ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 78, 2023-07-11 00:00

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בוקר טוב לכולם, היום כ"ב בתמוז תשפ"ג, 11 ביולי 2023

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו מתחילים בדיון בוועדת הבריאות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו נדון על דוח הוועדה לבחינת מקצוע הנוירולוגיה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  נעשה דיון מעקב אחרי שנה שפורסם ממצאי הדוח לרגל יום המוח העולמי שנציין אותו ב-22 ביולי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מתכננים חקיקה וציון בכנסת

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  יהיו משחקי מוח מיוחדים ועוד פעילות להעלאת מודעות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       לקראת ציון יום המוח המיוחד בכנסת היה לנו חשוב לקיים דיון כאן בוועדת הבריאות על תחום הנוירולוגיה בארץ

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  למען האמת, הנושא הזה נוגע כמעט לכל בית בישראל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  שישה מכל עשרה אנשים צפויים לחלות בחייהם במחלה נוירולוגית

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מחלות נוירולוגיות גורמות לנכות ולעיתים נכות כבדה מאוד, ומשפיעות לאורך החיים גם של החולה עצמו וגם של כל המשפחה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מחלות נוירולוגיות הן גורם מספר 1 לנכות ארוכת טווח וקיצור חיים בעולם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תחלואת המוח היא תחום מאוד מתקדם עם המון תתי התמחות, אך למרות ההתקדמות בתחום הטיפול בתחלואת המוח, לצערי מדינת ישראל לא הדביקה את הפער בכל מה שקשור לעדכון מספר הרופאים ומספר המיטות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  המשמעות היא שמטופלים מקבלים טיפול פחות טוב ובריאותם נפגעת

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       מסקר של איגוד הנוירולוגיה עולה כי אורך התורים למרפאות הנוירולוגיות הם בין שלושה לתשעה חודשים ואף יותר

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תורים אלו הם המתנה לשירותים שקיימים כמעט בלעדית בבתי חולים ואינם קיימים בשירותי בריאות בקהילה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לפי הנתונים של מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת והדוחות של משרד הבריאות, בשנת 2021 היו בישראל 532 רופאים בעלי תעודת מומחה בנוירולוגיה, מתוכם 367 רופאים בעלי תעודה והתמחות בגיל 67, כלומר 31% מבעלי תעודת מומחה בנוירולוגיה הם מעל גיל הפרישה, 0

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 39 נוירולוגים לכל 1,000 נפש

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  39% מבעלי תעודת מומחה בנוירולוגיה הם בוגרי לימודים בישראל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       התמחות בנוירולוגיה נמשכת חמש שנים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בסוף 2021 היו בישראל 180 מתמחים בנוירולוגיה בשלבים שונים בהתמחותם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בשנת 2021 החלו את ההתמחות 36 מתמחים, וסיימו באותה שנה 28 מתמחים בנוירולוגיה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  במאי 2022 פרסם משרד הבריאות דוח שהוא פרי עבודתם של ועדה לבחינת מקצוע הנוירולוגיה בבתי חולים ובקהילה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוועדה ערכה מיפוי של הפערים הקיימים בטיפול הנוירולוגי בכלל במסגרות הטיפול בקהילה ובתי החולים מבחינת כוח אדם, ארגון מבנה השירותים והתשתיות הזמינות ונגישות השירותים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בין המסקנות עלה צורך להגדיר את מקצוע הנוירולוגיה כמקצוע מאוחד ומקצוע במצוקה על מנת שנוכל להעמיד עתודה נוירולוגית שתעסוק בתחום ויהיה מי שיטפל בחולים נוירולוגים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  עוד עלה בדוח גם הצורך לפעול להגדלת מספר הנוירולוגים המתמחים על ידי הקמת קרן מלגות להשתלמויות עמיתים לכלל תחומי הנוירולוגיה העיקריים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בנוסף עלה בדוח הצורך בהוספת מיטות נוירולוגיות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ממה שקראתי אני מבינה כי על מנת לתת מענה להיקפי התחלואה הנוירולוגית יש צורך בהוספת 380 מיטות נוירולוגיות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ברור שכאשר מדברים על מיטות טיפול, מדברים גם על כוח אדם נלווה, אחיות, רופאים וכוח עזר

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       היום בדיון אני מבקשת לדעת כמה מיטות התווספו, ולהבין מה התקדם מאז שפורסם הדוח ואיך מתכוונים במשרד הבריאות לטפל ולקדם את הנושאים שיעלו בדיון ושחלקם הם לא פחות מפיקוח נפש

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  היום הוזמנו לדיון אנשי מקצוע, גם חברי הוועדה לבחינת המקצוע נוירולוגיה אשר ערכה את הדוח, נציגי האיגוד הישראלי לנוירולוגיה, נציגי עמותות חולים, כמובן נציגי משרד הבריאות, בתי חולים, שירותי בריאות בקהילה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ניתן להתייחס לחבר הכנסת יאסר חוג'יראת ואז אנחנו נבקש מפרופ' נתן בורנשטיין, יושב-ראש החברה הישראלית לשבץ מוחי, להתחיל את הדיון

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       חבר הכנסת יאסר חוג'יראת

יאסר חוג'יראת: בוקר טוב לכולם, תודה לכל מי שהצליח להגיע למרות שהיום אנחנו יודעים מה המצב במדינה לגבי החסימות

יאסר חוג'יראת:  יכול להיות שזה גם מצדיק שהאנשים שיוצאים היום למחות כי הם לא רוצים שתהפוך כאן לדיקטטורה ולא לרצות לתת יותר מידי כוח לפוליטיקאים

יאסר חוג'יראת:  צריך עדיין לעשות את האיזון הזה

יאסר חוג'יראת:       היום יצוין כאן בכנסת יום הנגב

יאסר חוג'יראת:  הייתי מצפה שיהיה גם דיון על הבריאות בנגב, אבל אני אתייחס בקצרה

יאסר חוג'יראת:  בנגב יש שתי מדינות, יש מדינת הערבים ויש מדינת היהודים

יאסר חוג'יראת:  יש פריפריה בתוך פריפריה

יאסר חוג'יראת:  בתוך הנגב חיים 330,000 ערבים שמתוכם יש 60,000 שחיים בכפרים בלתי מוכרים, ואם אנחנו מדברים על בריאות, אנחנו צריכים לתת את הבריאות המינימלית

יאסר חוג'יראת:  יש 60,000 תושבים אזרחי המדינה שהם גם לא מקבלים את השירות הבסיסי הרפואי

יאסר חוג'יראת:  אין מרפאות, אין טיפות חלב, אין תחבורה ציבורית שיכולים גם להגיע למרכזים שיש בהם שירות רפואי

יאסר חוג'יראת:  אני מקווה שהמדינה תשכיל ותכיר באותם יישובים ולתת להם את השירותים שמגיע לכל אזרח ערבי בתוך המדינה

יאסר חוג'יראת:  כמובן אנחנו בעד לתת שוויון שירות רפואי לכל האזרחים, גם לערבים וגם ליהודים בעיקר בתוך הפריפריה

יאסר חוג'יראת:       לגבי הנושא של הדיון של היום, אין ספק שהנושא של נוירולוגיה התפתח והגילוי של המחלות התפתח והטיפולים התפתחו, אבל המערכת הרפואית לא התפתחה בהתאם לתת מענה

יאסר חוג'יראת:  מה שקרה כאן היום, לצערי יש כנראה הרבה מקצועות של הרפואה שהם במצוקה

יאסר חוג'יראת:  אנחנו מדברים כאן על הנוירולוגיה

יאסר חוג'יראת:  דיברנו על הפתולוגיה ועוד נושאים, וכנראה שיש עוד ועוד מקצועות של רפואה שהם במצוקה, וכנראה מערכת הבריאות כולה במצוקה וצריך לתת לה ולהשקיע בה יותר, לקבל יותר רופאים כי יש מצוקת רופאים, ולמצוא תקנים גם לרופאים שיכולים לתת שירות בצורה נורמלית לאנשים

יאסר חוג'יראת:  לתת גם תקנים להתמחויות ואז לא יהיה לנו מחסור בהתמחויות

יאסר חוג'יראת:  יש מחסור ברופאים, זה עובדה קיימת ואי אפשר להתווכח איתה, לכן על המדינה לתת קדימות לכל הנושא של הכשרות רופאים ואחר כך לתת גם תקנים לרופאים כדי שיהיה להם את האופציה להתמחות בכל בתי החולים, במיוחד גם בפריפריה

יאסר חוג'יראת:  תודה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, חבר הכנסת יאסר חוג'יראת

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה על השתתפותך בדיונים והאכפתיות וההיכרות של הנושא

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  באמת היום מציינים את יום הנגב בכנסת וחשוב שנתייחס בדיונים שלנו על צמצום פערים בשירותי בריאות בין פריפריה למרכז

לימור סון הר-מלך: גם הנושא הזה מדבר על פערים

לימור סון הר-מלך:  הם גם נורא בולטים וגם יש לזה השלכות ממש על חיי אדם

לימור סון הר-מלך:  אנחנו רואים חסרים, אם זה בכוח רפואי ואם זה במכשור שצריך לטובת הדבר הזה, אז בוודאי שאם אנחנו רואים את זה במרכז, בוודאי שזה גם משליך על הפריפריה, ובפריפריה המצב הרבה יותר גרוע ולכן גם שוויון הזדמנויות החיים בפריפריה, יש לו משמעות, אז במקום הזה אני מתחברת

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מכירה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  גם במרכזים רפואיים בגליל, בכרמיאל ראיתי שמטופלים פשוט ויתרו על השיקום כי לא היה מישהו שילווה אותם לשיקום ולא היו מומחים שהיו יכולים להעניק להם טיפול באזור המגורים שלהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  פשוט חבל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       פרופ' דוד טנה

דוד טל: תודה רבה על הישיבה הזאת

דוד טל:  תודה רבה לך

דוד טל:  אני יושב-ראש האיגוד הנוירולוגי

דוד טל:  אני אתן קצת את הרקע

דוד טל:  הדוח הוא אחרי עבודה מאוד מאומצת ביחד עם המשרד

דוד טל:  בעצם פרופ' חזי לוי שהיה מנכ"ל משרד הבריאות הקים את הוועדה כי הוא הבין את השינוי המהותי שחל בתחום הנוירולוגיה

דוד טל:  נוירולוגיה פעם היה באמת תחום קטן, אבחוני ומצומצם, לכן התשתיות גם של מיטות ושל כוח אדם היו קטנות, אבל בעשור האחרון חלה באמת מהפכה עצומה בכל התחומים, מקצוע שמאבחן ומטפל ומונע נכות נוירולוגית מחורבנת, אם מותר להגיד פה, פיזית, נפשית, קוגניטיבית, והשינויים שחלו הם עצומים

דוד טל:  העבודה הייתה עבודה מאוד צמודה עם הגורמים המקצועיים במשרד, באמת ברמה הטובה ביותר ויש המלצות של דוח שהן מאוזנות ומצוינות, אלא שיש דחיפות מאוד גדולה ליישם אותן ופה יש הרבה מאוד חסמים

דוד טל:       להגיד רק ככה באופן אישי

דוד טל:  הייתה לי באמת את הזכות הגדולה לפני קצת יותר משני עשורים להתחיל בישראל את הטיפול ממיס קריש בשבץ מוח, וכל אחד היום יודע איזה מהפכה זאת ומה זה עושה לכל בן אדם ולמשפחה שלו אם מישהו במקום להיות עם נכות קשה לכל חייו, סיעודי, מקבל טיפול מהיר ומונעים את זה

דוד טל:  המשמעות היא עצומה והיום זה לא רק בשבץ מוח, אלא זה בכל תחלואות הנוירולוגיה שהן עצומות: בפרקינסון, בטרשת נפוצה, באפילפסיה

דוד טל:  באלצהיימר אתם שומעים עכשיו בחדשות שיש תרופה חדשה, משנה מהלך מחלה, במיגרנה קשה, המון מחלות

דוד טל:  בעצם אין תחום שמכסה כל כך הרבה תחלואה קשה, ואני כאן בתפקידי בעיקר כדי להתריע, כי אני רואה חסרים עצומים שפוגעים באנשים יום-יום

דוד טל:       אני כאן כדי להתריע כי אני רואה שחסרה תודעה רפואית בתחום במיוחד בנוירולוגיה, כי זה מקצוע שצריך לגדול ולצמוח כך שהפערים פה גדולים במיוחד

דוד טל:  אני כאן להתריע כי אני רואה ושומע שכשצריכים להביא רופאים צעירים לתחום הנוירולוגיה, אז התחום הזה הוא מרתק ואנשים רוצים לבוא לרפואת מוח, מבינים שזה התחום הכי חשוב, אלא בגלל עיוותים היסטוריים, מי שיבחר את תחום הנוירולוגיה ישתכר הרבה פחות מאשר אם יבחר בתוך רפואה תחום מקביל, ברפואה פנימית או במיון, לכן רופאים לא בוחרים את זה ואנחנו נישאר במצב כזה בלי יכולת לתת את הטיפול המודרני שיש

דוד טל:  הבעיה בפריפריה היא עצומה

דוד טל:  אני נדהמתי כשהכנו את הדוח בפערים העצומים בין המרכז לפריפריה, ואנחנו קוראים כאן למצוא את הפתרונות, למצוא את התקציבים, למצוא את המשאבים הניהוליים כדי ליישם את הדוח הזה במהירות, כי כל יום שעובר וחולה שהיה יכול לקבל טיפול לא מקבל, הנזק נוירולוגי הוא בלתי הפיך אחר כך

דוד טל:  אי אפשר להחזיר את הגלגל אחורה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון, תודה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  נשמח לשמוע באיזו מידה יושמו ההמלצות של הדוח

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  נשמח לשמוע גם ממשרד הבריאות וגם מאנשי השטח, מי שנמצא מול המטופלים

דוד טל: אני חושב שנעשים מאמצים

דוד טל:  תיכף אני חושב שנציגי המשרד יציגו את הדברים

דוד טל:  בסך הכול לעומת מה שצריך, מה שכרגע יש זה טיפה בים וכדי שאפשר יהיה לתת יותר, זה לא רק בידיהם, זה אני אומר, של אנשי המקצוע אלא צריכים החלטות מלמעלה שיתנו יותר תנופה לתחום ויבינו את החשיבות ויבינו את התעדוף וימצאו את המקורות התקציביים לדוח הזה של המשרד, כך שאני חושב שעושים מאמצים אבל בפועל יש אילוצים רבים שגורמים לזה שהיישום הוא הרבה יותר מואט והרבה יותר איטי ממה שנכון היה שיקרה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה, פרופ'

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      בבקשה, פרופ' נתן בורנשטיין, יושב-ראש הוועדה שערכה את הדוח

נתו בורנשטיין: בוקר טוב לכולם, אני מודה ליושבת-ראש הוועדה ולכל חברי הכנסת שנמצאים פה וטרחו בכלל ליזום את הדבר הזה

נתו בורנשטיין:  זה בהחלט מרגש

נתו בורנשטיין:  אני תמיד אומר, מותר האדם מן הבהמה

נתו בורנשטיין:  מוח זה דבר שאם אין בריאות של המוח, אין בריאות, וכולם מכירים בנושא הזה

נתו בורנשטיין:       ממרומי גילי אני חושב שאני הנוירולוג הכי ותיק שיושב בחדר הזה

נתו בורנשטיין:  לפני פרופ' טנה הייתי יושב-ראש האיגוד במשך תשע שנים

נתו בורנשטיין:  כיום אני מנהל את מערך המוח בשערי צדק, אבל אני גם יושב-ראש החברה הישראלית לשבץ מוח כסטרוקולוג

נתו בורנשטיין:  אנחנו מכירים את הנושא הזה שהפך את המקצוע של הנוירולוגיה לפני כשני עשורים ממקצוע אבחוני למקצוע פעיל

נתו בורנשטיין:  היום ההתמחות בנוירולוגיה והנוירולוגים רצים בחדרי המיון בצורה שלא הייתה קיימת בעבר

נתו בורנשטיין:  אנחנו היינו נוירולוגים

נתו בורנשטיין:  היינו מאוד אינטלקטואלים והיה לנו הרבה כלים לעשות אבחונים, אבל טיפולים זה מה ששינה את פני הנוירולוגיה בשנים האחרונות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם האפשרויות של האבחונים התקדמו, נכון?     

נתו בורנשטיין: הטכנולוגיה התקדמה, ההדמיות בעיקר

נתו בורנשטיין:  הגנטיקה התקדמה

נתו בורנשטיין:  כל הנושא של רפואת המוח, אני לא רוצה להגיד תחלואת המוח, רפואת המוח התקדם בצורה מטאורית

נתו בורנשטיין:  אינו דומה פני הנוירולוגיה שחלק מאיתנו למדנו, לנוירולוגיה הנוכחית

נתו בורנשטיין:    מבחינה אישית, ביתי שמסיימת עכשיו בית ספר לרפואה התחילה את מסע הקריירה האקדמית שלה בתור מדעי המוח, תואר במדעי המוח

נתו בורנשטיין:  היא אומרת לי עכשיו, אבא, אתה לא תסלח לי ואל תתאכזב אם אני לא אהיה נוירולוגית, למה? כי עובדים קשה והשכר בסופו של דבר, אם מסתכלים או ברפואת משפחה או רפואה פנימית, אינו דומה

נתו בורנשטיין:  המוח מראש, זה מה שהיא רצתה לעשות, אבל היא לא תלך לזה או שלפחות בינתיים, זה מה שהיא אומרת, בגלל העובדה שהיא רואה מה קורה, ואם מדברים על סטודנטים צעירים - - -      

לימור סון הר-מלך: זה נקרא בריחת המוחות

נתו בורנשטיין: נכון, בריחת המוחות מהמוח ועל זה אנחנו מתריעים

נתו בורנשטיין:  אנחנו מתריעים ולכן היה לי את הכבוד שמינו אותי כיושב-ראש

נתו בורנשטיין:  פרופ' חזי לוי מינה אותי כיושב-ראש הוועדה אבל זה עבודה שהייתה בשיתוף פעולה מלא עם משרד הבריאות

נתו בורנשטיין:  זה לא ועדה שהנוירולוגים באו, אלא בדקנו את הנושא לעומקו יחד עם דוד וכל החברים האחרים שתרמו לנושא הזה

נתו בורנשטיין:  יש דוח שמשקף את כל המצוקה הזאת ואני חושב שמה שצריך עכשיו לעשות זה פשוט ליישם

נתו בורנשטיין:  Implementation זה מקצוע

נתו בורנשטיין:  זה דבר שהוא בעיה, אבל אנחנו פה וביחד עם המשרד אנחנו רוצים לקדם את זה

נתו בורנשטיין:  צריך תשתיות

נתו בורנשטיין:  התשתיות זה דבר אחד, אבל אנחנו לא רוצים מיטות ברזל

נתו בורנשטיין:  אז יוסיפו 350 מיטות ומי יהיה זה שיטפל במיטות האלה?      המוטו שלי אומר, אנחנו צריכים מצאי של נוירולוגים צעירים, את הדור הבא

נתו בורנשטיין:  שיהיה מספיק מצאי

נתו בורנשטיין:  מה שדיבר פרופ' טנה זה שיש תת תחומים

נתו בורנשטיין:  אם היום בפריפריה, ויושבים פה אנשים מהצפון

נתו בורנשטיין:  הדרום כבר הוצג, אבל אם הם צריכים להגיע נגיד לחולה פרקינסון מורכב יותר וצריך לראות מומחה במיוחד, הוא צריך לחכות חודשים כדי להגיע למרכז, כי אין מספיק מצאי של תת התמחויות שממנה אנחנו יכולים לקחת את כל השבע או שמונה תת התמחויות העיקריות ולאייש אותה, אז המיטות זה בהחלט נכון

נתו בורנשטיין:  כשאנחנו אומרים מעל 300 נוירולוגים, זה נכון למה שקורה היום במדינת ישראל

נתו בורנשטיין:  זה יגדל

טטיאנה (טניה) מזרסקי: האוכלוסייה גדלה ואין כוח אדם שמתווסף

נתו בורנשטיין: יחד עם האוכלוסייה שגדלה גם הגיל שבו האוכלוסייה נמצאת גדל

נתו בורנשטיין:  אני חושב שכולנו פה כדי להתריע

נתו בורנשטיין:  מבינים את חשיבות המוח, מבינים שתחלואת המוח היום והנוירולוגיה היא אחרת ממה שהיא הייתה לפני 20 שנה

נתו בורנשטיין:  יש היום אמצעים להציל אנשים

נתו בורנשטיין:  תמיד אני אומר, כשיש התקף לב, אז יש התקף לב

נתו בורנשטיין:  כולם היום מטפלים בלב והיום ניצלים מהתקפי לב

נתו בורנשטיין:  חודש אחרי כולם בחרדה ולכן חוזרים למהלך חיים רגיל

נתו בורנשטיין:  כשהמוח נפגע, זהו, אנשים נשארים עם נכויות, והנכויות זה לא רק נכויות פיזיות

נתו בורנשטיין:  זה נכויות קוגניטיביות, זה נכויות נפשיות, התנהגותיות

נתו בורנשטיין:  כל הדברים האלה בסופו של דבר זה עולה כסף למדינה

נתו בורנשטיין:  אנחנו יכולים לחסוך ועשינו את החישוב כמה אנחנו יכולים לחסוך על ידי זה שיטופלו האנשים בצורה הנכונה במיידית ויהיה להם אפשרות שוויון, פריפריה מגדרית, כל מה שאתם רוצים, מה שכולם מדברים על זה

נתו בורנשטיין:  זה מה שצריך לעשות ואנחנו פה ביחד כדי לעשות את הדבר הזה, אז אני מודה שוב לוועדה שהיא מציפה את הדבר הזה

נתו בורנשטיין:      כשדיברנו על ההמלצות מראש, לא חשבנו שאנחנו רוצים את הכול בבת אחת

נתו בורנשטיין:  גם דירגנו אותם לפי איזשהו תעדוף, מה יותר חשוב לעשות במיידי

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפני שנה

נתו בורנשטיין: ועברה שנה וכל מיני חסמים כאלה ואחרים, אז אנחנו עוד לא התחלנו אפילו לראות את הפירות הראשונים שאותם אנחנו מצפים

נתו בורנשטיין:  אני בטוח שיושבים פה אנשים שמבינים את זה, רוצים את זה ומעוניינים בזה

נתו בורנשטיין:  אנחנו רוצים שהחסמים שקיימים יוסרו וקדימה לדרך

נתו בורנשטיין:  תודה רבה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, פרופ' נתן בורנשטיין

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       נשמע את משרד הבריאות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ד"ר ענבל צוקר, את ריכזת את כל הוועדה

ענבר צוקר: נכון, אז קודם כל אני מצטרפת לתודות על הדיון החשוב הזה

ענבר צוקר:  כמובן כמי שריכזה את הוועדה, אז אני מצטרפת לקריאה שאנחנו רוצים שהדוח הזה ייושם

ענבר צוקר:  באמת זה הכוונה של המשרד

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תגידי מה חסר, אנחנו נעזור

ענבר צוקר: (הצגת מצגת)     אני שמחה שבאמת הדיון הזה מתקיים ובהחלט יסייע

ענבר צוקר:  קודם כל מה התחומים העיקריים של ההמלצות? באמת הדוח כלל המלצות מאוד רחבות לשיפור הטיפול בנוירולוגיה בכלל המסגרות, גם בבתי החולים, גם במסגרות האמבולטוריות, כולל הפיתוח של הרפואה התחומית

ענבר צוקר:  מבחינת תתי הנושאים של ההמלצות, אני לא אכנס לכל הפירוט כי הוא מאוד רחב

ענבר צוקר:  קודם כל שתהיה מועצה לאומית לנוירולוגיה

ענבר צוקר:  שיהיה גוף קבוע של מומחים שמייעץ למשרד כמו שקיים בהרבה תחומים אחרים, ותוספת של תשתיות

ענבר צוקר:  כמו שנאמר, תוספת של כוח אדם רפואי

ענבר צוקר:  מדובר לא רק כוח אדם של רופאים

ענבר צוקר:  גם אחיות במחלקות הנוירולוגית

ענבר צוקר:  נוירולוגיה כמו בהרבה תחומים ברפואה, טיפול מוצלח מותנה בעבודת צוות

ענבר צוקר:  גם פיתוח כמו שנאמר, של הנוירולוגיה התחומית, שזה גם כן התפתחות של השנים האחרונות, התמקצעות בהרבה תחומים של מחלות

ענבר צוקר:       קודם כל מה נעשה? המשרד פיתח תוכנית רב-שנתית וגיבש בעצם את מפת הנושאים שאמורה ללוות את כל יחידת המשרד בעשייה לשנים הקרובות, והנוירולוגיה נמצא על המפה

ענבר צוקר:  כבר בעשייה המשרדית בהרבה תוכניות כל חטיבה צריכה לחשוב גם איך היא מקדמת את תחום הנוירולוגיה

ענבר צוקר:  מבחינת תשתיות, אז כבר ב-2022–2023 נוספו גם מיטות נוירולוגיות למערכת, גם מיטות שבץ כמו שאתם רואים, גידול של כ-63% במיטות השבץ

ענבר צוקר:  אנחנו ממש בימים אלה מגבשים את תוכנית המיטות לשש השנים הקרובות בהתאם לתוספת שנקבעה בהסכם עם האוצר, ונוירולוגיה היא אחד הנושאים שיהיה בתעדוף לתוכנית הרב-שנתית

ענבר צוקר:       מבחינת כוח אדם רפואי, אז זה לא סוד שבמדינת ישראל יש מצוקה של כוח אדם רפואי

ענבר צוקר:  רק ביוני פורסם הדוח של ה-OEDC שדיבר על המצוקה של הרופאים בישראל

ענבר צוקר:  מספר הרופאים שמוכשרים הוא לא מספיק

ענבר צוקר:  אנחנו יודעים שהחל מ-2025 גם חלק מהמקומות בחו"ל כבר לא יוכרו, לכן אנחנו צופים שבטווח הקרוב המצוקה תגבר

ענבר צוקר:       בהתאם להמלצות של ה-OECD המשרד כבר התחיל לפעול בשביל לצמצם את הפערים, כשהתוכנית היא גם להגדיל את העוגה, להגדיל את מספר הסטודנטים לרפואה, שזה צעדים שכבר נעשו אבל צריך לעשות מהם עוד וזה כבר בתכנון ובעשייה, כולל גם סיוע כספי ומלגות לסטודנטים שלומדים בחו"ל, כי אנחנו יודעים שאנחנו מוגבלים במספר הסטודנטים שנוכל להוסיף בטווח הקצר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה הופיע גם בדוח שלכם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  נעשה משהו?     

ענבר צוקר: אז אני אומרת שכבר הגדלת מספר הסטודנטים זה תהליך שהולך וקורה

ענבר צוקר:  כבר היום יש פי שלושה יותר סטודנטים מאשר בתקופה שאני למדתי, והתוכנית היא להגיע עד ל-2,000

ענבר צוקר:  אנחנו כיום על סביב ה-1,200

ענבר צוקר:  התוכנית הזאת של המלגות זה דבר חדש

ענבר צוקר:  זה כבר בשלב המכרז

ענבר צוקר:  זה תוכנית מאוד מיוחדת שזה יהיה מלגות שהסטודנטים יצטרכו להחזיר אותם בשלב תחילת ההתמחות

ענבר צוקר:  כאשר תגובש מפת המקצועות המועדפים או המקומות המועדפים להתמחות, מקומות שבהם יש חסר, אז מי שיבחר להתמחות בהם יזכה בהנחה, לפעמים אפילו עד 100% מההלוואה

ענבר צוקר:  כבר נאמר לי שנוירולוגיה בפריפריה יהיה אחד המקצועות שכנראה יזכו בהנחה משמעותית

ענבר צוקר:  זה תוכנית שהיא כבר עכשיו בשלב המכרז

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מעולה

ענבר צוקר: התחילה לפעול ועדה מטעם המנכ"ל שאמורה מלבד להגדיל את העוגה, המשרד מתכוון להתחיל לתכנן את כוח האדם הרפואי שזה דבר שלא נעשה עד עכשיו

ענבר צוקר:  לתכנן את מספר המומחים שנדרש בכל תחום ואת מנגנון התמריצים, לדאוג שבאמת יהיו מספיק מומחים בכל תחום

ענבר צוקר:  כיום יש ועדה במינוי מנכ"ל שעובדת לגבש את ההמלצות לאותו גוף תכנון לאומי שיהיה אמון על התכנון הזה, כאשר נוירולוגיה יהיה גם אחד הנושאים שייכלל בתכנון

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ואתם עושים את זה בשיתוף עם האיגודים?     

ענבר צוקר: כן

ענבר צוקר:  כרגע יש ועדה של המנכ"ל

ענבר צוקר:  היא ועדה רחבה, רב-מקצועית

ענבר צוקר:  אותו גוף תכנון לאומי שיוקם, כמובן שזה יהיה בהובלה מקצועית של המשרד, אבל תוך התייעצות עם השטח והאיגודים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה כולל הוספת תקנים למתמחים

ענבר צוקר: תיכף נגיע לתקנים

ענבר צוקר:  זה קודם כל על התכנון

יאסר חוג'יראת: יש לי שאלה למשרד הבריאות

יאסר חוג'יראת:  האם יש לכם מיפוי מדויק מה החוסר של כל המקצועות הרפואיים במדינה? האם עשיתם מיפוי? האם יש לכם נתונים? כדי לתכנן צריך לעשות מיפוי

ענבר צוקר: נכון, אז זה תהליכים - - -      

יאסר חוג'יראת: רק לפי זה אפשר לתכנן

יאסר חוג'יראת:  עם כל הכבוד, זה סיסמאות

יאסר חוג'יראת:  לתכנן זה סיסמאות אבל בפועל אין מיפוי

יאסר חוג'יראת:  אתם לא יודעים כמה רופאים יש בפועל, כמה יש חוסר, כמה רופאים בעצם שנמצאים בתוך המדינה שמחכים להתמחות

יאסר חוג'יראת:  אתם לא יודעים את המספר

יאסר חוג'יראת:  אני שאלתי כמה פעמים

יאסר חוג'יראת:  לצערי זה כבר חצי שנה שאנחנו שואלים את השאלות

יאסר חוג'יראת:  מידע כזה, לדעתי תוך חצי שנה צריך להיות למשרד הבריאות, אבל כל הזמן אתם מדברים סיסמאות, סיסמאות

יאסר חוג'יראת:  צריך שיהיה לנו מידע מדויק, מהימן מה יש קודם בשביל לתכנן את העתיד לכל המקצועות

יאסר חוג'יראת:  הרי יש מצוקה בכל המקצועות הרפואיים, לא רק בנוירולוגיה

ענבר צוקר: אתה מאוד צודק ובאמת אני מודה שהתכנון זה לא היה דבר חזק בשנים עברו והיה באמת מחסור בנתונים

ענבר צוקר:  הנתונים שהיו למשרד עד לפני זמן קצר, היה לנו את מספר מקבלי הרישיונות ברפואה ומספר המומחים, כי זה רישיונות שמשרד הבריאות מנפיק

ענבר צוקר:  בשנה האחרונה נעשה צעד חשוב בשביל שיהיה לנו נתונים גם על מספר המתמחים

ענבר צוקר:  בתחילת השנה יצאה הודעה שכל מתמחה שמתחיל התמחות מחויב בהודעה למשרד הבריאות

ענבר צוקר:  זה כבר צעד ראשון שיהיה לנו מפה של כל המתמחים

ענבר צוקר:  גם אז נוכל לדעת מתוך מקבלי הרישיונות, כמה התחילו התמחות וכמה עדיין לא התחילו, את הסוגיה של אלה שממתינים, וגם יהיה לנו מיפוי של ההתמחויות

ענבר צוקר:  אותו גוף שעומד לקום, זה אחד הדברים שיצטרך להיעשות בשלב הראשון, למפות איזה עוד נתונים המשרד צריך ולדאוג שיהיו לו

ענבר צוקר:       התהליכים האלה זה תהליכים שהם ארוכי טווח

ענבר צוקר:  זה לא יהיה מחר בבוקר אבל זה הכיוון שהולכים אליו

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך נקרא הגוף הזה?      

ענבר צוקר: כרגע זה גוף תכנון לאומי

ענבר צוקר:  הוועדה של המנכ"ל התחילה את הדיונים לפני פחות מחודש

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה במסגרת התוכנית הלאומית נוירולוגיה?     

ענבר צוקר: לא, זה בכלל - - -      

דנה אקשטיין: רק להוסיף על נוירולוגיה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שם בבקשה

דנה אקשטיין: דנה אקשטיין, אני מנהלת המחלקה לנוירולוגיה בהדסה

דנה אקשטיין:  רק להגיד שבמסגרת הוועדה של בחינת מקצוע הנוירולוגיה כן נעשה חישוב בנוגע לנוירולוגיה, אז אם אנחנו מדברים על נוירולוגיה, לשאלתך, אז כן יש לנו מספרים בקשר לנוירולוגיה

ענבר צוקר: נכון

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אחרי שנראה את המצגת של משרד הבריאות, נשמע

יאסר חוג'יראת: כמה נוירולוגים חסרים?      

דנה אקשטיין: כתבנו 300 אבל אני הייתי אחראית על לבדוק את זה ואני חשבתי שצריך עוד 1,000, אבל שכנעו אותי שנכתוב 300

ענבר צוקר: מה שציינתי בתהליכים שהם קורים באופן כללי, כי שוב, אנחנו אמונים על כלל המערכת הרפואית וכמו שחבר הכנסת ציין, המחסור הוא לא רק בנוירולוגיה

ענבר צוקר:  לגבי כל מקצוע את הסטנדרט לכמה צריך בכל אחד, התייחס באמת להמלצות שקיימות בכל נושא

ענבר צוקר:  הדברים האלה הם לטווח הרחוק

ענבר צוקר:       מה כבר יקרה? אז קודם כל תוספת המיטות שציינתי כבר מביאה את התוספת של תקנים בנוירולוגיה

ענבר צוקר:  עוד תוכניות שקורות כבר היום – יש תוכניות "כוכבים לרפואה" שזה תוכנית בשיתוף פעולה עם מפעל הפיס, עם משרד הנגב והגליל לפתח מומחים צעירים, תוכנית תמיכה בעצם במסיימי בית ספר לרפואה למספר מתמחים במקצועות נבחרים שיהיה להם תוכנית לפתח מומחים שישמשו מנהיגים בתחומים שלהם ויובילו את פיתוח השירותים בפריפריה

ענבר צוקר:  זה תוכנית שהתחילה לפני כשנתיים

ענבר צוקר:  בשנה שעברה התחומים שנכללו זה פסיכיאטריה והרדמה, וכבר בשנה הבאה יכנסו גם מקומות לנוירולוגיה, אז זה כבר צעדים קטנים לכיוון הנוירולוגי

ענבר צוקר:       הוזכר פה הנושא של מקצוע במצוקה

ענבר צוקר:  זה סוגיות שהן הסכמיות

ענבר צוקר:  זה חלק מהסכם הרופאים שאמור לצאת לדרך כשההסתדרות הרפואית תחליט

ענבר צוקר:  אנחנו כרגע עושים מיפוי מול כל בתי החולים והקופות לראות מבחינת מנהלי בתי החולים איפה המקומות שבהם הם מרגישים שיש חסר במתמחים או מומחים, כאשר אנחנו נשתמש במיפוי הזה

ענבר צוקר:  אנחנו לא צד בהסכם אבל בהחלט אנחנו נשתדל לכוון את זה שאותם מקצועות שהם יתגלו כמצוקה - - -     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש לכם נתון כמה רופאים נוירולוגים פועלים כרגע ישראל בבתי חולים ובקהילה?     

ענבר צוקר: יש לנו את מספר המומחים

ענבר צוקר:  אין לנו נתון מדויק כמה מהם עובדים

ענבר צוקר:  אנחנו יודעים בבתי החולים הממשלתיים כמה יש רופאים

ענבר צוקר:  אנחנו לא יודעים את כל הרופאים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כמה סך הכול רופאים נוירולוגים יש לנו בישראל?     

ענבר צוקר: 570

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ש-367 מתוכם לקראת גיל פרישה

נתן בורנשטיין: בפועל זה שיש רישיון והם עדיין חיים, אבל זה לא אומר שהם עובדים

לימור סון הר-מלך: כמה פעילים?      

שלי לוי: לפי הנתונים של משרד הבריאות נכון לסוף שנת 2021 היו 532 רופאים בעלי תעודת מומחיות בנוירולוגיה, מתוכם 367 עד גיל 67

שלי לוי:  זה אומר ש-31% הם מעל לגיל פרישה

ענבר צוקר: מבחינת הנושא שדיברתם על תקינה, אז אנחנו עובדים עכשיו על עדכון הנוהל של יחידות השבץ ביחד עם האיגוד ועם החברה הישראלית לשבץ

ענבר צוקר:  בנוהל הזה הכוונה שלנו לעדכן באמת את הסטנדרט של מה צריך להיות סטנדרט האיוש ביחידות השבץ

ענבר צוקר:  כרגע אנחנו גם בוחנים אפשרות שיהיה לנו בתקציב של 2024 אפשרות להוסיף מודל תמרוץ לבתי החולים שאחד המרכיבים במודל הזה יבדוק ויתמרץ את בתי החולים ליישם את האיוש הנדרש לפי הדוח ביחידות השבץ

ענבר צוקר:      מבחינת הנושא של הסיעוד, אז גם בתחום הזה חלה התקדמות גדולה בתחום הנוירולוגי

ענבר צוקר:  כבר מ-2019 יש קורס על-בסיסי בשבץ מוחי

ענבר צוקר:  עד היום הוכשרו 122 אחיות בעלות רישוי בתחום הזה, וכבר בסוף השנה יצטרפו עוד 38 אחיות

ענבר צוקר:  הקורס הזה הוא אחד מתוך עשרה קורסים שהמשרד מתעדף אותו בזה שהוא נותן הנחה בתשלום שכר הלימוד למי שמשתתף בקורס הזה

ענבר צוקר:       יצאו כל מיני נהלים של אגף הסיעוד שנותנים יותר סמכויות לאחיות בתחום הנוירולוגיה ובמיוחד בתחום השבץ, וגם אחד הנהלים האלה, נקבע שביחידת שבץ אחות שאחראית משמרת חייבת להיות בוגרת הקורס הזה

ענבר צוקר:  זה עוד משהו שיתמרץ את בתי החולים לשלוח יותר ויותר אחיות לקורסים האלה

ענבר צוקר:      עוד נושא שכבר נבחן והתחילה פעילות בנושא זה קידום מומחיות קלינית בסיעוד

ענבר צוקר:  אנחנו יודעים שיש היום כבר מעל עשרה תחומי מומחיות קלינית שבהם אחיות, יש להן סמכויות יותר רחבות

ענבר צוקר:  באופן הזה הן מאפשרות ניצול של כוח האדם במערכת בצורה יותר טובה ונותנות מענה למצוקה הקיימת

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ד"ר ענבר, שאלה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אולי גם נציגים אחרים של משרד הבריאות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אחיות ואחים שעוברים הכשרה, יש מיצוי של ההכשרות האלה או שהם ממשיכים לעבוד במחלקות אחרות וההשתלמות הייתה רק בשביל - - - ?     

ענבר צוקר: נמצאת פה ד"ר רינה שמעונוב מאגף הסיעוד

רינה שמעונוב: שלום, אני ממינהל הסיעוד

רינה שמעונוב:  אני אחראית בדיוק על ההתמחויות האלה, על ההשתלמויות של הקורסים העל-בסיסיים

רינה שמעונוב:  כמו שנאמר כאן, בפועל הנתונים שיש לנו, אנחנו יודעים מי עבר את ההכשרה ומה מספר הרישיונות שחולקו

רינה שמעונוב:  אנחנו לא יודעים מי עובד בתחום בפועל, אבל במרבית המקרים זה האינטרס של המעסיק להוציא את המשתלמת ללימודים

רינה שמעונוב:  רוב המשתלמות שנמצאות בהשתלמויות האלה, בכל שנה זה כ-4,000 לומדים, אנחנו בעצם מקבלים המלצות ממעסיק להשתלמויות ובעצם גם המעסיק משתתף

רינה שמעונוב:  הוא משלים את שכר הלימוד והוא משתתף בימי הלימוד, כך שזה אינטרס משותף גם של המעסיקים וגם שלנו שאותן המשתלמות יסיימו את ההשתלמות

רינה שמעונוב:  בעצם אם המעסיק הוציא את המשתלמת ללימודים, אז מן הסתם היא עוסקת בתחום

לימור סון הר-מלך: נראה לי שאי אפשר עוד לבחון את זה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שמעתי מאחים ואחיות שעברו השתלמות ולא שיבצו אותם במחלקות ייעודיות

יאסר חוג'יראת: אתם כמינהל יכולים לעקוב אחרי זה

יאסר חוג'יראת:  למה אתם לא עוקבים אחרי זה? מי שעשה השתלמות וקורסים על-בסיסיים, לדעתי בשביל שגם יהיה נתונים

יאסר חוג'יראת:  זה הבעיה

יאסר חוג'יראת:  יש אנשים שמשתלמים ויש הרבה קורסים על-בסיסיים

יאסר חוג'יראת:  המינימום זה שצריכים לעקוב מי עובד בהתמחות הזאת ומי לא עובד, שיהיה לכם גם את הנתונים האלו

יאסר חוג'יראת:  זה חשוב

יאסר חוג'יראת:  נתונים זה מידע, זה כוח

רינה שמעונוב: נכון

רינה שמעונוב:  אנחנו יכולים לקבל את הנתונים רק על העובדים בבתי חולים הממשלתיים

יאסר חוג'יראת: אתם יודעים מי עשה את הקורס

רינה שמעונוב: לאותו רגע נתון, בוודאי

רינה שמעונוב:  ברגע שהם נרשמים אנחנו שואלים אותם היכן הם עובדים, אבל לאחר סיום הלימודים אנחנו לא יודעים

יאסר חוג'יראת: חצי שנה אחרי זה, שנה אחרי זה אפשר לפנות לכל אלה שעשו התמחות

רינה שמעונוב: חצי שנה זה לא בעיה

רינה שמעונוב:  לצורך העניין, אני סיימתי לפני עשר שנים קורס על-בסיסי ברפואה דחופה

רינה שמעונוב:  אני לא עובדת בתחום, אני עובדת במטה, אז אנשים משנים תפקידים וזה לגיטימי

יאסר חוג'יראת: אין לי טענה

יאסר חוג'יראת:  הטענה שלי היא שצריך נתונים, צריך מידע

לימור סון הר-מלך: אפילו בשלב הראשוני, כמה באמת פונים למחלקות הייעודיות של ההתמחות

רינה שמעונוב: ספציפית לגבי שבץ מוחי אני יכולה להגיד לכם בלי לבדוק, ש-90% מהבוגרים הם כן עובדים במחלקות האלה, כי אחרת אין אינסנטיב לאחות שלא עובדת בתחום לצאת לקורס כל כך ספציפי וכל כך נישתי אם היא לא עובדת בתחום

רינה שמעונוב:  לו היינו מדברים בתחום אחר, נגיד טיפול נמרץ, אז קורס שהוא מאוד רחב ופותח דלתות ומאפשר עבודה בהרבה מחלקות

רינה שמעונוב:  פה סביר להניח שכולן עובדות בשבץ מוחי

דוד טל: להגיד רק עוד משהו בנושא סיעוד

דוד טל:  בהרבה דברים בנוירולוגיה אנחנו צריכים לתקן עיוותי עבר היסטוריים, ודוגמה פשוטה, אנחנו מדברים על דברים גבוהים של התקדמות אבל אתם יודעים איזה עומס יש במחלקה פנימית וכמה מעט אחיות יש לטפל בחולים

דוד טל:  גם היום למיטב ידיעתי במחלקה נוירולוגית רגילה התקן לאחיות הוא פחות מאשר במחלקה פנימית למרות החולים הקשים שיש, וגם פה יש כל מיני חסמים שלא נפתרים, אבל בפועל בדברים הבסיסיים במחלקה נוירולוגית התקן של אחיות הוא פחות מאשר במחלקה פנימית

ראדי שאהין: זה שליש ממה שדרוש, אגב

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש לכם נתון כמה מחלקות נוירולוגיות ייעודיות פועלות בבתי חולים, ולא מיטות שמפוזרות במחלקות פנימיות ומחלקות אחרות?      

ענבר צוקר: בוודאי יש לנו נתונים כמה מחלקות יש

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש תכנון לפתוח מחלקות ייעודיות בכל בתי החולים? האם יש צורך בכלל לפתוח יחידות שבץ מוחי או נוירולוגיות? האם זה מגיע לכל מרכז רפואי, לכל בית חולים?     

ענבר צוקר: מחלקות נוירולוגיות יש כמעט בכל בתי החולים

ענבר צוקר:  בתי חולים שאין להם מחלקה נוירולוגית, אז זה שרון, ששוב, הוא בעצם קומפלקס אחד עם רבין

ענבר צוקר:  הר הצופים שזה ביחד עם הדסה

ענבר צוקר:  אין כמעט בית חולים למעט אולי לניאדו ומעייני הישועה שאין להם מחלקה נוירולוגית

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה המענה הנוירולוגי שניתן דרומה מבאר שבע?     

ענבר צוקר: ביוספטל אין לנו טיפול בשבץ

ענבר צוקר:  זה המקום היחיד, אבל בצפון יש בזיו, יש בסקוטי - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זאת אומרת תושבי אילת ומישהו שנמצא כתייר באילת ועבר שבץ מוחי, אין לו סיכוי לשרוד

לימור סון הר-מלך: זה ממש אחד האירועים שהזמינות היא קריטית, אני חושבת שאולי יותר מכל האירועים האחרים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנשים פשוט ימותו כי אין סיכוי להציל אותם

לימור סון הר-מלך: לא ימותו או שיישארו עם נכויות קשות לכל החיים שלהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: וזה לא רק בן אדם אחד, זה משפחה שלמה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  זה קריטי

ענבר צוקר: לכן הם מוטסים משם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: צריך ארבע שעות כדי לתת טיפול אופטימלי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הרופאים, תתקנו אותי

קריאה: פחות

לימור סון הר-מלך: מרגע שאתה מזהה את האירוע, כשאתה מבין שקרה פה משהו צריך להיות זמינות של כמה רגעים אם אנחנו רוצים שלא יהיה - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם אין רופא וטכנולוגיה מתאימה באזור, זה פשוט חיים של בן אדם, אנחנו מאבדים את הבן אדם

לימור סון הר-מלך: ממש

נתן בורנשטיין: אין ספק

נתן בורנשטיין:  אנחנו בתור החברה הישראלית לשבץ מוח מודעים לנושא הזה אבל פה זה החסמים

נתן בורנשטיין:  בסך הכול יוספטל זה בית חולים של קופת חולים כללית, אז היו בעיות בנושא הזה

נתן בורנשטיין:  היו גם כל מיני מקרים שבגללם הם קשרו את הקשר של יוספטל עם סורוקה בעניינים של הטסות, בעניינים של העברות, אבל אין ספק שהצדק עם כל הדוברים שצריך להיות באיזשהו מקום מענה לאנשים, גם לתושבי אילת

נתן בורנשטיין:  אילת זה גם עיר תיירותית שחייבת טיפול מיידי בשבץ מוח

נתן בורנשטיין:  הפתרונות הם לא חייבים להיות במסגרת להקים יחידה

נתן בורנשטיין:  אפשר לעשות יחידה בכל מקום, רק צריך את כוח האדם המיומן

נתן בורנשטיין:  היום שבץ מוח זה לא שכל אחד יכול לטפל

נתן בורנשטיין:  אנשים מוכשרים לעשות את העבודה הזאת כרופאי שבץ מוח עם הכשרות מאוד ספציפיות, לכן ההכשרה היא חייבת לבוא מטעם הנהלת קופת חולים

נתן בורנשטיין:  אם המשרד יכול גם כמובן לתת את דעתו בעניין הזה, אבל אין ספק שזה בעיה קשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז עברה שנה ואיתרתם שיש בעיה ואנשים פשוט, אין סיכוי להציל חיים אם בן אדם עובר שבץ מוחי ונמצא באילת, אז מה נעשה במהלך השנה הזאת?      

ענבר צוקר: לא אין סיכוי

ענבר צוקר:  קודם כל הדוח לא התעסק רק בכלל בתחום השבץ

ענבר צוקר:  זה גם פתרונות שיש בעולם למקומות מרוחקים

ענבר צוקר:  אילת זה דוגמה אחת

ענבר צוקר:  יש עוד מקומות בעולם שבהם יש בעיה של מרחקים מאוד גדולים

ענבר צוקר:  הפתרונות יכולים להיות או הטסה של החולה או הטסה של צוות

נתן בורנשטיין: או טלמדיסין

נתן בורנשטיין:  יש גם טלמדיסין

ענבר צוקר: יש גם עניין שאנחנו צריכים לזכור גם את הנושא של המיומנות

ענבר צוקר:  זה לא מספיק שאתה תכשיר רופא

ענבר צוקר:  רופא, אם הוא לא יעשה את הדבר הזה בצורה שוטפת וכמות מספקת, גם לא תהיה לו את המיומנות, אז זה גם שיקול שצריך לקחת אותו בחשבון

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לעשות תמריץ ולהביא רופא לפחות שיכסה את כל האזור

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  זה פיקוח נפש

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  זה לא שירות רגיל, זה הצלת חיים

נתן בורנשטיין: זה לא רק רופא

נתן בורנשטיין:  צריך להבין, הנושא של טיפול בשבץ מוח מחייב צוות

נתן בורנשטיין:  זה צוות של אנשים שמודעים

נתן בורנשטיין:  אחרי שבן אדם אפילו קיבל את הטיפול המיידי, יש המשכיות של הטיפול

נתן בורנשטיין:  החלק האקוטי שצריך לתת את הטיפול האקוטי, זה אפשר לעשות אפילו בטלמדיסין

נתן בורנשטיין:  לא בכל העולם יש בכל מקום יחידות שבץ, אבל צריך לתת תשתית יותר רחבה מאשר רק רופא או עוד אחות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה תלוי במנהל בית חולים, מנהל מרכז רפואי או משרד הבריאות?     

נתן בורנשטיין: אם יתנו אינסנטיב להקים שם את זה, אני בטוח שיש אנשים שיוכלו לעשות את זה

נתן בורנשטיין:  אילת זה רק דוגמה אחת

נתן בורנשטיין:  יש הרבה דברים בתוך המערכת

נתן בורנשטיין:  אנחנו מדברים על נוירולוגיה בכלל

נתן בורנשטיין:  שבץ מוח זה תחום חשוב ותחום שהוא מציל חיים, זה נכון, אבל אנחנו צריכים להבין על כל הנושא של הדוח

נתן בורנשטיין:  הדוח מתעסק בכל מקצועות הנוירולוגיה

נתן בורנשטיין:  שבץ מוח הוא דבר חשוב

נתן בורנשטיין:  אני חושב שדווקא שבץ מוח מבחינת המשרד, בהכירי את הנושא הזה כבר הרבה מאוד שנים, דרך הרבה מאוד מנכ"לים, דווקא זה נמצא על הצלחת

נתן בורנשטיין:  שבץ המוח נמצא שם, מטופל

נתן בורנשטיין:  נכון שעדיין יש חסרים ועדיין זה לא שלם, אבל המשרד מטפל

נתן בורנשטיין:  יש הרבה מה לעשות כמובן

נתן בורנשטיין:  להתמקד בנושא ספציפי, אני חושב שזה יחטא לרעיון הכללי

דוד טל: לחדד רגע בעניין של המיטות מעבר ליוספטל

דוד טל:  גם אם יש מחלקות נוירולוגיות בבתי החולים, בפועל היום חצי מהחולים שבאים עם בעיה נוירולוגית חריפה, אין להם מקום בנוירולוגיה

דוד טל:  אחד מכל שניים, אומרים לו, מצטערים אבל נוירולוגיה מלאה ותלך למחלקה אחרת

דוד טל:  במחלקה אחרת אין את הצוות המיומן

דוד טל:  החולים האלה הם דינמיים

דוד טל:  הם לא חולים שהם רק שוכבים שם

דוד טל:  הם צריכים מענה מהיר ואין אותו

דוד טל:  זה חלק מהמשבר ברפואה הפנימית שחלק גדול מהחולים שוכבים חולים נוירולוגים

דוד טל:  זה חלק מהמשבר בנוירולוגיה כי הברזלים, המיטות הן של מחלקה אחרת ולכן אין את הצוות הרפואי שבא עם החולים, לכן להגדיל את המיטות הנוירולוגיות כדי שהחולים הנוירולוגים ישכבו במחלקה נוירולוגית ועם זה יבואו התקנים, זה חלק מהפתרון גם לנוירולוגיה וגם לפנימית בעצם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מתוכנית המיטות שהייתה להם מ-2017 עד 2022 יושם הכול? כל המיטות שתכננתם בנוירולוגיה, כולן נפתחו?     

ענבר צוקר: כן

ענבר צוקר:  כל המיטות שהיו בתוכנית 2017 עד 2022 נפתחו, וכאמור אנחנו עובדים עכשיו על תוכנית המיטות החדשה

ענבר צוקר:  הכמות הכוללת של מיטות היא מוגבלת בכמה שהקצנו לנו תקציב

ענבר צוקר:  זה לא בהכרח מכסה את כל המיטות שהיינו רוצים להוסיף

ענבר צוקר:  בתוך התוספת הזאת שסוכמה, נוירולוגיה הוא אחד הנושאים בתעדוף, שבאמת אחד הדברים שמכיוונים אותנו איפה להוסיף את המיטות זה בדיוק איפה המקומות שבהם אחוז יותר גדול מהחולים הנוירולוגים שוכבים - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שומעים אותנו נציגים ממשרד האוצר

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו זועקים ומבקשים להוסיף תקציב לפתיחת מיטות נוירולוגיות

יאסר חוג'יראת: יש לי שאלה כללית

יאסר חוג'יראת:  האם יש לנו נתון כמה חולים נוירולוגים יש ברגע נתון ואיפה הריכוז של החולים, באיזה מקום, פריפריה, צפון, מרכז, אילת?     

ענבר צוקר: המחלות הנוירולוגיות הן שכיחות

ענבר צוקר:  מאושפזים נוירולוגים יש בכל המדינה

ענבר צוקר:  איפה שיש ריכוזים יותר גדולים של אוכלוסייה ואוכלוסייה יותר מבוגרת, יש יותר חולים

יאסר חוג'יראת: נגיד חולי לב, היום אפשר להגיד שיש 100,000 חולי לב

יאסר חוג'יראת:  יודעים

יאסר חוג'יראת:  כמה חולים נוירולוגים, לא משנה עכשיו מאיזה מחלה? חולה שמוגדר או מאובחן כחולה נוירולוגי

יאסר חוג'יראת:  כמה חולים יש לנו במדינה?     

ענבר צוקר: אנחנו לא ספרנו על כל מחלה

ענבר צוקר:  אני יכולה להגיד על שבץ, יש לנו בערך כ-20,000 חולים בשנה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה שישה מתוך עשרה אזרחים במדינת ישראל חולים במחלות נוירולוגיות

ענבר צוקר: כן

ענבר צוקר:  בדמנציה אנחנו מדברים על כ-100,000

ענבר צוקר:  לא כולם צריכים אשפוז

נתן בורנשטיין: צריך גם להבין, אנחנו מדברים כל הזמן על אשפוזים, אבל נוירולוגיה זה גם מקצוע אמבולטורי

נתן בורנשטיין:  הקשר של הרופאים הנוירולוגים בקהילה שיכולים לתת מענה לחסוך את האשפוזים האלה הוא בחסר

נתן בורנשטיין:  שוב אני חוזר לנושא של מצאי

נתן בורנשטיין:  אם יהיה לנו מספיק נוירולוגים, נכשיר מספיק נוירולוגים צעירים שיהיה להם אינסנטיב לבוא לנוירולוגיה, זה גם יפתור את החלק של הקשר בין הנוירולוגיה האמבולטורית, הקהילתית לבין בתי חולים

נתן בורנשטיין:  בתי חולים מאשפזים חולים נוירולוגים אקוטיים, אבל הרבה מאוד מהתחלואה הנוירולוגית, ניקח אפילו את כאבי הראש

נתן בורנשטיין:  התפקיד שלו הוא אמבולטורי

נתן בורנשטיין:  אנשים שיש להם אפילפסיה כרונית, לא כאלה שמאושפזים בגלל זה וצריכים ניהול

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם לא צריכים אשפוז, צריכים טיפול

נתן בורנשטיין: חולי פרקינסון לא צריכים להיות באשפוז

נתן בורנשטיין:  צריך לנהל אותם בקהילה

נתן בורנשטיין:  כל הנושא הזה של מצאי הנוירולוגים והקשר בין החלק האמבולטורי לחלק האשפוזי הוא חשוב

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      ד"ר דנה אקשטיין, מנהלת המחלקה הנוירולוגית בהדסה עין כרם, מרכז רפואי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בבקשה     

דנה אקשטיין: תודה רבה

דנה אקשטיין:  אני מצטרפת לתודות על קיום הוועדה

דנה אקשטיין:  אני רציתי להדגיש קצת את הנושא של ההכשרות ודווקא את ההכשרות התחומיות, מה שנקרא

דנה אקשטיין:  הרופא הנוירולוג הופך לנוירולוג ואחר כך יש תת תחומים, ואני רציתי להמחיש את זה דווקא במקרה שהיה לי בשבוע האחרון

דנה אקשטיין:  התחום שלי זה אפילפסיה

דנה אקשטיין:  כאמור, יש משהו כמו 100,000 חולי אפילפסיה בישראל

דנה אקשטיין:  התור אליי למרפאה הוא שנה

דנה אקשטיין:  המקרה הוא של בחור בן 20 ששוחרר לפני הזמן מהצבא לפני חצי שנה

דנה אקשטיין:  יש לו אפילפסיה, כאמור, והוא יושב בבית מאז ומעשן מריחואנה מהבוקר עד הערב

דנה אקשטיין:  הבחור הזה היה בחור בריא ותקין עד שנות התיכון שלו ואז התפתחה לו אפילפסיה

דנה אקשטיין:  בעצם אחרי שבדקתי אותו הגעתי למסקנה שאם היו נותנים לו את הטיפול המתאים בזמן המתאים, לא היה מגיע לזה

דנה אקשטיין:  הוא הסתובב אצל נוירולוגים בקהילה, אצל נוירולוגים בצבא ופשוט לא קיבל את הטיפול המתאים, ולא בגלל שמישהו רצה ברעתו אלא בגלל שכל תחום ותחום בנוירולוגיה היום הוא סופר מקצועי וצריך לקבל את ההכשרה המתאימה לכל אחד מהתחומים האלה

דנה אקשטיין:       בדוח מופיע שיש לנו מספרים מאוד קטנים יחסית לצורך בתת תחומים של נוירולוגיה

דנה אקשטיין:  אחד הדברים שהמשרד עשה, לא הזכרת את זה אבל המשרד כבר מספר שנים נותן תמיכה בהשתלמויות עמיתים שזה הדרך לעשות התמחויות בתת תחומים

דנה אקשטיין:  נותן תמיכה בתחום השבץ, ואנחנו חשבנו שזה מאוד חשוב להמשיך ולתת את התמיכה הזאת

דנה אקשטיין:  התמיכה שניתנת בשבץ, אגב, היא לרופאים שבאים מהפריפריה, עושים את ההשתלמויות במרכז וחוזרים לפריפריה, שזה תוכנית מדהימה, תיראו לאן הגענו, ואני חושבת שזה מאוד חשוב להרחיב את התוכנית הזאת גם לתחומים אחרים, וגם מספרית שזה יקרה יותר

ענבר צוקר: רק לסיים את מה שהתחלתי

ענבר צוקר:  זה באמת הנושא האחרון שרציתי להתייחס אליו, את הנושא של הנוירולוגיה התחומית

ענבר צוקר:  גם אנחנו עובדים עכשיו לעשות המשך תהליך התייעצות מואץ בעקבות הדוח בשביל באמת לקבוע מה הסטנדרט במספרי, כי בדוח יש המלצה כללית שצריך לפתח את שירותי הנוירולוגיה התחומית, אבל להגיע להמלצות יותר קונקרטיות כמה אנחנו צריכים בכל תחום ובאמת מה צריך להיות הממשק בין הנוירולוגיה הכללית לנוירולוגיה המומחית

ענבר צוקר:  בהחלט הכוונה שלנו היא לפתח את הנושא הזה, לתמוך בהשתלמויות עמיתים גם בתחומי אחרים, כאשר יכול להיות שכבר בתקציב של 2024 אנחנו נמצא מקור תקציבי לתמוך במספר מסוים של השתלמויות, אבל זה בהחלט הדבר שאנחנו רוצים לעשות, לתמוך בבתי חולים קטנים שאין להם את אותה השתלמויות בשביל שתהיה להם יכולת לשלוח לגדולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, ד"ר ענבר

ענבר צוקר: רק אני רוצה לציין שהפערים בנוירולוגיה הם גדולים אבל צריך לזכור שהפערים במערכת בהרבה תחומים כמו שצוין

ענבר צוקר:  רק לפני שבועיים היינו פה בדיון על אונקולוגיה ויש חסר בטיפול נמרץ וזמני המתנה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן, רפואה משפטית ועוד

ענבר צוקר: אנחנו מחויבים ורוצים להמשיך לפתח את תחום השירותים הנוירולוגים אבל אנחנו צריכים לעשות את זה מתוך ראיה של כלל צרכי המערכת, וככל שיהיה לנו יותר משאבים אז כך אנחנו נוכל לקדם - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      ד"ר רון מילוא נמצא איתנו בזום

רוני מילוא: בוקר טוב, תודה רבה

רוני מילוא:  שמי רוני מילוא, אני הייתי מנהל המחלקה הנוירולוגית בברזילי במשך 22 שנים עד לפני שמונה חודשים

רוני מילוא:  אני בעצם הקמתי שם מחלקה מיחידה מאוד קטנה, כמעט ללא שירותים שהייתה אז, ואני נתקלתי לכל אורך הדרך בקשיים הלא קטנים לפתח שירותים נוירולוגיים ברמה נאותה, רמה מקצועית, רמה אקדמית, מכיוון שמה לעשות, הפריפריה היא כנראה לא מאוד אטרקטיבית לרופאים מוכשרים

רוני מילוא:  למרות זאת הצלחנו להביא מספר חולים ולהכשיר רופאים משלנו, וכנראה הצלחנו יתר על המידה מכיוון שהיום הביקוש לשירותים שלנו בברזילי הוא כל כך גדול, שתורי ההמתנה הם בין שישה לתשעה חודשים למרבית המרפאות והשירותים שלנו

רוני מילוא:       לא רק זה, אם אנחנו רואים שהצלחנו לפתח ולפתוח למשל שירות להפרעות תנועה ושירות להפרעות זיכרון שמי שאחראי עליהן זה רופא אחד בלבד, הרי בבתי חולים במרכז שיש להם אותו מספר של פציינטים, אותו catchment area, מצליחים לפתח יחידות כאלה כאשר בכל אחת מהן יש חמישה-שישה רופאים וצוותים מולטידיסציפלינריים שמאוד קשה לארגן אותם במיוחד בבתי חולים בפריפריה, והיום כפי כבר נאמר, הטיפול בנוירולוגיה הוא טיפול מולטידיסציפלינרי

רוני מילוא:  זה לא רק הרופא אלא זה גם האחות וגם הנוירופסיכולוג וגם הפיזיותרפיסט והדיאטן ועוד הרבה מקצועות מסביב שנותנים את התמיכה בטיפולים ארוכי טווח בנכויות ארוכות טווח

רוני מילוא:       אנחנו נתקלים בקשיים לא קטנים לגייס גם רופאים מקצועיים וגם מתמחים

רוני מילוא:  לאחרונה אנחנו החלטנו כיעד אסטרטגי אבל עדיין לא ניתן להשגה, שאם אי אפשר לגייס בפריפריה את הרופאים המקצועיים בתת התחומים, אנחנו נכשיר אותם בעצמנו מתוך הפול של המתמחים שאנחנו מכשירים, אבל גם כאן אנחנו נתקלים בבעיה קשה של תקינה, של חוסר רצון של מתמחים להגיע למקצוע שהוא מצד אחד הפך להיות מאוד קשה, אולי הקשה ביותר מבחינת המאמץ ומבחינת ההשקעה שצריכים להשקיע, אם זה בעבודה במיון, אם זה בעבודה בתורניות, אם זה בהשקעה בלימוד ובהכשרה במקצוע עצמו

רוני מילוא:  אין מספיק אנשים בשביל להפוך אותם לאותם 300–400 אנשים שבחסר אנחנו חושבים שאנחנו צריכים אותם לעתיד הקרוב בשביל למלא את כל המשימות שקיימות

רוני מילוא:       מעבר לזה, למרות שהקדשתי את עצמי לרפואה הציבורית והקצבתי לעצמי ערב אחד בשבוע לרפואה הפרטית, בשנה-שנתיים האחרונות אני מרגיש פריחה מאוד גדולה בביקוש לשירותי רפואה פרטית, כי מתקשרים אנשים

רוני מילוא:  אני שולח אותם ואומר להם, תלכו לנוירולוג בקופת חולים

רוני מילוא:  אומרים לנו, אין נוירולוגים, אין תור

רוני מילוא:  שמונה-תשעה חודשים תור אני לא אחכה עם הבעיה שיש לי היום

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נורא

רוני מילוא: המצב הזה לא בריא מבחינת הרפואה הציבורית, מבחינת השאיפה שלנו לתת שירותי רפואה נגישים וזמינים לתושבי מדינת ישראל

רוני מילוא:  הרופאים במדינת ישראל יודעים לעשות את זה

רוני מילוא:  הם יודעים לתת את שירותי הרפואה, רק אין מספיק מהם, אין מספיק תשתיות, אין מספיק רופאים לא רק בבתי חולים אלא גם בקהילה

רוני מילוא:  אם בקופת חולים באזור בית החולים שלי יש קופה שאין בה אף רופא נוירולוג לא רק בעיר עצמה אלא גם מסביב, ואנשים שם מוכנים לנסוע ולהגיע למרפאות הרבה יותר רחוקות לרפואה פרטית, הרי שאנחנו במצב לגמרי לא טוב

רוני מילוא:      אם רופאת משפחה שאני פוגש אותה בכנס באשקלון אומרת לי, למה עצרתם והפסקתם את מרפאת הזיכרון שלכם? פשוט אין לנו אפשרות לקבל חולים נוספים למרפאת הזיכרון, עם כל ההזדמנויות וכל האפשרויות שיש שם

רוני מילוא:  אם היא אומרת לי, תפתחו אותה בחזרה, רק לי יש 200 פציינטים לשלוח לכם, שאני לא יודעת מה לעשות איתם, שאני לא מתמצאת בנבכי האבחונים - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נדרש חדר פיזי למרפאה? מקום פיזי? נדרשת אחות, ציוד מיוחד? מה נדרש לפתיחת מרפאת זיכרון?     

רוני מילוא: יש רק רופא אחד שאחראי על שני - - - גם - - - והתורים לרופא הזה הם לעוד תשעה חודשים, אז נאלצנו להפסיק ולקבל פציינטים חדשים כי אנחנו לא יכולים לטפל באלו הקיימים, והאנשים האלה או שפונים למקומות במרכז שגם שם התורים לא קצרים או שלא מקבלים את הטיפול ואת האבחון שהם צריכים

רוני מילוא:       ההזדמנויות האלו שיש היום בנוירולוגיה גולשות לא רק מעבר לאפשרויות הטיפול שיש

רוני מילוא:  הנה שמעתם למשל את הטיפול החדש שיש באלצהיימר ועוד שניים מתדפקים בדלת, והתחומים האלה הולכים ומתקדמים במהירות עצומה

רוני מילוא:  אנחנו גם מתקדמים אבל המהירות שאנחנו מתקדמים בה היא כל כך איטית מהמהירות שמדע הנוירולוגיה ומדעי המוח מתקדמים, שלמעשה באופן יחסי אנחנו הולכים - - -      

רוני מילוא: 	כל מוסד אקדמי מקים היום מגדלים שלמים של מדעי המוח בשביל למלא אותם במחקר שהוא כל כך דרוש והוא כל כך מתקדם והולך

רוני מילוא:  חברות תרופות מפתחות יותר ויותר טיפולים, תכשירים ואמצעי אבחנה לנוירולוגיה

רוני מילוא:  חברות ביוטק והייטק מלאות ביוזמות בתחום הנוירולוגיה, בתחום מדעי המוח

רוני מילוא:  הדברים האלו נכנסים ליישום בקצב כל כך מסחרר שאנחנו לא מסוגלים להדביק אותו

רוני מילוא:  דופקים על השערים שלנו הרבה מאוד חברות ביוטק, הייטק, חברות תרופות ומעוניינות לבצע איתנו מחקרים קליניים בשביל להוציא אל הפועל ליישם את כל החידושים האלו

רוני מילוא:  גם את הדבר הזה אנחנו לא מצליחים לעשות איך שצריך, דבר שהיה מעשיר את קופת המדינה, את הידע הכללי בנוירולוגיה, את האקדמיה בנוירולוגיה

רוני מילוא:  אין לנו מספיק אנשים לבצע את כל הפרויקטים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אין אנשים כי אתם לא מתוגמלים עבור הפעולות שאתם עושים, ואבחונים במיוחד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אין מה להשוות עם פעולה פולשנית או בדיקה שיש תעריפון של משרד הבריאות וכל רופא שמבצע פעולה נוספת מקבל תגמול נוסף

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לנוירולוגים אין תגמול נוסף אז צריך לחשוב, למרות שזה לא פעולה קלאסית

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  זה פעולה כבר חדשנית, אז צריך לעדכן את המחירון של משרד הבריאות ולשנות את שיטת ההשתכרות של הרופאים הנוירולוגים שכן מבצעים את האבחונים המיוחדים ופעולות מיוחדות, למרות שזה לא פעולה פולשנית או ניתוח שכבר יש לו תעריף מיוחד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תחשבו ממשרד הבריאות ותציעו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אם לא תשנו את הגישה והרופאים הנוירולוגים לא יקבלו תגמול נוסף וראוי, הרופאים הצעירים לא ירצו לעשות התמחות בתחום, ואין עתודה במקצוע

רוני מילוא: אין תקנים לזה

רוני מילוא:  אם לפני שנה באתי למנהל בית החולים שלי ואמרתי לו, תשמע, יש כל כך הרבה לאן להתרחב, יש כל כך הרבה בקשות מאיתנו לפתוח שירות כזה ושירות אחר, אם זה מעמותות חולים, אם זה מהלחץ של הפציינטים עצמם

רוני מילוא:  אין את התקנים לעשות את הדברים האלו

רוני מילוא:  אמרתי, בסדר, שיהיו לנו במקום שישה מתמחים במחלקה, שיהיו 12 מתמחים במחלקה

רוני מילוא:  עוד ארבע, חמש, שש שנים כשהם יסיימו את ההתמחות שלהם, אנחנו נפנה אותם להשתלמויות העמיתים ונעשה אותם למומחים בתחומים האלו, שכל אחד מהם יוכל לפתח ולשלוט באותם מוקדים של מצוינות שיש בהם מחסור, אבל הוא אומר לי, אין לי תקנים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: משרד הבריאות צריך לשנות בכלל את שיטת התקינה ולהוסיף תקנים למתמחים ולהוסיף מיטות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אי אפשר לקלוט מתמחים אם אין מספיק מיטות, ויש צורך במיטות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה, ד"ר רון

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה על השתתפותך ותרומתך לדיון

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       גילוי נאות, לפני שמונה או תשע שנים כשניהלתי את מרכז הרפואי בגליל הכרתי רופא צעיר שסיים את ההתמחות שלו בבית חולים רמב"ם וחזר לגליל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הוא תושב גליל ונמצא פה איתנו בדיון, ד"ר ניזאר חוראני

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  נשמח לשמוע אותך

ניזאר חוראני: קודם כל תודה רבה על היוזמה ועל הישיבה הזאת המאוד חשובה

ניזאר חוראני:  קודם כל אני באמת מציג את הפריפריה כי באמת יש פערים מאוד גדולים בין המרכז לפריפריה ואנחנו חווים את זה על בסיס יום-יומי

ניזאר חוראני:      קצת עליי - אני עכשיו מנהל את העסק הנוירולוגי בפוריה

ניזאר חוראני:  אני בעצם הקמתי את כל השירותים הנוירולוגים בבית החולים

ניזאר חוראני:  הגעתי לשם ב-2019 והיום יש לנו מכוני EMG חדשים, מכון EEG וגם צנתורי מוח שנותן גיבוי בעצם לבתי חולים אחרים בצפון

ניזאר חוראני:  המחויבות שלי זה לתת שירות רפואי נוירולוגי ממש מצוין לאוכלוסייה בצפון, אבל יש לנו בעיות מאוד קשות מבחינת כוח האדם

ניזאר חוראני:  אני חווה את זה בצורה די משמעותית כי אין אנשים שהם בעצם יגיעו לצפון להקים שירותים חדשים

ניזאר חוראני:       מה שאמרו החברים, בעצם שהנוירולוגיה הפכה ממקצוע אבחוני קטן לפני עשור או לפני שני עשורים למקצוע מאוד טיפולי

ניזאר חוראני:  אני קורא לזה מקצוע שהוא מציל חיים

ניזאר חוראני:  אתן דוגמה

ניזאר חוראני:  עכשיו במחלקה שלי בת 80 ועוד אחת בת 88 שהגיעו משותקות בפלג גוף מהפסקת דיבור וסטיית מבט, והיום אחרי הצנתור הן בלי סימנים נוירולוגים כמעט

ניזאר חוראני:  שתיהן, אפילו נשלח אותן לשיקום של כמה ימים, אבל אם החולות האלה היו מגיעות לפני שנתיים, אני לא בטוח שהיום התוצאה הייתה כמו שיש לנו עכשיו

ניזאר חוראני:  היינו צריכים להעביר לרמב"ם או לנהריה ואז פרק הזמן של ההעברה של החולים האלה לוקח מלא זמן

ניזאר חוראני:  ממוצע הזמן כדי להעביר מטופל מאצלנו לבית חולים גדול זה שעתיים

ניזאר חוראני:  מרגע שאנחנו מחליטים שהחולה מתאים לצנתור מוח עד שהוא נכנס לצנתור מוח זה שעתיים, וזה איבוד הרבה זמן למוח

ניזאר חוראני:       מבחינת המרפאות, באמת יש לנו כמות ענקית של חולים נוירולוגים

ניזאר חוראני:  כמות החולים הנוירולוגים זה לא משקף את הכמות של החולים שאנחנו בודקים

ניזאר חוראני:  המון חולים מגיעים לנוירולוג לשלול בעיה נוירולוגית, אם בכלל אין בעיה נוירולוגית, כל מיני חולי סחרחורות וטשטושי ראיה

ניזאר חוראני:  מעבר לכמות הזאת של החולים הנוירולוגים יש עוד 50% של חולים שהם לא נוירולוגים, שמגיעים לנוירולוג כדי לשלול בעיה נוירולוגית

ניזאר חוראני:       יש באמת תחומים שהם צועקים בצפון, שאין להם מומחה

ניזאר חוראני:  לא מזמן נתתי הרצאה לחולי פרקינסון בעמותה בטבריה

ניזאר חוראני:  היו מעל 60 אנשים, רובם מעל גיל 70 או 80, ושאלתי כל אחד איפה אתה במעקב

ניזאר חוראני:  כמעט 50% מהחולים האלה, הם נמצאים במעקב או בירושלים או במרכז

ניזאר חוראני:  הם צריכים לנסוע שעתיים כדי לקבל טיפול במרכז, כי הם כל חודשיים או כל שלושה חודשים החולים האלה צריכים להיות במעקב

ניזאר חוראני:  דוגמה נוספת על חולים קוגניטיביים - חולים עם דמנציה, אין מי שיעשה להם הערכה קוגניטיבית כמו שצריך

ניזאר חוראני:  אין מרפאה קוגניטיבית חוץ מרמב"ם, ולא כולם באמת מסוגלים להגיע לשם כי גם זה בתשלום מאוד גדול, פרופ' טנה יודע

ניזאר חוראני:  באמת אין מומחים בקוגניציה שבאמת יכולים להעריך את המטופלים האלה ולטפל בהם ולוות אותם כמו שצריך

ניזאר חוראני:       מרפאת אפילפסיה – מה שקורה בפריפריה, אני נגיד מתעסק בסטרוק, בשבץ מוחי אבל גם מתעסק בכל מיני, מטפל גם באפילפסיה, כל מיני מחלות נוירולוגיות, טרשת נפוצה, וזה לא אמור להיות ככה

ניזאר חוראני:  זה באמת מה שכולם אמרו, בעצם שיש התקדמות מאוד יפה מבחינה תרופתית בכל התחומים

ניזאר חוראני:  גם בטרשת נפוצה יש טיפולים מאוד חדשים מצילי חיים, משנים איכות חיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ונוסעים מהצפון לתל השומר

ניזאר חוראני: בדיוק עכשיו קיבלתי מישהו מחדרה שיש לו טרשת נפוצה, בן 24 ואין לו תור למישהו שיטפל בטרשת נפוצה שלו

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נורא, ואפשר לעצור את ההתקדמות של המחלה

ניזאר חוראני: כמובן שהרבה טיפולים חדשים שינו את איכות החיים שלהם

ניזאר חוראני:      קצת על השבץ מוחי, אני חוזר אחורה

ניזאר חוראני:  מה שאני רוצה להזכיר פה, שבאמת הייתה התקדמות מאוד יפה בשנים האחרונות

ניזאר חוראני:  מ-2019 אנחנו כבר מצנתרים אנשים שמגיעים עד 24 שעות מתחילת הסימנים

ניזאר חוראני:  עד 2018 היינו מצנתרים אנשים שמגיעים עד שבע שעות מתחילת הסימנים

ניזאר חוראני:  החלון הטיפולי של הטיפולים האלה הוא גם יותר רחב

ניזאר חוראני:  אנחנו גם צריכים לפעול מהר לחולים האלה כדי לטפל בהם מהר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז רופא צריך להיות זמין

ניזאר חוראני: אנחנו גם במחלקות האשפוז מייעצים למחלקות אחרות, מה שהפנימאים לא עושים

ניזאר חוראני:  הרופאים של הפנימית יושבים כל הזמן בפנימית, אבל הנוירולוג מתרוצץ במחלקת נשים, בגניקולוגיה, באף אוזן גרון, בפה ולסת, במיון

ניזאר חוראני:  יש יעוצים בלי סוף

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם היחידה שהקמתם לשבץ מוחי מאוד צפופה

ניזאר חוראני: היית לפני כשנה אצלנו וראית את המצוקה באמת בשביל החולים

ניזאר חוראני:  מאוד צפיפות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אין כמעט מרווח בין המיטות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בקושי מטפל יכול לעבור בין המיטות

ניזאר חוראני: באמת מצוקה מאוד קשה ואני לפעמים אומר באמת לבוא ולהסתכל לראות באיזה מצוקה אנחנו חיים בה בצפון

ניזאר חוראני:  אנחנו אמורים לעבור למחלקה חדשה אבל זה לא הדבר היחיד

ניזאר חוראני:  הדבר העיקרי, גם להקים מרפאות ספציפיות, סקטוריאליות שיטפלו בכל החולים האלה, במסה הגדולה של החולים הקוגניטיביים, טרשת נפוצה

ניזאר חוראני:  גם מבחינת כוח האדם, מה שכולם אמרו, שקשה לאנשים להגיע מהמרכז לפריפריה, לכן אנחנו בונים את הצוותים שלנו

ניזאר חוראני:  את המתמחים שלי, אני גם בונה לכל אחד עתיד מסוים כדי שבעצם ייקחו על עצמם את כל המומחיות הזאת ולפתוח מרפאות ייעודיות לחולים האלה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: צריך להביא רופאים צעירים כמו שאתה עשית דרך לא פשוטה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  גם למדת ונסעת ועשית תת התמחות בירושלים, והשקעת

ניזאר חוראני: בתור מישהו שעבד בבית חולים במרכז ובפריפריה אני רואה את הפערים הגדולים

ניזאר חוראני:  גם במרכז יש מצוקה קשה, אז איך בפריפריה? פה המצוקה שלנו עוד יותר קשה, ואני מוסיף שגם האוכלוסייה בצפון היא יותר חולה

ניזאר חוראני:  יש יותר סכרת

ניזאר חוראני:  אם אחד מכל שישה אנשים חווה שבץ במהלך החיים שלו, אני די בטוח שבצפון אחד מתוך ארבעה או שלושה אנשים חווה שבץ

ניזאר חוראני:  האוכלוסייה שלנו חולה

ניזאר חוראני:  יש יותר גורמי סיכון, יש יותר מחלות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן, ראינו את זה גם בבתי חולים נצרתיים שביקרנו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הם עשו סקר

ניזאר חוראני: מצב סוציו אקונומי, יש הבדלים מאוד משמעותיים

ניזאר חוראני:  יש הרבה יותר חולים אפילפטיים

ניזאר חוראני:  הסיכוי לאפילפסיה הוא יותר גדול בצפון מאשר במרכז

ניזאר חוראני:  לצערי אין לנו מרפאות ייעודיות לכל החולים האלה

ניזאר חוראני:  אנחנו באמת במצוקה מאוד קשה

ניזאר חוראני:  בתור מישהו שמקים את השירות הנוירולוגי בבית חולים צפון, בית חולים פריפרי, יש המון אנשים שמגיעים ואני אומר לעצמי, איפה האנשים שיטפלו בחולים האלה? איפה המחויבות של האנשים האלה לטפל באוכלוסייה החולה? זה חולים כרוניים שהם צריכים לקבל טיפול באמת משפר חיים, משנה חיים

ניזאר חוראני:  אמנם לא לכל המחלות יש טיפול תרופתי, כלומר פתרון מהשורש כמו חולה פרקינסון

ניזאר חוראני:  אין לנו פתרון מהשורש, אבל כן הטיפולים שאנחנו מעניקים למטופלים זה כן משנה חיים, משנה איכות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שינוי מינון, אבל צריך לדעת שהמטופל יגיע לרופא כדי שהרופא יוכל להתאים מינון של התרופה שתשפר את מצבו

ניזאר חוראני: נכון

ניזאר חוראני:  התור אצלי במרפאה עומד עד שישה חודשים, שמונה חודשים שחולי שבץ צריכים - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ואז המטופל סובל

ניזאר חוראני: לפחות שישה חודשים

ניזאר חוראני:  יש עוד מרפאות שאנחנו מאוד רוצים לפתח ולהקים אבל אין לנו באמת מומחים שייקחו על עצמם את כל - - -     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה דעתך על אשפוז יום והאם יש מענה בפריפריה?     

ניזאר חוראני: אני עושה את זה אבל באמת בלי תוספת של תקנים

ניזאר חוראני:  בשנת 2022 היו לי 100 אשפוזי יום בנוירולוגיה אצלי, כל מיני ניקור מותני אבחני, טיפול דרך הווריד

ניזאר חוראני:  אנחנו ממשיכים לעשות את זה באמת כדי להעניק את הטיפול הטוב ביותר לאוכלוסיית הצפון, אבל להגיד שאנחנו עושים את זה בתנאים טובים, זה ממש לא

ניזאר חוראני:  אין לי כוח אדם שבאמת ייקח על עצמו, אבל אנחנו עובדים מסביב לשעון

ניזאר חוראני:      עוד משהו שאני מוסיף, שבעצם הבדיקה של החולה הנוירולוגי זה לא בדיקה של אף אוזן גרון, זה הרבה יותר מורכבת, הרבה יותר ארוכה

ניזאר חוראני:  אם אף אוזן גרון בודק תוך חמש דקות, אצלנו זה לוקח לפחות חצי שעה עד שחולה פרקינסון ייכנס לתוך החדר - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: והשכר של אף אוזן גרון ונוירולוג, אי אפשר להשוות לפי כמות המטופלים, כי הבדיקה היא - - -      

ניזאר חוראני: או רופא עור שצריך לראות נגע בעור ולתת משחה

ניזאר חוראני:  אני חושב שיש הבדלים משמעותיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: צריך לשנות את שיטת חישוב השכר, לא כמו שלמשל אותן קופות חולים, יש קאפ לפי כמות המטופלים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אי אפשר להשוות אורתופד ונוירולוג

ניזאר חוראני: זה לא רק התגמול

ניזאר חוראני:  יש לי מרפאה של שעתיים

ניזאר חוראני:  אני לא יכול לבדוק 20 חולים תוך שעתיים

ניזאר חוראני:  אף אוזן גרון יכול לבדוק אולי 30 מטופלים תוך שעתיים

ניזאר חוראני:  אני לא יכול לעשות את זה

ניזאר חוראני:  אם חולה מגיע אליי בשאלה של דמנציה, לעשות לו בדיקה קוגניטיבית - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז צריכים יותר רופאים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מה הנורמה, כמות הרופאים ל-1,000 נפש? יש נורמה?     

ענבר צוקר: מה שהמלצנו בדוח זה להגיע לבין שבעה לשמונה רופאים ל-100,000 נפש

ענבר צוקר:  אנחנו כבר היום עומדים על סביב השלושה

ענבר צוקר:  בערך להכפיל את מספר הרופאים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: להכפיל ולדאוג שיצטרפו כמה שיותר

נתן בורנשטיין: להכפיל עכשיו

נתן בורנשטיין:  לשלש לעתיד

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן, כי האוכלוסייה גדלה ומזדקנת

ענבר צוקר: אפשר לשאוף ל-100,000, ושוב, זה לנוכח זה שיש לנו מצוקה של כוח אדם רפואי

ענבר צוקר:  ברור לנו שזה מה שאנחנו צריכים לשאוף אליו

ענבר צוקר:  היישום ייקח זמן לאור המצוקות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה פשוט SOS

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה, ד"ר ניזאר ובהצלחה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  סומכים עליך! אני גם תושבת הגליל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מאוד חשוב לי שהתושבים יקבלו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       אני מזמינה את ד"ר ראדי שאהין להגיד כמה מילים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בבקשה

ראדי שאהין: תודה רבה

ראדי שאהין:  אני מצטרף לברכות אבל אני חייב עוד משהו

ראדי שאהין:  מעבר לברכות האלה אני חושב שזאת הפעם הרביעית או החמישית שלי שאני יושב מטעמים כאלה ואחרים בוועדה הזאת, ואני חייב לומר שהפעם אני מרגיש הרבה יותר נוח מהפעמים הקודמות כי אני באמת רואה רוח של אנשים שאכפת להם, שרוצים לקדם ובאמת יש מוטיבציה טובה מכל השותפים ובמיוחד מיושבת-ראש הוועדה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה

ראדי שאהין: יחד עם זאת אני חייב לומר, יש פתגם שאומר, מי שמקבל את המכות זה לא מי שסופר אותן

ראדי שאהין:  דיברו כאן על הקמת מחלקות

ראדי שאהין:  כשאני הגעתי לצפון מבית חולים הדסה בזמנו, לא הייתה אף מחלקה נוירולוגית צפונית או מזרחית לחיפה

ראדי שאהין:  לא היו

ראדי שאהין:  הגעתי בהתחלה לבית חולים אחד, הקמתי מחלקה שם

ראדי שאהין:  מסיבותיי האישיות עברתי לבית חולים אחר והיום אני נמצא שם, בזיו, והקמתי גם מחלקה שם

ראדי שאהין:  הגענו למחלקה מאפס

ראדי שאהין:  שום דבר לא היה, לא יחידה ולא מיטות ולא כלום

ראדי שאהין:  היום יש לנו מחלקה עם 20 תקנים, מתוכם יש לנו חמש עד שש מיטות סטרוק, טיפול נמרץ, אז הצלחנו באמת להביא מהתקן של משרד הבריאות, של מנהל יחידת סטרוק אבל בלי אף רופא אחר ובלי תקצוב אחיות

ראדי שאהין:  טיפול נמרץ – שלחתי מישהו שהתמחה בטיפול נמרץ אבל אני לא יכול להחזיר אותו כי אין לי איפה לשים אותו

ראדי שאהין:  אין לי תקן

ראדי שאהין:  זה דבר אחד

ראדי שאהין:      הדבר השני, אני פיתחתי לי מאילוצים ספציפיים, שכל מומחה אצלי הולך לעשות שתי השתלמויות, השתלמות של שנה או חצי שנה, בחצי משרה לשנתיים, וזה מהאילוצים, ואז אני מחזיק על אש קטנה את האנשים האלה בכדי שיקיימו את הרפואה התחומית המקצועית הנאותה שיכולה להיות

ראדי שאהין:  אני הגעתי למצב שיש לי 14,000 ביקורים אמבולטוריים בשנה

ראדי שאהין:  כמה תקנים יש לי לזה?      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה במרפאת חוץ בבית חולים, וגם בקליניקה יש לך

ראדי שאהין: זה בבית חולים

ראדי שאהין:  כמה מזה יש לי תקנים? אפס

ראדי שאהין:  התקנים שלי ניתנים לפי תקינה של גולדברג משנת 1977 שהיא היסטורית, שעל כל 2,500 ביקורים מגיע תקן של רופא

ראדי שאהין:  גם את זה אין לי

ראדי שאהין:  אני אמרתי, אני מוכן להתפשר, תנו לי חצי מגולדברג

ראדי שאהין:  אין

ראדי שאהין:  אין את התקנים האלה

ראדי שאהין:  מה שכואב, תושבי הצפון הם שווים לתושבי המרכז

ראדי שאהין:  מה שכואב, שאם היום אני מקבל חולה פרקינסון אחרי חמש שנים במחלה קשה למרפאת הפרעות תנועה אצלי בבית חולים, איפה היית עד עכשיו? "בבית

ראדי שאהין:  אין לי לאן ללכת"

ראדי שאהין:  אין לי מקום

ראדי שאהין:       גם אני ביחד עם אנשי הפרעות תנועה בעמותות כאלה ואחרות

ראדי שאהין:  מגיעים 80 חולים

ראדי שאהין:  אתם יודעים כמה חולי פרקינסון יש בצפון? 2,500 עד 3,000 חולים

ראדי שאהין:  מי רואה אותם? שני שליש מהם לא נמצאים במעקב

ראדי שאהין:  למה? הם מוענשים כי הם גרים בצפון או בדרום? זה כנ"ל אותו דבר, אגב

ראדי שאהין:  אלה עדיין תושבי מדינת ישראל ויש להם תעודות זהות ישראליות

ראדי שאהין:  מגיע להם את הכבוד שמגיע להם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: והם משלמים מס ושילמו כל החיים מס

ראדי שאהין: חד משמעית

ראדי שאהין:  יש יותר מ-15,000 אנשים עם אפילפסיה בצפון

ראדי שאהין:  כמה מהם במעקב? אולי פחות מ-10%

ראדי שאהין:  כנ"ל לגבי קוגניציה, כנ"ל לגבי כאבי ראש

ראדי שאהין:      דיברנו על סטרוק

ראדי שאהין:  סטרוק זה דבר סקסי וזה טוב, וקידמו אותו וזה מצוין כי מביא תוצאות מיידיות, אבל מי עוקב אחרי החולים האלה? כמה מאנשי הסטרוק מגיעים בחזרה למרפאה? לא נמצאים במעקב

ראדי שאהין:  אנחנו יודעים שהיום מי שמתאמן למרתון ולא יתאמן, הוא לא יצליח

ראדי שאהין:  חולה שהיה לו שיתוק פלג גוף או חולה של טרשת או חולה של פרקינסון שהוא לא עושה את הפעילות והמעקב והתרגול היום-יומי, הוא ידרדר, הוא לא יישאר באותו מצב

ראדי שאהין:  מה שהיה חלש ייחלש עוד יותר, יבלוט עוד יותר

ראדי שאהין:  אין לנו מספיק רופאים

ראדי שאהין:  נתן דיבר על הבעיה איך להביא אנשים

ראדי שאהין:  אנשים לא רוצים

ראדי שאהין:  סיימו אצלי אנשים את ההתמחות שלהם

ראדי שאהין:  אני מנסה לשכנע אותם וזה על בסיס יחס אישי בלבד

ראדי שאהין:  בגלל שגידלתי אותם הם נשארים, אבל אחד אומר לי, מה שאתה מקבל, מנהל מחלקה, אני עושה את זה בכמה ימים בחוץ, אז למה לי לבוא אליך? וזה נורא מצער

ראדי שאהין:       אנחנו מקצוע הכי קשה ואנחנו הכי עניים

ראדי שאהין:  אנחנו הכי פחות משתכרים

ראדי שאהין:  כשנתן יוצא לפנסיה אחרי 40 שנה ומשתכר פחות מ-15,000 ברוטו, אני לא רוצה להגיד את המספר, אני מתבייש, הרבה פחות מזה, זה בושה וחרפה

ראדי שאהין:  אני חושב שזה תעודת עניות למדינת ישראל שככה מגדלת אנשים, אז מי יבוא לנוירולוגיה?     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: צודק דוקטור, תודה רבה

ראדי שאהין: לכן אני לא רוצה לדבר על שאר הדברים

ראדי שאהין:  אני חושב שהחבר'ה אמרו המון דברים, אבל הדבר הזה חייב להיפתר

ראדי שאהין:  המצוקה הנוירולוגית, נכון שזה בהסכמים, אבל אם תצא מפה קריאה שהנוירולוגיה היא במצוקה אקוטית, חריפה, אני חושב שזה מאוד יעזור לנו מול הארגונים שלנו היציגים בכדי לקדם את המקצוע הזה ואז אולי הסטודנטים וכל הכוכבים האלה שאנחנו מדברים עליהם, שזה מצוין, אבל גם אם אני אתן לו תמריץ עכשיו, הוא אומר לי אחר כך, מה אני אשתכר אחרי שאני אהיה מומחה? הוא לא ישתכר, אז אני חייב להבטיח לו המשכיות ודרך ועתיד

ראדי שאהין:  אם אני לא אבטיח לו את זה, הוא לא יישאר אצלי

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, ד"ר שאהין

ניזאר חוראני: אני רק אוסיף דוגמה אחת על תוכנית הכוכבים

ניזאר חוראני:  הייתה מישהי בוגרת תל אביב שרצתה להיכנס אלינו להתמחות

ניזאר חוראני:  אחרי שראתה איך אנחנו עובדים, באיזה מצוקה ואיך התורנים שלי באמת עובדים קשה מאוד, היא אמרה שאני מוותרת על כל התנאים שאני מקבלת

ניזאר חוראני:  באמת הייתה אחת מצוינת, אבל אמרה, אני אימא של שלושה ילדים ואני לא מסוגלת להחזיק מעמד

ניזאר חוראני:  כל הזמן לא ישנים בלילות, יעוצים בלי סוף

ניזאר חוראני:  הם מכסים את המחלקה, מכסים את המיון, את הייעוצים בכל המחלקות

ניזאר חוראני:  גם האנשים האלה מוותרים על התחום כי רואים איך אנחנו עובדים, באיזה מצוקה קשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עצוב

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה לכם רופאים יקרים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  רציתי לשמוע את עמותת נאמן, פנינה רוזנצוייג שמייצגת את המטופלים

פנינה רוזנבלום: שלום לכולם, תודה רבה על ההזמנה

פנינה רוזנבלום:  אני מכבדת את כולם

פנינה רוזנבלום:  אני מנכ"לית של עמותת נאמן נפגעי אירוע מוחי

פנינה רוזנבלום:  העמותה הוקמה לפני כ-25 שנה כדי להעלות את המודעות לשבץ מוחי

פנינה רוזנבלום:  באותה תקופה אנשים היו מגיעים לבית החולים, לא היה נעשה איתם שום דבר, היו מגיעים הביתה, יושבים עד יום מותם מול הטלוויזיה וגם לא היו עושים הרבה, ואנשים בעצם לא ידעו מה עושים עם החיים האלה

פנינה רוזנבלום:  בשנים הראשונות הייתי מסתובבת בין משרד הבריאות, מנסה להיפגש עם מנכ"לים, עם רופאים

פנינה רוזנבלום:  אף אחד לא התייחס בכלל לנושא של השבץ המוחי

פנינה רוזנבלום:  אני חושבת שהוא נתפס כמו משהו שחולים שבץ מוחי מתים וזה דרכו של עולם

פנינה רוזנבלום:       כמו שכאן אמרו קודמיי, הדברים מאוד השתנו ואני רוצה להגיד שמעבר לטכנולוגיה לפחות לגבי מה שקרה במדינת ישראל, אני יכולה להגיד שני דברים חשובים שקרו

פנינה רוזנבלום:  דבר אחד זה שיתוף פעולה מאוד חזק של משרד הבריאות עם עמותת החולים בכל הנושא של להעלות את המודעות, והדבר השני זה גם הבית הזה

פנינה רוזנבלום:  אני רוצה להזכיר פה את חבר הכנסת אילן גילאון ז"ל שהוא בעצם דאג שאנחנו נבוא לכאן לוועדת הכנסת

פנינה רוזנבלום:  אז גם פרופ' ארנון אפק שהיה אז מנכ"ל משרד הבריאות החליט על התוכנית הלאומית, זאת אומרת לבית הזה יש תפקיד מאוד חשוב

פנינה רוזנבלום:  אני ממש מכוונת את זה אליך כי אני חושבת שלכם יש תפקיד כל כך חשוב כדי להניע גם את המערכת שהיא בעצם משתפת פעולה

פנינה רוזנבלום:  מכאן הקריאה להמשיך את הדיונים

פנינה רוזנבלום:  היא מאוד חשובה בעיניי

פנינה רוזנבלום:      חלק מהתוכנית הלאומית, עשינו קמפיין שבטח כולכם זוכרים, הגברת שלא צריכה כוס מים, היא צריכה אמבולנס, אז יותר אנשים מגיעים בעצם בזמן כי הם מודעים לעובדה שבעצם הם עשויים להיות עם שבץ מוחי, אבל אז הם מגיעים לבית חולים ולא מוצאים שם את הטיפול הרפואי המיטבי

פנינה רוזנבלום:  כמעט כולם לא יזכו בעצם לראות מומחה שבץ

פנינה רוזנבלום:  חלק גדול יהיה במחלקות הפנימיות, זאת אומרת אנחנו מעלים את המודעות אבל אנחנו צריכים להכין בצד השני את הכלים האמיתיים שבעצם יעזרו להם

פנינה רוזנבלום:  אותו דבר גם בקהילה

פנינה רוזנבלום:  יש לנו מעט מאוד מומחים בסטרוק וחלק גדול הולכים לנוירולוגים כלליים

פנינה רוזנבלום:  אנחנו מקבלים כל היום פניות לקו התמיכה שלנו, למי להפנות אותם לרופא שמומחה בסטרוק? כי האנשים האלה, אם הם לא יטפלו, הם יחזרו עם סטרוק שני, אז גם הסבל הוא נוראי וגם העלות הכלכלית למדינה היא עצומה וזה דבר שצריך למנוע אותו

פנינה רוזנבלום:       אני רוצה לספר על איזה מקרה שחולה שהיה בצפון הגיע עם שבץ מוחי לצנתור לרמב"ם

פנינה רוזנבלום:  המצנתר לא היה ואז לקחו אותו באמבולנס מהר לנהריה והמצנתר נדמה לי היה בדיוק עסוק בצנתור ועם שני ידיים אי אפשר לצנתר שניים, ואז לקחו אותו לבלינסון

פנינה רוזנבלום:  אותו אדם כמובן הגיע עם נזקים נוירולוגים עצומים

פנינה רוזנבלום:  זה בעצם בגלל שאי אפשר היה בדרך למצוא את המקום המתאים

פנינה רוזנבלום:       חולים נוירולוגים בכלל, לא רק חולה שבץ, חלק גדול מהם הם נפגעים קוגניטיבית, שפתית, תקשורת

פנינה רוזנבלום:  הם אנשים חלשים

פנינה רוזנבלום:  הם מטופלים על ידי בני המשפחה שלהם שברוב המקרים גם מבוגרים וגם חלשים

פנינה רוזנבלום:  הם אנשים שהקול שלהם הרבה פחות נשמע מחולים אחרים

פנינה רוזנבלום:  אני לא רוצה שיטפלו רק בחולים נוירולוגים

פנינה רוזנבלום:  אני לא יודעת ממה אני אהיה חולה יום אחד, אולי במחלה שעמותה אחרת עושה עבודה נהדרת ואיזה יופי, אבל עדיין החולים הנוירולוגים, הקול שלהם הרבה פחות נשמע גם מול סל התרופות, גם מול ועדות הכנסת, גם בתקשורת

פנינה רוזנבלום:  הרבה פחות מצולם יפה

פנינה רוזנבלום:  אין מחלה סקסית, סליחה, אבל עדיין החולים האלה הרבה פחות יודעים לדחוף את הדרישות שלהם, את הקול שלהם מול המערכת

פנינה רוזנבלום:  אני מצפה שהבית הזה ומערכת הבריאות בהחלט תעשה את זה

פנינה רוזנבלום:      מילה אחרונה לגבי אי השוויון

פנינה רוזנבלום:  כל מה שאנחנו דיברנו, בסופו של דבר אנשים או שצריכים לגור במרכז או הם צריכים להיות עשירים ואז אנחנו רואים את האנשים החלשים

פנינה רוזנבלום:  שוב, אם הם עניים ואם הם גרים בפריפריה ומאוד נפגעו בשבץ מוחי, הם ימצאו בעצם את הדרך לטיפול? סיכוי מאוד נמוך, אז אני שמחה על הקריאה כאן

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, פנינה, ותמשיכו את הפעילות שלכם להעלאת המודעות ודאגה לחולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה לכם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      רציתי לתת זכות דיבור לד"ר ג'רמי מולד, סגן מנהל מערך הנוירולוגי בבית חולים

ג'רמי מולד: קודם כל תודה רבה

ג'רמי מולד:  אנחנו זועקים את זעקת הנוירולוגיה, כולנו, כבר הרבה זמן ואני חושב שבלי העזרה שלכם והתמיכה שלכם לא נגיע לשום מקום, אז אני וכולנו מאוד מעריכים את הזמן, את ההשקעה, את המחשבה, גם ליושב-ראש הוועדה וגם לכולם פה

ג'רמי מולד:  אנחנו מאוד מעריכים ותודה רבה

ג'רמי מולד:      אני ארצה להוסיף שתי נקודות קצרות, לחדד דברים ואני אהיה קצר

ג'רמי מולד:  אחד, דיברנו הרבה על התקינה ועל החוסר בתקינה

ג'רמי מולד:  צריך לבוא ולהגיד בצורה מאוד ברורה: אם לא נשנה את התנאים של הנוירולוגים בארץ, גם אם תוסף תקינה לא יהיה מי שיעבוד שם

ג'רמי מולד:  אנשים אלינו מגיעים לאיכילוב, רואים איך אנחנו עובדים, איך המתמחים שלנו עובדים, איך העבודה קשה במיון, במחלקות, יעוצים, רצים ממקום למקום ורואים את השכר, לא רוצים לבוא

ג'רמי מולד:       זה גרף שכר

ג'רמי מולד:  הבאתי עותקים אם מישהו רוצה, שמציג את שכר הממוצע של רופא בכיר בישראל לפי תתי תחומים בשקלול גם ציבורי, גם פרטי וגם ביחד

ג'רמי מולד:  מקום אחרון בכל אלה, דוח של משרד האוצר, לא דוח שלנו, מקום אחרון נוירולוגיה

ג'רמי מולד:  נוירולוג מרוויח 29% פחות מפנימאי ועוד הרבה פחות מאשר רופאים אחרים שהזכרנו את שמותיהם פה, אז כשהם רואים את זה, הם לא טיפשים

ג'רמי מולד:  הם אומרים, מקום אחרון בהשתכרות השכר שאני אקבל, הם יודעים מה הוא יהיה, מול עבודה מאוד אינטנסיבית, מאוד קשה שהתפתחה וגם בגלל העומס, היא בעומס אדיר, טלפונים בלילה כל הזמן

ג'רמי מולד:  אנשים לא באים למקצוע

ג'רמי מולד:  אם לא נשנה את התנאים של המקצוע, גם אם נוסיף תקינה אנשים לא יבוא למקצוע והתקינה לא תעזור לנו לטפל בחולים

ג'רמי מולד:  זו נקודה ראשונה

ג'רמי מולד:       נקודה שנייה, המצוקה של חבריי בפריפריה, ודיברו פה חברי הטוב ניזאר ועוד אנשים, היא אדירה

ג'רמי מולד:  המצוקה לא מאוד שונה לצערי במרכז

ג'רמי מולד:  בניגוד למקצועות אחרים שיש פער אדיר, גם פה יש פער

ג'רמי מולד:  באיכילוב מי שרוצה להגיע אליי קובע תור, חצי שנה תור למרפאת שבץ היום

ג'רמי מולד:  יש בישראל מעל 120,000 חולי שבץ, מעל 20,000 איש שעוברים שבץ כל שנה

ג'רמי מולד:  יש 20 וקצת מומחי שבץ בישראל

ג'רמי מולד:  תעשו את היחס לבד

ג'רמי מולד:  1,000 חולים אקוטיים למומחה בשנה, 6,000 חולים כרוניים למומחה בשנה

ג'רמי מולד:  ברור איזה אחוז מהחולים האלה מצליח להגיע לראות מומחה שבץ

ג'רמי מולד:  הוא זעום

ג'רמי מולד:  אין מומחי שבץ בקהילה שמקבלים חולים בקהילה, וזה אומר שלא רק שבשלב האקוטי הטיפול בעייתי

ג'רמי מולד:  בשלב הכרוני אנחנו לא מונעים שבץ

ג'רמי מולד:       מעבר לטיפול האקוטי שיכול להוריד תחלואה ולעזור לחולים, אנחנו יכולים למנוע הרבה יותר אירועים מראש ולהציל חולים עוד לפני האירוע, ואנחנו לא יכולים להגיע לזה כי רוב החולים האלה בסופו של דבר לא מגיעים לרופא, ואלה רק 120,000 חולים שעברו שבץ

ג'רמי מולד:  אם נכניס פנימה מאות אלפי חולים בגורמי סיכון לשבץ, שהיו יכולים להרוויח ממניעה ראשונית של שבץ, זה מספרים אדירים שאנחנו רחוקים מאוד מלהתמודד איתם

ג'רמי מולד:  אני חושב שאנחנו צריכים שינוי מהותי בתחום של כל הנוירולוגיה, אין ספק, ושוב, אני רוצה מאוד להודות לכם על כל העזרה וההתכנסות הזאת

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה לכם על הצלת חיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  עובדים בתנאים מאוד קשים ועומס רב

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       אנחנו נשמע את ד"ר סאלו חרץ, מנהל מחלקה נוירולוגית באסותא באשדוד

סאלו חרץ: רק כדי לחזור על התודות

סאלו חרץ:  תודות גם לשותפים במשרד הבריאות

סאלו חרץ:  ללא שום ספק הרבה התקדמות נעשה לטובת החברים

סאלו חרץ:  אתם חשובים ביותר

סאלו חרץ:       באסותא אשדוד, בית חולים שהעיר אשדוד חיכתה שנים, הוא נפתח אחרי תכנון במשרד הבריאות ללא מחלקת נוירולוגיה

סאלו חרץ:  זה רק לציין כמה הייתה הזנחה של המדינה במקצוע ובאיבר הכול כך חשוב שזה המוח שלנו

סאלו חרץ:  לפני שלוש וחצי שנים פתחנו את המחלקה, מחלקה שחיה בפריפריה, וכמו שחבריי בצפון אמרו, גם בדרום אנחנו במצוקה ממשית ואני לא אחזור על המילים של האנשים, שכבר נאמרו

סאלו חרץ:       הרבה מההתקדמות שנעשתה בפוריה, אצלי, הרבה דברים נעשו בגלל שיחות ונחמדות ממנהלי בתי חולים

סאלו חרץ:  צריכים לשנות את זה

סאלו חרץ:  משרד הבריאות צריך לקחת את המקל וצריך לכוון, לא בגלל מנהל מחלקה ומנהל בית חולים, מסתדרים או לא מסתדרים

סאלו חרץ:  לא בגלל שיש מנהל מחלקה שמציק

סאלו חרץ:  צריך משרד הבריאות לכוון את אלפי הכלים שיש בזכותו, רגולציה, תמריץ, מדדי איכות

סאלו חרץ:  אתם עושים חלק מזה אבל לדעתי צריך לעשות יותר חזק, בקצב יותר מהר

סאלו חרץ:       המוחות של המדינה בסכנה ולא יהיה מי שיטפל בהם

סאלו חרץ:  ההורים שלנו ואפילו אנחנו נהיה חולים חס וחלילה בשבץ ודמנציה, מחלות אחרות, לא יהיה רופאים שיטפלו במוחות שלנו

סאלו חרץ:  תודה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה, ד"ר סאלו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       נשמע גם נציגה של ארגוני חולים, אליס ענן, בזום

אליס ענן: שלום לכולם, אני מאוד מודה על קיום הוועדה

אליס ענן:  אני אליס ענן, מייסדת ומנהלת עמותת קרן קרויצפלד-יעקב

אליס ענן:  קרויצפלד-יעקב זאת מחלה ניוון מוח נדירה בעולם אבל נפוצה בצורה גנטית בעיקר בישראל

אליס ענן:  המחלה יכולה להתפרץ החל מגילאי 30 וגורמת להתדרדרות קשה ומוות במספר חודשים

אליס ענן:  אבי נפטר מהמחלה בגיל 49 ואני ומשפחתי נשאים שלה לצערנו

אליס ענן:       אני פה לתמוך במאבקם הצודק של הנוירולוגים בישראל שנאלצים להתמודד עם עומס רב, מתח וחסכים רבים שמתבטאים בסוף גם באיכות הטיפול שהחולים שלנו מקבלים

אליס ענן:  החולים שלנו מתאשפזים לעיתים במחלקות פנימיות בשל חוסר מיטות במחלקות הנוירולוגיות, בשל חוסר התמחות

אליס ענן:  החולים מאובחנים לאחר זמן ממושך מידי שהם הולכים וחוזרים, במצב קשה להם ולמשפחותיהם עד לקבלת האבחון הסופי

אליס ענן:  אחרי שהם כבר מאובחנים במחלה הנוראית הזאת שהיא גזר דין מוות, החולים צריכים לפנות מהר את המקום שלהם בשל מצוקת המקום למרות סימפטומים קשים שהחולים חווים, והיה מן הראוי שבמצב הזה הם יוכלו לשהות יותר בבית החולים בכדי להקל ולו במעט באופן מקצועי על הסבל של החולה ושל המשפחות

אליס ענן:       במצב הקיים היום אין למשפחות זמן לעכל את הגזירה המרה, להבין שהן יאבדו את יקיריהם בתוך מספר חודשים, להבין מה זה אומר על חייהם שלהם ושל היתר המשפחה, כי המחלה גנטית דומיננטית, להבין איך להיערך להמשך טיפול בצורה נאותה להתדרדרות הצפויה והקשה

אליס ענן:       מעבר לשאיפה שלנו לטיפול ראוי, התקווה והשאיפה האמיתית שלנו היא מניעת המחלה, וזאת משיגים באמצעות קידום מחקר בטח עבור מחלות ששכיחות יותר בישראל

אליס ענן:  אם רק היה ניתן להקדיש יותר נוירולוגים מומחים למחלה הזאת ואחרות לקחת חלק במאמצי מחקר עולמיים, ולא פשוט לשלוח את החולה אל מותו בחוסר אונים מוחלט ולהותיר את כל המשפחה בשבר גדול עם צפי עתידי קשה עבור כולם, להמשיך לחיות בפחד מתמיד מהתפרצויות נוספות של המחלה

אליס ענן:  אנחנו מאוד מקווים שיהיה שיפור והקצאה תואמת למציאות שלנו

אליס ענן:  תודה רבה לכם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה, אליס

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       רצינו לשמוע גם את הקול של המתמחים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ד"ר טלי פרידמן קורן

טלי פרידמן קורן: תודה על ההזדמנות ותודה שאתם מקדישים זמן

טלי פרידמן קורן:  אני טלי, אני מתמחה בשנה החמישית והאחרונה שלי בהדסה ואני רוצה לספר באמת על הזווית של ההתמחות מתוך העולם של המתמחים

טלי פרידמן קורן:  אומרים פה הרבה נוירולוגיה וזה כזה שם גדול, אבל צריך להבין שאנחנו מתעסקים במוח ומוח זה איבר הכי חשוב בגוף

טלי פרידמן קורן:  זה אחראי על התנועה, על השפה, על התחושה, אבל זה גם האיבר שאחראי על הרגשות שלנו, על הבינה ועל האישיות של כל אחד מאיתנו

טלי פרידמן קורן:      אני רוצה שכל אחד מכם ינסה לחשוב מה היה קורה אם הוא רק היה מגיע למיון עם איזה אירוע מוחי קטן, משהו מאוד מינימלי

טלי פרידמן קורן:  נניח שרק היד שלו הייתה מפסיקה לעבוד

טלי פרידמן קורן:  תארו לעצמכם כמה החיים שלכם היו קשים אם לא הייתם יכולים להשתמש יותר ביד, לא הייתם יכולים יותר לכפתר כפתור, לכתוב מכתב, להשתמש בטלפון הסלולארי, להכין אוכל או כל משהו אחר

טלי פרידמן קורן:  תארו לכם שהייתם מגיעים עם שבץ כזה קטן לבית חולים ועדיין הייתם מגיעים בזמן שהיה אפשר לטפל בכם ואולי לבטל את המחלה, ולא הייתם מקבלים טיפול כי לא היה נוירולוג זמין בבית החולים או שהוא היה עסוק בטיפול בחולים אחרים, וזה רק יד

טלי פרידמן קורן:  תארו לעצכם שהיה מדובר בשפה ולא הייתם יכולים לדבר יותר

טלי פרידמן קורן:  מה הייתם עושים אם לא הייתם יכולים לדבר יותר?      קצת על עצמי

טלי פרידמן קורן:  אני מגיעה ממשפחה של רופאים וממש המקצוע של הרפואה זורם בעורקים שלנו

טלי פרידמן קורן:  גילוי נאות, אימא שלי נוירולוגית גם

טלי פרידמן קורן:  אומרים שאולי האהבה למקצוע עברה כבר דרך השיליה אבל אל תטעו, הנוירולוגיה של היום שאני עושה, רחוקה שנות אור מהנוירולוגיה של אימא שלי

טלי פרידמן קורן:  אני זוכרת שבתחילת ההתמחות היא סיפרה לי שכשהיו מגיעים חולים אליה לחדר המיון עם שבץ בלילה והאחיות היו מתקשרות אליה, היא הייתה כועסת שמעירים אותה בלילה, כי היא הייתה אומרת, בשביל מה? אני אראה אותם בבוקר, זה לא משנה שום דבר

טלי פרידמן קורן:  היום אנחנו ממש במקום שונה

טלי פרידמן קורן:  הנוירולוגיה מאוד התפתחה כמו שאמרו

טלי פרידמן קורן:  עברנו ממקצוע שהוא אבחנתי למקצוע שהוא ממש טיפולי

טלי פרידמן קורן:  יש לנו הרבה מה להציע למטופלים שלנו וההחלטות שלנו צריכות להתקבל תוך דקות

טלי פרידמן קורן:  אין לנו זמן להתלבט, אין לנו זמן לשקול ואין לנו זמן לטעויות או מקום לטעויות, כי אם אנחנו טועים אנחנו יכולים להשאיר את החולים שלנו עם נכות לכל החיים

טלי פרידמן קורן:  בשונה מאיברים אחרים, את המוח אי אפשר להחליף

טלי פרידמן קורן:  אין לנו אפשרות להשתיל מוח

טלי פרידמן קורן:       כחלק מסוף ההתמחות, בחודשים האחרונים אני אחראית על הלימוד של הסטודנטים לרפואה בסבב שלהם בנוירולוגיה, ואנחנו מנסים ללמד אותם את רזי המקצוע ולהראות להם את היופי שבמקצוע, והם מצידם רואים את העומס הנוראי שהרופא הנוירולוגי נמצא, וברגעים של כנות בשיחות אישיות, ככה שאנחנו עושים איתם אחד על אחד על כוס קפה הם אומרים שהמקצוע מאוד מעניין אבל האופי והעומס של העבודה מרתיע אותם מלבחור את ההתמחות

טלי פרידמן קורן:       אני מניחה שכולם, שמעתם בעיתונות ובהרבה מאוד אחרים על המשבר של הרפואה הפנימית, על הזקנה במסדרון, אז שתדעו שהמצב בנוירולוגיה, לא רק שהוא לא טוב אלא הוא הרבה יותר גרוע

טלי פרידמן קורן:  אצלנו בבית החולים בלילה נתון יש שמונה פנימאים בבניין

טלי פרידמן קורן:  לעומת זאת בנוירולוגיה יש רק אחד

טלי פרידמן קורן:  רק נוירולוג אחד שמכסה את המיון, את המחלקה, את הטיפולים הנמרצים ואת כל המחלקות בבית החולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איזה בית חולים?     

טלי פרידמן קורן: בהדסה

טלי פרידמן קורן:  לא פעם החולים שלנו מגיעים בקבוצות ואז אני לצערי נאלצת לבחור במי אני אטפל קודם, במי אני אגש קודם, מי עלול להיפגע מזה שלא הגעתי אליו, ובסוף לצערי החולים נפגעים

טלי פרידמן קורן:       אני אספר לכם סיפור קצת על המחלקה

טלי פרידמן קורן:  אצלנו במחלקה אחד המתמחים, מתמחה יחסית חדש, יש לו אח שהוא רופא פנימאי אצלנו בבית החולים

טלי פרידמן קורן:  שני אחים, אותו בית חולים, מגיעים מאותו בית, אותה הכשרה, רק שהם נמצאים במחלקות שונות

טלי פרידמן קורן:  הסתכלנו על זה באחד החודשים

טלי פרידמן קורן:  הם עשו בדיוק את אותה כמות עבודה, אותה כמות תורניות, אותה כמות שעות, ונחרדנו לגלות כי העמיתים הפנימאים שלנו מרוויחים 30% יותר מאיתנו במשכורת על אותה כמות של שעות עבודה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך קובעים?     

טלי פרידמן קורן: זה גלובלי

ג'רמי מולד: זה נחשב למקצוע מיוחד

ג'רמי מולד:  יש להם תוספות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ולנוירולוגים לא מגיע?     

ג'רמי מולד: לנוירולוגיה אין אף תוספת היום בהסכמי השכר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מתי פעם אחרונה עודכן הסכם השכר?     

ג'רמי מולד: היה עדכון ב-2014 לכמה מקצועות ספציפיים כמו כירורגיית ילדים וכאלה דברים, שנתנו תוספות ספציפיות, אז זה היה גם בין ההסכמים

ג'רמי מולד:  מעל 50% ממקצועות הרפואה מקבלים תמריצים כאלה ואחרים

ג'רמי מולד:  מקצועות שלא זה בדרך כלל מקצעות כירורגיים או כאלה שיש להם תוספות אחרות

ג'רמי מולד:  נוירולוגיה אין תוספות בכלל

טטיאנה (טניה) מזרסקי: קיבלתי התייחסות של הר"י שכן נמצאים עכשיו בתהליכים של עדכון שכר ואני מאמינה מאוד שכן זה יבוצע בקרוב מאוד, ונעשה אחר כך ישיבת מעקב לפני יום המוח הבא

טלי פרידמן קורן: אני אסכם ואגיד שאחרי חמש השנים האחרונות שהיו שנים מאוד קשות, אני עדיין חושבת שזה המקצוע הכי יפה בעולם ויש לי זכות לעבוד במקצוע הזה, אבל לאור תנאי העבודה והשכר, אנחנו לא מצליחים למשוך מועמדים ראויים

טלי פרידמן קורן:  הם מעדיפים ללכת לפנימיות או למחלקות אחרות שהתגמול בהן רב יותר והעומס הנפשי והפיזי הוא קטן יותר

טלי פרידמן קורן:  היה לנו שיחה לאחרונה, הצוות של המתמחים במחלקה ונחרדתי לשמוע שיותר מחצי מהמתמחים אמרו שאם הם היו יודעים מראש שזאת כמות העבודה וכמות העומס, הם לא היו בוחרים מחדש בהתמחות הזאת

טלי פרידמן קורן:  המצב הזה חייב להשתנות בהקדם

טלי פרידמן קורן:  צריך יותר נוירולוגים, מחלקות יותר גדולות ויותר אחיות מוסמכות

טלי פרידמן קורן:  אין לנו זמן לבזבז

טלי פרידמן קורן:  זה כבר היה צריך לקרות אתמול

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה, ד"ר טלי והמון בהצלחה בשליחות שלך

טלי פרידמן קורן: תודה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נמצא איתנו בזום גם נציג של שירותי בריאות כללית, ד"ר גיל אדמון

גיל אדמון: היי כולם, תודות

גיל אדמון:  אני מחטיבת בתי החולים של כללית

גיל אדמון:  אחרי פרסום הדוח אנחנו נפגשנו עם פרופ' טנה ופרופ' בורנשטיין לחשיבה משותפת ותיאום ציפיות

גיל אדמון:  יש לנו תוכנית שהיא לא פשוטה למימוש גם בגלל הנושא של תשומות, ופה אני רוצה להתחבר למה שאמרה ד"ר ענבר צוקר לגבי מודל התמרוץ שאני רשמתי גם לדבר על זה, אבל מודל התמרוץ/מבחן תמיכה לא צריך להיות רק בתחום השבץ כמו שהרבה אנשים ציינו פה

גיל אדמון:  צריך להיות בכלל התחומים, גם בנושא של תשומות לקליטת מתמחים, גם להכשרה של רופאים לנוירולוגיה התחומית, גם להכשרה של סיעוד ומקצועות הבריאות, גם בתקנים משולבים של רופאים שיעבדו בבתי חולים וקהילה ויתגברו את המערך בקהילה

גיל אדמון:  צריך להיות או מודל תמרוץ או מבחן תמיכה כולל וזה צריך להיות מלווה במה שרשמתי לעצמי גם בנושא של הסכמי השכר שעכשיו דיברו על זה, תפקיד של האיגוד וההסתדרות הרפואית לגבי ההשתכרות, לגבי תמריצים, לגבי מענקים, מקצוע במצוקה

גיל אדמון:  הדברים עלו ואני לא אכביר במילים

גיל אדמון:      יש לנו בכללית שישה בתי חולים עם מחלקות נוירולוגיות

גיל אדמון:  יש לנו שתי יחידות שבץ, בבלינסון וסורוקה

גיל אדמון:  במסגרת תוכנית המיטות שלנו שענבר צוקר מכירה, יש לנו בקשה לתגבור של מספר המיטות בדגש על בלינסון וגם לפתוח יחידות שבץ בעוד ארבעה בתי חולים במהלך 2023 ו-2025

גיל אדמון:  אנחנו גם פועלים שתהיה אפשרות לטיפול בשבץ מוחי בצנתור גם בבית חולים העמק, ותיכף אני אגיד על זה מילה, וגם בבית חולים כרמל וגם בבית חולים מאיר

גיל אדמון:  אנחנו פועלים גם במרכז הסימולציה שלנו לפתוח סדנא, הכשרה לצוותים לטיפול בשבץ מוחי

גיל אדמון:  גם הנושא הזה של הכשרות בסימולציה לצוותים צריך להיכלל במודל תמרוץ או במבחן תמיכה

גיל אדמון:  גם פה נדרשות תשומות לא מעטות

גיל אדמון:       עכשיו אני רוצה להגיד מילה אחת על הנושא של יוספטל שעלה פה

גיל אדמון:  תיראו, לפני שבוע וחצי היה ביקור של הוועדה במרחב אילת ויוספטל

גיל אדמון:  הייתי נוכח בו

גיל אדמון:  יש דברים שחסרים במרחב אילת וצריכים להיות

גיל אדמון:  יש דברים שחסרים ולא חייבים להיות, ויש דברים שחסרים ולא צריכים להיות כי יש להם חלופות

גיל אדמון:       ספציפית מילה אחת לנושא של טיפול בשבץ מוחי

גיל אדמון:  שבץ מוחי יכול להיות בגלל דימום ויכול להיות בגלל איסכמיה, דהיינו סתימת כלי דם

גיל אדמון:  אם זה דימום או שאין מה לעשות וזה טיפול שמרני, או שצריך טיפול נוירוכירורגי

גיל אדמון:  נוירוכירורגי אין באילת אבל אין בהרבה בתי חולים בארץ ואז אתה צריך להעביר את המטופל

גיל אדמון:  אם זה סתימה אז יש שתי דרכים לפתוח אותה, או בצורה תרופתית שזה יש לנו בבית החולים יוספטל או בצנתור שזה אין ביוספטל אבל אין גם בבתי חולים אחרים, אבל ביוספטל, ותודות לממשלה ולמשרד האוצר ומשרד הבריאות יש מסוק בכוננות 24/7

גיל אדמון:  זמן טיסה לסורוקה, 35 דקות, יותר מהר מאשר מבית חולים העמק לרמב"ם או לבילינסון, ואם צריך לפנות לשיבא זה 50 דקות

גיל אדמון:  עדיין זה עומד בטווחי הנסיעה בבתי החולים שאין להם טיפול בצנתור, כך שאני חושב שבנושא הזה שמדובר על מטופל אחד, אולי שניים לחודש שיש להם מענה של העברה מהירה ובטוחה בליווי של צוות רפואי מיומן למרכז שמחכה לו בחדר צנתורי מוח, אני חושב שפה אנחנו סך הכול בסדר

גיל אדמון:  דרך אגב, גם אין צנתורי לב באילת

גיל אדמון:  בשביל אחד בשבוע שאנחנו מעבירים לבית חולים סורוקה, הוא נכנס בתוך ה-90 דקות ומצונתר תוך 90 דקות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה טיפול בשבץ, אבל יש עוד מה ששמענו, מחלות שדורשות טיפול כדי למנוע התקדמות של המחלות

גיל אדמון: נכון

גיל אדמון:  בכלל יש הרבה דברים לעשות בתחום של מניעה ראשונית ומניעה שניונית

גיל אדמון:  יש עוד הרבה תת תחומים בנוירולוגיה שצריכים מענה בהרבה מקומות בארץ לפני ובמקביל לפתרונות במרחב אילת שעליהם אנחנו עובדים בתחום של בית החולים והקהילה

גיל אדמון:      יש מענה חלופי עם הטסה מהירה כמו לטיפול באוטם שריר הלב, גם לשבץ מוחי

גיל אדמון:  מדובר במקרים בודדים של אחד, שניים לחודש שגם הם זכאים לטיפול בזמן ואנחנו תודות למסוק עומדים בזה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רק הצלת חיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אין מענה לטיפול מניעתי ושמרני

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  יש גם הגבלות של הפעלת המסוק, של מזג אוויר

גיל אדמון: זה כמו שיכול להיות הגבלה וחסימת כבישים בפינוי מבית חולים העמק לבית חולים רמב"ם

גיל אדמון:  אנחנו לא יכולים לתת מענה לכל מקרי הקיצון ופגעי מזג האוויר ורעידות אדמה ופגיעות אקלים למיניהן

גיל אדמון:  אנחנו מדברים על השכיח יותר

גיל אדמון:       אני חושב שאמרתי את מרבית הדברים

גיל אדמון:  חשוב מאוד הדיון בוועדה

גיל אדמון:  חשוב מאוד להיות במעקב, אבל חשוב גם לתת תשומות כדי שאנחנו בעולם בתי החולים ובקהילה נוכל לעזור ליישם את ההמלצות החשובות של הוועדה

גיל אדמון:  תודה רבה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כמה נוירולוגים יש ביוספטל או בכלל באילת של כללית?     

גיל אדמון: אין בבית החולים רופא נוירולוג

גיל אדמון:  יש רופא נוירולוג שמגיע אחת ל - - - במהלך החודש למתן מענה אמבולטורי

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שגם נותן מענה למבוטחים של כל הקופות או רק למבוטחי כללית?     

ג'רמי מולד: איכילוב שולחים נוירולוג פעם בשבוע לאילת, לכללית, וכמה פעמים בחודש למכבי בהסדר עם הקופות, וזה רוב המענה הנוירולוגי שקיים היום באילת, רופאים שיורדים מאיכילוב בטיסה לאילת ורואים שם את החולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: טוב, תודה רבה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו נשמע גם מי שנמצא בזום, עדי ארן, יושב-ראש האיגוד הישראלי לנוירולוגיה של הילדים והתפתחות הילד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו לא הקדשנו הרבה זמן בדיון לנוירולוגיה ילדים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני חושבת שזה דורש דיון נפרד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  זה תחום נפרד אבל נשמע אותך

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה שהיית איתנו שעתיים

גלעד ארדן: אני חושב שזה מתקשר לדברים שנאמרו

גלעד ארדן:  זה באמת מקצוע שנופל איכשהו בין הכיסאות ואני חושב שיש הבדלים שהם בהחלט פתירים כלכלית

גלעד ארדן:  קודם כל מבחינת מצוקה, אז יש בהחלט מצוקה של נוירולוגים לילדים, אולי אפילו יותר מאשר נוירולוגים של מבוגרים

גלעד ארדן:  זמני ההמתנה הממוצעים גם במרכז הארץ הם בין חצי שנה לשנה לנוירולוג ויש לזה כמובן מחיר כבד

גלעד ארדן:  כרגע מאושפזת אצלנו בטיפול נמרץ ילדה בת 4 במצב אנוש שהייתה יום-יום אצל רופא הילדים כי היא מקיאה כל יום

גלעד ארדן:  ברגע שהיה לה תור לנוירולוג שהטיס אותה לבית חולים זה כבר היה מאוחר מידי, וזה קורה כל הזמן

גלעד ארדן:  יש מעט מאוד נוירולוגים ילדים שהם מומחים בטיפול בפגים, אולי ארבעה בארץ

גלעד ארדן:  יש לזה השלכות עצומות על ההתפתחות של הילדים האלה

גלעד ארדן:  יש פגיות גדולות בארץ

גלעד ארדן:  יש הרבה ילודה בארץ

גלעד ארדן:  יש לזה השלכות עצומות על ההתפתחות של הילדים האלה בהמשך

גלעד ארדן:  ילד שקיבל טיפול נכון בפרכוסי היילוד שלו, בפרכוסים החשמליים שלו, יתפתח אחרת

גלעד ארדן:  קיבל את הטיפולים הנכונים, יש לזה השלכות עצומות גם על מערכת הבריאות, מערכת הרווחה, מערכת החינוך

גלעד ארדן:  זה ילדים שיחיו הרבה שנים ויחיו רע הרבה שנים כי אין להם מומחים, אז יש בהחלט מצוקה

גלעד ארדן:      יש בסך הכול 60 תקנים למומחים בנוירולוגיה ילדים בבתי חולים בארץ, כשמה שמגביל את זה, זה לא הרצון של האנשים לבוא להתמחות, כמו שנתן אמר קודם על נוירולוגיה של מבוגרים

גלעד ארדן:  יש רצון למרות השכר שהוא זעום בבתי החולים יחסית לקהילה

גלעד ארדן:  אולי חמישית מקבלים בבית חולים ממה שהם יקבלו בקהילה

גלעד ארדן:  עדיין אנשים רוצים לבוא ופשוט אין להם תקן

גלעד ארדן:  אין בכלל תקנים למתמחים

גלעד ארדן:  בתי החולים לא נותנים תקנים למתמחים

גלעד ארדן:  התקנים מגיעים כרגע דרך הקופות וגם על זה אני אגיד מילה כי זה הולך להיגמר עכשיו, וזה אומר שבעוד שלוש שנים המצוקה תהיה פי חמש יותר ממה שהיא היום ואין תקנים למומחים

גלעד ארדן:  המומחים שיש זה התקנים

גלעד ארדן:       לנו בשערי צדק יש את אותם תקנים כבר 30 שנה, לא עלה באחד למרות שאנחנו מטפלים היום בפי עשר יותר ילדים ממה שטיפלנו לפני 30 שנה

גלעד ארדן:  כמובן כל המקצוע השתנה, אז יש מצוקה גדולה של תקינה ובית החולים צודק

גלעד ארדן:  כמו שאמרו לי מנהלי בית החולים אחד אחרי השני, אנחנו מבזבזים כסף לבית החולים

גלעד ארדן:  אנחנו לא רווחיים

גלעד ארדן:  אנחנו רואים ילד שעה

גלעד ארדן:  כל ביקור מרפאה אין לנו פעולות כמעט

גלעד ארדן:  אנחנו לא מרוויחים כסף בבית חולים

גלעד ארדן:  בית חולים מפסיד עלינו

גלעד ארדן:  המים והחשמל של המחלקה מפסידה עלינו

גלעד ארדן:  לא שווה להם לתקצב אותנו לכן הם לא נותנים תקנים

גלעד ארדן:  זה בעיה ואפשר לפתור את זה

גלעד ארדן:  כמובן נוירולוגיה ילדים לא מוגדר כמקצוע במצוקה

גלעד ארדן:  שוב, פערים עצומים בין הפריפריה והמרכז כמו שאמרו

גלעד ארדן:  יש בסך הכול 11 תקנים למומחים בכירים בבתי החולים בפריפריה, ואני אומר פריפריה, זה מחדרה כולל חדרה וצפונה, ומאשקלון כולל אשקלון, אשדוד ובאר שבע, 11 תקנים

גלעד ארדן:  רוב המחלקות האלה לא מוכרות להתמחות כולל באר שבע, בית חולים סורוקה, מחלקה עם 2

גלעד ארדן: 4 תקנים למומחים, לא מוכרת להתמחות

גלעד ארדן:       אנשים, נכון, פחות רוצים לבוא לפריפריה אבל גם בצדק הם פחות רוצים לבוא לפריפריה, כי בתי החולים הממשלתיים, וסליחה גיל, אני כתבתי מכתבים למנהלי בתי החולים הממשלתיים, למנהלי בתי החולים של הכללית, בעבר, על זה שנוירולוגים לילדים בפריפריה לא מקבלים תגמול על כוננויות, זאת אומרת הרופא הוא כונן, הוא צריך להיות זמין, הוא צריך לענות והרבה פעמים גם לבוא לבית החולים בלילה, אבל כסף הוא לא מקבל על זה, להבדיל שבמרכז כל בתי החולים כמעט נותנים כוננויות, למה? כי במרכז יש תחרות ובפריפריה אין תחרות, לכן בתי החולים בפריפריה, רמב"ם, סורוקה מרשים לעצמם לא לשלם למומחים על כונניות

גלעד ארדן:  כשאנחנו שואלים איפה הצדק? הם אומרים, זה בהסכמי השכר, תפתחו את הסכמי השכר

גלעד ארדן:  איכשהו במרכז הצליחו לשלם למרות הסכמי השכר, אבל בפריפריה לא מצליחים וזה משהו שצריך לקחת בחשבון

גלעד ארדן:  א', זה לא הגון שבן אדם יעבוד ולא יקבל כסף, ו-ב', אם אנחנו מדברים על מצוקה, על שזה ש-18% מהנוירולוגים ילדים משרתים יותר מחצי מהאוכלוסייה במדינת ישראל ואנחנו רוצים לפתור את זה, אז צריך לפחות את הצדק הבסיסי לעשות ושייראה

גלעד ארדן:  זה בגדול

גלעד ארדן:      אני רק אגיד מילה, למה הדברים האלה הולכים להחמיר בשנים הקרובות

גלעד ארדן:  כרגע בתי החולים לא נותנים תקנים למתמחים, זאת אומרת אם רוצה לבוא מתמחה להתמחות בנוירולוגיה ילדים, הוא צריך תקן של קופת חולים והוא צריך להחזיר אחר כך את השנים לקופת חולים

גלעד ארדן:  האינטרס של קופת חולים לעשות את זה כי אותו רופא יוצא אחר כך בעיקר להתפתחות הילד, לא לנוירולוגיה ילדים

גלעד ארדן:  ההתמחות היא כרגע משותפת, נוירולוגיה ילדים והתפתחות הילד

גלעד ארדן:  הקופות צריכות בעיקר את הרופאים בהתפתחות הילד

גלעד ארדן:  יהיה על זה דיון בהמשך

גלעד ארדן:  יש שם מחסור עוד יותר גדול

גלעד ארדן:  ילדים מחכים שנה לאבחון אוטיזם

גלעד ארדן:  זה מאוד מפריע אחר כך לטיפול בהם

גלעד ארדן:  זה בעיה מאוד גדולה

גלעד ארדן:  אוטיזם זה הפרעה שעלתה מאוד בשנים האחרונות ולכן כרגע יש לקופות חולים אינטרס לשלם למתמחים בנוירולוגיה ילדים והתפתחות הילד

גלעד ארדן:  זה הולך להשתנות כי כמו כל מה שקורה ברפואה, אנחנו מפרידים התמחויות לתתי התמחויות וההתמחות הולכת להיות מופרד לנוירולוגיה ילדים והתפתחות הילד, וכרגע די ברור לנו שקופות החולים לא ישלמו למתמחים בנוירולוגיה ילדים

גלעד ארדן:      כיום כמעט כל המתמחים יוצאים לקהילה, חלקם בהתפתחות הילד וחלקם בנוירולוגיה ילדים

גלעד ארדן:  הם יוצאים לקהילה כי אין להם תקנים בבית חולים

גלעד ארדן:  מה שיקרה בעוד שלוש שנים, בעוד חמש שנים, שלא יהיו רופאים חדשים, רופאים מבוגרים ייצאו לפנסיה

גלעד ארדן:  אם היום מחכים שנה בתור לנוירולוג, בעוד חמש שנים יחכו, לא יודע, חמש

טטיאנה (טניה) מזרסקי: והילדים צריכים גם טיפול וגם המלצות של הרופא לשיבוץ במוסדות חינוך

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  כל משפחה כמעט צריכה את הרופא

גלעד ארדן: נכון

גלעד ארדן:  זה גם מאוד שכיח

גלעד ארדן:  אני חושב שזה עניין שאפשר לפתור אותו בעזרת תקנים, אבל מישהו צריך להגיד לבית חולים, תראו, נכון, אתה מקבל על ביקור של נוירולוג ילדים, אני לא זוכר כמה, 270 שקלים, עם הקאפ זה פחות, למרות שזה שעה עבודה

גלעד ארדן:  באמת אתה מפסיד מזה ובצדק הוא מפסיד מזה כי עדיף לו האורתופד שרואה את הבן אדם בחמש דקות ומקבל את אותם 270 שקלים ולא הנוירולוג ילדים שרואה אותו בשעה, אבל אין מה לעשות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שיטת ההשתכרות ושיטת הקאפ היא כבר לא תואמת מציאות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  פשוט צריך לשנות אותה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אתה צודק, דוקטור

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה לך על ההשתתפות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      תמר צ'ין ממשרד האוצר, אנחנו נשמח לשמוע התייחסות לכל מה ששמעת ועל המצוקה של מקצוע הנוירולוגיה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  נשמח לשמוע אותך ואת ההתייחסות של משרד האוצר

תמר צ'ין: היי, בוקר טוב, אני אתייחס בקצרה כי באמת את הרוב כבר אמרו

תמר צ'ין:  כמו שמשרד הבריאות אמרו, הממשלה בראשות מנכ"ל משרד הבריאות נמצאים בתהליך מאוד משמעותי של עיסוק במחסור בכוח אדם ולא רק במחסור בכמות אלא גם בתמהיל, כלומר איך מנהלים את התמהיל בצורה נכונה, איך מכוונים תמריצים למקצועות שיותר במצוקה אל מול מקצועות שיש בהם עודף

תמר צ'ין:  במקביל לתכנון ארוך הטווח, גם זה צוין, יש תוכניות קצרות שגם מנסות לתמרץ גם מקצועות שנמצאים במצוקה וגם הגעה לפריפריה ששם כמובן המחסור משמעותית יותר קשה

תמר צ'ין:      לעניין תוכנית המיטות אני אגיד שממש לפני חודש וחצי עבר תקציב מדינה במסגרתו הייתה תוספת מאוד משמעותית למערכת הבריאות שתועדפה על ידי משרד הבריאות

תמר צ'ין:  במסגרת אותן תוספות נבנתה תוכנית מיטות רב-שנתית, שש-שנתית שמנוהלת ומועדפת על ידי משרד הבריאות, ונחכה לראות את התוכנית שהם מפרסמים במסגרת התוספות שהם תיעדפו

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לגבי שכר ושיטת ההשתכרות של הרופאים והמתמחים?     

תמר צ'ין: לגבי מקצועות במצוקה, תיראו, פה זה באמת אירוע הסכמי שנחתם במסגרת הסכם השכר

תמר צ'ין:  הסכם השכר האחרון היה ב-2011

תמר צ'ין:  כמו שצוין פה, כבר יותר מחצי מהמקצועות מוגדרים כמקצוע במצוקה ולכן שאלה לגבי האפקטיביות גם של הכלי הזה, אבל בכל מקרה זה משהו שנחתם במסגרת הסכם שכר בין הגוף היציג, בין הר"י לבין - - -      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך משנים את זה? איך אנחנו מתקדמים?     

תמר צ'ין: הסכם שכר

תמר צ'ין:  זה רק דבר שקיים בהסכם שכר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התהליך כבר התחיל? יושבים עכשיו או שאף אחד לא דוחף ולא מקדם את זה?     

תמר צ'ין: הסכם השכר האחרון מ-2011 באמת כבר נגמר וזה רק שאלה של מתי הר"י יבחרו להגיע לתהליך של הסכם חדש

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה ההסתדרות הרפואית צריכה לשבת אתכם או מי?     

תמר צ'ין: נכון, כן

תמר צ'ין:  בכל מקרה אני אגיד שבמקביל לזה, כמו שגם משרד הבריאות אמרו, יש כלים נוספים מעבר להגדרת מקצוע במצוקה, שכמו שאמרתי, הוא רק הסכמי

תמר צ'ין:  יש כלים נוספים שאנחנו עושים במקביל כדי לנסות לתמרץ את המקצועות האלה, בין אם זה תוכניות הכוכבים שצוינו פה, שממש שבוע שעבר נפתח המחזור הראשון, בין אם זה כמו שאמרנו, גם הלוואות ללומדים בחו"ל שיחזרו למקצועות במצוקה

תמר צ'ין:  יש כל מיני כלים נוספים שמנסים לעבוד עליהם במקביל לתהליך הסכם השכר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, תמר

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       אנחנו הגענו לסיכום של הדיון היום

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אין ספק שהאינטרס של המדינה לצמצם את התחלואה הנוירולוגית ואת ההיקף העצום של הנכויות הנלוות לה, וליישם במיידית את ההמלצות של הדוח שדיברנו עליו אתמול, דוח משנה שעברה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ברור שמשרד האוצר שואף לצמצם את ההוצאה הלאומית לבריאות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לפי הנתונים העלות השנתית של תחלואת המוח בישראל עומדת על 16 מיליארד לשנה, אבל אבחנה שניתנה בזמן והתאמה ומתן הטיפול המיידי באמצעות הרופאים המומחים יצמצם משמעותית את הנזק שנגרם לאזרחים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  כמו כן יצמצם את ההוצאות לשיקום ושירותי רווחה לאנשים שהפסיקו לתפקד עקב המחלות הנוירולוגיות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הוועדה קוראת למשרדי הממשלה, למשרד האוצר, למשרד הבריאות והסתדרות הרופאים לתקן את העיוות ההיסטורי, לקבוע את מקצוע הנוירולוגיה כמקצוע מיוחד, כמקצוע במצוקה כדי להשוות את תנאי ההשתכרות של הרופאים בנוירולוגיה למקצועות משיקים ברפואה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הוועדה מודה לכלל המשתתפים בדיון אשר תרמו להעלאת הנושא החשוב לסדר יומה של הוועדה ולסדר היום הציבורי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הוועדה קוראת למשרד הבריאות להשלים בהקדם את מיפוי כוח האדם הרפואי המועסק כיום במקצוע הנוירולוגיה בקהילה ובבתי חולים ובכל המחוזות הגיאוגרפיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      הוועדה קוראת למשרד הבריאות להרחיב את השתלמויות העמיתים בתחום הנוירולוגיה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות להציג בפניה תוכנית להוספת מיטות אשפוז בנוירולוגיה ובתוך כך בשבץ מוחי, ואת מספר תקני כוח אדם הנדרשים למיטות האלה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      הוועדה קוראת למשרד לתת ביטוי בעת הכנת התוכנית, במצב התחלואה בפריפריה כפי שהוצג בוועדה בדיון היום

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      בהיעדר מחלקה נוירולוגית באילת, הוועדה דורשת ממשרד הבריאות להבטיח את נגישותם של תושבי אילת ותיירים המגיעים לאילת לשירותים נוירולוגיים, ובתוך כך לשירות נוירולוגי דחוף, וזאת נוכח החשיבות שיש במתן טיפול רפואי מיידי וסכנות הקיימות לשינוע או הטסה של המטופלים האלה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      הוועדה קוראת למשרד הבריאות ולמשרד האוצר לקיים חשיבה מחודשת לגבי תגמול לרופאים נוירולוגים נוכח השינויים הטכנולוגיים שעוברים על התחום והמאפיינים המיוחדים הקיימים במקצוע, כדוגמה, אופי האבחון ומתן הטיפול

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       
     תודה רבה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה