רביבו: זה נושא שהוא לא כרגע בשיח

שושנה ברוך: לא, יש לך פה נציג מוועדת התעריפים

שושנה ברוך:  אולי אפשר לשאול אותו

אליהו (אלי) רביבו: אבל זה לא בתוך הדיון הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבטיח לבקש ממנו אחרי כן לענות לך על זה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? נציג ועדת התעריפים מתבקש, אם יוכל אחרי כן, לענות לגברת החרוצה

אליהו (אלי) רביבו:  עוד מעט יש לה שאלה שלא בתוך הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  אשמח אם הוא יוכל לענות לה

אליהו (אלי) רביבו:       אני רק שואל לעניין הכינוס עד שבוע עם החלטה, אם מדובר רק לעניין הפרשה לביטוח לאומי או גם כן הנסיעות?     

חנן פריצקי: עוד פעם, אני חושב שזה לוח זמנים לא, לא סביר

חנן פריצקי:  אני אסביר למה

חנן פריצקי:  אני אסביר למה

חנן פריצקי:  לא הכינוס עצמו

חנן פריצקי:  צריכים לבנות, עוד פעם, צריכים, אתה מדבר על מספר מסוים של עובדים זרים מתוך ישראלים

חנן פריצקי:  צריכים לבדוק את זה, צריך לבדוק את השיעור

אליהו (אלי) רביבו: לא, אין על זה עוררין, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  לא, בוא נעשה סדר

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיבו טוב

חנן פריצקי: אתה אומר שאין על זה עוררין

חנן פריצקי:  אני לא יודע

אליהו (אלי) רביבו: תראה, שנייה אחת

אליהו (אלי) רביבו:  נמצאת פה הנציגה הבכירה ביותר של ביטוח לאומי שמאשרת לך ולי ולכולנו שמדובר ב-40,000 מועסקים זרים בסיעוד ביתי

אליהו (אלי) רביבו:  נכון?     

נטלי גבאי לוי: נכון

אליהו (אלי) רביבו: עשתה את זה כבר מספיק פעמים

אליהו (אלי) רביבו:  כתוב

נטלי גבאי לוי: אבל מה שמתכוון חנן, דקה, אני רוצה לחדד

אליהו (אלי) רביבו: אפילו איגוד חברות הסיעוד אומרים את זה

נטלי גבאי לוי: אין בעיה

נטלי גבאי לוי:  הכינוס הוא לא הבעיה ואני אגיד למה

נטלי גבאי לוי:  הוועדה תתכנס

נטלי גבאי לוי:  וזה מה שהוא מתכוון

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, מה שנדרש מאתנו לעשות, ככל שאני רואה את זה ככה, זה ממש ללכת רכיב רכיב בתעריף ולראות

נטלי גבאי לוי:  אנחנו כביכול נדרשים לבנות תעריף לעובד זר

אליהו (אלי) רביבו: ממש לא

נטלי גבאי לוי: כן

אליהו (אלי) רביבו: עזבו, אנחנו לא שם

אליהו (אלי) רביבו:  בתוך סל התעריפים

נטלי גבאי לוי: לא, רגע

אליהו (אלי) רביבו: חבר'ה, אני דיברתי אתכם על מעט מאוד נושאים

נטלי גבאי לוי: אבל זה לא ככה, כי בסוף, שנייה

נטלי גבאי לוי:  זה קל לעשות את הלוגיקה הזאת שאתה לא צד בהסכם הזה

נטלי גבאי לוי:  וקל להגיד את זה

נטלי גבאי לוי:  אבל בסוף מה אתה אומר לי?     

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן ייקח לבנות תעריף? את צודקת, בואי

נטלי גבאי לוי: אז אני לא יודעת להגיד

אליהו (אלי) רביבו: בערך

נטלי גבאי לוי: ויש חברות שנותנות לנו שירות

אליהו (אלי) רביבו: בערך

נטלי גבאי לוי: לא יודעת להגיד

נטלי גבאי לוי:  אני לא רוצה להתחייב

אליהו (אלי) רביבו: חודשיים, שנה? שואל

נטלי גבאי לוי: אני יכולה לעדכן בעוד, מחר בבוקר את הוועדה, אחרי שאני אתייעץ עם החברה החיצונית שלנו

אליהו (אלי) רביבו: אז תראו, אני רוצה רגע לשאול אתכם

נטלי גבאי לוי: אני לא יודעת להגיד

נטלי גבאי לוי:  לא אני מעדכנת תעריף

אליהו (אלי) רביבו: כמה זמן זה זמן סביר, ברשותך, רק שנייה קטנה

אליהו (אלי) רביבו:  כמה זמן זה זמן סביר כדי שתגידו מעבר לזה, קודם כל עוצרים עצירה מנהלית ולא משלמים כספים

אליהו (אלי) רביבו:  אחרי זה נדון, כדי שיגיעו לנו הנתונים?      

נטלי גבאי לוי: לגבי העצירה המנהלית, כפי שאמרתי, זה החלטה של - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני שואל כמה זמן זה סביר כדי שתגידו בתוך הזמן הזה

נטלי גבאי לוי: הסביר זה סובייקטיבי

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, אז תגידו כמה בעיניכם

נטלי גבאי לוי: אז דקה, אז אני אומרת

אליהו (אלי) רביבו: בכל זאת, מדינת ישראל משלמת מיליארדים

נטלי גבאי לוי: נכון, נכון

אליהו (אלי) רביבו: עדיין אין לי שום זה

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, אני מתנצל, ברשותכם, נכנסה לי שיחה שאין לי פריווילגיה לא לענות אליה

אליהו (אלי) רביבו:  יצאנו להפסקה

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אני מודה לכם

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה סיימה את ההפסקה שנכפתה עליה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לכל הנוכחים שהגיעו לעניין הדיון הדחוף שהזמנתי בנושא אחר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש את סבלנותכם

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נצטרך לסיים חלק מסוים, ככל שנספיק, בדיון שהתחלנו בבוקר

אליהו (אלי) רביבו:  ולאחר מכן אנחנו נסיים ונפתח את הדיון מחדש בנושא החדש

אליהו (אלי) רביבו:       אוקיי, אז אנחנו נעבור עוד איזה שהוא סעיף

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקווה שפה אתם תהיו איתי קצת יותר יצירתיים

אליהו (אלי) רביבו:  כן, כן, שקף 10

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לפנות בבקשה לנציג החשב הכללי בשאלה

אליהו (אלי) רביבו:  ואם אדוני יודע להסביר לי מה המדיניות לעניין הפרשת דמי מחלה לעובד מן המניין

אליהו (אלי) רביבו:  עובד ישראלי, כמוני, כמוך, כמו כל עובד ישראלי במשק

אליהו (אלי) רביבו:  מה המדיניות?     

סער אושינסקי: אתה שואל אותי על התעריף ממש, על איך החלוקה?     

אליהו (אלי) רביבו: איך ההפרשה מתבצעת בפועל?     

סער אושינסקי: אני לא זוכר בעל פה

סער אושינסקי:  אבל ישבנו על זה בבניית התעריף, בעבודה על המכרז החדש ואני לא זוכר

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני לא מדבר על העסקת עובדים זרים בסיעוד ביתי

דניאל אברהם: גם הזרים אותו דבר

דניאל אברהם:  כולם אותו דבר

דניאל אברהם:  דמי מחלה זה אותו דבר

דניאל אברהם:  המעסיק מפריש כל חודש

דניאל אברהם:  מה הבעיה?     

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  מי אדוני?     

דניאל אברהם: דניאל אברהם, מאיגוד מגדלי הפרחים

אליהו (אלי) רביבו: ברוך הבא אדוני, סייעת לנו

דניאל אברהם: אני שמח

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שהמעסיק צובר לרשות העובד על פי מפתח מסוים אחוז מסוים

אליהו (אלי) רביבו:  וכשהעובד פורש יש איזה שהיא תקרה מסוימת שהוא יכול לנצל אותה כפדיון ימי חופשת מחלה

דניאל אברהם: לא, הוא לא יכול לנצל

דניאל אברהם:  הוא יכול להשתמש בה רק

סער אושינסקי: לא, הוא לא יכול

אליהו (אלי) רביבו: סליחה?     

דניאל אברהם: הוא יכול רק להשתמש בימי המחלה

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  עובד שעבר 10 שנים אצלך

דניאל אברהם: צבר 100 יום, דוגמה

אליהו (אלי) רביבו: צבר 100 יום

דניאל אברהם: הוא עוזב את העבודה, הוא לא מקבל שום דבר

אליהו (אלי) רביבו: ואיפה הכסף הזה?     

דניאל אברהם: זה לא כסף, אני מפריש לו, אני רושם לו בתלוש שמגיע לו יום מחלה

דניאל אברהם:  וזה ככה מצטבר

דניאל אברהם:  אם הוא היה חולה, הוא משתמש בזה

אליהו (אלי) רביבו: ולא היה חולה?     

דניאל אברהם: לא היה חולה הוא לא מקבל

דניאל אברהם:  ואם, דוגמה הפוכה, אם היה לו 30 יום, שהוא צבר 30 יום

אליהו (אלי) רביבו: והוא השתמש ב-50

דניאל אברהם: ויש לו 50 יום מחלה, אז הוא לא מקבל יותר, רק את ה-30

אליהו (אלי) רביבו: נכון, יופי

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו רואים פה בסימולציה שקיבלנו מהביטוח הלאומי שמראש למפרע הביטוח הלאומי מפריש 2%, 0

אליהו (אלי) רביבו: 61 לשעה לכל שעת ההעסקה

אליהו (אלי) רביבו:  אם העובד היה בחופש מחלה ואם לא

אליהו (אלי) רביבו:  מישהו רוצה להתייחס לנתון הזה?     

סער אושינסקי: אני רוצה להתייחס מתוך המכרז החדש

סער אושינסקי:  בסדר?      

