ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 105, 2023-07-12 00:00

יעקב אשר: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב חבריי וידידיי, חברי וחברות הכנסת

יעקב אשר:  לא כולם נמצאים מהמגישים

יעקב אשר:  אני פותח את ישיבת הוועדה

יעקב אשר:       על סדר היום הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון – הארכת תוקף), התשפ"ג

יעקב אשר:  נעשה את זה לפי סדר רץ, פ/260/25 של חברת הכנסת נעמה לזימי, פ/1007/25 של חבר הכנסת ינון אזולאי, פ/1395/25 של חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון, פ/3016/25 של חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי, חברי הכנסת ינון אזולאי, אוריאל בוסו, יוסף טייב, אברהם בצלאל, יונתן מישרקי, ארז מלול וסימון מושאיאשוילי

יעקב אשר:  כמו כן פ/2727/25 של חברת הכנסת קטי קטרין שטרית ו-פ/3029/25 של חבר הכנסת אליהו רביבו וקבוצת חברי כנסת נוספים שכולם מהליכוד

יעקב אשר:       אני כמובן אתחיל עם חברי הכנסת יוזמי הצעת החוק

יעקב אשר:  אני רק אומר כמה מילים בהתחלה

יעקב אשר:  אני חושב שאין אדם אחד בבניין הזה, בטח לא מחברי הכנסת, שלא חושב שצריך לעשות בכל דרך אפשרית, כולל הדרך הזאת, כדי לסייע בנושא הדיור הציבורי לאנשים כדי להגיע לקורת גג בצורה כזו או בצורה אחרת

יעקב אשר:  אין פה בכלל ויכוח לדעתי

יעקב אשר:       אני קצת למדתי את הנושא בימים האחרונים, כמובן שאנחנו נלמד את זה כאן בוועדה ביחד, אני לא חושב שיש מישהו שחושב שהתיקון שנעשה אז בזמנו הוא תיקון רע ויש הרבה שחושבים, ובצדק, שזה עשה טוב, אבל כשאני אומר שאין הרבה שחושבים שזה עשה רע, אני מתכוון במהות, ברצון

יעקב אשר:  זאת אומרת אנחנו באים ואומרים שאנחנו רוצים כלים כמה שיותר כדי להגיע ולתת את הפתרון לנושא הזה של דיור ציבורי

יעקב אשר:  זו חובתה של מדינה

יעקב אשר:       הייתי שמח מאוד אם ההיקפים בכלל של כל הנושא בטיפול בדיור ציבורי, בלי קשר כרגע אם זה בצורה של קנייה אחר כך או בצורה של שכירות ארוכת שנים או בצורה כמו דמי מפתח או משהו מהסוג הזה, כל דרך שהיא, כי אנחנו צריכים להתאים לכל אחד את הבגד שלו, הרי לכל מצוקה יש את המידות שלה ואת הפתרונות שלה, כך שהייתי שמח מאוד אם במדינת ישראל הנושא של הדיור הציבורי היה הרבה יותר רחב כמו במדינות אחרות בעולם, שהוא הרבה יותר רחב, שהוא עובד בצורה רחבה מאוד

יעקב אשר:       לכן אני אומר עוד פעם, ואני אומר את זה לכולנו, זה לא השאלה האם צריך לעשות, השאלה המרכזית שאנחנו נפתח אותה היום, ומי שכבר מכיר את סוג הישיבות אצלנו בוועדה, אני בא מהמקום של הפרקטיקה, לא בהצהרות ובדברים ובזה, אנחנו נבחן את הדברים וננסה לתקן דברים ולהגיע בסופו של דבר לנקודה שגם מה שאנחנו באופן טבעי חושבים שצריך לעשות נעשה את זה כשזה יהיה טוב, כשזה יהיה נכון, כשזה יהיה תפור נכון על המידות של הבעיות שאנחנו צריכים לתת להן תשובות

יעקב אשר:       הישיבה היום היא תהיה ישיבה ראשונה בנושא הזה, אני לא מתכוון אחר כך לתת לזה סתם לשבת ולחכות, אלא אנחנו נמשיך אחר כך להתקדם, לנסות לטייב את הדברים, נשמע את זה ביחד, נעבוד על זה ביחד עם חברי הכנסת ואני חושב עוד פעם, זה חוצה מפלגות, זה לא קשור בכלל, לא לאופוזיציה, לא לקואליציה, לא עם הסתברות ובלי הסתברות

יעקב אשר:  הנושא הזה הוא נושא חשוב, ששוב השאלה היא לא מה אלא השאלה היא איך, באיזה תנאים, באיזה צורה, באיזה דרך כדי לטייב את הדבר הזה כדי שזה יגיע באמת לאנשים שזה צריך להגיע וזו המטרה שלי מבחינתי

יעקב אשר:       לכן אני מציע לכולנו, ואני מבקש גם מחברי הכנסת שגם בישיבות הבאות, שאני אעשה חלק גם בימים שיש פחות כנסת, נקרא לזה ככה, לבוא ולהשתתף איתנו בעניין הזה כי אני רוצה להגיע למצב של הבשלה של משהו שיוכל לעבור, ואתם יודעים מה? יש דברים שנכנסים להיסטוריה

יעקב אשר:  היסטוריה זה לטוב ולמוטב, יש כאלה עם ביקורת, יש כאלה בלי ביקורת, אבל באמת מה שנעשה בזמנו על ידי חבר הכנסת רן כהן הוא חלק מההיסטוריה כי זה קודם כל התווה כיוון על דבר מסוים ויכול להיות שלאותה תקופה הוא גם היה נכון בהגדרות שלו

יעקב אשר:       אני חושב שיש לנו הזדמנות כאן, מאחר שהיסטוריה היא שאלה של כמה וכמה עשרות שנים, אז אני חושב שהגיע הזמן שלנו בעניין הזה להמשיך את ההיסטוריה הזאת בצורה נכונה, להתאים אותה למציאות כדי שנגיע בסוף למטרה והמטרה היא קורת גג לאנשים, ביטחון של האנשים שצריכים וזקוקים לדבר הזה

יעקב אשר:       אני אתחיל לפי הסדר שמופיע לי פה, חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  קודם כל תודה לך, יושב ראש הוועדה, גם על הפתיחה, לא רק על קיום הדיון, שהיא פתיחה שמראה כיוון על חשיבות והכרה בדיור הציבורי בישראל

נעמה לזימי:  כנראה שיש דברים שאנחנו אומרים אותם כל הזמן, אבל כן חשוב להגיד אותם גם בפתח דיון חשוב כזה, ישראל הוקמה כמדינה ענייה מכספי תרומות, אבל הערך של קורת גג, היה בה ערך עליון

נעמה לזימי:  נעשו עוולות בדרך, הכול נכון, אבל תפיסה של בית כמשהו אוניברסלי שמגיע לכולם הייתה ואכן היא בנתה לאורכה ולרוחבה דיור ממשלתי, דיור ציבורי

נעמה לזימי:       עם השנים ישראל הפכה למדינה עשירה והדיור הציבורי מצומק, מיובש, מביש, לא מטופח בגלל מדיניות מכוונת של עשרות שנים

נעמה לזימי:  במקרה הזה צריך להגיד כ-30 שנה לפחות

נעמה לזימי:  נעשה איזה מעשה שהוא היה קרן אור כזו קטנה, של חוק זכויות הרכישה של דיירי הדיור הציבורי, חוק רן כהן, היו שותפים לו גם ארגונים לפני כן, הקשת הדמוקרטית, פעילים חברתיים ועוד כמה גופים שבאמת דחפו מבחוץ, אבל היה פה מישהו שהאמין בחוק הזה וזה חוק שהוא מורשת גם סמל למקום הזה שמזכיר לנו מה כן צריך לעשות פה, בניגוד לדברים אחרים

נעמה לזימי:       ולמה החוק הזה הוא חשוב דווקא בימינו אנו? אני לא נגד תיקון והתאמה, אלא חשוב במהות

נעמה לזימי:  קודם כל כי בישראל של היום פרנסה לא מחלצת מעוני ושוק הדיור הוא פרוץ ומופרע והוא עדיין לא טופל

נעמה לזימי:  אולי אם תוך עשור נטפל בו מחירי השכירות לא יעלו ב-20% בשנה או מגמות כאלה שגם מתקיימות

נעמה לזימי:  זקנה בישראל היא אינה בכבוד ולא פעם זו הדרך היחידה לייצר איזה שהיא ודאות של קורת גג עבור חברות מודרות

נעמה לזימי:      והכי גרוע, כבוד יו"ר הוועדה, שעוני בישראל הוא רב דורי

נעמה לזימי:  כלי שמחלץ מעוני רב דורי זו הבעלות על נכס שאפשר להעביר לילדים

נעמה לזימי:  האם בתפיסה אוטופית אנחנו כחברה חייבים בעלות על נכסים? לא

נעמה לזימי:  בתפיסה אוטופית לא, בישראל של היום זו חובה ואנחנו לא יכולים לדבר על אידיאל שמנותק מהחיים עצמם כי החיים עצמם הם קשים ודיירי הדיור הציבורי מורישים עוני לילדים שלהם

נעמה לזימי:  הדבר היחידי שיכול לתת שינוי, לא מורישים פריבילגיות ולא את ההגמוניה ולא שום דבר, הוא אותו חוק שהוא קרן אור קטנה שאמור לשמש

נעמה לזימי:       מה יגידו פה המדינה? יגידו המדינה, כביכול בצדק, אבל זה באמת עצוב וצבוע, אבל יש ממתינים

נעמה לזימי:  נכון, יש ממתינים, יש גם הזנחה

נעמה לזימי:  פעם אחר פעם אתם מבטיחים לקנות דירות, החלטות ממשלה שמחייבות דיור ציבורי בכל פרויקט

נעמה לזימי:  אנחנו הבעלים של הקרקע, אתה פה יו"ר ועדה שאתה יודע את זה, המדינה יכולה לעשות דיור ציבורי אם היא רק תרצה, המדינה העשירה שלנו

נעמה לזימי:  לא עושים את זה ואז משסים את המוחלשים האלה באלה

נעמה לזימי:       והייתי רוצה שגם פה נגיד שזה לא מקובל ולא ניתן להאשים את דיירי הדיור הציבורי במי שממתינים לדיור ציבורי

נעמה לזימי:  אם כבר נגיד הדברים צריכים לקרות במקביל ובעולם האוטופי או בישראל שהיינו רוצים לראות פה הלוואי שהחוק הזה יהיה מיותר, אבל היום הוא נחוץ מתמיד ואני בטוחה שגם חבריי פה יסכימו, אנחנו מקבלים את הפניות שלהם, של כל מי שרוצים לרכוש את הדירה ונשבר לי הלב, כי אני יודעת מה המשמעות הזו עבורם, זה לא רגעי, זה לילדים שלהם

נעמה לזימי:  תודה, יו"ר הוועדה

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון

מיכאל ביטון: היושב ראש, תודה על קיום הדיון, אני מקווה שמעבר לדיון הכללי שיש היום, כפי שאמרת, תאיץ ותחוקק את החוק הזה ותשלים אותו

מיכאל ביטון:  בסך הכול שורה אחת, מילה אחת מחליפים

מיכאל ביטון:  זה לא משימה חקיקתית גדולה

יעקב אשר: לא, זה אני אמרתי ואני בטוח שגם הבנת אותי, אבל אני אתקן

יעקב אשר:  זה לא יהיה מילה אחת, נצלול לזה, נתווה לזה, נגיע לזה ביחד, נעשה את הכי טוב שצריך לעשות

מיכאל ביטון: מצוין

מיכאל ביטון:  ועוד יותר מלתקן את החוק הזה, תיקח את הנושא הזה, כי החוק הזה לבדו לא יציל אף אחד

מיכאל ביטון:  המשפט שהכי מדאיג, אמרת שאין חולק שהחוק הזה חשוב, אז תתפלא, אמרת שסביב השולחן הזה אין חולק שהחוק חשוב? יש פה הרבה אנשים שחושבים שהחוק הזה מיותר, ויש גם אנשים שכתבו מאמר שטנה נגד קטי שטרית, שהיא לא חברתית, שהיא אנטי סוציאלית, ונגד מיכאל ביטון

נעמה לזימי: פורום קהלת עשו את זה

מיכאל ביטון: שהם אנשים לא מחוברים למציאות

קטי קטרין שטרית: זה לא מה שמטריד אותי שכתבו עליי, מטריד אותי הפוליטיקה סביב זה

קטי קטרין שטרית:  להפיץ את זה, אני קיבלתי אולי איזה 10,000 הודעות מחברים

מיכאל ביטון: כמה אהבה

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לך, חד משמעית, של חברים ששולחים: ראית מה כתבו? ראית מה כתבו?      

נעמה לזימי: תהיי גאה

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא עניין של גאה, יש לי לזה תשובות ברורות

מיכאל ביטון: יש פה את כותב המאמר, אורי פייגלין, הוא נמצא פה?      

קריאה: הוא לא טרח

מיכאל ביטון: הוא גם כתב נייר עמדה לוועדה, מר פייגלין, ומאמר שטנה נגדנו

קריאה: זה לא רק נגדכם, אנחנו זה סתם אנשים

מיכאל ביטון: אז יש הרבה שנגד החוק הזה, אבל לא רק נגד החוק הזה, יש כוח אמיתי, ממשלתי, שיטתי, שהרג את הדיור הציבורי, ששם אותו בקרן זווית, שגרם לו לדעוך ולמות

יעקב אשר: עוד לפני שפג התוקף של החוק

מיכאל ביטון: ודאי, וזה לא אירוע, לא של ימין - - -     

קטי קטרין שטרית: אבל שים את הנקודה, החוק פג ב-2022

קטי קטרין שטרית:  גבי לסקי הציעה הצעה בכנסת הקודמת

נעמה לזימי: הוא פג במרץ 23'

קטי קטרין שטרית: לא, גבי לסקי תיקנה את זה, היא הגישה את זה ב-2022

קטי קטרין שטרית:  היה אפשר לסיים את זה כבר אז ולא סיימה, הממשלה הקודמת

נעמה לזימי: בסדר, בסדר

יעקב אשר: אם נדבר כל היום על ההיסטוריה לא נעשה את ההיסטוריה

יעקב אשר:  אבל אני אומר הפוך, אני רוצה לקחת ולמנף את האירוע הזה של עכשיו כדי לטפל גם בבעיות האחרות שאתם מדברים עליהן, שהתחילו עוד הרבה לפני שהחוק פג

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

מיכאל ביטון: בטח, בוודאי

יעקב אשר: רק דוגמה אחת, דבר אחד שקיים כרגע, כל רגע של המצב של הדירות של כל האנשים שיש להם כרגע, למה אי אפשר לעשות מבצע שתוך שנה להביא את כולן למצב נורמלי?      

נעמה לזימי: כי לא רוצים, יעקב

נעמה לזימי:  בכוונת מכוון, ממש

מיכאל ביטון: אני מבקש להשלים את הדברים

מיכאל ביטון:  היושב ראש, אתה מדבר על דברים דחופים, אני מתריע כבר כמה חודשים, כמעט שנה, על מכרז התחדשות עירונית בגילה שיש בו 200 יחידות דיור ציבורי, רוצים לעשות אותו 1,200 ולא מוסיפים יחידה אחת לדיור ציבורי שם

מיכאל ביטון:  אתה שואל למה אתם לא מוסיפים, הם אומרים: לא, נרוויח פה יותר כסף, נקנה במקום אחר

מיכאל ביטון:       כמה כסף הם מוכנים להשקיע בדירה היום בדיור ציבורי? 2

מיכאל ביטון: 3, 2

מיכאל ביטון: 4 מיליון, ובכמה כסף מוכרים במחיר מופחת או במחיר משתכן דירה? בקיצור, לא רוצים להכניס דירה אחת בגילה

מיכאל ביטון:  המכרז יוצא עכשיו, אם לא תעשה דיון חירום הלכו עוד כמה מאות דירות

מיכאל ביטון:       זה לא טופל

מיכאל ביטון:  הם רצים קדימה, הם מנסים עכשיו בפגרה לגמור את המכרז הזה בגילה וזה יהיה סמל

מיכאל ביטון:  מה שיקרה בגילה זה סמל, כי מ-200 ל-1,200 בלי תוספת דירה אחת שם, במקום לעשות 400 ו-500 דיור ציבורי ועוד 600 חדשות

יעקב אשר: תרשום את זה בתשובות

מיכאל ביטון: זה סמל וצריך לטפל בזה דחוף

מיכאל ביטון:  יש כל כך הרבה במה לטפל

מיכאל ביטון:  אני שמח שאתה מבין את התמונה המערכתית, אבל יש לי כמה התייחסויות לחוק הזה

מיכאל ביטון:       החוק הזה בסוף מעניק דירה במצב של תת תנאים, בחלק מהמקרים אחרי שנה אומר ראש העיר לדיירים בבניין בקרית שמונה: הבניין מסוכן, צאו מהבניין, הוא עומד ליפול

מיכאל ביטון:  כשהם קונים את הדירה הם מקבלים את זה עם ביוב בן 50 שנה, מים 50 שנה, מצב תחזוקתי של הבניין ללא התחייבות, יש מקרים שהמכירה מונעת אחזקה כי חלק מהדירות נשארות עמידר ב-49% בעלות ומאותו רגע הוא לא מתחזק את הבניין

מיכאל ביטון:  לפעמים הוא שמח למכור שתי דירות כי הבניין לא עליו

מיכאל ביטון:  זה מה שמוכרים לאנשים

מיכאל ביטון:       ועכשיו פורום קהלת כותב נייר עמדה, אני לא אתייחס להכפשות, הוא אומר שנותנים חצי מיליון שקל בממוצע לבן אדם

מיכאל ביטון:  הדירה בירוחם שווה 400,000 שקל, 500,000 שקל

מיכאל ביטון:  נותנים לבן אדם חצי מיליון

מיכאל ביטון:  החוצפה של פורום קהלת שהוא אפילו לא חישב כמה לפחות האדם הזה שילם 30 שנה שכר דירה

קטי קטרין שטרית: אני מציעה שלא נגיד פורום קהלת, אלא נגיד את אותו מי שכתב

מיכאל ביטון: זה יונתן סורוצקי, אריאל פייגלין ומיכאל שראל

קטי קטרין שטרית: בסדר גמור, יש דברים בפורום קהלת שהם - - -     

נעמה לזימי: מה קשור? אבל, קטי, המדיניות שלהם - - -     

קטי קטרין שטרית: לא, לא, לא, אל תנצלי את ההזדמנות כדי לרדת עכשיו על פורום קהלת

נעמה לזימי: אני אגיד מה שאני רוצה, קטי, פורום קהלת נגד הדיור הציבורי 12 שנה

יעקב אשר: הנה, ברוכים הבאים לוועדת חוק, חוקה ומשפט

קטי קטרין שטרית: עם כל הכבוד, פורום קהלת לא יקבע אם כן יהיה או לא יהיה

נעמה לזימי: יו"ר הוועדה, פורום קהלת נגד הדיור הציבורי כבר 12 שנה

קטי קטרין שטרית: נעמה, אני חוזרת ואומרת, לא להאשים את כל המכון, המכון הזה מורכב מהרבה מאוד אנשים

נעמה לזימי: אני מאשימה את כל המכון

קטי קטרין שטרית: אז זה פוליטי מה שאת עושה

נעמה לזימי: אני אעשה את מה שאני רואה לנכון

נעמה לזימי:  את טומנת את הראש בחול, בעיה שלך

קטי קטרין שטרית: לא, אל תגידי לי מה אני

נעמה לזימי: הם נגד הדיור הציבורי 12 שנה

קטי קטרין שטרית: את רוצה להגיד לי מה אני ומי אני? איזה חוצפה

נעמה לזימי: אל תגידי לי מה אני

קטי קטרין שטרית: אז אני אומרת לא להאשים, מותר לי להעיר את ההערה

קטי קטרין שטרית:  מה זה הדבר הזה?      

קריאה: אדוני, אני רוצה להגיד מילה רגע

קטי קטרין שטרית: אל תעשי פוליטיקה פה, זולה מאוד

נעמה לזימי: את עושה פוליטיקה פה

קטי קטרין שטרית: בלעדיי החוק הזה לא יעבור, את יודעת את זה

קטי קטרין שטרית:  בלעדי הקואליציה הוא לא יעבור

קטי קטרין שטרית:  חוצפנית

יעקב אשר: קטי, קטי

מיכאל ביטון: חבל, אם יש לנו הזדמנות

נעמה לזימי: 12 שנה הם נגד הדיור הציבורי

קריאה: אני רוצה להגיד כמה מילים, אם אפשר

נעמה לזימי: הם נגד הדיור הציבורי 12 שנה

קטי קטרין שטרית: אז איפה הייתם שנה שעברה? הייתם בממשלה

נעמה לזימי: היינו היינו

קטי קטרין שטרית: למה לא העברתם את זה? כי לא רציתם להעביר את זה

אליהו (אלי) רביבו: קטי, קטי, סבלנות

קטי קטרין שטרית: לא, מספיק להגיד פורום קהלת, פורום קהלת

קטי קטרין שטרית:  יש אנשים מסוימים שהם נגד, אבל לא כל פורום קהלת

נעמה לזימי: 12 שנה הם נגד הדיור הציבורי

נעמה לזימי:  12 שנה ניירות עמדה שלהם

קטי קטרין שטרית: לא מקבלת את זה

קטי קטרין שטרית:  אני לא מקבלת את זה

נעמה לזימי: המציאות מוכיחה אחרת

יעקב אשר: אתם רוצים שאני אסגור את הדיון?      

מיכאל ביטון: לא, לא

קטי קטרין שטרית: לא, אבל בואו נשים דברים בפרופורציה

מיכאל ביטון: חברותיי, חבל שעל דבר שאנחנו רוצים לקדם ביחד אנחנו נריב

יעקב אשר: רגע, מיכאל, מילה אחת ואני מחזיר לך את רשות הדיבור

יעקב אשר:  אני רוצה להגיד לכם את מה שאני אומר תמיד לאלה שפחות נמצאים אצלי בוועדה

יעקב אשר:  לא להתבלבל, ועדת חוקה שם, פה זה ועדת הפנים

יעקב אשר:  אני מבקש, אני גם לא אוהב את זה, יש ניירות עמדה של פורום כזה או אחר, לא משנה מי זה, לא מעניין אותי, מי שמבחינתי חתום בסוף הוא אחראי על נייר העמדה

יעקב אשר:  זה לגיטימי, הוא יכול לכתוב מה שהוא רוצה, אני גם אשמח שהוא יבוא לוועדה ויציג את הדברים ונתעמת עם הדברים והכול

יעקב אשר:  יותר חשוב לי לשמוע את כל האנשים שנמצאים כאן

קטי קטרין שטרית: זהו, נעשה את הדיון ענייני, לא פוליטי

קטי קטרין שטרית:  אני מבקשת, לא פוליטי

קטי קטרין שטרית:  ענייני

יעקב אשר: מרגע זה נגמר

יעקב אשר:  בבקשה

מיכאל ביטון: לדוח שהם כתבו

יעקב אשר: על דוח אתה יכול לדבר

מיכאל ביטון: על הדוח, רק על הדוח

מיכאל ביטון:  הביאו חוק המכר, חוק הדיור הציבורי, שנתפס אז כחוק הכי חברתי ואנושי והתחילו ליישם אותו ופתאום הולכים וצובעים אותו בצבע שאלה דיירי הדיור הציבורי הם רודפי בצע

מיכאל ביטון:  אני אומר לך שלא פייגלין ולא סורוצקין ולא שראל טעמו טעם של דיור ציבורי, טעמו טעם של מיטת סוכנות, טעמו טעם של 12 נפשות בדירה של 48 מטר כפי שגדלתי עד 1980

מיכאל ביטון:  לא טעמו את הטעם הזה

מיכאל ביטון:  אבל לא רק שלא טעמו את הטעם הזה, הם מדברים לא כמו השפה של היהדות, היהדות זה עֲנִיִּים מְרוּדִים תָּבִיא בָיִת והם מציעים למדינה להסיר את האחריות מלהעניק קורת גג לאזרחיה

מיכאל ביטון:       ולעצם הטענות שלהם, חצי המיליון שהם טוענים שהבן אדם מקבל, הוא לא מקבל

מיכאל ביטון:  הוא גם לא מקבל ביטחונות, הוא קונה נכס, אין לו שום ערבות שהתשתית או הבית הזה יתפקד 20 שנה קדימה

מיכאל ביטון:  כלום

מיכאל ביטון:  אף אחד לא חותם לו

מיכאל ביטון:  זה כמו שאתה קונה מכונית ממינהל הרכב כמו שזה, בלי בדיקה, או שאתה קונה או לא קונה, ככה הם קונים, זבלה ויאללה תתקדם

מיכאל ביטון:       הכסף שהם שילמו, יש שמאות לבית

מיכאל ביטון:  יש שמאות מקסימלית, הבן אדם שילם שכר דירה שם עשרות שנים, זה לא כסף? הוא לא הכניס לקופת המדינה? הוא לא מחשב לו את זה, הוא אומר אלה רודפי בצע, רוצים מתנה חצי מיליון

מיכאל ביטון:  ככה הם אומרים

מיכאל ביטון:  ואחרי זה הם אומרים שהיורשים האלה עשירים, זכאי הדיור הציבורי במצב כלכלי כזה טוב שבכלל לא מגיע להם לקנות את הבית

מיכאל ביטון:       נניח אישה מבוגרת, בת 80-70, קונה את הבית

מיכאל ביטון:  היא קונה את זה כדי לקחת את זה לקבר? כי לא במותו ייקח הכול

מיכאל ביטון:  היא רוצה בית בקבר? מה היא רוצה? יש לה שבעה או תשעה ילדים, תהיה דירה ששווה מיליון או שני מיליון שקל, חלקי שבעה ילדים יהיה להם 200,000 שקל

מיכאל ביטון:  הם יילכו וייקחו משכנתא, לראשונה בחיים שלהם יש להם את ה-20%, את ה-10%, להתחיל לדבר על משכנתא

מיכאל ביטון:       אז הם הופכים אותם לאויבי העם, את היורשים שגדלו בדיור ציבורי, שהאמא הזאת לא יכולה להוריש להם כלום? אין לה הון

מיכאל ביטון:  דרך ה-200,000 שקל האלה שיתחלקו בין אחים, הם יילכו וייקחו משכנתא, זה לא שינוי חברתי? אתה בודק כמה המדינה מוכנה לתת סבסוד במחיר מטרה, מחיר למשתכן, מחיר מופחת? לפעמים היא נותנת, 400, 500, 600,000 שקל, גם 700, גם מיליון, לא רוצה להגזים, יגידו לי שאני מגזים

יעקב אשר: היה, אני מקווה שלא יהיה יותר

מיכאל ביטון: וגם בודקים מי הזכאים במחיר מטרה ומופחת

מיכאל ביטון:  נניח שזה דיור בר השגה, בעלי שכר של 20, 30, 40,000 שקל

מיכאל ביטון:  מה המדינה מוכנה לעשות לאלה של 5,000 שקל? הדבר היחיד שבינתיים יש לה זה את הדבר הזה והיא לא מוכנה לעשות את זה

מיכאל ביטון:       אנחנו באים ואומרים, תקיימו את ההתחייבות

מיכאל ביטון:  כמה מכרו? 10,000 דירות? כמה יכולים היו לבנות ב-30-20 שנה דירות? לא 50,000? מספיק שהיו בונים בשנה 2,000, 3,000, 20 שנה כבר היינו ב-60,000 תוספת

מיכאל ביטון:  היום התפרסם בכלכליסט שהאוצר מעכב 900 מיליון שקל לרכש דירות

מיכאל ביטון:  700 מיליון הוא נתן להם והוא מעכב 900

מיכאל ביטון:  כל היום מעכבים, כל שנה מתעכב, כל שנה לא עומדים בתכנון של רכש וגדלת מלאי הדיור הציבורי

מיכאל ביטון:       אז אל תשתמשו בטיעון שאם אנשים ייקנו דירות לא יהיה מה לתת לאחרים

מיכאל ביטון:  לכו לעבוד, מה, אתם יותר טובים מפקידים לפני 40 שנה במשרד השיכון שידעו לעשות 100,000 בתים ו-150,000 בתים? מה, הפקידים של פעם במדינה ענייה ידעו לעשות 100,000 בתים ובמדינה של ה-OECD עם עושר והכול טוב ואנחנו הכי חזקים כלכלית אנחנו לא יכולים לייצר עוד בתים?      

יעקב אשר: תודה

מיכאל ביטון: עוד לא סיימתי

יעקב אשר: תחתור לסיום כי אני רוצה גם לתת לאנשים

מיכאל ביטון: אמרת דיון כללי גם ככה, מה הבעיה?      

נעמה לזימי: אני מתחברת

קריאה: מיכאל, אנחנו איתך

מיכאל ביטון: לא, גם הוא איתי, שתדעו

מיכאל ביטון:  הרב יעקב אשר איתי

יעקב אשר: אתם איתו עד שאני אגיד לכם שאני לא יכול לתת רשות דיבור כי ייגמר לנו הזמן ואז לא תהיו איתו

יעקב אשר:  מיכאל היה ראש עיר, מי שהיה ראש עיר הוא הכי - - -      

רפי נחום: אנחנו אנשים פשוטים שגרים בקטמונים

רפי נחום:  לקחו לי שתי דירות, שתי דירות הרסו לי, עשו אותי הומלס, למה? אני חי מהבטחת הכנסה 2,000 שקל, יש לי שני מיליון שקל למדינה חייב, שתי נשים, למה? למה אמא שלי עבדה בספונג'ה במשרד התעשייה, במו ידה, קנתה מחסנים, בסן מרטין 1 בירושלים, כל הדירות, אין טאבו

רפי נחום:  רק לרפי נחום, בגלל שהייתי אסיר, עבריין, סוחר סמים, הגעתי למכור סמים בשביל לחיות

רפי נחום:  אמא שלי עם הידיים האלה עשתה ספונג'ה

מיכאל ביטון: רפי, אתה היית איתנו

מיכאל ביטון:  אמרת את זה

יעקב אשר: תן לו, תן לו

רפי נחום: אמא שלי, גדלנו בשכונת הקטמונים, אני פעיל הקטמונים

רפי נחום:  יש לי שבע אחיות וארבעה בנים, ארבעה בנים בדירת שני חדרים, מטר על מטר

רפי נחום:  אני הייתי סוחר סמים, מגיל אפס הלכתי והבאתי את הכסף, איך אמר הקדוש ברוך הוא? בזיעת אפיך תאכל לחם, אני בזיעת סמים אכלתי את האוכל

רפי נחום:  אמא שלי עבדה בספונג'ה, קנתה מחסנים, מהמחסנים עשיתי דירה, התחתנתי

רפי נחום:  בורא עולם הביא לי ילד לעולם, התגרשתי, התחתנתי עוד פעם הבאתי שתי בנות, הכול טוב

רפי נחום:  אני חי מהבטחת הכנסה 2,000 שקל

רפי נחום:       היום אני בצו פינוי מדירת עמידר כשהשופטת, כבוד השופטת, תפקיד 5,000 ועוד 2,000 שקל זה אגרה, כמה נהיה? שבע, אני רק אם אני אהיה סוחר סמים אני אביא את השבע, מאיפה אני אביא? מאיפה אני אביא, ריבונו של עולם, רק בשביל שתשמע את הערעור שלא יפנו אותי לרחובות? אני בן 60, סבלתי כל החיים, יש לי שבעה נכדים, כל דירה בקטמונים אני מכיר, יכול לקחת את הוועדה, יכול לקחת, אדוני, את הוועדה לסיור

רפי נחום:  אני אראה לך בקטמונים 50, 100 דירות לא מאוכלסות ובאים עליי המסכן, דירת חדר 16 מטר, יש לי צו פינוי

רפי נחום:  אם מישהו יתקרב אני שורף את עצמי, אני אפוצץ את עצמי

יעקב אשר: חס ושלום

קריאה: תנו לבן אדם לחיות בכבוד

רפי נחום: אין לי כבר כוח

רפי נחום:  ב-17 יש לי פינוי, אני יכול להיות רק סוחר סמים

רפי נחום:  זה מה שאני יכול, אתה מבין? אני חנוק

יעקב אשר: רפי, תן לי לדבר רגע, תכבד אותי

יעקב אשר:  כיבדתי אותך, נתתי לך לדבר, תשתה, תברך, אל תשכח לברך

רפי נחום: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו

רפי נחום:  ואני לא רוצה לחזור לבית סוהר

יעקב אשר: שמענו אותך, ואני פעם ראשונה נחשף לדבר הזה

יעקב אשר:  חברים, רגע

קריאה: יש עוד הרבה כאלה, זו הבעיה, שאתם לא לוקחים אותנו בחשבון

יעקב אשר: תקשיבו, תקשיבו אליי

קריאה: אנשים חולים, אתם לא לוקחים אותנו בחשבון

קריאה: אנשים נהיים הומלסים, אנשים נזרקים לרחובות

רפי נחום: הנכד שלי מבקש, סבא, סבא, תקנה לי במבה

אליהו (אלי) רביבו: אדוני יושב הראש, אני ממש מתנצל, אבל זה לא לעניין, זאת לא מטרת הדיון וזה לא נושא הדיון

רפי נחום: במבה אין לי לקנות לו

רפי נחום:  אני חי מ-2,000 שקל

אליהו (אלי) רביבו: זה ממש לא נושא הדיון

יעקב אשר: חברים, אני מכבד את האנשים שבאים אליי לוועדה, בטח את המצוקות, הבנו את הנקודה, אנחנו רוצים לקיים את הדיון והדיון הזה הוא בשביל כולם, כולל בשבילכם

רפי נחום: ב-17 יזרקו אותי לרחובות

יעקב אשר: אבל אתה לא יכול להפריע, רפי

רפי נחום: ב-17 אני הולך לרחובות

יעקב אשר: רפי, תן לי לכבד אותך

רפי נחום: עזור לי

יעקב אשר: אתה סבא לשבעה נכדים, אני רוצה לכבד אותך

רפי נחום: תעזור לי

מיכאל ביטון: רפי, אנחנו נעזור לך

יעקב אשר: בעזרת ה', שומעים אותך ונראה מה אפשר לעשות

מיכאל ביטון: אני רוצה לסיים כי אני רואה שצריך לתת לכולם

יעקב אשר: רגע, תן לי, עכשיו אני מדבר

יעקב אשר:  אני מבקש מכולם, כולם ידברו אם אנחנו נשמור על סדרי הדיון, אז זה יעבור לדיון הבא, כי אני בדיון הבא רוצה להתחיל כבר לעבוד, לקבל נתונים ולהתחיל לעבוד על החקיקה עצמה, לראות איך אנחנו הולכים ולאן אנחנו הולכים

יעקב אשר:  לכן אני מבקש ממכם, אני אתן לכל אחד לדבר, לא יהיה מישהו שלא ידבר, אבל בואו נעשה את זה בצורה מסודרת, בבקשה

מיכאל ביטון: אז טיעון אחרון וסיכום

מיכאל ביטון:  אומר הדוח של קהלת שאנשים קונים את זה עם יזמים מראש כדי למכור כאילו איזה יזמי נדל"ן, יורשים שבעה, שמונה, חמישה הם יזמי נדל"ן, הם יקבלו 200,000 שקל מהמכירה הזאת

מיכאל ביטון:  הוא אומר שיש דירות רבות שנמכרו לדיירים ושנמכרו על ידי היורשים בסיוע של משקיעים

מיכאל ביטון:  דירות רבות? בוא תספר לנו כמה משקיעים

מיטל כהן: בוא נדבר על הדירות שאורי אריאל מכר

קטי קטרין שטרית: חבר'ה, אי אפשר לנהל ככה דיון, צריך להעביר את החוק

יעקב אשר: ביקשתי בקשה

קטי קטרין שטרית: אנחנו יכולים לדבר שעות ככה, אם לא נעביר את החוק לא יהיה חוק

יעקב אשר: קטי, תודה

יעקב אשר:  גברתי, אני מבקש עוד פעם, זה לטובתכם

יעקב אשר:  אני יכול לשבת ולהקשיב ולתת לעסק הזה להסתיים, ב-11:00 יש צפצוף כזה, נגמר

יעקב אשר:  אני רוצה שהדברים יעברו בצורה הנכונה ולכן אני מבקש מכם סבלנות, אני אתן לכם

מיכאל ביטון: משפט סיום, תאיץ ותגמור את החוק הזה, זה פרט קטן

מיכאל ביטון:  תקיים דיון דחוף על גילה, שלא יהיה מחטף שנעלמו עוד מאות דירות בעסקה של התחדשות עירונית ותעשה דיון עומק על כל הרעיונות שדיברת ולי יש עוד רעיונות ולאחרים, איך מגדילים את מלאי הדיור הציבורי ואיך מתחזקים טוב יותר

מיכאל ביטון:  אם תהיה נחוש ואגרסיבי תמצא פה קואליציה ואופוזיציה איתך באש ובמים ואנחנו בונים עליך בדבר הזה

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  חבר הכנסת רביבו, מיוזמי החוק

קטי קטרין שטרית: דילגת עליי?      

רפי נחום: אדוני, אני רוצה שתבוא לסיור

יעקב אשר: לא, אתה לא ממשיך לדבר

רפי נחום: אתה תבוא לקטמונים, אתה תבוא

יעקב אשר: אתה לא תדבר עכשיו, יש עוד אנשים, אתה לא לבד

יעקב אשר:  אתה תכבד אותי

רפי נחום: אני מכבד אותך

יעקב אשר: זה הכול, תכבד אותי וזהו, לפחות כמו שאני מכבד אותך

רפי נחום: אני מכבד אותך, תבוא לסיור, אני אעשה לך סיור

יעקב אשר: קטי, בבקשה, קטי שטרית, מיוזמי החוק

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב ראש

קטי קטרין שטרית:  תודה רבה לכל החברים שהצטרפו לחוק הזה כי זה חוק מאוד מאוד חשוב, בעיקר לחברים שלי מהקואליציה שעשו עבודה מול משרד השיכון ומול משרד האוצר

קטי קטרין שטרית:  לא היה פשוט

קטי קטרין שטרית:  זה לא סוד, לא רצו את החוק הזה, החוק הזה הוא חוק שלא מקובל פחות או יותר בממשלות, לא הקודמת וגם לא בממשלה שלנו, לצערי הרב

קטי קטרין שטרית:       אנחנו פה רוצים לקדם את זה כי אני חושבת שהדיור הציבורי בישראל, אנחנו צריכים לצאת מהתפיסה שהדיור הציבורי בישראל זה סוג של איזה חסד או תלות שיושבת על המדינה

קטי קטרין שטרית:  לא, אני חושבת דווקא שהתפיסה של הזכות, ואני מסתכלת על זה באופן החיובי, הזכות לאשר את החוק הזה יכולה להוביל לעצמאות כלכלית

קטי קטרין שטרית:      אני רוצה לספר סיפור קצר

קטי קטרין שטרית:  בשנת 1962 הגיע ארצה רפאל פרץ, שני ילדים קטנים, אחת תינוקת, השנייה בת שנתיים, עם שתי סבתות

קטי קטרין שטרית:  הוא חשב שהוא הגיע לארץ זבת חלב ודבש

קטי קטרין שטרית:  למרות שבמרוקו הוא גר בדירה מרווחת עם כוח אדם שגם סייע, אני לא רוצה להגיד עובדים, אבל הייתה אומנת לילדים הקטנים, הייתה מנקה, הייתה מבשלת, כי גם האמא הייתה בתפקיד מאוד בכיר, וגם האבא היה בתפקיד, מה שנקרא אגד שלנו, אז הוא היה יושב ראש אגד במרוקו שחלש על כל המדינה, חברה ספרדית, השתכר כראוי, אשתו השתכרה כראוי, אנשים מאוד מכובדים

קטי קטרין שטרית:       אבל הם הגיעו ומה קרה? שמו אותם במעברת לוד, מעברת צפון לוד

קטי קטרין שטרית:  יש צפון, לא צפון תל אביב, צפון לוד, והם גידלו שם עוד שני ילדים, הגיעו לארבעה ילדים ובשנת 85' רצו לחסל את המעברה בלוד והגיעו והציעו להם ברחוב החשמונאים דירה בת שלושה חדרים, שני חדרי שינה וסלון ושם הם גידלו חמישה ילדים

קטי קטרין שטרית:  הם גידלו חמישה ילדים עד שב-98' הם עברו לעיר ראשון

קטי קטרין שטרית:       אבל בשנת 85' הם רכשו את הדירה

קטי קטרין שטרית:  אותו רפאל פרץ שעבד ברשות שדות התעופה קנה את הדירה

קטי קטרין שטרית:  הוא גידל שם חמישה ילדים, כל החמישה אקדמאים, בעלי תפקידים מאוד רציניים, מנהלת בית ספר, עובד בכיר בתעשייה האווירית והמשנה בתעשייה האווירית, בת שמנהלת היום את כל המכר בקבוצת ברעם, ואחות מוסמכת בכירה מאוד, לצערי הרב בארה"ב, בניו יורק, באחד מבתי החולים היוקרתיים, מנהלת גם מחלקה וחברת כנסת

קטי קטרין שטרית:  אני חושבת שרפאל פרץ הצליח בגידול, אבל בזכות זה שהכבוד הוחזר לו על ידי כך שהוא הצליח כעבור מספר שנים לרכוש את דירת עמידר

ינון אזולאי: מי זו חברת הכנסת? למה את חושבת שזו הצלחה

ינון אזולאי:  אני חבר כנסת, אבא שלי אמר לי שמי מהילדים שלו ייצא לפוליטיקה הוא נכשל בחינוך שלו

קטי קטרין שטרית: הוא נמצא במרום, בשמים, אבל הוא מאוד גאה, אתה יודע למה הוא גאה? אותו רפאל פרץ גם במעברה בלוד הוא היה פעיל חברתי, תמיד תמיד דאג לכולם, גם כשהוא היה ברחוב החשמונאים הוא היה פעיל חברתי והוא חינך אותנו לנתינה

קטי קטרין שטרית:  כל בוקר הוא היה אומר לנו, אתם צריכים לתת למדינה, לא המדינה צריכה לתת לכם, אבל המדינה נתנה לו את ההזדמנות הזו לגדל את המשפחה שלו בכבוד

קטי קטרין שטרית:     התפיסה המעוותת שהדיור הציבורי הוא איזה סוג של חסד, או תלות ממושכת במדינה או איזה שהוא מתן מתנה או משהו כזה, לא, זאת הזדמנות, זאת תקווה

יעקב אשר: לשנות פאזה, זה אני מסכים איתך, השאלה אם זה מה שקורה היום

קטי קטרין שטרית: כי זה מביא לעצמאות כלכלית

קטי קטרין שטרית:  כי אדם שגר X שנים בדיור הציבורי, מצליח לבסס את עצמו כלכלית הוא הופך בסופו של דבר לאדם שבשביל הילדים שלו, בשביל הדור, יש לו איזה שהיא משמעות חיובית

יעקב אשר: את נוגעת בנקודה כל כך חשובה, קטי, שבאמת אנחנו צריכים לראות שהדבר הזה מביא את האינסנטיב הפוך, לצאת מהמעגל הזה

קטי קטרין שטרית: בדיוק, להסתכל על זה כעל הזדמנות

יעקב אשר: הזדמנות של מקפצה ולא הפוך

יעקב אשר:  לא הנצחה של עוני

קטי קטרין שטרית: ביום שרפאל פרץ קנה את הדירה הזו ראית אדם אחר לגמרי, אדם שהגאווה שלו, הכבוד שלו, התקווה שלו חזרה

מיכאל ביטון: אשרייך על הכבוד והמורשת של אבא שלך

מיכאל ביטון:  אשרייך, באמת

יעקב אשר: מרגש

קטי קטרין שטרית: כולם אקדמאים

קטי קטרין שטרית:  אבא אמר, לא תואר ראשון, אלא תואר שני

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  חבר הכנסת אליהו רביבו, בבקשה, מיוזמי החוק

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה, בוקר טוב לכולם

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני היושב ראש, אני מודה לך על הרגישות שאתה מגלה ועל הדחיפות הרצינית שבעטיה אתה מקדם את החוק

אליהו (אלי) רביבו:  חבריי חברי הכנסת, אני קודם כל רוצה להודות לכולכם, לחברי ינון אזולאי, קטי שטרית, חברתי גם מבית, גם שכנתי לשעבר, נעמה לזימי ומיכאל ביטון, על שהרמתם את הכפפה לנושא החשוב הזה

אליהו (אלי) רביבו:       היום עצם בעלות על דירה הוא מדד אפקטיבי לגבי מצבו הכלכלי של בית בישראל, לכן אנחנו כאן, כי אסור לנו להפקיר את זכאי הדיור הציבורי

אליהו (אלי) רביבו:  אחד הטיעונים המרכזיים, אדוני היושב ראש, דווקא נגד רכישת הדירות על ידי זכאי הדיור הציבורי הוא שהם מנוצלים באופן שיטתי על ידי מאכרים ועל ידי כך כל אותם בעלי עניין שישמחו להתעשר בקלות על חשבון קופת המדינה תוך כדי רמיסת הזכאים, אלה שבאמצעותם הם מנסים להתעשר, ואלה הבאים בתור שלא מצליחים להגיע לאותה דירה, בטח לא למימוש

אליהו (אלי) רביבו:       חשוב לומר ששר השיכון עמד על כך שבלי לפתור את סוגיית המאכרים לא ניתן יהיה להתקדם ולהעביר את החוק

אליהו (אלי) רביבו:  לצורך כך, וחבריי יעידו על כך, פעלתי לפני ומאחורי הקלעים נמרצות במשך החודשים האחרונים למציאת מתווה מוסכם מול אנשי משרד השיכון מחד ומול נציגי האופוזיציה מאידך

אליהו (אלי) רביבו:  כאן אני מבקש להודות באופן אישי מעומק הלב לראש הממשלה על הרוח הגבית שהוא נתן לי, על ההצהרה הברורה שלו בפגישה שהתקיימה ביני לבינו לבין שר השיכון שבעטיה יכולנו להתקדם באמת עם הצוותים המקצועיים

אליהו (אלי) רביבו:       פעלתי על מנת להאריך את האפשרות לרכישת הדירות מצד אחד, אבל גם למנוע ממאכרים להגיע אל הדירות מצד שני

אליהו (אלי) רביבו:  זאת הסיבה שהצעת החוק שלי מעט שונה מזו של חבריי לאופוזיציה

יעקב אשר: לא מעט, אבל שונה

אליהו (אלי) רביבו: נכון, אמת

אליהו (אלי) רביבו:  הצעת החוק שלי היא קצת פחות פופולרית, אבל הרבה יותר ריאלית

אליהו (אלי) רביבו:  במתווה שהוסכם מול כל הצדדים הדייר שרכש את דירתו לא יוכל למכור אותה במשך עשר שנים

אליהו (אלי) רביבו:  כך אנחנו נצמצם באופן משמעותי את כדאיות העסקה מצד אותם מאכרים שגוזלים את קופת המדינה, כאמור, ויבטיח שהדירות מגיעות לזכאים והחוק אכן מממש את מטרתו

אליהו (אלי) רביבו:       המטרות האלה חשובות ביתר שאת לזכאים שכבר היו על מסלול הרכישה ושנשמטה להם הקרקע מתחת לרגליים

אליהו (אלי) רביבו:  אני סומך על הוועדה ועל העומד בראשה שנעשה עבודה מקצועית, באופן יעיל ומהיר ונקדם את החוק במהרה להצבעה

אליהו (אלי) רביבו:       בנימה אישית, לחוק יש משמעות סמלית עבורי

אליהו (אלי) רביבו:  אגב גם אני נולדתי לתוך המציאות שחלק ממשפחה שגרה בדיור ציבורי מלפני 50 ומשהו שנים

אליהו (אלי) רביבו:  תודה לאל, הקב"ה סייע בידי הוריי והם יכלו להרשות לעצמם להחזיר את הדירה למאגר ולרכוש דירה לזוגות צעירים, אבל צריך להסתכל על אלה שידם אינה משגת לעשות כך

אליהו (אלי) רביבו:       מול כל הכוחות בחוץ שמפיצים עלינו שקרים, החוק משקף, אדוני היושב ראש, את ההכרה של הממשלה, של הקואליציה, ובעיקר של סיעת הליכוד שאני חלק גאה ממנה, במצוקה של החלשים בחברה, אלו שאת מלחמתם חובתנו להילחם

אליהו (אלי) רביבו:  אני סמוך ובטוח, אדוני היושב ראש, שהצעת החוק המרוסנת שגמרו עליה את ההלל, גם הצוותים המקצועיים הרלוונטיים תוכל לאפשר לאדוני לקדם את הליכי החקיקה באופן יעיל ומהיר

יעקב אשר: אנחנו נשתמש גם בכלים שהנחת על שולחננו בעניין הזה

יעקב אשר:  בבקשה, חבר הכנסת ינון אזולאי

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב ראש, בוקר טוב לכולם

ינון אזולאי:  קודם כל אני, גם כמגיש את ההצעה וגם כסיעת ש"ס שהגישו גם הם את ההצעה

יעקב אשר: מיוזמי החוק

ינון אזולאי: אז תודה רבה לך, אדוני היושב ראש, שאתה מקדם את זה

ינון אזולאי:  אני יודע, כשאתה לוקח על עצמך משהו, מי שהיה אתמול במליאה הבין שלקחת את המליאה על עצמך ועשית את זה בגדול, אבל באמת, ברכות, גם על החוקים החברתיים שאתמול הובלת ועברו בקריאה שנייה ושלישית ואני מאחל לכולנו שגם את זה בעזרת ה' בקרוב תציג במליאה לקריאה שנייה ושלישית

ינון אזולאי:       כמובן לחבריי, חבר הכנסת אלי רביבו, שהוא רכז הקואליציה בוועדת הכספים, שעושה את הכול וקטי, נעמה, מיכאל, באמת חברים טובים שהמאחד בין כולנו זה החברתיות והדאגה באמת לחלש

ינון אזולאי:  שאני חושב שהם לא חלשים, הם החזקים, אותם אלה בדיור הציבורי, אותם אלה שכל השנים צריכים להתגלגל משקל לשקל, ממינוס למינוס, הם האנשים החזקים, הם נותנים לנו את החוזק

ינון אזולאי:       אני אגיד לך את האמת, בשונה מכל ועדה, שאני נכנס אני עובר על העמדות של כולם, לא עברתי על שום עמדה

ינון אזולאי:  אני מסתכל על האנשים האלה, אני מסתכל בפנים שלהם ואני אומר, אלה רוצים לעשות את הקומבינות? אלה המאכרים? רק להבין

רפי נחום: אנחנו אנשים מסכנים, רוצים לשרוד, לחיות

ינון אזולאי: אני מסתכל ואני אומר למשרדי הממשלה, רפי, אני מסתכל על האנשים האלה, לפנים האלה, ואני אומר עד מתי כממשלה יבואו ויגידו, ולא משנה באיזה ממשלה זאת, מסתכלים על האנשים קודם כל כקומבינטורים, כבאים לעשות עלינו סיבוב, אין דבר כזה

ינון אזולאי:  אותם אנשים אלה אנשים מסכנים שמגיע להם את הכול, הם מסרו את הנשמה שלהם בשביל להיות פה בארץ

ינון אזולאי:  אותם האנשים, אני מכיר אלמנות שיש להם שבעה ושמונה ילדים, אז הם קיבלו שתי דירות, אז מה?      איך אמר לי מישהו ממשרד השיכון, אתה יודע מה יהיה? הם מתעשרים בזה, בסוף זה הולך לילדים שלהם

ינון אזולאי:  אז זו הירושה שישאירו לילדים שלהם, אז מה קרה? מה, זה עבירה להשאיר לילדים? זה פשע? הרי המטרה שבסופו של דבר אדם יוכל להשאיר לילדים שלו משהו

ינון אזולאי:       רן כהן מספר שאחרי שהוא העביר את החוק, הוא היה באופקים ואמר לו אחד מהאנשים שם: בוא תסתכל, אתה רואה את האופניים חלודה שקשורות על הגדר? עד החוק הזה הייתי בטוח שרק את זה אני משאיר לילדים שלי, אבל היום אני בזכותך משאיר משהו אחר

ינון אזולאי:  וזה מה שאנחנו צריכים, כן, קודם כל שיגורו בכבוד, מגיע להם כמו שמגיע לכל אחד מאיתנו, ואם אין להם את היכולת אז אנחנו נעזור שתהיה את היכולת

ינון אזולאי:       ואנחנו צריכים לתקן גם את זה שלא יכול להיות שילד בגיל 21 או 18 אומרים לו: הוא כבר לא בבית, אז צריך לקחת את הדירה

ינון אזולאי:  הוא בבית, עדיין הוא אוכל בבית

ינון אזולאי:  גם אם הוא מתפרנס ומפרנס את הבית, אז מה? אבל הוא חלק מהמשפחה

ינון אזולאי:  הוא לא התחתן ובא לגור עם הילדים שלו

ינון אזולאי:  כמה כאלה כבר יש, בקצה, בשוליים? כמה? האם בגלל אותם אלה שעושים את זה או בגלל המאכרים? אז תיתן למאכרים, אין לי בעיה, תן להם קנס, שהכסף שהם שמו שיעקלו להם, שלא ייתנו להם, אין לי בעיה, אנחנו צריכים לדעת - - -      

יעקב אשר: או שנוסיף קריטריונים שיחסמו אותם, אבל לא לחסום את האחרים

ינון אזולאי: בדיוק, שיחסמו אותם, אבל אל תחסום את האנשים האלה שיושבים פה סביב השולחן

ינון אזולאי:  אותם לנו אסור לחסום

ינון אזולאי:  אנחנו צריכים לעזור להם

ינון אזולאי:  ואנחנו בעזרת ה' נעשה את הכול על מנת לעזור לכם כי זה לעזור לנו

ינון אזולאי:  זה לא לכם, לנו אנחנו עוזרים, כי אם אתם תחיו בכבוד זה הכבוד שלנו, זו תעודת הכבוד שלנו כחברי כנסת, כנציגים שלכם ששלחתם אותנו לכאן לכנסת

יעקב אשר: מאחר שלא היית בתחילת הדיון בהתחלה, אני ביקשתי מחברי הכנסת, שאני לא רוצה שנשב רק בדיון הראשון, גם כשנרד אחר כך לפרטים אני רוצה שתהיה את המעורבות של כולנו לשבת ולהתייחס ביחד, גם לביקורות וגם לדברים, כדי להוציא בסוף משהו מטויב, ממוקד ועושה שכל גם עם לב

ינון אזולאי: תודה רבה לך

ינון אזולאי:  תודה רבה ואני מתנצל שאני זז לוועדת אחרת, אבל כמובן שבשאר אנחנו נהיה ונעשה את הכול

יעקב אשר: בסדר, בשאר אני רוצה שתהיו כולכם

יעקב אשר:  חבר הכנסת, איימן עודה, בבקשה

איימן עודה: כבוד היושב ראש, חברות וחברים

איימן עודה:  כשהקשבתי לרפי ולכל החברים שנמצאים פה חשבתי לעצמי איך מנגנון המדינה מצליח לשסות מוחלשים במוחלשים

איימן עודה:  המוחלשים הערבים עם המוחלשים היהודים, שהם הרוב, הם רוב אזרחי המדינה, יש רוב בקרב האזרחים שהם מוחלשים, אם זה היהודים ואם זה הערבים, איך זה שלא מצליחים לאחד כוחות ולהיאבק ביחד למען מדינה יותר חברתית, יותר עם צדק חברתי? אני חושב שזה בסופו של דבר האתגר הגדול מכל אתגר אחר

איימן עודה:       למה אני אומר את זה? כי אני לחלוטין מצטרף לכל מה שאמר רפי וחברים, ואני תומך בכל הצעה

איימן עודה:  בדרך כלל כשמביאים את הצעות החוק כל כסף שמועבר מהמדינה, או מהעשירים למוחלשים, בלי לחשוב אני אומר כן, בעד בעד בעד, בלי לחשוב פעמיים, כי זו העמדה הערכית הנכונה

איימן עודה:  צריך גם איזונים, צריך גם בדיקות, אבל זה הכיוון הנכון בכללי

איימן עודה:       רציתי להגיד לכם, כשאתם מדברים על דיור ציבורי תחשבו עלינו, אנחנו הערבים

איימן עודה:  שמעתם על דיור ציבורי בקרב הערבים? מישהו שמע על דבר כזה?      

אליהו (אלי) רביבו: כן

איימן עודה: לא, אני יודע, תעזוב

אליהו (אלי) רביבו: שאלת, אני עונה

קטי קטרין שטרית: יש, יש בלוד

אליהו (אלי) רביבו: אני מכיר בלוד כמות מאוד מאוד - - -     

קריאה: בערים מעורבות יש, בערים אחרות אין

יעקב אשר: תודה על האינפורמציה, אבל לא לדבר באמצע

קטי קטרין שטרית: איפה אתה רוצה שזה יהיה? איפה שהם גרים

אליהו (אלי) רביבו: אבל מה לעשות שקהל מעורב הוא כזה ואיפה שהם גרים, משם ניתן גם להוציא את הדיור הציבורי

איימן עודה: אז תן לי להמשיך, בבקשה

אליהו (אלי) רביבו: לצד זה, לצערנו, עמידר לא מואילה לרכוש דירות לזכאי הדיור הציבורי במודיעין ורעננה ורמת השרון, למה? כי צריך להחליש את החלשים ולאפשר לחזקים להתחזק עוד יותר

אליהו (אלי) רביבו:  זאת האמת

אליהו (אלי) רביבו:  זו טרגדיה בפני עצמה, אבל אי אפשר להשלים עם מה שאומר חברי איימן עודה שאין דיור ציבורי למגזר הערבי, זה פשוט עיוות המציאות

יעקב אשר: חברים, הוא באמצע רשות דיבור

יעקב אשר:  תנו לו להתבלבל לבד

נעמה לזימי: אני רוצה להגיב על זה אחר כך

איימן עודה: חברים, 90% מהאזרחים הערבים חיים או בכפרים או בערים ערביות, 90%, יש 10%, ביניהם 30% גרים בעיר שלי חיפה, מהערים המעורבות, בעיר שלי חיפה אין דיור ציבורי אחד לערבים

איימן עודה:  אז להגיד ש - - -     

נעמה לזימי: כי הדיור הוא בקרית שמואל, אני רוצה להסביר לך, ואתה לא יכול לגור בשכונה חרדית או דתית

איימן עודה: אז מישהו שיגיד לי שכל עשר שנים יש שלוש משפחות ערביות, 15 אנשים שהם הרוויחו מזה, הוא יכול למצוא לי דבר כזה, אבל זה ממש בשוליים שבשוליים

איימן עודה:  חברים, בשביל לא להיתמם, מאז 48' ועד עכשיו מדינת ישראל בנתה 968 יישובים חדשים, יש ויכוח אם בנגב הוקם יישוב לערבים או יישוב שהמדינה הכירה בו, כלומר אנשים קיימים, השבט קיים מלפני 48' והיא נתנה לו סמל יישוב או שזה יישוב חדש, אבל חוץ מזה אפס, אפס יישובים חדשים

איימן עודה:       כלומר בגליל, ששם חיים 60% מהאזרחים הערבים, אין יישוב ערבי אחד שהוקם

איימן עודה:  אין אחד אחד אחד

איימן עודה:  חברים, זו לא טעות סטטיסטית, זו מדיניות

איימן עודה:  לכן מי ייתן והמוחלשים היהודים והמוחלשים הערבים יידעו שהאינטרס שלהם משותף וייאבקו ביחד למען הזכויות שלהם

איימן עודה:       אני רוצה להגיד לך משהו, כבוד היושב ראש

איימן עודה:  אני מסתכל על מרכיבי הממשלה הנוכחית, הם מקבלים קולות מהשכבות המוחלשות ביותר במדינה, וזה לא עניין של הקדנציה האחרונה, אלא מאז 77' עד עכשיו, מהשכבות המוחלשות ביותר במדינה

איימן עודה:  כל הצעת חוק שתביאו בכיוון שמדובר עליה אנחנו באופוזיציה נתמוך וזה יהיה מקיר לקיר

איימן עודה:  הנה, זה המבחן שלכם, בבקשה

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  בקי כהן קשת, בבקשה

רפי נחום: אחי, אני רוצה להשתקם, להיות גבר, לעבוד, לא נותנים לי

רפי נחום:  רק סוחר סמים רוצים שאני אהיה, די, חאלס, לא רוצה

קטי קטרין שטרית: רפי, תן לאחרים לדבר, אנחנו לא מתקדמים

קטי קטרין שטרית:  אם ככה יהיה אנחנו אולי עוד שנתיים נסיים, אולי עוד שנתיים

רפי נחום: נשמה, את צודקת, אבל אני גם רוצה לשרוד בחיים

קטי קטרין שטרית: אבל שמעו אותך, נשמה

בקי כהן קשת: תודה רבה, אדוני

בקי כהן קשת:  אני רוצה מאוד לברך כמובן את היושב ראש קודם כל שאתה מביא את הנושא הזה, כי הנושא של הדיור הציבורי, כידוע לכל מי שפה, הוא קריטי וזה שיש פה גם חברי קואליציה וגם חברי אופוזיציה שתומכים בחשיבות של הנושא הזה זה באמת מאוד מאוד משמח ובעיקר בתקופה הזאת חשוב לכולנו

בקי כהן קשת:       אני רוצה לצטט שלושה משפטים מאוקסנה, דיירת משדרות, שהיא לא פה כי היא עובדת

בקי כהן קשת:  אם חד הורית שעלתה לארץ, חד הורית לבת שזה עתה השתחררה מצה"ל, אישה שגרה כ-20 שנה בדיור הציבורי בשדרות והיא ביקשה בשמה להגיד כמה משפטים

בקי כהן קשת:  כשהתאפשר לה לקנות דירה של הדיור הציבורי היא מאוד התלבטה, כי זה מאוד מאוד מפחיד להיכנס למחויבות של משכנתא והיא אישה בעלת נכות שעובדת

בקי כהן קשת:      'אני כל יום חוזרת בכאבים מאוד קשים, אבל חשוב לי לעבוד, חשוב לי לגדל את הילדה שלי

בקי כהן קשת:  האפשרות הזאת לקנות את הדירה אומרת שבעצם אני יכולה אחרי שלבד גידלתי את הילדה, משמח אותי, יהיה לה עתיד ויהיה לה גג על הראש'

בקי כהן קשת:  היא מציינת שהעתיד הזה, התקווה הזאת נותנת לה איזה שהיא ביטחון שמהעבודה המאוד מאוד קשה שלה מובטח שגם לילדה שלה יהיה עתיד

בקי כהן קשת:       עוד משפט אחד אני רוצה לומר, שהגיע גם נציג שכן הצליח להגיע לדיון, נתי, שמאוד משמח אותנו כשפעילים מצליחים להגיע פה לדיונים ותודה לכבודו שנותן את האפשרות

יעקב אשר: תודה לך

יעקב אשר:  דני גיגי, מנכ"ל פורום הדיור הציבורי

דני גיגי: קודם כל ממש תודה על הדיון, תודה לחברי הכנסת שמקדמים את זה, מהאופוזיציה ומהקואליציה, באמת זה ממש ממש חשוב ואנחנו מודים לכם על זה

דני גיגי:       אני רוצה להתחיל מהמקום דווקא של חוסר ההסכמות, לא ממקום של הסכמות

דני גיגי:  אני רוצה להתחיל מהמקום שעלה פה כל הזמן העניין הזה של מאכרים ושל אנשים שינצלו את זה ושל אנשים שייקחו את זה

דני גיגי:  זה הכי קל תמיד לבוא עם הדוגמאות האלה של בן אדם אחד שאיכשהו שפר עליו מזלו והוא הצליח לצאת מהמקום של עוני ועכשיו הוא גם מצליח לרכוש את הדירה שלו ולהראות את זה כאיזה שהוא, הנה יש לו והוא מרוויח והוא יכול לקנות וזה

דני גיגי:  על עוד אחד כזה יש עוד מאות ואלפים שבקושי חוסכים שקל לשקל כדי להגיע למצב שכשהם מתבגרים יהיה להם איזה שהוא נכס בשביל להשאיר לילדים שלהם, ועל זה פחות מדברים פה

דני גיגי:       המאכרים וכל זה, זה הרי סיפור, למה זה סיפור? למה לא מדברים פה על המאכרים למשל שהשתלטו על דירות של הדיור הציבורי ומחזיקים בהם במשך שנים בשכונת גילה

דני גיגי:  למה לא מדברים על מאכרים ועל דירות ריקות שנעזבות ומעבירים אותן בכל מיני דרכים לכל מיני אנשים אחרים

דני גיגי:  הכי קל לדבר על זה כשרוצים להעביר חוק שהוא לטובת האנשים המוחלשים

דני גיגי:  כשרוצים לדבר על חוק לטובת האנשים המוחלשים פתאום נזכרים גם שיש ממתינים, שיש 30,000 ממתינים

דני גיגי:  בדרך כלל מדברים על 4,000 ממתינים, אבל כשמדברים על מכירת הדירות פתאום מדברים על 30,000 משפחות ממתינות

דני גיגי:  ולמה עושים את זה?      

יעקב אשר: זה לא נכון? כמה ממתינים יש?      

דני גיגי: יש 30,000 משפחות ממתינות, אבל אף פעם לא מדברים עליהם ולא מזכירים אותם כשיש דיונים על הגדלת המלאי

דני גיגי:  כשאנחנו מנסים לקיים דיון על הגדלת המלאי אז יש 4,000 ממתינים, לא מתייחסים לכל ה-27,000 מתוכם 6,500 ניצולי שואה שממתינים במשרד הקליטה לדיור ציבורי, אותם שכחו

דני גיגי:  כל הדוחות, אני מחזיק פה, אני לא נכנס לעניין הפוליטי, קטי פה הזכירה את הנושא הפוליטי, אני לא נכנס אליו, אני נכנס לדוח של פורום קהלת שנכתב עוד ב-2018, הייתה ב-2018 תכנית להגדיל את המלאי, לייצר 7,200 יחידות דיור ציבורי כל שנה, כדי לדאוג לכל האנשים האלה, כדי שהיום לא נשב פה ונגיד אין מלאי ולכן צריך לבטל את חוק המכר

דני גיגי:  הם כתבו שמדינת ישראל רוצה לקדם פתרון לבעיה שלא קיימת

דני גיגי:  כך הם תיארו את זה אז, ב-2018

דני גיגי:  היום הם מצרפים דוח חדש שבו הם כותבים בדיוק הפוך, יש בעיה, יש ממתינים, אסור למכור לאנשים את הדירות

דני גיגי:  אז תחליטו, יש לנו בעיה או אין לנו בעיה

יעקב אשר: אבל בואו נעזוב את פורום קהלת, אני אשמע אותם אם הם יבואו

מיכאל ביטון: שהוא יעזוב אותנו, אנחנו עזבנו אותו מזמן

יעקב אשר: מיכאל, עשה לי טובה, פה אל תפריע לי

מיכאל ביטון: לא, מה זה? אתה הפרעת לי הרבה פעמים בדברים שלי, אני לא יכול הערת ביניים?      

יעקב אשר: אבל אני היושב ראש, אתה לימדת אותי את זה

מיכאל ביטון: בן אדם כתב מאמר שטנה עלינו אנחנו לא נתייחס?      

יעקב אשר: אבל עזוב, אתה חוזר לפופוליטיקה הזאת?      

מיכאל ביטון: נעזוב את קהלת, שיעזוב אותנו

יעקב אשר: בוא נדבר על קהלת

מיכאל ביטון: לא, לא נדבר, אבל הערת ביניים זה טוב

יעקב אשר: לא איתי

דני גיגי: אני רוצה לסיים את דבריי

יעקב אשר: לא, אני מדבר אליך כי אתה, יש לך תואר גם, אני רואה אותך בדיונים, אני רואה אותך בישיבות, זה בסדר, אני אומר כל הזמן, ואני גם אומר את זה עכשיו לטובת העניין שלכם, שלהם, ולאלה שלא נמצאים פה, יש פה גם הרבה אנשים שלא נמצאים כאן, בואו נעזוב כרגע פורום כזה, פורום אחר, לא מעניין, אני רוצה להתייחס לנקודות

יעקב אשר:       אני רוצה לשאול אותך, האם אתה חושב, בהסתכלות שלך, כי אתה הרי מסתכל גם על הממתינים וגם על הפוטנציאל של הרוכשים, הממתינים לדיור ציבורי פעם ראשונה, כדי להיכנס בכלל לעניין הזה וכאן, האם אתה חושב שיש דברים שצריך כשאנחנו מתקנים, כשאנחנו קיבלנו לידנו את החוק הזה, האם זה שורה אחת, רק להמשיך אותו וזהו? או שצריך גם לתקן אותו? האם אולי צריך להוסיף בו קריטריונים כדי שבאמת זה יגיע לאנשים שמגיע להם וכו'

יעקב אשר:  זה אני רוצה לשמוע ממך, דווקא כשאתה בא ומייצג את עניין הזה

יעקב אשר:  עזוב אותי כרגע קהלת לא קהלת, הוא יגיד את שלו ואתה תגיד את שלך

דני גיגי: אז זו בדיוק הנקודה הבאה שלי, תמיד באים משרד השיכון ומשרד האוצר ומציגים את ההתנגדות שלהם לחוק והם מציגים אותה בזה שהם מציגים גרף מאוד יפה, הם מציגים גרף כמה דירות דיור ציבורי היו בשנה מסוימת וכמה דירות דיור ציבורי יש היום ובהתאם לזה הם אומרים צריך לבטל את החוק, הנה תראו, הגרף ירד

דני גיגי:  אבל הגרף הזה הוא גרף שלא אומר שום דבר, כי אנחנו לא יודעים מהגרף הזה למי נמכרו הדירות, כמה דירות נמכרו, איפה הן נמכרו, באיזה מחיר הן נמכרו

דני גיגי:  כל הדברים האלה לא ידועים לנו, הם גם לא נותנים לנו את הנתונים

דני גיגי:      אנחנו יודעים למשל שעד 2011 מכרו דירות בכלל מחוץ לחוק הדיור הציבורי, למרות שהחוק היה קיים, הקפיאו את החוק, מכרו 35,000 דירות דיור ציבורי, כל הכסף הזה נעלם

דני גיגי:  לא רכשו דירות חדשות

דני גיגי:  35,000 נמכרו, שקל לא חזר

דני גיגי:  לפי דוח של הכנסת, לא אני אומר את זה

דני גיגי:  לא אומר שקל, 7% מזה חזר

דני גיגי:  לא אומרים לנו כמה דירות למשל העבירו לכל מיני גורמים אחרים, גרעו מהמלאי, נגרעו

דני גיגי:  נתנו דירות עכשיו, 360 דירות עברו לתל השומר, נגרעו

דני גיגי:  האם זה כלול בגרף הזה או לא כלול בגרף הזה? תגידו לי אתם

מיכאל ביטון: תחזור על זה שהוא ישמע את זה

קטי קטרין שטרית: נעמה, הוא נותן נתונים מאוד חשובים

קטי קטרין שטרית:  זה מאוד מאוד קשור, הרי אנחנו כל הזמן מדברים על הדיור הציבורי, אני לא רוצה שתתבלבל, דני, לדיור הציבורי יש שתי בעיות היום, אחת, מה קורה עם מי שרוצה לרכוש את הדירות, שתיים, מה קורה עם המלאי

קטי קטרין שטרית:  אז בואו לא נבלבל

קטי קטרין שטרית:  זה לא רק עניין שניתן לשומר, יש עמותות ויש זה, וואו

קטי קטרין שטרית:  יש דירות, שלא תבין

דני גיגי: אני אתן עוד דוגמה

דני גיגי:  אני יודע באופן אישי שלפחות מספר דירות נמכרו לאנשים שבכלל לא זכאים לדיור ציבורי

דני גיגי:  אני אתן דוגמה של ראש ישיבה שגר בשכונת גילה

דני גיגי:  הוא קנה דירות, הוא מעולם לא היה זכאי לדיור ציבורי

דני גיגי:  כמה עוד כאלה יש? אני שואל שאלה, אני רוצה נתון, כמה עוד כאלה יש, אני לא יודע

דני גיגי:       אני רוצה לשאול אתכם עוד שאלה, אתם מוכרים דירות של הדיור הציבורי, יש לכם סוג של מכירה שגם נעשית לא לדיירים, שנעשית כשאין ביקוש

דני גיגי:  אני יודע שאתם עושים את זה היום, אתם מוכרים דירות במקומות שאין ביקוש ומקצים את הכסף כדי לקנות במקומות אחרים

דני גיגי:  כמה מהגרף הזה - - -      

מיכאל ביטון: דני, הוא לא שמע אותך

מיכאל ביטון:  זה כל כך חשוב

קטי קטרין שטרית: אתה גם לא מדבר למיקרופון, כך שגם הפרוטוקול לא קולט

מיכאל ביטון: תגיד את הנתונים

דני גיגי: אני חוזר

דני גיגי:  אני מנסה להראות לכם כל הזמן פה - - -     

יעקב אשר: אני הבנתי את העיקרון

יעקב אשר:  תקשיב, הבנתי, אני בכוונה שאלתי אותך מה אתה מציע

יעקב אשר:  אני מסכים איתך בעיקרון שלא בגלל גנב אחד או שניים אז עכשיו צריך לעצור את כולם, אני מסכים גם על זה

יעקב אשר:  צריך לבחון את התופעות

דני גיגי: לא, אבל אמרתי פה עוד משהו, כבוד היושב ראש

דני גיגי:  אמרתי שהעניין של המלאי לא בהכרח קשור למכירה, זאת אומרת הירידה במלאי קשורה גם לניהול ולהעברת דירות לכל מיני גורמים אחרים ולמכירה שלהם

יעקב אשר: הבנתי

יעקב אשר:  אתה מכיר אותי יומיים, אני מבין מהר כשמדברים לאט

קטי קטרין שטרית: זו נקודה מאוד חשובה

יעקב אשר: יוסף הירש

יוסף תמיר: בוקר טוב, אני גמלאי של משרד מבקר המדינה, אני ניהלתי את האגף לביקורת משרד הבינוי והשיכון במשך 16 שנה ודני, בצדק, דיבר, הוא אומר למה לא מזכירים את זה, למה לא מזכירים את זה, אז אני מפנה לדוחות מבקר המדינה כי דוחות מבקר המדינה מתייחסים לכל דבר, גם לתל השומר וגם לכל הדברים האחרים

יוסף תמיר:       אני רוצה להגיד קודם כל שהדוחות של במקר המדינה הם בנויים כך שהם מבקרים נורמות של הרשות המבצעת עצמה, הם לא ממציאים נורמות, ולכן אני אומר, רשמית, למרות שאנחנו יודעים שמתחת לפני השטח משרד האוצר מנסה להחניק את הדיור הציבורי, אבל יש דבר כזה דיור ציבורי, זה כתוב בהצעות חוק התקציב של כל שנה בספר הכחול כשהתפקיד של משרד הבינוי והשיכון לדאוג לשכבות המוחלשות ביותר ולצורך זה יש קריטריונים ויש זכאות ויש 30,000 זכאים, גם במשרד הקליטה וגם במשרד הבינוי והשיכון ולא מממשים את הזכאות שלהם

יוסף תמיר:      זה לא שייך לעניין של סדרי עדיפויות, בתוך סדרי העדיפויות שנקבעו צריך לתת את הזכאות לאנשים שזכאים לדירה

יוסף תמיר:  אני בכלל מציע להרחיב את החוק, כפי שהיושב ראש שאל, צריך לעשות חוק-יסוד דיור, חוק-יסוד קורת גג, לא יכול להיות שאנשים יהיו ללא קורת גג

יוסף תמיר:  כמו שיש חוק-יסוד השפיטה, חוק-יסוד הכנסת, זה צריך להיות המינימום שבמינימום

יוסף תמיר:       אנחנו גם בודקים, אם אנחנו מבקרים משהו, מה היה בעבר ומה אצל אחרים

יוסף תמיר:  בעבר אנחנו יודעים, וציינה את זה בצדק חברת הכנסת שטרית, אני עליתי ב-1960, נכנסנו לדיור ציבורי, רכשנו את הדיור הציבורי, זאת הייתה דירה של 48 מטר עם מיטות סוכנות בלי דלתות, אבל לא היה אחד שהיה חסר קורת גג

יוסף תמיר:  היום אנחנו מדינה עשירה עם מאות אלפים שהם חסרי קורת גג ואת זה צריך לתקן

יוסף תמיר:       היושב ראש אמר, בצדק, שהרבה אנשים חושבים בדיוק אותו דבר

יוסף תמיר:  כאן זה בית המחוקקים, כולם חושבים ככה, זה המקום לעשות את זה ויפה שעה אחת קודם

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  מיכל גורן

יעקב אשר:  תציגי את עצמך

מיכאל אורן: אני עו"ד מיכל גורן מהקליניקה לייצוג אוכלוסיות בפריפריה באוניברסיטה העברית

מיכאל אורן:  בקליניקה אנחנו ביחד עם סטודנטים מייצגים במהלך השנים עשרות אם לא מאות פונים שפונים אלינו בנוגע לכל דבר שקשור לדיור הציבורי

מיכאל אורן:  אנחנו ראינו בשנה האחרונה סיפורים קורעי לב של אנשים שפספסו את החוק בגלל שלא הצליחו לעמוד בדרישות הבירוקרטיות שהן גם ככה מאוד מאוד נוקשות, אנשים שהיו צריכים לחדש מסמכים ולא הספיקו לעשות את זה עד שפקע התוקף של החוק, שלא לומר על אנשים ש - - -     

יעקב אשר: תני לי דוגמה לדרישה נוקשה

מיכאל אורן: למשל הדרישות הבירוקרטיות, אבל צריך להביא מסמכים רפואיים ועד שהבקשה מטופלת צריך כבר להביא מסמכים רפואיים חדשים, ועד שקובעים את התור, ואלה אוכלוסיות שמלכתחילה הנגישות שלהן לבירוקרטיה ולמערכת היא קשה

יעקב אשר: מה הקשר למסמכים רפואיים?      

קריאה: זה לא נכון מה שנאמר

מיכאל אורן: זה לקבוע זכאות

קריאה: הדיון על מכר דירות, לא על זכאות

אליהו (אלי) רביבו: אני ממש מתנצל, אני פשוט הולך לאיבוד עם כל השיח הזה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא הדיון, אנחנו מדברים על מיצוי זכויות דרישה לזכאים, לא שום דבר אחר

נעמה לזימי: אלי צודק

נעמה לזימי:  יש פה חוק, אנחנו צריכים למצות את החוק הזה

אליהו (אלי) רביבו: יש הרבה דברים שאתם צודקים בהם, זה לא שם

נעמה לזימי: נעשה עוד דברים בדיון אחר כך

יעקב אשר: אלי, אבל אני לא הבנתי ולכן שאלתי ועכשיו התברר שלא סתם לא הבנתי

יעקב אשר:  גברתי כנראה לקחה שני נושאים משני דברים שונים

יעקב אשר:  הם לא פספסו את החוק בגלל זה, כי אם אין להם זכאות אז - - -     

מיכאל אורן: נכון, נכון, סליחה, אני לא אתמקד בזה

מיכאל אורן:  מלכתחילה ההליך הוא מורכב ואנשים פספסו את התוקף של החוק ונורא נורא חשוב להבהיר אותו

מיכאל אורן:  זה חוק שבא להשוות בין תנאים של אוכלוסיות שחורג מגבולות של דיון על דיור ציבורי והזכות להוריש היא זכות משמעותית שתתרום להוציא ילדים ממעגל העוני

מיכאל אורן:  אנחנו מדברים כאן על מלאי דירות וכל הזמן עולה הטענה הזאת שהמלאי יצטמצם אם רוכשים את הדירות, אבל הדרך להרחיב את מלאי הדירות היא לא להפסיק את הרכישה

מיכאל אורן:       אני כן רוצה לדבר על נקודה אחת ספציפית שאנחנו רואים, כשיש שמאות

מיכאל אורן:  יש לנו מקרה למשל של שמאות של דירה, משרד השיכון מכיר את המקרה הזה, אנחנו מדברים איתו על זה, שמאות של דירה שכל הרחוב בשכונת הקטמונים עומד בפני פינוי בינוי, בשלבים מאוד מאוד ראשוניים של פינוי בינוי והשמאות כבר מתייחסת כאילו לדירה שכפולה בגודל שלה וזה מאוד מקשה על הדיירת לרכוש את הדירה, אם לא בעצם יוצר חסם שאי אפשר לעבור אותו

מיכאל אורן:  אני חושבת שזו נקודה מאוד חשובה שגם צריך לקחת בחשבון

יעקב אשר: כן, קו התפר בדברים האלה, נכון

יעקב אשר:  סעיד אגא, בבקשה

סעיד אגא: אני גר בדיור ציבורי עם 14 ילדים, עם 28 נכדים

סעיד אגא:  כל פעם עמידר מתים להוציא אותי מהדירה

סעיד אגא:  זו דירה אחת, קיבלתי אותה ואחרי שהגשתי בקשה לזכאות אמרו שזה שתי דירות, אבל זה דירה אחת, חשמל אחד, מים אחד, ואני רוצה לרכוש אותה כדירה אחת

סעיד אגא:  אני 22 שנה משלם יותר מ-1,000 שקל שכירות, גם זה סכום מטורף, אף אחד לא אומר למה אני צריך לשלם את הסכום הזה

יעקב אשר: מה גודל הדירה?      

סעיד אגא: 100 מטר

יעקב אשר: מה שנקרא שהיה פעם שתי דירות ביחד, אבל זה סך הכול 100 מטר

סעיד אגא: כן, נכנסתי לדירה כדירה אחת, אבל פירקו אותן ואמרו שזה שתי דירות

דני גיגי: זה קורה הרבה, אגב

סעיד אגא: ותבעו אותי, רצו לפנות אותי אחרי ניתוח

מיכאל אורן: זה מגמה של השנים האחרונות, של הפיצולים

נתנאל לפידות: זה קבוע בחוק

אליהו (אלי) רביבו: החוזה נערך כדירה אחת?      

סעיד אגא: כן, אני חתמתי חוזה

יעקב אשר: הוא מבחינתו יודע, חשמל אחד, מים אחד, חוזה אחד והכול והוא משלם שכירות, אגב ה-1,000 שקל, אני שואל את משרד השיכון, 1,000 ומשהו, זה כאילו בגלל שזה יותר גדול?      

סעיד אגא: לא - - -     

יעקב אשר: רגע, מכובדי, אני שומע אותך

יעקב אשר:  אני רוצה להבין

יעקב אשר:  אני מבין לאט

יעקב אשר:  מה לעשות, לא כולם מוכשרים פה בכנסת

יעקב אשר:  לא כתוב בשום מקום שרק מי שמוכשר יכול להיות חבר כנסת, אז גם כאלה שלא

יעקב אשר:  תנו לי לבד לנהל, להתבלבל לבד, הכול יהיה בסדר

נתנאל לפידות: שכר הדירה בדיור הציבורי נקבע בהתאם לשמאות שנעשית לדירה ושל סכום השכירות ואז יש מערכת של הנחות בהתאם ל - - -      

יעקב אשר: זאת אומרת היא לוקחת בחשבון כשזה דירה יותר גדולה

נתנאל לפידות: ברור

יעקב אשר: האם הוא שילם בתוכו – אם היה לו דירה של 75 מטר, לא שתי דירות שהיו, אז הוא היה משלם פחות?      

נתנאל לפידות: הוא היה משלם פחות

יעקב אשר: פחות לפי המטראז' או פחות כי זה לא שתי דירות? יש פה רכיב של שתי דירות או לא?      

נתנאל לפידות: לא

יעקב אשר: הבנתי, זאת אומרת גם אתם לא התייחסתם לזה שזה שתי דירות

אליהו (אלי) רביבו: נבקש בבקשה להבהיר, לשכן שלו מלמטה יש דירה אחת, לא שתיים מחוברות, הוא משלם 500 שקלים?      

נתנאל לפידות: לא, הוא משלם לפי גודל הדירה

קריאה: לא, התשובה לשאלתך היא לא

אליהו (אלי) רביבו: אז אני מבקש שתבהירו לי כי אני חושב ששם הסוגיה

יעקב אשר: אני רוצה לראות את ההבחנה מבחינתכם - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לשם אני רוצה להגיע

נתנאל לפידות: כשאני אקבל את רשות הדיבור אני אסביר את זה

יעקב אשר: הוא ידבר על זה אחר כך

יעקב אשר:  אני רוצה קודם כל לתת לאנשים שביקשו ואחר כך נשמע אותם

אליהו (אלי) רביבו: רק אם אפשר, כדי שאנחנו נהיה באמת מעשיים, אדוני היושב ראש, שלא יחזרו אחד על דברי השני ושרק בנושא שהוא סביב החקיקה עצמה, לא נושאים בדיור הציבורי

אליהו (אלי) רביבו:  רק סביב החקיקה

יעקב אשר: ברור

יעקב אשר:  בוועדה אצלי אין מרכז לקואליציה, אני מרכז את זה לבד

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, אתה צודק, טוב

יעקב אשר: נתן ג'רבי, פעיל חברתי, בבקשה

נתן ג'רבי: אני מתגורר בדירת אמי, אני סעדתי את אמא שלי יותר מ-20 שנה

נתן ג'רבי:  אמא שלי הייתה אישה חולנית, טיפלתי בה כל השנים, השכנים גם מעידים על כך וגם המשפחה, ומשרד השיכון עמידר נלחמים לפנות אותי מהדירה

נתן ג'רבי:  אני בן אדם חולה נפש משנת 80' וגם חליתי במחלת הסרטן ואני נמצא במעקב והבית צף מביוב

אליהו (אלי) רביבו: עוד פעם, זה לא הדיון

נתן ג'רבי: אני לא ישן בלילות מהכאבים, אני לוקח כדורים של מחלת נפש

יעקב אשר: כן, אבל לא הייתה נקודה שבאת ואמרת שאתה רוצה לרכוש את הדירה

נתן ג'רבי: אני רוצה גם לרכוש

יעקב אשר: זאת אומרת אתה מדבר גם על החלק הזה

נתן ג'רבי: כן, ודאי

יעקב אשר: כמה שנים גרת שם עם אימך?      

נתן ג'רבי: מ-2001

נתן ג'רבי:  יש לי גם מכתבים מבית המשפט

יעקב אשר: אני שואל אותך, אני מאמין ליהודי, יהודי מדבר

יעקב אשר:  אני לוקח את זה כרגע כדוגמה, כדי שיהיה לנו לדיונים אחר כך, שנדע את הנקודות

נתן ג'רבי: אני מסביר

נתן ג'רבי:  גרושתי זרקה אותי מהדירה בשנת 2000, יש לי מכתבים מבית המשפט שפינו אותי מהבית שאני גרתי בו, זה דירת עמידר גם ואין לי קורת גג - - -     

יעקב אשר: לפני שגרת עם אימך היית גם בדירת עמידר?      

דני גיגי: אפשר רק להסביר למה זה חשוב, היושב ראש, הסיפור הזה?      

יעקב אשר: לא, לא צריך

דני גיגי: אני אגיד לך, זה דייר ממשיך, שזה חוק מקביל שגם אותו ביטלו וגם אותו הרסו

דני גיגי:  זאת אומרת לא לתת לבן אדם ביטחון, לא לתת גם להורים להשאיר נכס לילד וגם מצד שני - - -     

יעקב אשר: גיגי, הבנתי

קטי קטרין שטרית: דני, לא נראה לי שאתם רוצים להעביר את החוק

קטי קטרין שטרית:  אם אתם תמשיכו ככה לא נצליח להעביר אותו וזה על אחריותכם, כי אין זמן ללכת עכשיו לעוד חוק ועוד חוק ועוד זה, זה רק סרבול ובירוקרטיה מיותרת

יעקב אשר: זה נכון, אבל צריך לבחון את הדברים תוך כדי

נתן ג'רבי: אני מתקיים מ-3,000 שקל בחודש ואני גם מפרנס את שני בניי, גם עם מוגבלות

יעקב אשר: שהם גרים איתך?      

נתן ג'רבי: כן, גרים איתי

יעקב אשר: באותה דירה הזאת?      

נתן ג'רבי: כן

נתן ג'רבי:  כי היא לא יכולה לטפל בהם, היא גם על בעיה נפשית

נתן ג'רבי:  אני מפחד שיפנו אותי, אם יפנו אותי זה רק לרחוב, אני אלך עם הבנים שלי ועם הציוד שלי

יעקב אשר: תודה רבה, שתהיה בריא

יעקב אשר:  מיכה רחמן

מיכה רחמן: כן, אני רציתי להגיד כמה מילים על החוק עצמו

מיכה רחמן:  אני מפורום הדיור הציבורי, הייתי פעיל גם כשהחוק חוקק

מיכה רחמן:  החוק הזה חוקק, הסעיף של קנייה של הדירה הציבורית הוכנס אחרי מאבק של מאות דיירי הדיור הציבורי שבלעדיו הוא לא היה נכנס, שדרשו מחבר הכנסת רן כהן להכניס את הסעיף הזה

מיכה רחמן:      החוק עצמו בנוי על שלוש רגליים

מיכה רחמן:  זה קודם כל קרן הדיור הציבורי שאליה נכנס החוק כדי שאפשר יהיה לקנות דירות חדשות, יכולת הקנייה, זאת אומרת שההנחה תהיה מספיק גדולה כדי שהדיירים יוכלו לקנות אותה, ודבר נוסף זה תוספת תקציבית

מיכה רחמן:  היה בחוק המקורי שצריך כל פעם להיות תוספת תקציבית

יעקב אשר: תוספת תקציבית למה, לרכישות נוספות?      

מיכה רחמן: היה ברור מראש שלא יהיה ניתן לקנות דירות חדשות אם לא יהיה תוספת תקציבית

מיכה רחמן:  באופן שיטתי מאז משרד האוצר מתנכל לחוק הזה ומנסה להקטין או לחסל את הדיור הציבורי, החוק הזה קודם כל הוקפא, ואז, כמו שדני אמר, ברגע שהוא מוקפא אז ממכירת הדירות הכסף לא נכנס לדיור הציבורי, אחר כך אחרי שהחיו אותו כל הזמן האוצר לא מפעיל את הקרן והכספים נשארים וזה צריך לקחת בחשבון

מיכה רחמן:  זו תופעה שידועה בממשל ציבורי שהפקידות במקום לקיים את החוק מחבלת בו

מיכה רחמן:       לכן מה שאני אומר, חייבים להשאיר את החוק עם שלוש הרגליים שלו, אסור שבחוק החדש שרוצים לחוקק יפגעו ביכולת של הדיירים לקנות, גם בזכות ההורשה וגם בהנחות, בכל מיני תכסיסים שהם יילכו לכיוון האוצר

מיכה רחמן:  האוצר קודם כל מייבש ואחר כך כשבאים לחוקק חוק חדש אז כולם מפחדים מהאוצר ומכניסים כל מיני סעיפים, כמו שלא יוכלו להוריש לילדים או לצמצם את ההנחות וכל זה

מיכה רחמן:  לא צריכים להיכנע לדרישות של האוצר בחוק החדש, יש להשאיר את החוק כמו שהוא היה באופן מקורי ובמיוחד לפקח על זה שתופעל קרן הדיור הציבורי לבנייה, לא בהכרח לקנייה, לבנייה ציבורית, ורק אז החוק הזה יוכל לפעול כמו שצריך

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  חגית סיגאוי

חגית סיגאוי: אני כבר תיכף עשר שנים נמצאת במאבק הזה

חגית סיגאוי:  התחלתי עם המאבק הפרטי שלי ולאט לאט זה נהיה מאבק ארצי

חגית סיגאוי:  אני יושבת ומקשיבה פה, באמת, לכל אחד, לנתונים, לדברים, ואני באמת מנסה להבין

חגית סיגאוי:  כאילו אם עכשיו בן אדם מסתכל מהצד זה נראה כאילו אנחנו נאבקים פה כרגע על לקבל דירות חינם

חגית סיגאוי:  בואו נעצור שנייה, זה לא חינם וזה גם לא מעט כסף

חגית סיגאוי:       מישהו פה זרק מילה על שמאי

חגית סיגאוי:  אני אם אני עכשיו רוצה לרכוש את הדירה אני צריכה לשלם לשמאי 1,000 שקל, רק אני לבד, לא משרד השיכון נותן ולא החברות המאכלסות

חגית סיגאוי:  זה ממני, קודם כל מתחילים ב-1,000 שקל, שלא לדבר על תשלומי רישום ועל ללכת ולהוציא כל מיני זכאויות

חגית סיגאוי:  הכול עולה כסף

חגית סיגאוי:  ואז כשאתה מגיע לקטע שאתה צריך לשלם, אנחנו אנשים מעוטי יכולת, אז השכירות שלנו היא נורא נורא נמוכה, וכשאנחנו מגיעים למקום של הרכישה בעצם אז גם לקנות את הדירה זה עולה הרבה כסף, כי אנחנו שילמנו כל חודש 150 שקל, אז הקרן שלנו קטנה

חגית סיגאוי:  אז אתה מגיע ל-300,000 לרכוש דירה ואני לא רוצה להגיד לך איזה דירות אלה, שאנשים ממהרים לקנות, כי בסך הכול לא רוצים

חגית סיגאוי:       אתה יודע למה אנחנו כל כך נלחמים על החוק הזה, שחוק המכר לא יילך? כי אנחנו יודעים שאם חוק המכר יילך כל הדיור הציבורי יילך

חגית סיגאוי:  אני היום גרה בדירה ואני לא יודעת אם בעוד שנה אני עדיין אשאר בדירה הזאת

חגית סיגאוי:  לי אין את האפשרות לקנות, אני לא באתי לכאן כדי להגיד שאני רוצה לקנות כי אין לי את היכולת, אבל עדיין לפתוח את האפשרות, שאנשים מחר לא יפחדו שהם יהיו זרוקים ברחוב אפילו מדיור ציבורי

חגית סיגאוי:       כולם מסתכלים עלינו מהצד ואומרים שאנחנו רוצים דירות חינם

חגית סיגאוי:  זה לא בחינם, זה ממש לא בחינם, אלה דירות הרוסות, מהיסוד הן הרוסות, מוזנחות ברמות של פשע

חגית סיגאוי:  אני גרה בבניין שהוא בן 60 שנה, אני מטופלת נפשית היום מחרדות ומדיכאונות כי הבניין שלי עלה באש

חגית סיגאוי:  מהבית שלי ראיתי את השמים, מתוך הבית, כי התקרות שלנו הן קרטונים

חגית סיגאוי:  אנחנו עדיין גרים בדירות האלה והביאו בן אדם שיבדוק אם הבניין ראוי למגורים, והוא עדיין ראוי, והוא בן 9,000 שנה הבניין הזה כבר, ועל בניין כזה אנשים נאבקים לרכוש אותו

חגית סיגאוי:  אז לא הבנתי איפה המלחמה, לא הבנתי איפה אנחנו הלא בסדר

חגית סיגאוי:       אתה יודע מה הכי מפחיד בתכלס של הקנייה? שהיום אני קונה את הדירה והכסף הזה לא יילך לדיור הציבורי, לא יגדילו את המלאי

חגית סיגאוי:  איפה השקיפות? עשר שנים של בקשה של שקיפות פעם אחת לא הייתה שקיפות לנושא של איפה הכספים הולכים

חגית סיגאוי:  אני רוצה שתסתכל, סתם, בוא נלך אחורה, נלך לשנים של 2015 ונלך שנים אחורה ואתה תראה שבשנה אחת נרכשה דירה אחת

חגית סיגאוי:  זו בדיחה של מדינת ישראל, זה פשע של מדינת ישראל, כי אנחנו לא מבקשים מתנות

יעקב אשר: תודה רבה לך

רפי נחום: כבוד היושב ראש, אפשר מילה אחת?      

יעקב אשר: שב, בנחת רוח, דברי חכמים בנחת נשמעים

רפי נחום: בעזרת ה', בשם ה' נעשה ונצליח

רפי נחום:  אני מכבד אותך, כמה שאתה אולי קצת יותר מבוגר ממני, אבל אני בן 60, שרדתי בתי סוהר, הכול, ברוך ה', היום אני רוצה להיות חדש

יעקב אשר: רפי, מה רצית להוסיף?      

רפי נחום: שאני רוצה דיור ציבורי בשכר סוציאלי של 100 שקל בחודש, כי אני חייב שני מיליון למדינה

יעקב אשר: אוקיי, זה לא הנושא עכשיו

רפי נחום: מקבל הבטחת הכנסה וזה מה אני רוצה

רפי נחום:  אני אמרתי את שלי

יעקב אשר: מצוין, תודה

חגית סיגאוי: אבל את לא צריכה לכעוס שבן אדם מגיב ככה

נעמה לזימי: לא, אנחנו רוצים לחוקק את החוק

קטי קטרין שטרית: אני שואלת אותך שאלה, את רוצה להתקדם? רוצים להתקדם?      

חגית סיגאוי: ברור

קטי קטרין שטרית: אם אתם רוצים להתקדם זה אחרת לגמרי

קטי קטרין שטרית:  אין זמן

רפי נחום: תודה לך, כבודו

יעקב אשר: בבקשה

יעקב אשר:  מיטל כהן, בבקשה

מיטל כהן: אני מובילת שטח בפורום הדיור הציבורי, אני מלווה מהצפון עד הדרום את דיירי הדיור הציבורי, את המאבק הזה בכלל

מיטל כהן:  אני בעצמי דיירת דיור ציבורי ובמהלך החיים שלי אני עברתי 56 דירות שכורות, זה גרם לי לאי יציבות לחיים שלי

מיטל כהן:  אנחנו מדברים פה על קורת גג שזה הביטחון והיציבות של בן אדם

יעקב אשר: את פעם רצית לרכוש דירה?      

מיטל כהן: אני לא יכולה לרכוש את הבית

מיטל כהן:  אני גרה בתל אביב, אז גם ככה לא - - -     

יעקב אשר: אנחנו לא בנושא הזה, זו הבעיה, אבל נשמע אותך

מיטל כהן: אני לא יכולה לקנות את הבית שלי ואני פה בשביל אלה שכן יכולים לקנות את הדירה שלהם

מיטל כהן:  אותם אנשים שקונים את הדירות שלהם הם בונים לעצמם את היציבות, לילדים שלהם את היציבות

מיטל כהן:  הילדים שלי לא יכולים, הם לא יכולים גם לקנות את הבית שלי

מיטל כהן:  ברגע שהילדים גדלים זהו, הם גם לא יכולים לקנות את זה

מיטל כהן:       שורה תחתונה, לא מדובר פה, לא באנשים מקומבנים ולא עושים פה מסחרה על הדירות בדיור הציבורי שהם גרו בהם, זה אנשים שרוצים את היציבות והביטחון שלהם למהלך החיים שלהם, לזקנה שלהם, לילדים שלהם, לנכדים שלהם

מיטל כהן:  כשאומרים שאנחנו עושים מסחרה על הדירות האלה, אז תסתכלו על המסחרה שעשתה הממשלה

מיטל כהן:  תסתכלו על זה שאורי אריאל מכר דירות ב-50,000 שקל למקורבים שלו, אף אחד לא מדבר על זה

יעקב אשר: תודה לך

אופיר סופר: התבקשתי להציג מספר דברים

אופיר סופר:  אני אתחיל מהתחלה, קודם כל הייתי בתהליך של הרכש, שילמתי את הכסף ובגלל שעמידר, לאור כך שהם נעלבים שמעבירים עליהם ביקורת, זה אחרי שתפסתי שהיה להם טעות של 13,000 ולקח להם 20 יום לתת לי את השובר, נתנו לי את השובר אחרי שנגמר התוקף

אופיר סופר:  היה לי 20 יום בחוק תוקף, 20 יום שאפשר לבנות חצי קומה

אופיר סופר:  הייתה להם בעיה לתת לי את השובר בכוונה, בגלל שתפסתי אותם שיש טעות של 13,000 שקל

אופיר סופר:  אחרי שפניתי למיכאל, הוא הגיש אליהם פנייה, באותו יום שהם שלחו לי את התגובה שוחחתי עם המנהל, תוך כדי שהמסמכים אצלי ביד נמצאה טעות של 13,000 שקל

אופיר סופר:  אז מה עשיתם חודש ימים שמיכאל פנה אליכם שתעשו לי בדיקה אם תוך דקה מצאתי שגנבתם לי 13,000 שקל, טעות של 1% בהנחה?      לאחר מכן כשאני כבר נכנסתי לתיק, אחרי שהם טענו ככה וככה, מצאתי עוד 13,000, אז אני אומר להם בואו תשבו, בבקשה, זו הזכות שלי, כנכה יש לי זכויות, יש לי פה את המסמכים, מגיע לי בתור נכה, יש לי זכויות לבקש עוד הנחה נוספת מהוועדה

אופיר סופר:  מנעו ממני, התחילו לשלוח אותי, תעלה למעלה, תרד למטה, הנציג שלהם פה, הוא יכול להעיד

אופיר סופר:  תרד, תעלה, כשאין להם פתרון אז משטרה, בואו תיקחו אותו, לוקחים אותי, אומרים להם: סליחה, מה אתם רוצים ממנו? יותר קל להם עם הדייר

אופיר סופר:  ברגע שהוצאת אותי, בן אדם נכה, אז אתה מפסיד כמה ימים של התור ועוד הפעם מתגלגל

יעקב אשר: ובסוף עבר הזמן כאילו?      

אופיר סופר: לא, שילמתי, אז אמרו לי עבר לך הזמן

יעקב אשר: אחרי ששילמת?      

אופיר סופר: כן, למה? בגלל שהתווכחתי עם הנציגה

יעקב אשר: רפי, תקשיב לי

יעקב אשר:  אנחנו לא מקיימים ועדה ומתחילים כאן בוועדה לטפל בזה

יעקב אשר:  אני לא רוצה שהדבר הזה יוזנח, אני כן מבקש מנציגי עמידר, או המדינה, אני מבקש לקבל פירוט על הסיפור הזה, איפה זה נתקע ולמה זה נתקע

אופיר סופר: זה כסף שלוויתי

יעקב אשר: אני שומע

אופיר סופר: אני רוצה טיפה לדייק, שיהיה ברור, שלא אחרי זה יגידו לי שלא אמרתי בדיוק 100%

אופיר סופר:  היה לי 20 יום התוקף שלי, הם ידעו שקודם כל הם יוצאים לחופשת החג עשרה ימים, ב' הם ידעו שהתוקף מסתיים, כשנתנו לי את השוברים - - -     

יעקב אשר: רפי, אבל זה לא קבלת קהל עכשיו פה

יעקב אשר:  אתם טועים

יעקב אשר:  אתם רוצים קבלת קהל? זה משהו אחר

אופיר סופר: אני לא הייתי - - -     

יעקב אשר: לא, חשוב לי לשמוע, כדי לקבל אינדיקציות, אבל - - -     

אופיר סופר: אני מהטבע שלי ביישן, גם ככה זה קשה לי

יעקב אשר: אני יודע, ראיתי, ראיתי

אופיר סופר: עכשיו לגבי הרכש

אופיר סופר:  זה שאומרים שמקבלים פה מתנות 500,000, אין פה 500,000, אין 300,000, הדירות מוזנחות, צנרת פגומה, מערכת חשמל פגומה, הבניין פגום

יעקב אשר: רפי, יש עוד אנשים שרוצים לדבר, אני רוצה לסיים עם החלק הזה

אופיר סופר: בוא נגיד שאמרו, יעקב, 300,000, 400,000 מתנה, 500,000, בשביל לשקם את הבית צריך לפחות 200,000 ₪, אז איפה 500? איפה 300? וגם ככה אחרי זה צריך לשפץ את הבניין, אז אתה אוטומט עוד 50,000

יעקב אשר: רפי, אתה מחזק את הדברים שאמרו קודם, תודה

אופיר סופר: אני מדבר בכללית

אופיר סופר:  ואיפה כל האדמות שנתנו לקיבוצים ולמושבים בחינם? נתנו להם אדמות בחינם, אז מה, מסתכלים על 200, 300,000 ואנשים מסכנים?      

יעקב אשר: רפי, לעצור, בבקשה

בן נון: אם אפשר בבקשה לתת גם לארגונים וגופים שהגיעו את זכות הדיבור

בן נון:  אני מאיגוד העובדות הסוציאליות, אני מאוד אשמח להספיק לדבר

יעקב אשר: תיכף יתוקן

יעקב אשר:  בבקשה

אסיה אסתר גילעדוב: אני יוצאת מקלט, הסיפור האישי שלי, אני הייתי פה בוועדת יוצאי מקלט וזה הדהד, אני יודעת, גם בכנסת פה בכמה ישיבות

אסיה אסתר גילעדוב:  אני רוצה להגיד שנשים יוצאות מקלט, אין להן ביטחון בשום דבר

אסיה אסתר גילעדוב:  יש לי היום שתי בנות איתי ביחד, בת 20 עוד מעט, וילדה בת 15, הילדה הגדולה עושה שירות לאומי, אני 100% נכה עם פוסט טראומה

אליהו (אלי) רביבו: כמה שנים את גרה בדיור ציבורי?      

אסיה אסתר גילעדוב: שש שנים

אסיה אסתר גילעדוב:  לבנות שלי אין שום ביטחון

אסיה אסתר גילעדוב:  המצב הרפואי שלי לא טוב בכלל

יעקב אשר: את במצב שאת היית חושבת על רכישת דירה?      

אסיה אסתר גילעדוב: כן ואני גם אסביר למה

אסיה אסתר גילעדוב:  לבנות שלי אין אף אחד, רק אני, זאת אומרת אני בשל הבעיות הרפואיות שלי, אם קורה לי עוד שנה-שנתיים משהו, הבת שלי תהיה בת 20, יזרקו אותה לרחוב, הבת שלי בת 15, במקרה הטוב תיזרק לאיזה מוסד

אסיה אסתר גילעדוב:  הבת שלי עושה שירות לאומי, שנה שנייה בבית המשפט, ויש לי ילדה מצטיינת, עכשיו עולה לכיתה י'

אסיה אסתר גילעדוב:  אני שואלת למה שאני לא אקנה לבנות שלי את הביטחון ככדי שלא יזרקו לאיזה שהוא מרחב שהוא לא ידוע להן, הוא לא טוב להן ולמה, אני צריכה להכשיר אותם לחיים שלהם בעתיד

אסיה אסתר גילעדוב:  אני עשיתי פה כברת דרך ענקית, יצאתי מאלימות מאוד קשה, כמו כן גם הבנות שלי עברו אלימות מאוד קשה, אני רוצה להביא ביטחון לבנות שלי

אסיה אסתר גילעדוב:  כי אם אני לא אהיה פה בעולם הזה אני רוצה לבנות שלי את הביטחון שלהן

יעקב אשר: אסיה, דיברת דברי טעם שנכנסו ללב

נעמה לזימי: אני מודה לך, זה בדיוק מה שהיינו צריכים לשמוע כאן

אליהו (אלי) רביבו: אני מאוד מאוד מודה לך, מחזק אותך, זה בשבילך, זה בשביל כמותך

אופיר סופר: זה בדיוק ככה, זה למען הילדים שלנו

אליהו (אלי) רביבו: אסתר היקרה, גם לאמי היקרה קוראים אסתר, אני רוצה לומר לך משהו, למענך, למען בנותייך, למען כמותכם אנחנו נאבקים כאן

אליהו (אלי) רביבו:  אתם קהל היעד שאנחנו מכוונים אליו, ואני מודה לך על דברייך ואני מאחל לשאר הדוברים לגשת בגישה הזאת, לדבר אך ורק על הנושא שהחוק עוסק בו, לא על נושאים אחרים

יעקב אשר: לא משנה, מי שיש לו גם משהו על הלב ואמר משהו זה גם בסדר

אסיה אסתר גילעדוב: ואני רוצה להגיד תודה ענקית לדני גיגי, כי לפני שלושה שבועות, אחרי שש שנים של התעללות קשה מאוד של משרד השיכון ועמידר, בבית שלא יתואר איך אפשר היה לחיות בו, לא מספיק שעברנו את האלימות שלנו, היינו גם צריכים לעבור את האלימות של משרד השיכון ועמידר, בזכות דני גיגי באמת ובזכות הישיבה שהגעתי לפה זה פשוט עזר לי ונתנו לי לעבור לבית עם קצת נשימה

יעקב אשר: תודה, תהיי בריאה ושיהיה לך הרבה נחת מהבנות שלך

אסיה אסתר גילעדוב: תודה, אני רוצה לנשום בשקט ולרווחה שלבנות שלי יהיה מקום

יעקב אשר: הבנו

יעקב אשר:  תפרשי בשיא, מה שנקרא

אסיה אסתר גילעדוב: תודה ענקית

אליהו (אלי) רביבו: אהבתי, אדוני היושב ראש

יעקב אשר: טלי הרן בן נון, איגוד העובדות הסוציאליות

בן נון: תודה על זכות הדיבור

בן נון:  אני רוצה לחדד כמה נקודות שחלקן כבר נאמרו כאן, אבל להגיד אותן במרוכז

בן נון:  קודם כל עוני זו תופעה רב דורית, הוא עובר בירושה

בן נון:  זה אמנם לא דרך הגנים כמו צבע העיניים או צבע העור, או חס וחלילה מחלה לא טובה, אבל הוא עובר בירושה והוא עובר מדור לדור והחוק הזה הוא חוק, כמו שאמרה חברת הכנסת לזימי, הוא קרן אור מאוד מאוד קטנה שהלוואי שיהיו במדינה שלנו ויחוקקו עוד חוקים עם עוד ועוד קרני אור כדי שבאמת יהיה קצת יותר אור ולא חשוך

בן נון:  זו קרן אור קטנה בלשבור את המעגל הזה של עוני רב דורי ולהביא את האנשים הכי מוחלשים בחברה שלנו למוביליות חברתית

יעקב אשר: את בטח התמודדת, או שאם את בתוך העניין, שיש כאלה שאומרים שזה בדיוק הפוך, זאת אומרת ודאי שלאותו אדם צריך לתת את האופק והביטחון שלו והכול, אבל השאלה האם בצורות מסוימות זה לא עושה הפוך, זה לא מנציח במקרים מסוימים

יעקב אשר:  מנציח או מרגיל

יעקב אשר:  אני בכוונה נותן את האיפכא מסתברא

בן נון: חברת הכנסת קטי שטרית כבר לא פה, היא סיפרה את הסיפור שלה, בדיוק דוגמה אמיתית למוביליות חברתית של משפחה

בן נון:  כנ"ל אסיה שעכשיו יצאה, שהבנות שלה, אני הכרתי אותן בדיון אחר בוועדה למעמד האישה עם הסיפור האישי המזעזע והפוסט טראומה שלה ושל שתי בנותיה

יעקב אשר: אתם ארגון של עובדים סוציאליים ואתם מבחינתכם - - -     

בן נון: אנחנו איגוד בהסתדרות של העובדות הסוציאליות, איגוד מאוד מוכר וותיק, וחד משמעית, באופן חד משמעי אנחנו תומכות בהארכה של חוק הזה

בן נון:  אנחנו רוצות גם להגיד, זה דיון ראשוני, אבל בדיונים הבאים שייכנסו יותר לפרטים, מאוד להיזהר מכל התיקונים לחוק, שיש כל מיני סייגים, להאריך את זה רק לשלוש שנים, לתת שרק מי שאחרי עשר שנים, כל מיני דברים כאלה, כי אנחנו שומעים את סיפורי הבירוקרטיות ואנחנו רואים את האוכלוסיות המוחלשות, שגם ככה הבירוקרטיה גומרת אותן, וגם אותנו, את העובדות הסוציאליות שנגמרות ונשרפות יחד איתם וכל התקנים שריקים כי כבר אי אפשר לראות את המצוקות האלה וטובעים יחד עם האנשים במצוקה

בן נון:       אז אנחנו גם רוצות, חוץ מלתמוך חד משמעית בהארכה של החוק הזה כדי לתת לילדים את התקווה ואת הכבוד ואת האמונה שיש להם קורת גג שהיא זכות יסוד בסיסית כמו חינוך, רווחה וביטחון אישי, אנחנו רואות – מישהו דיבר פה, אחד מחברי הכנסת, שזה צריך להיות חוק יסוד זכות בסיסית לקורת גג

יעקב אשר: זה אמר האדון הגמלאי של מבקר המדינה

בן נון: הזכות הזאת נותנת לאדם גם את הביטחון האישי הבסיסי, כמו זכות לתזונה ראויה וזכות לחינוך וזכות לביטחון אישי, היא גם נותנת זכות לכבוד ואדם עם כבוד נהיה גם אדם יותר חזק

יעקב אשר: זו אחת הבעיות במדינת ישראל, שלא קבעו דברים, עזבי חוק יסוד, בסדר - - -     

נעמה לזימי: כן, חוק יסוד זכויות חברתיות

יעקב אשר: רגע, סליחה

נעמה לזימי: הלוואי, בוא נעשה היסטוריה

יעקב אשר: בואי קודם כל לפני ההיסטוריה נהיה מנומסים

יעקב אשר:  משפט אחד גם לי מותר לומר חוץ מלהיות המנחה של האירוע

אליהו ברוכי: אם אדוני היושב ראש יכול להשלים, אני רוצה להשיב לאדוני היושב ראש

יעקב אשר: אני התחלתי לומר משהו, אם המדינה הייתה קובעת מה זה סל תלמיד, אני מדבר עכשיו על חינוך, לא קשור לזה, אם המדינה הייתה קובעת מהו סל של דייר ציבורי, מוגדר, ברור, שנמצא ומתמזג עם כל החוקים האחרים שבאים עליו כשהוא כבר יצוק בתוכו

יעקב אשר:  לכן אמרתי, מה שאת אומרת זו נקודה נכונה, זה לא חוק יסוד, זה לא שאלה של חוק יסוד, זה משהו שהוא ברור, שעליו גם הקריטריונים יכולים להיות יותר ברורים, הרגולציה תהיה פחותה, כי היא אמורה להיות מורכבת על הפלטפורמה הזאת

יעקב אשר:       אבל אנחנו לא שם, אנחנו צריכים כרגע לנסות לקחת את התיקון הזה ולנסות לעשות אותו

יעקב אשר:  אני לא מסכים עם מה שאמרת, לא לבחון הארכות כאלה ואחרות של מועדים או מה, כן לבחון - - -     

בן נון: אני לא אומרת לא לבחון, אני רק אומרת להיזהר, שמתוך כל התבחינים וכל הקריטריונים לא בסוף נעשה חוק שיהיה לא ישים

יעקב אשר: עם להיזהר אני מסכים איתך

בן נון: שאותם אנשים שבקושי ידם משגת לרכוש אם בכלל את הדירה הזאת, שבסוף זה יהיה ככה שאף אחד כמעט לא יוכל לרכוש בגלל כל הסייגים בחוק

יעקב אשר: תאמיני לי, כשאנחנו נגיע לזה ונחדד את הדברים זה ייצא - - -     

בן נון: כן, זה לדיונים הבאים

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היושב ראש, במענה לדבריך, אני אסכם רק, לא תדע אם לעת הזאת הגעת למלכות

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  היום הרי בעוד שבע דקות הדיון הזה נגמר

יעקב אשר:  אני קודם כל רוצה לשמוע את משרד הרווחה, ואני כבר מודיע, משרד השיכון והאוצר אנחנו נעשה בישיבה הבאה, אני תיכף אסכם מה אני רוצה מהם לישיבה הבאה, אבל אני מודיע עוד פעם, בישיבה הבאה אנחנו נכנסים ללמוד את העניין, לשמוע את משרדי הממשלה, בקשב, לא יהיה פה, לא בקשות אישיות, לא הפרעות אישיות, לא כלום, יהיה דיון כמו שאני רוצה לנהל

יעקב אשר:  אם הוא לא יהיה אני לוקח אחורה עד שתקראו לי כשאתם רוצים לדון בעניין

יעקב אשר:       אני רוצה לדון, אני רוצה למצוא את הפתרונות ולנסות להגיע להבנות ולהסכמות ולהגיע לחוק הכי טוב שאפשר

יעקב אשר:  צריך סבלנות לזה, אנחנו נעשה את זה ונעשה את זה כמה שיותר מהר

נעמה לזימי: בכנס הזה?      

יעקב אשר: קריאה שנייה ושלישית?      

נעמה לזימי: לא, בכנס הזה אנחנו נמשיך את הדיונים?      

יעקב אשר: עד כמה שאני אוכל עכשיו, אבל גם בפגרה אני אעשה את זה

יעקב אשר:  נתאם איתכם מראש

יעקב אשר:  אפשר גם לעשות דיונים בפגרה, אפילו עוד יותר טובים מאשר לא בפגרה

נעמה לזימי: מעולה, תודה

נעמה לזימי:  וזה לא מובן מאליו אז תודה

יעקב אשר: משרד הרווחה, בבקשה

יעקב אשר:  חוות דעתכם

נגה אדלר שטרן: משרד הרווחה והביטחון החברתי משרת את האוכלוסיות הפגיעות ביותר בחברה הישראלית, ולמרות שהדיור הציבורי במדינת ישראל אינו תחת אחריות המשרד אנחנו רואים בעבודה היום יומית שלנו את הצרכים הרבים, הדוחקים והכואבים של דיירי הדיור הציבורי וגם של מי שזקוקים באופן חריף ומתמשך לדיור ציבורי ואינם זוכים לו עקב המחסור העצום בדירות הדיור הציבורי

נגה אדלר שטרן:      מנתוני המשרד עולה שכ-65% מדיירי הדיור הציבורי מקבלים היום שירות במחלקות לשירותים חברתיים בכל רחבי הארץ

נגה אדלר שטרן:  המשרד מאמין שרכישת דירת הדיור הציבורי היא מנוף משמעותי עבור אוכלוסיות שאין ולא תהיה להן היכולת לרכוש דירה בשוק הפרטי, ליצירת קורת גג בטוחה ומוגנת וכן ליצירת הון רב דורי ולמוביליות חברתית, משימה חשובה וראשונה במעלה

נגה אדלר שטרן:       ככלל שר הרווחה והביטחון החברתי פועל מול שר האוצר ושר השיכון להאריך את חוק הדיור הציבורי והגדלת מאגרי הדירות בדיור הציבורי שרובו ככולו מיועד לאוכלוסיית רווחה

יעקב אשר: זה בגדול, מה שנקרא

יעקב אשר:  תומכים בחוק, זה ברור, אבל אם יהיו לכם גם דברים שאתם חושבים

יעקב אשר:  אמרת, הגדלת המלאי, שהוא חלק שאמור לבוא ביחד, אם יש דברים נוספים אז כמובן שנשמח בהמשך הדרך

נגה אדלר שטרן: נדאג להגיע מוכנים עם תשובות

יעקב אשר: אם כך אני רוצה לסכם, אלא אם כן פספסתי מישהו

יעקב אשר:  אני לא מסכם, מסכמים כשמסיימים עבודה, אני בטוח שישבתם כאן, משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, שמעתם את הדברים, חלק אתם בוודאי גם מכירים

יעקב אשר:  אני אומר עוד פעם, אני לא רוצה להיכנס כרגע לדברים אישיים, אני לוקח כל דבר גם כסימפטום, האם הוא קיים או לא קיים, ואם הוא כן קיים למה הוא קיים וכו'

יעקב אשר:  כמובן שגם אם אפשר לעזור בנקודות שבהן נעשה עוול אז בוודאי שאנחנו פה

יעקב אשר:       אתה רוצה לומר משהו, אדוני היועץ המשפטי? אתה יכול להגיד גם דברים שאתה יודע שאני אגיד גם כן

תומר רוזנר: הנושא שעל הפרק, שהוא חוק שפקע בפברואר 2023 בעקבות תקופת תוקפו, צריך להתייחס לא רק לשאלות העקרוניות שאנחנו מדברים בהן, אלא גם לשאלה שעלתה פה ברמז, על תקופת התפר, מה קורה עם אנשים שהגיעו בקשות ולא הספיקו להשלים את התהליכים

נתנאל לפידות: זה מטופל לחלוטין

יעקב אשר: רק נבקש נתונים על זה

אפרת פרוקצ'יה: רק להגיד, המועד הקובע זה מועד הגשת הבקשה, מי שהגיש בקשה בתוך התקופה הרלוונטית ממשיכים לטפל בבקשה

אפרת פרוקצ'יה:  אז אין פה בעיה מהבחינה הזו

יעקב אשר: ויש לכם סמכות לאשר אותה ולעשות את הרכישה דה פקטו?      

אפרת פרוקצ'יה: כן

אפרת פרוקצ'יה:  חוות הדעת שהוצאה בהקשר הזה זה שהמועד הרלוונטי זה מועד הגשת הבקשה

תומר רוזנר: אני צריך להתייחס לעוד שתי נקודות, שכמובן נצטרך להתייחס אליהן

תומר רוזנר:  נקודה נוספת היא פער הזמנים שנוצר בכל הנוגע לזכויות הרכישה בין התקופה שבה החוק לא היה תוקף לתקופה הזו

תומר רוזנר:  זה יכול להיות מאוד משמעותי בכל הנוגע בעיקר לפרויקטים של התחדשות עירונית

תומר רוזנר:  אנחנו נצטרך להתייחס לזה

תומר רוזנר:      ואני רוצה לציין נקודה נוספת שעלתה גם בדיון לפני כשבועיים בוועדת הכנסת

תומר רוזנר:  משרד השיכון, בניגוד לחוק, לא הגיש לוועדת הכלכלה וכרגע לוועדת הפנים, דוח דו שנתי על מצב הדיור השנתי, בניגוד לחוק

תומר רוזנר:  החוק מחייב הגשת דיווח מדי שנתיים, הדוחות האלה לא הוגשו

יעקב אשר: אתם לא המשרד היחיד

נתנאל לפידות: אנחנו לא מכירים את זה

תומר רוזנר: אתה לא מכיר את החוק?      

נתנאל לפידות: לא, אני לא מכיר את ה - - -     

אפרת פרוקצ'יה: לא, להבנתי זה תיקון שנכנס רק עכשיו והעדכון הבא הוא בעוד שנתיים

תומר רוזנר: לא, ממש לא

אפרת פרוקצ'יה: אז נדבר על זה תיכף

נתנאל לפידות: בכל מקרה אנחנו מכינים דוח עכשיו

תומר רוזנר: זה דבר אחד

תומר רוזנר:  דבר שני שעלה בוועדת הכנסת, כפי שציינתי מרכז המחקר והמידע פנה למשרד השיכון מזה זמן רב לבקש נתונים רבים ולא קיבל את הנתונים

תומר רוזנר:  הנושא עלה בדיון בוועדת הכנסת, כפי שאתם בוודאי יודעים, כי אני מניח שחלקכם הייתם שם, ואנחנו חושבים שגם לצורך הדיון כאן יש חשיבות רבה לנתונים שהתבקשו על ידי רכז המחקר והמידע ולכן אנחנו מצפים שהם יהיו במהירות ובזריזות

יעקב אשר: זה היה בוועדת הכנסת וזה נחוץ וזה חשוב ואתם לא היחידים שמקבלים על הראש, ואתם גם לא היחידים שתביאו את זה ואני מבקש שזה יגיע

יעקב אשר:       לקראת הישיבה הבאה שבה אנחנו נרצה לשמוע את כל הנתונים, ואגב, גברתי חברת הכנסת, אני קבעתי ישיבה נוספת ליום שני הקרוב בשעה 12:00, שוב, זו תהיה ישיבה מוגבלת בזמן שלה, אבל כדי לתת את הזמן לשמוע, ואז נראה הלאה איך אנחנו מתקדמים

יעקב אשר:  לישיבה הזאת הייתי רוצה לקבל נתונים, מספר דירות הדיור הציבורי לפי יישוב ומחוז ולפי סטטוס

יעקב אשר:  זאת אומרת פירוט ותציגו את זה בצורה מסודרת, כי אנחנו רוצים להיכנס לנושא עצמו ולמצוא את ה - - -     

תומר רוזנר: גם פילוח לפי חברות

יעקב אשר: מספר דירות, מה ריקות, מה בשיפוצים, מה לא שמישות וכו', מספר הדירות המיועדות לנכים, מה שנקרא דירות הנ"ר, לבקש פירוט במספר הדירות שיש לכל חברה, זה מה שאמר עכשיו היועץ המשפטי

תומר רוזנר: כל הפרטים האלה גם לחלוקה לפי חברות

יעקב אשר: מספר הדירות הציבורי שנמצאות בהליכי פינוי לפי יישוב עם כל ההליכים

יעקב אשר:  אנחנו נעביר לכם נייר שתעביר לכם היועצת המשפטית, עם סטטוס שלו, תנועות ושינויים במלאי הדיור הציבורי, נתוני המכירה והגריעה של דירות ממלאי הדיור הציבורי, כמה דירות נגרעו מהמלאי, מה הסיבה ואופי הגריעה, כמה דירות נמכרו, באיזה יישובים

יעקב אשר:  נתוני רכישת דירות חדשות לדיור הציבורי, שזה דבר קריטי, מספר הדירות שנקנו למלאי הדיור הציבורי

יעקב אשר:  ממתינים וזכאים לדיור ציבורי, כמה זכאי משרד השיכון לדיור ציבורי, כולל משרד הקליטה, כמובן לחוד, מספר זכאים שמתגוררים בדיור ציבורי, כמה ממתינים לדיור הציבורי, מה תקופת ההמתנה וכו' וכו'

יעקב אשר:  נעביר לכם נייר

יעקב אשר:       זה לא שיעורי בית להעמיס עליכם, זה באמת שכשאנחנו נדבר ונשמע גם את ההשגות שלכם שנשמע על מה זה מתבסס ולא סתם אני אמרתי ככה ואתה אמרת ככה

יעקב אשר:       דבר חשוב מאוד, החלטות ממשלה שאושר בהן תקציב

יעקב אשר:  אני אומר למשרד האוצר, אתם בטח תאהבו את זה, החלטות ממשלה שאושר בהם תקציב לרכישת דירות, מה היה הניצול שלהם, מה נעשה בהם, כמה דירות נרכשו מהם וכו'

יעקב אשר:  ולגבי הפקיעה, כמה בקשות רכישה שהוגשו, דיבר על זה כבר היועץ המשפטי

יעקב אשר:       אני אומר שוב, אני אתן לכם להציג את הכול ולהציג גם את עמדתכם, מה אתם חושבים, ואל תפחדו גם להעלות רעיונות חדשים

יעקב אשר:  אני לא מפחד מכלום, אני רוצה לדעת שבחנו את הדברים והחלטנו מה שנקרא מה נכון, איך נכון להמשיך, מה צריך לעשות בשביל לטייב את זה

יעקב אשר:  האם לא צריך להיצמד למשהו שהיה בדיוק אז שורה בשורה, הפוך, יש דברים שקורים, יש דברים שאפשר להתייחס אליהם אחרת

יעקב אשר:       ושוב אני אומר נקודה נוספת, ופה אנחנו נבקש גם את הנתונים אבל נדבר על זה הרבה, מה שאני מדבר וגרוני כבר ניחר, על הנושא הזה של התחדשות עירונית

יעקב אשר:  אם בהתחדשות עירונית עם הממשלה דרך החברות שלה יידעו לתפעל את הנושא הזה אפשר להגדיל מלאים בדרכים כאלה, בדרכים שהן פחות עולות כסף למדינה

יעקב אשר:  יש הרבה מאוד פתרונות ואז יהיה גם win win, ה-win win יהיה שגם הדיירים שגרו באותן דירות ומקבלים דירות חדשות, גם השכונה שכבר קיבלה פרצוף של שכונת עוני תקבל צורה אחרת וגם יהיו עוד 70% דירות חדשות במקום הזה שנכנסים למאגר הממשלתי

יעקב אשר:       ואז תהיה השאלה האם זה נכון לשים את כולם ביחד או לעשות ביזור ודברים כאלה כדי לא להפוך לשכונות של עוני או משהו מהסוג הזה, נדבר על הכול

יעקב אשר:  אני אבוא עם כל הסבלנות שיש לי, אבל אני רוצה שהנתונים יהיו לישיבה הקרובה

יעקב אשר:  תציגו את כל העמדות שלכם ובסוף הישיבה הבאה אני אגיד לכם מה הולך לקרות הלאה

יעקב אשר:  בעזרת ה'

יעקב אשר:       חברים, תודה רבה לכולם וסליחה אם פגענו במישהו או מה

יעקב אשר:  תודה רבה, הישיבה נעולה