אליהו (אלי) רביבו: לא, מה פתאום

אליהו (אלי) רביבו:  מה פתאום

סער אושינסקי: כי אני, שנייה רגע

אליהו (אלי) רביבו: לא, אבל תמיד אתם מדברים איתי על העתיד

סער אושינסקי: לא, כי אני לא הייתי, אני לא יכול לענות על משהו שלא הייתי

סער אושינסקי:  בסדר?     

אליהו (אלי) רביבו: לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני מספר לך שכרגע למה שלא היית, במשך 15 שנים, המוסד לביטוח לאומי מעביר לקופת חברות הסיעוד הפרשה בגין חופש מחלה שאין שום הלימה בין הניצול בפועל לבין מה שהוא מעביר דה פקטו

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שהמוסד לביטוח לאומי מעביר לביטוח הלאומי כאילו שהעובד ניצל, מימש ובטוח הוא היה בחופש מחלה

נטלי גבאי לוי: ככה: בבניית התעריף למכרז הנוכחי, שמתנהל כבר 15 שנה, שלפו נתונים בדומה לתעריף החדש

נטלי גבאי לוי:  כמה ניצול בפועל יש של ימי מחלה

נטלי גבאי לוי:  לקחו בחשבון עובדים ישראלים ועובדים זרים, כי אמרנו שהמכרז הנוכחי לא עשה הפרדה בין העובדים הזרים לעובדים הישראלים

נטלי גבאי לוי:  ומצאו שמדובר בממוצע של 2% ניצול ולכן זה נקבע ככה בתאריך

נטלי גבאי לוי:       נכון היה אולי לבדוק את זה נסיבתית, ביחס לעובדים זרים דאז

נטלי גבאי לוי:  זה לא קרה

נטלי גבאי לוי:  ובתעריף החדש, אני יודעת שלא מעניין את יושב ראש הוועדה

נטלי גבאי לוי:  אבל לקחנו את זה בחשבון

אליהו (אלי) רביבו: מעניין מאוד, אני רק לא עוסק בזה כרגע

נטלי גבאי לוי: לא, לא, כן

נטלי גבאי לוי:  כרגע לא מעניין

נטלי גבאי לוי:  אבל הסקנו את המסקנות ובתעריף החדש ובמכרז החדש זה יבוא לידי ביטוי בהפרדה בין עובדים זרים לעובדים ישראלים

נטלי גבאי לוי:  כרגע זה אחוז הניצול

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, כשלוקחים חברת סיעוד חשוב להבין שנכון, יש כאן 0

נטלי גבאי לוי: 61 אגורות, שאגב, בבקרות שאנחנו עושים זה נכון

נטלי גבאי לוי:  עובדים זרים לא מנצלים הרבה ימי מחלה, כמעט ולא אפילו

אליהו (אלי) רביבו: כמעט ולא

נטלי גבאי לוי: כמעט ולא

נטלי גבאי לוי:  גם בבקרות שלנו זה עולה

נטלי גבאי לוי:  חברות הסיעוד כן צוברות להם את הימים

נטלי גבאי לוי:  שלא אומר כלום, כי גם אם הם עוזבים בסוף הם לא זכאים לפדות את זה על פי חוק

נטלי גבאי לוי:  וכאילו יוצא מצב, זה בנראות של איך שאנחנו מציגים את זה עכשיו, אנחנו משלמים 0

נטלי גבאי לוי: 61 אגורות לעובדים זרים, בעצם זה כסף שסתם הולך

אליהו (אלי) רביבו: מה זה כאילו? זה לא סתם הולך?     

נטלי גבאי לוי: לא

נטלי גבאי לוי:  רגע, שנייה

נטלי גבאי לוי:  אם אנחנו נסתכל ברחל בתך הקטנה וניקח עובד זר ואת התעריף הזה, אז זה נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל בבניית התעריף כשזה נעשה דאז לקחו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אבל אי אפשר להסתכל, ברשותך גב' גבאי

אליהו (אלי) רביבו:  אי אפשר כל תשובה להגיד התחשיב שאנחנו משלמים הוא על פי ממוצע

אליהו (אלי) רביבו:  כשאת אומרת לי באותו משפט אנחנו מודעים לכך שלפחות לעניין העובדים הזרים מדובר ברוב רובו של הכסף שנצבר

נטלי גבאי לוי: זה נלקח בממוצע

נטלי גבאי לוי:  כי גם בשעתו, כשבנו את הממוצע בשעתו היו עובדים זרים ועובדים ישראלים ולקחו את אחוז הניצול ביחד

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אני רוצה רגע לספר לך משהו על החודש האחרון

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? מה אחוז הניצול של יציאה למחלה לעובדים זרים בסיעוד ביתי?     

נטלי גבאי לוי: אני מניחה, אני לא יודעת להגיד, לא בדקתי את זה

אליהו (אלי) רביבו: ב-enter אחד קטן את מוציאה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני אתן לך הערכה?     

נטלי גבאי לוי: אפס נקודה כלום

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בואי נגיד 2%

אליהו (אלי) רביבו:  זה המון

אליהו (אלי) רביבו:  זה המון, המון

אליהו (אלי) רביבו:  לכולי עלמא זה המון, בסדר? אז אני לוקח ככה: 0

אליהו (אלי) רביבו: 61 כפול 112 שעות ממוצע לעובד

אליהו (אלי) רביבו:  רק מכספי הביטוח הלאומי, לא שאר הקצבאות, אני מבהיר

אליהו (אלי) רביבו:  כפול 40,000 עובדים, אנחנו מגיעים ל-2,732,000 שאתם מעבירים לחברות הסיעוד בגין ימי מחלה לעובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  לכולי עלמא מקסימום 2% מתוכם בפועל גם משולמים

אליהו (אלי) רביבו:  משמע 2,700,000 מיליון שקלים בחודש, 2,700,000 בחודש הביטוח הלאומי משלם לחברות הסיעוד שלא לצורך

אליהו (אלי) רביבו:  האם יש תמימות דעים כאן?     

סער אושינסקי: אני רוצה להתייחס למשהו

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה

סער אושינסקי: אתה מדבר על התעריף כאילו הוא מחולק לשלוש והוא לא מחולק לשלוש

אליהו (אלי) רביבו: מה זאת אומרת לשלוש?     

סער אושינסקי: כי כאילו יש הפרדה בין עובד זר, במכרז הנוכחי

אליהו (אלי) רביבו: לא, חברים

אליהו (אלי) רביבו:  חברות הסיעוד מעסיקים בשם הביטוח הלאומי כ-200,000 עובדים בסיעוד ביתי

סער אושינסקי: כבודו, תן לי

אליהו (אלי) רביבו: שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מדבר על סך הכסף שהביטוח הלאומי מעביר לחברות הסיעוד בגין הסעיף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  לא

אליהו (אלי) רביבו:  יש כ-200,000 עובדים בחברות הסיעוד שמועסקים דרך חברות הסיעוד עבור הביטוח הלאומי בסיעוד ביתי

אליהו (אלי) רביבו:  זה ברור לנו? 40,000 מתוכם הם עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  זה ברור לנו? ביטוח לאומי משלם 0

אליהו (אלי) רביבו: 61 לשעת עבודה, כל שעת עבודה

סער אושינסקי: לגבי כולם

סער אושינסקי:  לגבי כולם

אליהו (אלי) רביבו: אני מדבר רק על העובדים הזרים

סער אושינסקי: שנייה, אבל אתה לא יכול להפריד

סער אושינסקי:  זה בדיוק העיוות שיש פה בשיח

סער אושינסקי:  סליחה

סער אושינסקי:  כאחד של איש של מספרים, בסדר? יש פה עיוות של השיח קצת

סער אושינסקי:  מאחר והמכרז כפי שהוא נכתב לא חולק לתוך השלוש קטגוריות, כמו שנעשה במכרז שעכשיו נכתב

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע מה? אתה צודק

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה ללכת לגישתך

אליהו (אלי) רביבו:  כמה אחוז של העובדים הישראלים בסיעוד ביתי יוצאים, מנצלים חופש מחלה? ממוצע

אליהו (אלי) רביבו:  זה בטוח אתם יודעים לענות לי

אליהו (אלי) רביבו:  אתם הביטוח הלאומי

אליהו (אלי) רביבו:  בואו, אני רוצה ללכת לגישתכם

אליהו (אלי) רביבו:  יאללה, נו?     

נטלי גבאי לוי: אין לי נתון מדויק כרגע

אליהו (אלי) רביבו: גם לא? אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  כמה זמן את צריכה בשביל להביא לי נתון?     

נטלי גבאי לוי: אני מניחה שכמה ימים יספיקו

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אז ככה: נאמר ובמשק יש 50% ניצול חופש מחלה

אליהו (אלי) רביבו:  זה מקובל?      

נטלי גבאי לוי: אני לא יודעת להגיד, אני לא מכירה את המספרים

אליהו (אלי) רביבו: זה המון

אליהו (אלי) רביבו:  לא, אני אומר, בואו נפריז

אליהו (אלי) רביבו:  50%

נטלי גבאי לוי: אוקיי, אם אנחנו בסיפור בעלמא מה קורה אז כן

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז אם אנחנו לוקחים 0

אליהו (אלי) רביבו: 61, יש לנו ככה: 0

אליהו (אלי) רביבו: 61 כפול 70,000 שעות בחודש לעובדים ישראלים ועוד 112 כפול 40,000

אליהו (אלי) רביבו:  זה הסכום שביטוח לאומי מעביר כמקשה אחת לחברות הסיעוד הזכייניות

אליהו (אלי) רביבו:  אולי, אנחנו יודעים שלכולי עלמא לא יכול להיות שניצלו יותר מ-50%

אליהו (אלי) רביבו:  משמע מראש מעבירים 100% כשמקסימים מנצלים 50%

אליהו (אלי) רביבו:  למה?     

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל גם בסיס החישוב, וצריך להסתכל על זה

אליהו (אלי) רביבו: כן, הנה, פה לא עשיתי הפרדה

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שרציתם? לא עשיתי הפרדה

אליהו (אלי) רביבו:  תענו לי על זה

נטלי גבאי לוי: כן, אבל גם צריך לקחת את התעריך איך שהוא נקבע

אליהו (אלי) רביבו: שמה?     

נטלי גבאי לוי: 0

נטלי גבאי לוי: 61

נטלי גבאי לוי:  זה תכלל בתוכו את הכמות של הניצול שהייתה בשעתו

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, אנחנו חוזרים לטעמי, ואני חושבת שזה ברור וכולנו תמימי דעים בעניין הזה

נטלי גבאי לוי:  אנחנו עוברים רכיב רכיב וזה לא משנה אם זה מחלה או אם זה נסיעות

נטלי גבאי לוי:  ואנחנו מבינים שהיה נכון לבנות את התעריף הזה בצורה אחרת לעובדים זרים

נטלי גבאי לוי:  ואני חושבת שבכל מקום נתנו את הסכמתנו, גם מולך אדוני, והעלינו את הפערים שנמצאים, שאנחנו מבינים אותם

אליהו (אלי) רביבו: לגבי העתיד

נטלי גבאי לוי: גם לגבי העתיד וגם לגבי המצב כיום

נטלי גבאי לוי:  אני חושבת, כשאמרנו שיש הסכמה זה שאנחנו מבינים, וגם פה ההסכמה היא ניתנת

נטלי גבאי לוי:  זה שיש לנו איזה שהיא מגבלה בסופו של יום, אם זה מגבלה משפטית, לצורך העניין, או לכנס את ועדת התעריפים ובסיוע של חברה חיצונית

נטלי גבאי לוי:  יש מה לעשות בעניין הזה

נטלי גבאי לוי:  אנחנו בסוף נמצאים באיזה שהוא תהליך שהוא בירוקרטי, כי קיים מכרז קיים

נטלי גבאי לוי:  וקיים התקשרות במכרז וחוזה שקיימים

אליהו (אלי) רביבו: אבל אני מבקש ממך להבהיר שסעיף י"ב מבהיר שניתן לעדכן

נטלי גבאי לוי: רגע, שנייה

נטלי גבאי לוי:  נכון, ניתן

אליהו (אלי) רביבו: לא, תמיד תדברו על הכול

נטלי גבאי לוי: דקה

נטלי גבאי לוי:  וסעיף י"ב מדגיש בהסכם לצורך העניין

אליהו (אלי) רביבו: ולא מימשתם אותו מעולם

נטלי גבאי לוי: שוועדת התעריפים יכולה לעדכן

אליהו (אלי) רביבו: ולא מימשתם אותו מעולם

נטלי גבאי לוי: ניסינו לממש אותו בפסקי דין קודמים, שמן הסתם העברנו לוועדה וידינו לא צלחה

אליהו (אלי) רביבו: לא פגשתי באף אחת מהעתירות ניסיון שימוש בסל הזה

נטלי גבאי לוי: אז אני לא יודעת להגיד

נטלי גבאי לוי:  אוקיי, אפשר לבדוק את זה

אליהו (אלי) רביבו: וקראתי את פסקי הדין המדוברים

נטלי גבאי לוי: אז צריך לבדוק את זה גם

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, יש לי גם יועץ משפטן

אליהו (אלי) רביבו:  אתה פגשת שימוש בסעיף הזה, ניצול?     

קריאה: יש את זה בשקף 15

קריאה:  16

אליהו (אלי) רביבו: 16

מאיה בנדס: אדוני, אני רק רוצה לתת איזה שהיא הבהרה, סליחה

אליהו (אלי) רביבו: גן גברתי?     

מאיה בנדס: הביטוח הלאומי דורש מחברות הסיעוד להעביר דוח שעות כל חודש, על בסיסו הוא גם משלם לחברות הסיעוד את השכר של העובד

מאיה בנדס:  למה אי אפשר לדרוש שבדוח השעות יהיה רשום מתי העובד היה חולה ולשלם בפועל על פי ימי מחלה בפועל

אליהו (אלי) רביבו: הסבירו לך חזור ואמור, שיש מכרז שהוא שגוי והם כבולים בתוכו

אליהו (אלי) רביבו:  ולפיכך הם נאלצים להיצמד לתנאי המכרז במנותק ממה שקורה בפועל

אליהו (אלי) רביבו:  הם עדיין לא מצליחים להסביר לי מה הסיבה שמעולם לא הואילו להשתמש בסעיף 39(2) מתוך י"ב, פרק י"ב

אליהו (אלי) רביבו:  זה כל השיח שלנו

שרית מאור: אפשר לשאול שאלה?      

אליהו (אלי) רביבו: כן, בבקשה

אליהו (אלי) רביבו:  לא, מי את? תציגי

שרית מאור: שמי שרית מאור, אני בת לאמא סיעודית שמטפלת בהעסקה ישירה

שרית מאור:  שאלה שהייתי שמחה לדעת זה למה אני כמעסיקה ישירה יכולה את ההפרשה של הפנסיה והפיצויים להפריש רק מחודש שישי או שביעי למען האמת, וכאשר אני בחברת סיעוד אז כבר מהחודש הראשון

שרית מאור:  זאת אומרת שאם נגיד במקרה שלי פיטרתי עובדת עכשיו אחרי, לא פיטרתי, התפטרה אחרי פחות מחצי שנה, יצא שחסכתי מתוך כל ההורדות האלו שמדוברות כאן 919 שקלים

אליהו (אלי) רביבו: מה שמך גברתי?     

שרית מאור: שמי שרית, אמרתי

אליהו (אלי) רביבו: שרית, אני רוצה לספר לך סוד: הדיון הבא נוגע בזה

שרית מאור: אוקיי

שרית מאור:  זה 919 שקלים בחודש

שרית מאור:  כאילו, כשאני רק בן אדם אחד

אליהו (אלי) רביבו: אז את נהנית מהעובדה, כי זה כסף שאמור לצאת מכיסך

אליהו (אלי) רביבו:  וכנראה מישהו בביטוח לאומי קצת פחות רגיש לכספי ציבור כשמדובר רק במיליארדי שקלים מאשר את, ערנית וקנאית לכספך או כספה של אימך

שרית מאור: אימי

שרית מאור:  צריך ללכת לתרופות וטיפולים

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  וכשמדובר במאות שקלים, אבל זה מכיסינו, אנחנו אולי יותר רגישים

אליהו (אלי) רביבו:  מדובר בכספי ציבור, אז יש בכל זאת, מטרטרים אותנו לבתי משפט

שרית מאור: וחלף הודעה מראש

שרית מאור:  זה עוד סעיף שלא משתמשים בו

אליהו (אלי) רביבו: נכון, נכון

אורלי יוסוביץ: אדוני, אנקדוטה בנושא ימי המחלה

אורלי יוסוביץ:  אפשר לספר משהו מהשטח?      

אליהו (אלי) רביבו: כן

אורלי יוסוביץ: אז שלום לכולם, שמי אורלי יוסוביץ

אורלי יוסוביץ:  אני מטפלת באבי, ניצול שואה

אורלי יוסוביץ:  כשעוד הייתי, מה שנקרא, בתקופת החושך, במשרת סיעוד, ניהלתי דיון עם מנהל המשרד לגבי נושא של ימי מחלה

אורלי יוסוביץ:  נוצרה אצלנו איזה שהיא סיטואציה עם עובדת שנכנסה להריון

אורלי יוסוביץ:  אבל זה לא כרגע הדיון

אליהו (אלי) רביבו: נכנסה להריון בזמן שהיא הייתה אצלכם?     

אורלי יוסוביץ: כן

אליהו (אלי) רביבו: על ידי מי, יודעים?     

אורלי יוסוביץ: כן

אליהו (אלי) רביבו: מי?     

אורלי יוסוביץ: חבר ישראלי

אורלי יוסוביץ:  מה שקרה, זה היה מן משהו מתוכנן מראש

אורלי יוסוביץ:  אבל אני כרגע לא נכנסת לנושא הזה

אורלי יוסוביץ:  שבגינו גם הגעתי

אורלי יוסוביץ:  אבל אני רק אכנס לנושא ימי המחלה

אורלי יוסוביץ:  אז אמרתי לו אוקיי, אני יודעת שאתם צוברים, זה כמובן בזכות מטה הסיעודיים

אורלי יוסוביץ:  התחלתי להכיר את הנושא, את הזכויות ומה יש

אורלי יוסוביץ:  אמרתי לו אני יודעת שאתם צוברים ימי מחלה לעובדת

אורלי יוסוביץ:  אז אם יהיו סיטואציות, אני מבקשת שתשלמו

אורלי יוסוביץ:  הוא אמר לי אם אנחנו נשלם את ימי המחלה את לא תקבלי את הקבצה

אורלי יוסוביץ:  אז עדיף שאת תשלמי אותם, כדי שהקצבה תיכנס

אליהו (אלי) רביבו: מי אמר את זה?     

אורלי יוסוביץ: מנהל חברת הסיעוד

אורלי יוסוביץ:  זה היה מה שנקרא הקומבינה שתוכננה על ימי המחלה באם אני אצטרך

אורלי יוסוביץ:  כי מאחר ונקלענו לסיטואציה מאוד מורכבת רציתי להבין מה עושים במקרה ו-

אורלי יוסוביץ:  זה מה שהיה

אורלי יוסוביץ:  ואז עברתי להעסקה ישירה ונגמרו, לא נגמרו, אבל זה מה שנקרא לפרק הבא

אליהו (אלי) רביבו: הוקל

אורלי יוסוביץ: יש עוד, כן

אורלי יוסוביץ:  יש עוד

אורלי יוסוביץ:  זה לא היה מעבר קל

אורלי יוסוביץ:  כי משכנעים אותך שאתה עושה טעות ומה פתאום

אורלי יוסוביץ:  זה ממש מפעילים עליך מכבש לחצים

אורלי יוסוביץ:  ואז, מאחר ומשרד הסיעוד מסונף לתאגיד, אז גם שם נוצרו בעיות פרוצדורליות ולא מצאנו מחליפים בכלל לנושא הזה, כי אין מחליפים

אורלי יוסוביץ:  ועד שמצאתי מחליף

אליהו (אלי) רביבו: אלה נושאים מאוד מאוד חשובים שרק לא שייכים לדיון הזה

אורלי יוסוביץ: כן

אורלי יוסוביץ:  אוקיי

אורלי יוסוביץ:  לכן אמרתי, זה יותר בפרק הבא

אורלי יוסוביץ:  אבל הנושא שרציתי להתייחס אליו זה מה, איך ניסו לשלם את ימי המחלה, "לשלם"

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

דפנה פודור: אדוני, אם אפשר עוד שאלה

דפנה פודור:  עו"ד דפנה פודור ממטה מאבק הסיעודיים

דפנה פודור:  השאלה היא כאשר מסיים עובד זר ולא מנצל את ימי המחלה, למה חברות הסיעוד לא משיבות את הכסף?      

נטלי גבאי לוי: כי על פי חוק לא ניתן להשיב ימי מחלה

נטלי גבאי לוי:  זה חלק מתעריף, כמו שאנחנו גם לצורך העניין עובדים ולא ניתן לפדות את ימי המחלה

נטלי גבאי לוי:  כך גם לעובד הזר

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  מדברים להשיב את זה לקופה

נטלי גבאי לוי: כי זה חלק, בסופו של יום אני חושבת שנגענו

נטלי גבאי לוי:  ובסוף השאלות האלה עולות בוורסיה אחרת

אליהו (אלי) רביבו: לא, תראו

אליהו (אלי) רביבו:  אי אפשר, אני רוצה רגע, תראו

אליהו (אלי) רביבו:  אם מראש אתם חושבים שעל כל שאלה שאני אשאל בכל זווית שאני לא אנסה ללמוד תפתרו את זה בכך שידוע שנפלו פגמים ולכן יוצאים במכרז חדש – למה אני מטריח אתכם עד לכאן?     

נטלי גבאי לוי: זה לא עניין של מטריח

נטלי גבאי לוי:  תראה, אני חושבת שיש עניין

אליהו (אלי) רביבו: בסוף הוועדה מנסה ללמוד ולסייע לכם להתייעל

אליהו (אלי) רביבו:  שואלים שאלה, שאגב שאלתי אותה אותך כבר בפגישת ההכנה שלנו

אליהו (אלי) רביבו:  הייתי אמור לקבל תשובה

אליהו (אלי) רביבו:  היית אמורה להתייעץ על כך עם היועץ המשפטי שלכם

אליהו (אלי) רביבו:  כסף, כסף שולם

אליהו (אלי) רביבו:  אמרנו בגלל שיש פה ממוצע ובגלל שלא יודעים ניצול ואני לא יודע מה

אליהו (אלי) רביבו:  ידוע שכסף שמועבר לחברות הסיעוד, אתם המעסיק וחברת הסיעוד היא קבלן המשנה שלכם

אליהו (אלי) רביבו:  העברתם להם לצורך משהו

אליהו (אלי) רביבו:  הצורך משהו הזה לא התקיים

אליהו (אלי) רביבו:  למה לא משיבים לכם אותו כדי שתעשו איתו דברים אחרים? סליחה?     

נטלי גבאי לוי: ככה, אני חושבת, שוב, אני אחזור על מה שאמרתי ואני אומרת

נטלי גבאי לוי:  אנחנו כל הזמן שואלים את השאלות בוורסיה אחרת

נטלי גבאי לוי:  מכיוון שמדובר בממוצע, הרי התעריף לא משולם על ניצול בפועל

נטלי גבאי לוי:  ואדוני היה צודק, אולי טוב היה ככה

נטלי גבאי לוי:  שהיינו אוצרים אם יש ימי מחלה אנחנו נשלם, אם מתקיימות נסיעות אנחנו נשלם

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני אומר לא עשינו את זה ואנחנו לא באים בתלונה

נטלי גבאי לוי: אבל לא עשינו את זה

נטלי גבאי לוי:  אז בפועל, בסוף, הרכיב הזה של שורה ועוד שורה ועוד שורה נותנים 56 שקלים או 59 או 61, תלוי אם עליית שכר מינימום או לא עליית שכר מינימום

נטלי גבאי לוי:  בסוף אנחנו מגובשים לכדי תעריף של שעה שעליו אנחנו משלמים

נטלי גבאי לוי:  נכון לומר הרי בעצם למה אתם משלמים את ימי המחלה

אליהו (אלי) רביבו: תעריף לשעה, אז בואו, תקשיבו

אליהו (אלי) רביבו:  התעריף מחולק לשלושה חלקים, כך אני רואה את זה בפשטות

אליהו (אלי) רביבו:  צד אחד החלק שאמור להשתכר העובד

אליהו (אלי) רביבו:  זה בצד

אליהו (אלי) רביבו:  צד שני זה החלק שאמור להרוויח המעסיק, חברת הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  באמצע יש הוצאות שהן הוצאות תפעול וצינור שמשלמים דרכם להוצאות

אליהו (אלי) רביבו:  כשההוצאה לא מתקיימת צריך להחזיר את הכסף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  או להגיד אנחנו בפלוס, אנחנו חייבים לכם, כי הצטבר כסף שלא מימשנו

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו אנחנו נשתמש בו

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, אני לא מבקש חלילה לפגוע בהכנסה של חברת הסיעוד ולא חלילה לגרוע משכר השעתי של העובד הזר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש רגע לראות אתכם סעיפים שלא מומשו מסיבות כאלה ואחרות

אליהו (אלי) רביבו:  לשאול מה הסיבה שבאופן גורף, את אומרת קשה לי לחלק עובדים ישראלים לזרים, אני שם את זה בצד

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא יודעת לעשות

אליהו (אלי) רביבו:  אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר חופש מחלה

אליהו (אלי) רביבו:  הפקדנו, אנחנו הביטוח הלאומי נתנו לכן, הזכייניות, חברות הסיעוד והעמותות, X כסף לצורך מימוש חופש מחלה

אליהו (אלי) רביבו:  ניצלתם אחוז ממנו

אליהו (אלי) רביבו:  את ההפרש, את הדלתא, תחזירו לנו

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל חשוב לציין, שוב, הבנתי את מה שאתה אומר

נטלי גבאי לוי:  אני חושבת שגם ענינו עליו

נטלי גבאי לוי:  אבל בסוף התעריף נקבע, אגב, שלא עלה פה בדיון ולו פעם אחת וחשוב לשים את זה על השולחן

אליהו (אלי) רביבו: שמה?      

נטלי גבאי לוי: מה קורה עם האנשים שמעסיקים באופן ישיר? רכיב התעריף הזה, גם הם מושפעים מהתעריף הזה

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, נכון שנגיד, בוא נשים את זה בצד, כי זה פחות כואב לכולנו, כי הכסף מגיע לקשיש וזה בסדר גמור

נטלי גבאי לוי:  אבל זו סוגיה שאם יהיה עדכון לתעריף זה גם ישפיע באופן ישיר על שם

אליהו (אלי) רביבו: לא מדברים על עדכון

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מדבר על עדכון

נטלי גבאי לוי: אז אני אשמח שאדוני יבהיר

אליהו (אלי) רביבו: אני לא מדבר על עדכון, איך זה אמור להשפיע?     

נעה בן שבת: איך זה ישפיע? את מתכוונת שזה ישנה את סכום הגמלה?     

נטלי גבאי לוי: אם אנחנו, לצורך העניין עכשיו, ועדת התעריפים תתכנס, כמו שאדוני מבקש, ואנחנו נעשה את החישובים ונצטרך להוריד את הרכיב של נסיעות או של מחלה או למנות את זה באופן אחר

נעה בן שבת: מה? זה ישפיע על הגמלה? זה מה שאת מתכוונת?     

נטלי גבאי לוי: זה משפיע על הגמלה, כי הגמלה בכסף היא נגזרת של שעת סיעוד

נטלי גבאי לוי:  אי אפשר להתעלם

נטלי גבאי לוי:  כל גמלת הסיעוד בנויה על בסיס של חישוב של תעריף

נטלי גבאי לוי:  עכשיו, אם אני משלמת 80% בגמלה בכסף והתעריף ייפגע באופן ישיר אני אפגע גם בגמלה

נטלי גבאי לוי:  אני מניחה את זה על השולחן, שזה לא יהיה נשגב מבינתנו

נטלי גבאי לוי:  אנשים שיעסיקו באופן ישיר, הנגזרת של התעריף שתשמש אותם לצורך העניין - - -     

אליהו (אלי) רביבו: היא לא תיפגע אפילו לא בסנט

אליהו (אלי) רביבו:  אני אסביר למה

נטלי גבאי לוי: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו: אני אסביר למה

אליהו (אלי) רביבו:  הגמלה שמועברת מראש מתייחסת לשכר מינימום

אליהו (אלי) רביבו:  מראש זה 80 ולא 100 כי ב-20 מגולמות הוצאות שמתקיימות לכאורה בחברת סיעוד ולא מתקיימות בהעסקה ישירה

אליהו (אלי) רביבו:  איך זה יכול לפגוע?     

נטלי גבאי לוי: אבל הנסיעות הן חלק, הנסיעות וימי המחלה הן חלק, הן לא נמצאות בהוצאות התקורה

נטלי גבאי לוי:  וחשוב לקחת את זה

נטלי גבאי לוי:  תראו, אין לי בעיה, הוועדה רוצה ללמוד ואנחנו פה לתת את הנתונים

נטלי גבאי לוי:  ואם יש צורך, אנחנו נשקף את זה

נטלי גבאי לוי:  אבל אם יהיה עדכון בתעריף לעובד זר של ועדת התעריפים, תהיה לזה השפעה בהכרח על אנשים שמעסיקים בהעסקה ישירה

נטלי גבאי לוי:  וצריך לקחת את זה גם בחשבון

נטלי גבאי לוי:       עכשיו, זה לא אומר שלא נעשה את העבודה ולפני שנעשה את העדכונים, וזה לא משהו שנוכל לעשות מחר בבוקר

נטלי גבאי לוי:  אנחנו נעדכן את הוועדה בממצאים שיעלו ונקבל החלטות בהתאם

נטלי גבאי לוי:  ושוב אני אומרת, חשוב להגיד שבוועדת התעריפים האוצר חבר והאוצר גם יכול להטיל וטו על דבר כזה

נטלי גבאי לוי:  צריך לקחת בחשבון

נטלי גבאי לוי:  זו לא החלטה שהלוואי, הלוואי שהיינו יכולים לצאת מפה ולהגיד אדוני יושב הראש צודק, בואו נוריד את רכיב הנסיעות, בואו נשלם מחלה לניצול בפועל

נטלי גבאי לוי:  זה לא דברים שאנחנו יכולים לעשות

נטלי גבאי לוי:  ואני יודעת שאתה יודע לא דבר או שניים ויודע הרבה בכל הנושא הזה של הסיעוד ושל המכרז ועשית עבודה שהיא מאוד מאוד יסודית

נטלי גבאי לוי:  וגם אדוני יודע את זה, שזה לא משהו שאנחנו יכולים לעשות ברגע

נטלי גבאי לוי:  כי אם היה ניתן לעשות את זה ברגע אני מניחה שלא היינו מתכנסים לדיון הזה וכבר היינו עושים את זה

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה שאנחנו מתכנסים ולא סיימנו את הכינוסים, כי נושאים שלי נראים לכאורה כפשוטים לפתרון ומענה, משום מה נתקלים בחסמים שאתם נאלצים להתמודד איתם ואני מנסה לסייע לכם להתיר אותם

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו, אני מודה שאני לא בקיא כמוכם ולא מלומד כמוכם בתחום ולא עסקתי בזה לפני כן

אליהו (אלי) רביבו:  ויושבים פה אנשי כלכלה ואנשי משפטים ואנשי סיעוד, שזה לחם חוקם עשרות שנים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מגיע כרגע בעצת הדיוטות והקדוש ברוך הוא שלח אותי בעת הזאת לשליחות הזאת ולהיות יושב ראש הוועדה הרלוונטית הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  ואני כילד עם האצבע על הסכר מנסה לשאול שאלות תם

אליהו (אלי) רביבו:  ממה בצורה הכי פשטנית

אליהו (אלי) רביבו:  יש כסף שיוצא, הוא לא מגיע לייעודו, למה הוא לא מושב למי שמשלם? ואני תמיד אומר, תחשבו שזה מכיסכם

אליהו (אלי) רביבו:       עכשיו, אתם מנסים להסביר לי ואני קצת קשה קליטה ולא מצליח מספיק להבין או שההסברים שלכם לא מניחים את דעתי

אליהו (אלי) רביבו:  ויש לי שתי אפשרויות: להיות נחמד וחייכן ולהגיד 'בוא, אל תצא טמבל, כי אתה רואה כמה פעמים הם מסבירים לך ומציעים הסברים מנומקים ואתה עדיין לא מבין'

אליהו (אלי) רביבו:  בסוף תגיד אה, הבנתי, כשאתה לא באמת מבין

אליהו (אלי) רביבו:  ואז אתה שם שקר בנפשך

אליהו (אלי) רביבו:  או לבקש את התנצלותכם ולקרוא לכם עוד פעם ולבקש מכם עוד כתבים ועוד פסקי דין ולהתיש את כל הצוות המקצועי שלי, שינסו ללמוד טוב ממני ולהכין לי את הלוגיקה שבאמצעותה אתם מקבלים את ההחלטות לאי ביצוע החלטות

אליהו (אלי) רביבו:       אני מודה שמה שמרגיע אותי שגם הצוות המאוד מאוד מקצועי ומלומד שלי לא מצליח להבין את מה שגם אני לא מבין

אליהו (אלי) רביבו:  זה טיפה מרגיע אותי

אליהו (אלי) רביבו:  כי אם הם היו מבינים הייתי מבין שאני בבעיה פה

אליהו (אלי) רביבו:  מרגיע אותי שגם הצוות המקצועי המאוד מוכשר, מאוד מסור, לא מבין

אליהו (אלי) רביבו:  אתם יודעים באיזה שעות אתם שולחים לנו חומרים ובאיזה שעות לפנות בוקר אנחנו עוד משיבים לכם

אליהו (אלי) רביבו:  כי זה באמת מטריד אותנו

אליהו (אלי) רביבו:  מה עד כדי כך פשוט בעיניכם שלנו נראה מורכב

אליהו (אלי) רביבו:       אבל עוד מעט אנחנו נגיע לזה

אליהו (אלי) רביבו:  אז נעבור עוד שקף, שאולי יהיה לנו יותר קל לתווך בנתונים

אליהו (אלי) רביבו:  שקף 12 בבקשה

אליהו (אלי) רביבו:  למה אתה מביא כאלה מספרים מפוצצים? זה מלחיץ אנשים

אליהו (אלי) רביבו:  תדלג על השקף ההוא

אליהו (אלי) רביבו:  יש סעיף תשלום בגין עובדים מקצועיים

אליהו (אלי) רביבו:  קיימים 300,000 מטופלים

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו מצפים ל-1,500 עובדים מקצועיים

אליהו (אלי) רביבו:  לוגיקה פשוטה עד כאן? לא מורכב? לא קשור עכשיו למאזנים ונוסחאות

אליהו (אלי) רביבו:  פשוט

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח בבקשה להכיר, מי אלו העובדים המקצועיים?      

נטלי גבאי לוי: התייחסנו לזה בשאלות הבהרה שהוועדה שלחה

נטלי גבאי לוי:  עובדים סוציאליים, בקרים שמבצעים

נטלי גבאי לוי:  נכנסו שם גרנטולוגים

נטלי גבאי לוי:  יש לנו הגדרה מדויקת שהעברנו, אני יכולה להקריא אותה

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  לא, אני לא אלאה אתכם בבקשות מתישות

אליהו (אלי) רביבו:  אם אפשר בבקשה לקבל, ביקשתי את זה גם בפגישת ההכנה, את אותה רשימת אישורי העסקה של אותם 1,500 מועסקים מקצועיים

אליהו (אלי) רביבו:  תודה

אליהו (אלי) רביבו:  זה כבר דבר שהוא מאוד מאוד בסיסי

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, אנחנו נדלג בקלות לשקף 13

אליהו (אלי) רביבו:  השקף הזה מדבר על תשלום בגין הדרכות עובדים

אליהו (אלי) רביבו:       אז ככה: אני התחלה עד לפני כמה ימים יודע שכל עובד בגין כל שעת עובד הביטוח הלאומי מתקצב את המוסד לביטוח לאומי בסכום מסוים של 15 אגורות לשעה

אליהו (אלי) רביבו:  אני הנחתי שאם הביטוח הלאומי מתקצב בסכום מסוים 100% מהעובדים, משמע ש-100% מהעובדים, גברתי היועצת המשפטית, גם כן זוכים לאותו שירות

אליהו (אלי) רביבו:  כי אנחנו מתקצבים את ה-100%

אליהו (אלי) רביבו:  ואז נאמר לי שבמכרז ההוא לפני 15 שנים חברות הסיעוד מחויבות להכשיר רק 30% מהעובדים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שאלתי, עוד פעם, שאלת תם

אליהו (אלי) רביבו:  מה הסיבה שבמקום 15 אגורות לשעה ל-100% לא יפרישו 45 אגורות ל-30%? כדי שזה יהיה אקוויוולנטי

אליהו (אלי) רביבו:  עוד לא קיבלתי תשובה, אני אשמח לקבל תשובה

אליהו (אלי) רביבו:       שאלה נוספת שנשאלת היא מי אותם מטופלים ברי מזל שנפל בחלקם שהעובד שלהם הוא אחד מה-30%

אליהו (אלי) רביבו:  ומיהם אותם מסכנים שהם ב-70% שלא זכאים

אליהו (אלי) רביבו:  זו שאלה שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אשמח לקבל את התשובה

אליהו (אלי) רביבו:  ועל הדרך אני שואל שאלה, אנחנו אמורים לפגוש 12,000 עובדים זרים שעברו הכשרה

אליהו (אלי) רביבו:       אני רוצה לשתף את הנוכחים, חלקכם חשופים לכך, חלקכם לא

אליהו (אלי) רביבו:  ניסיתי להקל על המוסד לביטוח לאומי ובדיוק כך ניסיתי להקל על חברות הסיעוד ועל העמותות הרלוונטיות

אליהו (אלי) רביבו:  והוריתי לצוות לשכתי ולצוות הוועדה לבטל את הלו"ז ליום חמישי שעבר

אליהו (אלי) רביבו:  זה שלפניו

אליהו (אלי) רביבו:  והחלטנו לצאת ליום כיף

אליהו (אלי) רביבו:  בדרך כלל ימי כיף זה סביב נושאים שעוסקים בבילוי

אליהו (אלי) רביבו:  ובדרך כלל גם עושים אותם יחדיו

אליהו (אלי) רביבו:  אני החלטתי ליצור איזה שהוא, לקבוע איזה שהוא סל חדש בהגדרה ליום כיף

אליהו (אלי) רביבו:  כל אחד מאתנו התפרש לעיר אחרת בארץ

אליהו (אלי) רביבו:  ככה התחלנו את הבוקר שלנו

אליהו (אלי) רביבו:  6:00 זה יצא צפונה וזה מזרחה ואני הדרמתי, ככה התפרשנו

אליהו (אלי) רביבו:  ואז התחלנו לפנות לחברות הסיעוד באותה רשות

אליהו (אלי) רביבו:  ולא זכינו למענה

אליהו (אלי) רביבו:  ויושב ראש האיגוד היה מאוד מאוד עסוק באותו יום

אליהו (אלי) רביבו:  אז החזרתי צוות של שלושה אנשים ללשכה פה, בכנסת

אליהו (אלי) רביבו:  והחלטנו להוציא את אותה פנייה באופן מסודר במייל לכל אחת מהזכייניות

אליהו (אלי) רביבו:  משהו כמו 97 במספר

אליהו (אלי) רביבו:  וביקשתי לדעת, בכל זאת, 12,000 משתלמים, שזה רק לפי ה-30%, אמורים לראות איזה שהיא פעילות

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, אז אני אגיד לחדרה ויגידו היום אין פה פעילות, כי היה שבוע שעבר

אליהו (אלי) רביבו:  אבל יש בעפולה

אליהו (אלי) רביבו:  וכן הלאה, על הדרך הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  ומכיוון שאולי היה איזה שהוא קשר בתקשורת האינטרנטית ואולי המייל לא הגיע בזמן, אז ביטלנו גם כן את יום שישי

אליהו (אלי) רביבו:  ואז אמרו לי ימי שישי לא פעילים

אליהו (אלי) רביבו:  אז נסענו גם ביום ראשון

אליהו (אלי) רביבו:  והפעם יצאנו בצוות יותר רחב

אליהו (אלי) רביבו:  ואני לא יודע, כנראה זה יפתיע את כולכם, כי אותי זה מאוד מאוד הפתיע

אליהו (אלי) רביבו:  אותו יחס שזכיתי לו בימים הקודמים זכיתי לו גם ביום ראשון

אליהו (אלי) רביבו:  לא קיבלתי מענה, אפילו לא מחברה אחת

אליהו (אלי) רביבו:  אחת

אליהו (אלי) רביבו:  על אותה פעילות הכשרתית

אליהו (אלי) רביבו:       רק ככה שנבין בכמה כסף מדובר

אליהו (אלי) רביבו:  אתם רוצים לדעת? רוצים להעריך? כמה כסף?     

נטלי גבאי לוי: זה הסעיף הקודם, לא?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, זה סעיף אחר

אליהו (אלי) רביבו:  עברנו עוד שלושה סעיפים גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  אז כמה כסף מדובר במצטבר? כמה עשרות מיליונים? מי רוצה להמר?      

קריאה: 60?     

קריאה: 15?     

אליהו (אלי) רביבו: בשביל 15 מיליון אני אטריח אתכם לפה? נו, באמת

שושנה ברוך: 80 מיליון

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  עדן, הבמה שלך

אליהו (אלי) רביבו:  סכמתית, נו, כתוב, ספר

אליהו (אלי) רביבו:  שזה, ל-15 שנים? אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז בערכים נומינליים הייתם קרובים

אליהו (אלי) רביבו:  מי שאמר 15 מיליון צריך להוריד מעט ולהוסיף אפס

אליהו (אלי) רביבו:  120 מיליון שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר, מדינת ישראל משלמת כל כך הרבה בגין הכשרות כדי שהקשישים שלנו יזכו לשירות כל כך מקיף ומקצועי

אליהו (אלי) רביבו:  ולגשת בחמלה ושפה והנפה ומנוף

אליהו (אלי) רביבו:  אני אמור לקבל איזה שהם נתונים

אליהו (אלי) רביבו:  בוא, היום אין ברמלה, ניסע לאשדוד

אליהו (אלי) רביבו:  כאילו, משהו

אליהו (אלי) רביבו:  מכיוון אבל שחברות הסיעוד לא חייבות לי דין וחשבון והן עונות לי רק על מה שמסתדר, פניתי למעסיק של חברות הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  למי שבחר בהן כזכיין, הביטוח הלאומי

אליהו (אלי) רביבו:  וביקשתי מהביטוח הלאומי התייחסות לאותו סכום מזערי של 120 מיליון שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  אשמח לקבל את התייחסותכם

אליהו (אלי) רביבו:  זה כבר לא קשור לסטטיסטיקה ולא למאזן ולא לנוסחה ולא ללקונה

אליהו (אלי) רביבו:  אין ספק, משלמים

אליהו (אלי) רביבו:  אין ספק, צריך לשלם

אליהו (אלי) רביבו:  אין ספק, מבורך

אליהו (אלי) רביבו:  הלוואי ותשלמו יותר וישלמו יותר

אליהו (אלי) רביבו:  תנו לי בבקשה מה עלה בחכתכם? הרי לכם הם חייבים דין וחשבון, גם אם אין לכם רפרנט שירד ובדק את זה בפועל

אליהו (אלי) רביבו:  מה, מה הנתונים שבדקתם?     

נטלי גבאי לוי: ככה: קודם כל, בהסכם ההתקשרות בינינו לבין חברות הסיעוד, חשוב לשים על השולחן, שהיעד שהם צריכים לעמוד בו להכשרה לכתחילה נקבע ל-30%

אליהו (אלי) רביבו: ברור

נטלי גבאי לוי: קבעו את הסכום של 15 אגורות לשעה, כי בסוף בתחשיבים שעשו זו העלות

אליהו (אלי) רביבו: 120 מיליון

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  זו העלות שאמורה להכשיר 30% מהעובדים

אליהו (אלי) רביבו: יופי

אליהו (אלי) רביבו:  120 מיליון

נטלי גבאי לוי: חשוב לציין שהכשרה לעובדים זרים, כפי שנאמר לאדוני בפגישה שעשינו, היא לא נעשית פרונטלית אלא נעשית מרחוק

אליהו (אלי) רביבו: מה זאת אומרת מרחוק?     

נטלי גבאי לוי: או באמצעות זום, למידה שהיא באמצעות אתר

אליהו (אלי) רביבו: לא יודע, אני מהבדיקה האחרונה שבדקתי, אגב חלק מלימודי התואר שלי היו בזום

אליהו (אלי) רביבו:  היה בתקופה מאוד מאוד מצומצמת, שהתחילו רק לאחרונה

אליהו (אלי) רביבו:  עשיתי איזה שהיא בדיקה מאוד מאוד מדוקדקת גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  לפני 15 שנים לא היה זום

אליהו (אלי) רביבו:  בדקתי עוד בדיקה וגם לפני 10 שנים לא

נטלי גבאי לוי: נכון

אליהו (אלי) רביבו: וגם לא לפני שמונה וגם לא לפני חמש

נטלי גבאי לוי: נכון, לא בזום

נטלי גבאי לוי:  יש למידה

נטלי גבאי לוי:  דקה

נטלי גבאי לוי:  או באמצעות זום, למידה מקוונת

נטלי גבאי לוי:  זו הכוונה

אליהו (אלי) רביבו: מה זאת אומרת למידה מקוונת?     

נטלי גבאי לוי: הם עושים את זה באתרים, עושים את זה מהבית

נטלי גבאי לוי:  כיוון שהמטפל הסיעודי, עובד זר, צריך להיות עם הזקן 24/7 אז עושים את ההכשרה מהבית

אליהו (אלי) רביבו: נפלא

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל אתכם שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא, אני פונה רגע לוועדת התעריפים

אליהו (אלי) רביבו:  האם בזמנו כשדייקתם את הצורך בהוצאה של 120 מיליון שקלים ב-15 שנים אתם תמחרתם את זה על פי הוצאה של לימוד מרחוק? זאת השאלה שלי אליך

אליהו (אלי) רביבו:  ועל זה בטוח אתה כבר תענה לי

חנן פריצקי: אני מתקשה לזכור אם זה היה לימוד מרחוק

חנן פריצקי:  אבל מדובר על 30%

אליהו (אלי) רביבו: זה מופיע בתנאי המכרז?     

חנן פריצקי: הכשרה לגבי 30% זה היה בתנאי המכרז, בהתאם לעלות של הכשרה

אליהו (אלי) רביבו: או, זאת השאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אני עוזב רגע את שתי השאלות הקודמות, המאוד מאוד חשובות

אליהו (אלי) רביבו:  בדיוק זו השאלה

אליהו (אלי) רביבו:  בהתאם לתנאי המכרז, על פי העלות המשוערת, הגעתם לאקסיומה שאומרת שלהכשיר 30% 15 שנה עולה לנו 120 מיליון שקלים, קחו

אליהו (אלי) רביבו:  איך הגעתם ל-120 מיליון שקלים? על פי למידה מרחוק? אני רוצה אולי להיות מדריך כזה

חנן פריצקי: אז אני חוזר ואני אומר, אני מתקשה לזכור האם דובר על למידה מרחוק או לא

חנן פריצקי:  הנתונים כפי שהיו בזמנו של המכרז דיברו על הכשרה, עם עלות להכשרה

אליהו (אלי) רביבו: איך העלות להכשרה? זאת השאלה

חנן פריצקי: העלות להכשרה הגיעה מביטוח לאומי

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני פונה אליכם בחזרה, הביטוח הלאומי

אליהו (אלי) רביבו:  ספרו לי בבקשה, כשהחלטתם שזו העלות שאמורה להיות משולמת ל-30% אז א', על הדרך תעני לי למה רק 30%

אליהו (אלי) רביבו:  ב', מי בוחר את אותם ברי מזל 30%? ג', האם התחשיב שהערכתם והעברתם להם עסק על פי תחשיב בהנחיה מרחוק ולא בלמידה פרונטלית

אליהו (אלי) רביבו:  כי לי, אגב, עד שבוע שעבר נאמר שיש מרכזי למידה

נטלי גבאי לוי: יש מרכזי הדרכה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

נטלי גבאי לוי: מן הסתם

נטלי גבאי לוי:  לכל חברת סיעוד יש מרכזי הדרכה

נטלי גבאי לוי:  וגם סיפרנו לאדוני שאנחנו עכשיו עשינו קורס חדש של מטפל מיומן, שאנחנו עשינו שיתוף פעולה עם הג'וינט לתת תכנים שהם מקצועיים יותר ואנחנו נלך אחרי הפיילוט

אליהו (אלי) רביבו: האם גברתי מתכוונת לעובדים ישראלים?     

נטלי גבאי לוי: אני מתכוונת לעובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו: אבל אנחנו מתעסקים כרגע רק עם עובדים זרים

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  אבל בסופו של יום, דקה, אבל אני חושבת שבסופו של יום אי אפשר לא להתייחס לזה

נטלי גבאי לוי:  מכיוון שהעובדה שגם 30% ההכשרה לא מבדילה בין עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, ה-120 מיליון זה רק עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  אל תבלבלו אותי

אליהו (אלי) רביבו:  120 מיליון, גברתי, זה רק עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  אז אל תגידי לי יש הוצאה גם כן על עובדים ישראלים

אליהו (אלי) רביבו:  על עובדים ישראלים משלמים בנפרד

אליהו (אלי) רביבו:  120 מיליון שקלים שילמת ושילמתי ושילמתם רק בגין הכשרה לעובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  אל תגידו לי יש גם עובדים ישראלים לכן יש להם כיתות לימוד

נטלי גבאי לוי: שילמנו 15 אגורות לשעה לכל עובד

אליהו (אלי) רביבו: 120 מיליון שקלים

נטלי גבאי לוי: שילמנו 15 אגורות - - -     

אליהו (אלי) רביבו: 120 מיליון שקלים, זה המצרפי

נטלי גבאי לוי: אוקיי, זה המצרפי

אליהו (אלי) רביבו: זהו, רק לעובדים זרים

נטלי גבאי לוי: אבל בסוף חשוב לחדד

אליהו (אלי) רביבו: רק לעובדים זרים

נטלי גבאי לוי: שנייה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  גברתי היועצת המשפטית, אני רוצה רגע להסביר לך משהו

אליהו (אלי) רביבו:  כשרוצים להראות הכנסה מראים את זה

אליהו (אלי) רביבו:  כשרוצים להראות הוצאה מראים את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בתוך ההוצאה הגדולה הזאת יש גם את ההכנסה הנפרדת

אליהו (אלי) רביבו:  היא לא שייכת

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת, כשאני הגעתי לאותו איזה שהוא מספר מצרפי, גרוסו מודו, של 120 מיליון שקלים, זה בגין מה שהביטוח הלאומי שילם לחברות הסיעוד רק בגין הכשרת עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  לעובדים ישראלים יש עוד מאות מיליונים אחרים

נטלי גבאי לוי: נכון

נטלי גבאי לוי:  דקה

אליהו (אלי) רביבו: אז לא

נטלי גבאי לוי: אבל יש לחדד

נטלי גבאי לוי:  ה-30% לא עושים הבחנה בתנאי המכרז בין עובדים זרים לעובדים ישראלים

נטלי גבאי לוי:  וזה משהו שאנחנו כל הזמן נחזור לבעייתיות

נטלי גבאי לוי:  שהתעריף בשעתו וכל התנאים של ההסכם הזה לא עשו הבחנה

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל שאלה פשוטה

אליהו (אלי) רביבו:  בסוף לא יודע איך כל שאלה פשוטה שעתיים דיון והסברים

אליהו (אלי) רביבו:  יש 12,000 עובדים מוכשרים? זה לפי התחשיב שלכם, לא שלי

נטלי גבאי לוי: יש

אליהו (אלי) רביבו: אפשר לראות אותם? אפשר לקבל את הניירת שלהם? אפשר לדעת איפה הם למדו? אפשר לראות מי לימד אותם? אפשר לראות איזה חומר למדו?     

נטלי גבאי לוי: אנחנו צריכים לבדוק מבחינה, אם אני יכולה למסור פרסונלית בשמות

נטלי גבאי לוי:  אבל יש לנו את המידע הזה וגם אמרנו את זה

אליהו (אלי) רביבו: יש לך מידעים על 12,000?     

נטלי גבאי לוי: יש לי מידעים על 30% שעברו הכשרות

נטלי גבאי לוי:  זה יש לי מידע במערכת, אנחנו מקבלים את זה מחברות הסיעוד

נעה בן שבת: ואתם לא דורשים שזה יהיה גם 30% מתוך העובדים הזרים?     

נטלי גבאי לוי: אנחנו גם כתבנו בהתייחסות לוועדה, בסופו של יום, שאנחנו מבקשים לתכלל את זה

נטלי גבאי לוי:  שאגף הסיעוד בביטוח הלאומי רוצה לעשות פיקוח ובקרה ולתכלל את כל הדבר הזה אצלו

נטלי גבאי לוי:  זה מצריך מאתנו להתכנס למכרז החדש ואנחנו נעשה את זה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לעשות פאוזה קטנה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לשמוע בבקשה את עורכת הדין שירי לב רן ממשרד העבודה

אליהו (אלי) רביבו:  היא ממונה על הזכויות לעובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו:  זה נושא בליבת, אחת מליבות התעסוקה של גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  אשמח בבקשה לקבל את התייחסותך לנושא

אליהו (אלי) רביבו:  אולי ממך תבוא הישועה

רן לביא: אני לא יודעת אם ממני תבוא הישועה, זה קצת גדול עליי

אליהו (אלי) רביבו: לא, אל תגזימי

רן לביא: אבל אני כן אומר שאנחנו הצטרפנו לעמדה כפי שהוצגה מקודם על ידי עו"ד כהנא מקו לעובד

רן לביא:  אנחנו סברנו שלעובדים הזרים שלנים בבית המטופל אין זכות לקבל הוצאות נסיעה

רן לביא:  רשמנו על זה

אליהו (אלי) רביבו: אה, זה חדשות ישנות

אליהו (אלי) רביבו:  אני שמח מאוד מאוד לשמוע את זה, אבל, תודה רבה, אני מודה לך

אלעד כהנא: לפי צו ההרחבה

אליהו (אלי) רביבו: ברור

אליהו (אלי) רביבו:  ולפיכך לא תיאבקו על כך בתביעות

אלעד כהנא: בגלל שצו ההרחבה נותן מספר מאוד מאוד קטן, גם אם הולכים לפיו זה לא הסכומים שאנחנו יודעים שמשולמים

אלעד כהנא:  צו ההרחבה כן לעמדתנו

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  תמשיכי

רן לביא: זה לגבי הוצאות הנסיעה

רן לביא:  סליחה שהלכתי שעתיים אחורה

רן לביא:  לגבי התשלום, תשלומים שאנחנו קוראים להם תשלומים פיקטיביים, שנחשפנו אליהם בעקבות פניות שהגיעו אלינו, אגב, לא מעובדים, אלא ממטופלים בסיעוד

רן לביא:  שפנו אלינו ואמרו לנו תשמעי, אנחנו ראינו תלוש שכר של עובדת

רן לביא:  בתלוש השכר ראינו, היו כאלה שאמרו ראינו הוצאות נסיעה

רן לביא:  היו גם כאלה שטענו שראו הוצאות החזקת רכב

אליהו (אלי) רביבו: דבר שלא קיבל ביטוי באותו סכום מצטבר חודשי

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת הוא אמור לקבל X כסף, הוא פשוט חולק על פי סעיפים כאלה ואחרים

רן לביא: אני לא יודעת לענות לך אדוני, על זה, כי אני לא יודעת כמה העובד הזה היה זכאי או כמה החברה הייתה זכאית

רן לביא:  אני יודעת להסתכל על התלוש

רן לביא:  כשאני רואה בתלוש שורה שכתוב בה החזקת רכב, וברוב הסיכויים שלעובד הזר בסיעוד הביתי ככל הנראה איננו מחזיק רכב

אליהו (אלי) רביבו: לא, אולי הוא מחזיק רכב בארץ מוצאו

רן לביא: יכול להיות

אליהו (אלי) רביבו: אבל אם אנחנו הומניים, אז בואו נהיה הומניים עד הסוף

אליהו (אלי) רביבו:  מה?      

רן לביא: ואז מבחינתי זה מה שמעלה סימן שאלה

רן לביא:  כי אני לא יודעת לחבר בין הרכיב הזה לבין - - -     

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  נשמח בבקשה את התייחסותו של מר דורון רז

אליהו (אלי) רביבו:  מר דורון רז?      

קריאה: את כל הוצאות הרכב אני משלם

רן לביא: כן, אבל אליי לא הגיעו פניות לגבי עובדים ישראלים

קריאה: לא, לזר

אליהו (אלי) רביבו: טוב, מר טל חדד נמצא איתנו על הקו? יושב ראש עמותות חברות הסיעוד, טל חדד? אוקיי, בואי תמשיכי גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  אם נחדש את התקשורת אני אשמח

איתן לבני: אני רק רוצה להעיר לגבי התלושים

איתן לבני:  זה אחת הלקונות שיש במכרז והוא כנראה יהיה גם במכרז הקרוב

איתן לבני:  שלא התחייבו על תלוש משכורת אחיד לכולם

איתן לבני:  כלומר, הם היו צריכים להכניס למסמכי המכרז מבנה של תלוש שכר אחיד לכולם

איתן לבני:  לא לכל חברה יהיה תלוש משלה

איתן לבני:  ואז אפשר היה באמת לעקוב ולאכוף את כל החוקים האלה

איתן לבני:  אחידות, אחידות

איתן לבני:  אחידות במידע

אליהו (אלי) רביבו: אתה אומר לאחד יכתבו סעיף החזקת רכב ולשני חופשה בקריביים

איתן לבני: נכון

איתן לבני:  אם היה מבנה אחיד של תלוש שכר לא הייתה את הבעיה הזאת

אליהו (אלי) רביבו: שהפנטזיות יהיו אחידות אתה אומר

איתן לבני: אני מבטיח לך שזה לא קיים במסמכי המכרז

איתן לבני:  אני מבטיח לך

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  נלמד את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי, אז בואי, אם את יכולה בבקשה להתייחס לשאלה שלי לעניין ההכשרה

רן לביא: אני יכולה להגיד שממה שאני מכירה מהפניות או מהקשר שיש לנו עם העובדים, אמנם לא בהיקפים של קו לעובד, אבל אני לא מכירה הכשרות

אליהו (אלי) רביבו: יא אללה, את לא מאמינה

אליהו (אלי) רביבו:  את לא מאמינה

אליהו (אלי) רביבו:  כל הבדיקות שלי גם כן העלו את אותה תוצאה

אליהו (אלי) רביבו:  אני פשוט מתחנן לפגוש עובד שיצא להכשרה יזומה מחברת הסיעוד

אליהו (אלי) רביבו:  מתחנן

אליהו (אלי) רביבו:  הנה, אני אומר פה קבל עם ועולם

אליהו (אלי) רביבו:  ככל שיש משפחות ישראלים שמעסיקות עובד זר והוא נשלח להכשרה כלשהי פה בארץ, צרו איתי קשר

אליהו (אלי) רביבו:  יש קו חם

אליהו (אלי) רביבו:  צרו איתי קשר

אליהו (אלי) רביבו:  אני ממש מתחנן בפניכם

אליהו (אלי) רביבו:  מישהו חייב לעזור לי למצוא אותם

נטלי גבאי לוי: אנחנו נסייע לך למצוא אותם

נטלי גבאי לוי:  אנחנו נביא אנשים שמכשירים עובדים זרים

נטלי גבאי לוי:  ואם אפשר, לוועדה הבאה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אני ממך כבר מקבל את אותה רשימה שביקשתי

נטלי גבאי לוי: לא, לא רק את הרשימה

נטלי גבאי לוי:  מישהי, יש הרבה ארגונים שעושים את זה

נטלי גבאי לוי:  וגם בחברות סיעוד

נטלי גבאי לוי:  וגם צריך גם נראה בכמויות וגם נראה איפה זה מתקיים

אליהו (אלי) רביבו: אז תראי, אני מבקש ממך גברתי

נטלי גבאי לוי: זה קצת חוטא למטרה שבסוף אתה יודע, אנחנו - - -     

אליהו (אלי) רביבו: מה, מה המטרה?     

נטלי גבאי לוי: לא, אנחנו עורכים פה דיון שיש פה 15 אגורות לתעריף של עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו: שיש פה 120 מיליון שקלים

נטלי גבאי לוי: דקה, רגע

נטלי גבאי לוי:  ה-120 מיליון זה בסוף בחישוב

נטלי גבאי לוי:  אבל בסופו של יום, שהביטוח הלאומי כן מבצע בקרות

אליהו (אלי) רביבו: זה בסופו כסף שיצא

נטלי גבאי לוי: דקה

נטלי גבאי לוי:  ביטוח לאומי כן מבצע בקרות

נטלי גבאי לוי:  וכן בדק שבוצעה הכשרה לעובדים

נטלי גבאי לוי:  בין היתר גם שמנו את זה פה על השולחן

נטלי גבאי לוי:  ותנאי המכרז ידועים לכולם, שמדובר ב-30% של עובדים

נטלי גבאי לוי:  אין הבחנה בין עובד זר לעובד ישראלי ואנחנו לאורך כל הדין מעלים את זה

נטלי גבאי לוי:  וחברות הסיעוד כן מכשירות

נטלי גבאי לוי:  אנחנו נעביר את הנתונים האלה

נטלי גבאי לוי:  ואני חושבת שבזה אתם תראו שכן יש

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  נעבור שקף

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, לאור העובדה שהדיון מתמשך הרבה מעבר למתוכנן

אליהו (אלי) רביבו:  לאור העובדה שלגבי חלק מהשאלות שלי עדיין לא קיבלתי תשובות וחלק מהנוכחים לא נמצאים כאן, אני מחליט לסיים את הדיון שעוסק בנושא

אליהו (אלי) רביבו:  אבל הוא לא הסתיים

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נחזור ונתכנס שוב פעם

אליהו (אלי) רביבו:  גם אין לי כבר מועדים, אבל אנחנו נפנה ליושב ראש הכנסת לקבל אישור חריג להתכנס בפגרה

אליהו (אלי) רביבו:  מישהו יצטרך לספר את זה לאשתי

אליהו (אלי) רביבו:       לפני שנסיים את הדיון נצא להפסקה ונחדש דיון אחר

אליהו (אלי) רביבו:  אני אתרכז בסיכום

אליהו (אלי) רביבו:       1

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת מאיגוד נותני שירותי הסיעוד, ממר דורון רז, לקבל את הפניות שהעברנו למוסד לביטוח לאומי על כך שהם לא ישלמו נסיעות בתמורה לכך שהביטוח לאומי יגבה אותם באותו מכתב שיפוי במידה והם יתבעו בבית המשפט

אליהו (אלי) רביבו:  למרות שכאן אנחנו שומעים גם את נציגת משרד העבודה והרווחה וגם את נציג קו לעובד שאין בדעתם לפעול כך

אליהו (אלי) רביבו:  אבל ליתר ביטחון, כ- guarantee

אליהו (אלי) רביבו:       2

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת שוועדת התעריפים תתכנס עוד השבוע לגבי סעיף הנסיעות ותעריף ההפרשה לביטוח לאומי וחופשות מחלה

אליהו (אלי) רביבו:       3

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת מנציג החשב הכללי לבחון את עצירת התשלומים בעודף, כפי שהועלו בדיון

אליהו (אלי) רביבו:       4

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת משר העבודה וממנכ"לית הביטוח הלאומי תיקון לחוק הביטוח הלאומי לשינוי ברירת המחדל לקבלת גמלת הסיעוד לעובד הזר בהעסקה ישירה כברירת מחדל

אליהו (אלי) רביבו:       5

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת מהמוסד לביטוח לאומי, כפי שביקשנו בפגישה שקיימנו עם המנכ"לית וצוותה, בדיקה מקיפה של מספר חברות הסיעוד שיש להן זיקה ישירה ללשכה פרטית

אליהו (אלי) רביבו:       6

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת גם עדכונים של שנים קודמות מחברות הסיעוד בגין הוצאות של הדרכת העובדים הזרים

אליהו (אלי) רביבו:  ואם לא מהן, אז מהביטוח הלאומי שיבקש מהן

אליהו (אלי) רביבו:       7

אליהו (אלי) רביבו:  אני אבחן מול ארגוני החברה האזרחית הגשת תביעה ייצוגית להשבת כספי הציבור שהוצאו שלא כדין

אליהו (אלי) רביבו:       8

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת מהביטוח הלאומי רשימת המדריכים, חומרי הלימוד, אזורי הכינוס והיקפי הלימודים

אליהו (אלי) רביבו:       אני אומר לכם לקראת סיום, אומרים לי חזור ואמור, בוודאי מאז כינונה של הממשלה הנוכחית, שאסור להחליש את שומרי הסף

אליהו (אלי) רביבו:  אני מגלה פה בדיון ובעוד דיונים מקדימים שהמוסד לביטוח לאומי שילם ומשלם מיליארדי שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מרים את קולי, כי יש לי עוד המון המון דיונים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בא לי לצרוח כאן, מיליארדי שקלים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל, איפה שומרי הסף? איפה שומרי הסף 15 שנים שלא מתקיים מכרז, שהוא לוקה בחסר, בהנחה שבתום לב, שלא ייעצו? איפה היועץ המשפטי? איפה פרקליט המדינה? איפה כל ארגוני זכויות העובדים של נפגעים? איפה כל שומרי הסף? איפה כל אותם אלה שמצקצקים ואומרים נא לא לפגוע בשומרי הסף

אליהו (אלי) רביבו:  חייבים לשמור עליהם כדי שהם ישמרו עלינו

אליהו (אלי) רביבו:  לפחות כלפי האוכלוסייה החלשה הזאת הם פשוט שקופים

אליהו (אלי) רביבו:  לא פחות מכך

אליהו (אלי) רביבו:       אני לא אעבור על כך לסדר היום

אליהו (אלי) רביבו:  מי שהספיק להכיר אותי מבין שאני מתכוון לכל מילה שאני אומר

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא אקבל תירוצים, אני לא אקבל סיסמאות

אליהו (אלי) רביבו:  גם אם אני לכאורה מקבל סיסמה, זה רק כדי לתת לכם עוד אפשרות לספק תשובה שתניח את הדעת

אליהו (אלי) רביבו:  תדעו לכם שלא הגעתי לכאן לתקן את העולם, גברתי היועצת המשפטית, אני רוצה לראות קדימה

אליהו (אלי) רביבו:  הייתי מקבל תשובות מניחות את הדעת ולא עוטפות את התשובות בכל מיני התחמקויות וסיסמאות, הייתי אומר גם את רומא לא בנו ביום אחד

אליהו (אלי) רביבו:  מדינת ישראל לא חיכתה לאליהו רביבו כדי שייבחר לכנסת אחרי 75 שנים ויתקן את כל התחלואות

אליהו (אלי) רביבו:  לכל הפחות תסתכלו איתי בלבן של העיניים לבעיה, תגידו יש פה לקונה

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל אנחנו עוצרים מהיום

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו מספיק אמיצים לעצור, גם אם זה אומר שנרדמנו או שנרדמו בשמירה לפנינו

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בטח ובטח לא נהיה שותפים לעושק של מיליארדי שקלים והכול רק כדי לא להיות נבוכים מכך שלא עשו את זה 14 ו-16 שנה אחורה

אליהו (אלי) רביבו:       הישיבה נעולה

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה