ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 85, 2023-07-10 00:00

ישראל אייכלר: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה

ישראל אייכלר:  אנחנו בדיון השני או השלישי

ישראל אייכלר:  הדיון הזה מאוד מאוד חשוב, הצעת חוק שהגישו חברות הכנסת שרן השכל, שרון ניר ועוד חברים

ישראל אייכלר:  אנחנו בהכנה לקריאה ראשונה

ישראל אייכלר:       זכות הדיבור לחברת הכנסת שרון ניר

ישראל אייכלר:  אני רוצה שתדברי על ההסכמות ועל דברים שיש בנושא הזה

שרון ניר: האמת היא שאם אפשר אני רוצה לשמוע את עמדת המשרד

שרון ניר:  אנחנו קיבלנו כאן את הצעת החוק הסדורה של המשרד ואני הייתי מבקשת מאוד לשמוע את עמדת השר לעניין גובה הפיצויים

שרון ניר:  לדעתי הנושא הזה הוא הנושא היחיד שעוד איכשהו נותר במחלוקת

שרון ניר:  הייתי שמחה לשמוע איזושהי סקירה קודם, לפני שאני אתייחס

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול משהו פרוצדורלי

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית כבר הקריאה את הצעת החוק?     

נעה בן שבת: לא

נעה בן שבת:  יש כרגע נוסח חדש שמונח בפני הוועדה, והוא שונה מהנוסח הקודם

ישראל אייכלר: נוסח מוסכם?     

נעה בן שבת: אנחנו צריכים לשמוע את ההתייחסויות

נעה בן שבת:  זה נוסח שאנחנו מביאים עכשיו להקראה

ישראל אייכלר: אולי תקריאי את הצעת החוק ואז נקיים את הדיון עליה, כך שנוכל לקצר בזמן, להיות יעילים ולהעביר את זה הלאה

נעה בן שבת: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון - זכאות לתגמולים וכן לפיצויים לפי חוק אחר ולפיצויים עונשיים), התשפ"ג-2023     

נעה בן שבת: בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל-1970, בסעיף 17 –     

קטן יבוא: "(ד)	אין בהוראות סעיף קטן (ב) כדי לגרוע מהזכות לגבות פיצויים לדוגמה שנפסקו בשל פגיעת האיבה, שלא כנגד המדינה, נוסף לתגמולים לפי חוק זה

קטן יבוא:  לעניין סעיף קטן זה, "פיצויים לדוגמה" – פיצוים שאינם תלויים בנזק"

קטן יבוא:      אני אסביר לגבי נושא של נפגעי איבה

קטן יבוא:  יש הוראה שאומרת שאם עד עכשיו אימצנו את ההוראות שקבועות בחוק הנכים, בחוק התגמולים כפי שהם, אנחנו מאמצים רק את הוראת סעיף קטן (א) אבל עושים לה חריג

קטן יבוא:  היא אומרת שאי אפשר לקבל ביחד, שאפשר לתבוע בשני החוקים אבל אי אפשר לקבל את שניהם

קטן יבוא:  זו ההוראה הקיימת

קטן יבוא:  היא אומר שבעת הגבייה צריך לבחור האם אתה בוחר בתגמולים או בוחר בפיצויים

קטן יבוא:  זאת הוראת סעיף 36 אבל יש לה חריג

קטן יבוא:  אם הפיצויים מגיעים לפי פקודת הנזיקין בגלל פגיעת איבה שהיא מעשה טרור כהגדרתו בחוק המאבק בטרור, מגורם שאינו המדינה, אז אנחנו מחילים רק הוראות מסוימות, רק את ההוראות שמחייבות למשל שיתוף פעולה בתביעה של הביטוח הלאומי במקרה הזה כנגד המעוול ואנחנו מחילים שתי הוראות – הוראת סעיף 82 לפקודת הנזיקין שקובעת את האפשרות לנכות מהפיצויים את סכום התגמולים שמשולמים, את הסכום המהוון של התגמולים, וסעיף 330 לחוק הביטוח הלאומי שמאפשר לזוכה לקבל 25 אחוזים מסכום הפיצויים שמגיעים בנוסף לתגמולים

קטן יבוא:      סעיף קטן (ד) אומר שיש גם אפשרות את הנושא של פיצויים לדוגמה שאינם תלויים בנזק, אותם פיצויים עונשיים, כך שגם אותם אפשר יהיה לגבות

ישראל אייכלר: במה שיפרנו שהיה עד היום שהוא היה צריך לבחור או שהוא תובע שם או שהוא תובע כאן? את זה תיקנו?     

נעה בן שבת: על ידי החלה של ההוראות האלה, המשמעות שבמקרה המסוים הזה של תביעה לפי פקודת הנזיקין על פגיעה שהיא מעשה טרור שלא כנגד המדינה, במקרה הזה אפשר יהיה לגבות גם 25 אחוזים מהפיצויים או את כל הסכום, אם הפיצויים עולים על התגמולים את ההפרש ביניהם

ישראל אייכלר: גם וגם

נעה בן שבת: שמרנו את זכות השיבוב של המדינה

נעה בן שבת:  המדינה יכולה לפנות למעוול אבל קבענו שהמזיק לא משלם יותר מ-100 אחוזים מהנזק חוץ מהפיצויים לדוגמה שנפסקים נגדו

ישראל אייכלר: מה זה תיקןו חוק הנכים?     

נעה בן שבת: תיקון חוק הנכים (תגמולים ושיקום)     בחוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט-1959 (נוסח משולב), בסעיף 36 -     

קטן יבוא: "(א1)	על אף האמור בסעיף קטן (א), היה החייל המשוחרר או הנכה כאמור בסעיף קטן (א) זכאי, נוסף לתשלומים לפי חוק זה, לפיצויים לפי פקודת הנזיקין בשל מעשה טרור שגרם לנכות, לא יחולו הוראות סעיף קטן (א)(1), (3), (5) ו-(6), והוראות סעיף 82 לפקודת הנזיקין וסעיף 330 לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 יחולו בשינויים המחויבים על תביעתו לפיצויים"

קטן יבוא:      זה לגבי נכה צה"ל

קטן יבוא:  הסעיף אומר שבדרך כלל אנחנו נשארים במסלול שאמרנו, שיש ברירה, שאתה צריך לבחור בין תגמולים לבין פיצויים

קטן יבוא:  הבאנו את המקרה החריג

קטן יבוא:      (א2)	אין בהוראת סעיף קטן (א) או (א1) כדי לגרוע מהזכות לגבות פיצויים לדוגמה, נוסף לתשלומים לפי חוק זה"

קריאה: זה השיבוב?     

נעה בן שבת: זה לא השיבוב

נעה בן שבת:  השיבוב בסעיף 82 וגם באחת ההוראות, נדמה לי סעיף 2 אבל אני תכף אבדוק

זה" יבוא: "מעשה טרור" – כהגדרתו בחוק המאבק בטרור, התשע"ו-2016

זה" יבוא: אותו דבר, יש לנו הוראה מקבילה בחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום)

זה" יבוא: בחוק משפחות חיילים שנספו במרכה (תגמולים ושיקום), התש"י-1950, בסעיף 21 –     

קטן יבוא: "(א1)	על אף האמור בסעיף קטן (א), היה בן משפחה כאמור בסעיף קטן (א) זכאי, נוסף לתשלומים לפי חוק זה, לפיצויים לפי פקודת הנזיקין בשל מעשה טרור שגרם למות הנספה, לא יחולו הוראות סעיף קטן (א)(1), (4), (5) ו-(6), והוראות סעיף 82 לפקודת הנזיקין וסעיף 330 לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 יחולו בשינויים המחויבים על תביעתו לפיצויים"

קטן יבוא:      (א2)	אין בהוראת סעיף קטן (א) או (א1) כדי לגרוע מהזכות לגבות פיצויים לדוגמה, נוסף לתשלומים לפי חוק זה"

קטן יבוא: "מעשה טרור" – כהגדרתו בחוק המאבק בטרור, התשע"ו-2016

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו צריכים את ההסבר של משרד הביטחון או של משרד המשפטים

תמר קלהורה: משרד המשפטים

תמר קלהורה:  הצעה הזאת אומרת שהחל מהמועד שנקבע, על תובעים שנקבע, אלה שתי סוגיות שלא נמצאות כרגע בנוסח שצריך יהיה לתת עליהן את הדעת, מי שנפגע איבה – נדבר על נפגע איבה בשינויים המחויבים זה יחול גם על נפגע איבה ובני משפחות של נרצחים כמובן – שאוחזים מחד בהכרה כנפגע איבה לפי חוק התגמולים לנפגעי איבה ומצד שני בפסק דין נזיקי שמקנה להם פיצויים, יוכלו לקבל את השניים

תמר קלהורה:  זה לא באמת 100 אחוזים מזה ו-100 אחוזים מזה מכיוון שבית המשפט הנזיקי, מה שהוא עושה, הוא מנכה את הקצבה שמשולמת לנפגע האיבה, מנכה אותה מסכום הפיצויים הנזיקי ובפועל המזיק - במקרה הזה הטרוריסט או מי שאחראי לו, הרשות הפלשתינית, מי שיימצא חייב בפסק הדין - ישלם מכיסו, יוציא מכיסו רק את הדלתא

תמר קלהורה:  זאת אומרת, רק את ההפרש בין סך הנזק הכולל לבין סך הקצבה שתשולם

תמר קלהורה:  למדינה, כאמור, שמורה הזכות - אם היא מנצלת אותה או לא, זו סוגייה אחרת שאנחנו לא נכנסים אליה – לבוא אל המזיק ולומר לו שיחזיר לה את התגמולים שהיא שילמה בגלל המעשה שהוא נמצא אחראי לו

תמר קלהורה:  כך יוצא שמצד אחד הניזוק מקבל בסך הכול את 100 אחוזי הנזק שלו, חלקו מהתגמולים או חלקו מהפיצויים, המזיק משלם את 100 אחוזי הנזק שהוא גרם לו, חלקו מהפיצויים וחלקו מהתגמולים, והמיטיב – שבמקרה הזה הוא המדינה – מקבל בחזרה את 100 האחוזים שהיא שילמה, אם היא תבעה 100 אחוזים

תמר קלהורה:  אגב, המיטיב אף פעם לא חייב לתבוע את מלוא ההטבה ותמיד יש לו שיקול דעת לתבוע פחות

ישראל אייכלר: אבל היא גובה את זה מהמזיק

תמר קלהורה: כן

תמר קלהורה:  היא יכולה לגבות את זה מהמזיק

שרון ניר: מה זה יכולה? יכולה או גובה?     

נתי שקד: ואם היא לא גובה?     

תמר קלהורה: אני מדברת כרגע במישור הזכות

תמר קלהורה:  אנחנו לא שם בהצעה הזאת

שרון ניר: ברור

שרון ניר:  אנחנו מסתכלים היום על זכויות הפרט

שרון ניר:  אנחנו מדברים על הניזוק

תמר קלהורה: כן

תמר קלהורה:  על הניזוק

תמר קלהורה:      יש מצב, יתכן מצב, בו סך כל הקצבה שיקבלו נפגעי איבה תעלה על הסכום שייפסק בתביעת הנזיקין

תמר קלהורה:  זה קורה לפעמים

תמר קלהורה:  אז, במקרה כזה, אומרת הצעת החוק שלכאורה זה מה שנקרא תביעה נבלעת

תמר קלהורה:  לכאורה אם התגמולים עולים על הנזק, לכאורה המזיק לא חייב לשלם שום דבר

תמר קלהורה:  אבל גם בחקיקה של ביטוח לאומי וגם בפסיקה שהחילה אותו מנפגעי העבודה על כלל התובעים בנזיקין, הכלל שהתגבש הוא שבמקרה כזה המזיק משלם מכיסו לניזוק - זה חריג לכלל של ה-100 אחוזים - 25 אחוזים מן הנזק שהוא גרם לו והוא עדיין חייב להחזיר למיטיב את ה-100 אחוזים שהוא שילם לו

תמר קלהורה:      בחוק הביטוח הלאומי יש הוראה שבמקרה של נפגעי עבודה, הם תובעים רק 75 אחוזים ולא תובעים 100 אחוזים כדי שלא יצא שהמזיק משלם יותר אבל זה פחות חשוב לענייננו

תמר קלהורה:  מה שחשוב זה שמבחינת הניזוק במקרה הזה, שבו התגמולים עולים על הנזק, הוא יקבל מהמזיק, המזיק יוצא מכיסו וישלם לו 25 אחוזים מאותו נזק שנגרם לו

תמר קלהורה:      כל הדברים האלה מתרחשים בתוך פסק הדין של בית המשפט בתביעת הנזיקין

ישראל אייכלר: ואם הפיצויים עולים על התגמולים?     

תמר קלהורה: אז הוא משלם את ההפרש

תמר קלהורה:  את הדלתא

תמר קלהורה:  אומרים שהנזק הוא איקס, התגמולים הם וואי, איקס פחות וואי – זה מה שהמזיק ישלם, בין אם זה יותר מ-25 אחוזים מהנזק ובין אם זה פחות

נתי שקד: זה יכול להיות גם 10,000 שקלים

תמר קלהורה: גם זה

תמר קלהורה:  נכון

תמר קלהורה:  זה המצב בתביעות נזיקין

ישראל אייכלר: למשרד הביטחון יש הערות? לא

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת שרון ניר

שרון ניר: אני רוצה להתעקש על הנוסחה שנקבעה שמדברת על עד 25 אחוזים ורוצה להבין את עמדת המדינה בהקשר הזה

שרון ניר:  זאת אומרת, אני מבינה שאת במידה מסוימת מביאה לידי ביטוי את העמדה של משרד המשפטים

שרון ניר:  הנוסחה הזו של עד 25 אחוזים, אני רוצה להבין

תמר קלהורה: למה עד? 25 אחוזים

שרון ניר: בסדר

שרון ניר:  ה-25 אחוזים, בואי תמקד בזה

שרון ניר:  אני אומרת שוב שהכלל זה למעשה הוחל על כל תביעות הנזיקין

שרון ניר: תעשי אקוויוולנט מתביעות עבודה

תמר קלהורה: נלקח מתביעות של נפגעי עבודה והוחל בפסיקת בית המשפט העליון על כל הנפגעים

שרון ניר: של נזיקין, שזאת בדרך כלל הנוסחה של 25 אחוזים

תמר קלהורה: באותו מקרה שבו התגמולים עולים על הפיצויים

שרון ניר: הבנתי שיש כאן משווה שלקחו ועשו איזשהו העתק-הדבק

תמר קלהורה: זה לא עניין של משוואה

תמר קלהורה:  זאת לא משוואה

תמר קלהורה:  התגמולים יכולים להיות 10 מיליון והנזק שבעה מיליון

תמר קלהורה:  שבעה מיליון לחלק לארבע, זה מה שהמזיק יוציא וישלם לניזוק

שרון ניר: בנוסף

תמר קלהורה: בנוסף למה?     

שרון ניר: בנוסף לתגמולים

תמר קלהורה: כן

ישראל אייכלר: ולא יקוזזו מהתגמולים

תמר קלהורה: לא

שרון ניר: לא יקוזזו

תמר קלהורה: אני רוצה לומר שאנחנו מדברים על מה שמתרחש בתוך התיק הנזיקי

שרון ניר: ברור

שרון ניר:  התגמולים בצד

שרון ניר:  אנחנו לוקחים את הנזיקין - - -     

תמר קלהורה: זה 25 אחוזים

תמר קלהורה:  זה לא עד 25 אחוזים

שרן השכל: ואם הנזיקין הם 20 מיליון שקלים והתגמולים חמישה מיליון שקלים?     

תמר קלהורה: אז הם יקבלו 15 מיליון שקלים

תמר קלהורה:  המזיק מהכיס שלו יוציא 15 מיליון וישלם

מאיר סחיווסחורדר: שלום וברכה

מאיר סחיווסחורדר:  נעשה קצת סדר כדי שנבין יותר טוב

מאיר סחיווסחורדר:  קודם כל, הדוגמה בעייתית והקלאסית היא אם התגמולים הם מיליון שקלים ובית משפט יפסוק מיליון ו-20 אלף שקלים, בחוק עכשיו הניזוק יקבל 20 אלף שקלים

שלומי מור: לא

שלומי מור:  לפי הגבוה

שלומי מור:  זה או 25 או ההפרש לפי הגבוה

מאיר סחיווסחורדר: איפה זה כתוב?     

שלומי מור: נגיד את זה

מאיר סחיווסחורדר: זה לא כתוב בחוק

שלומי מור: אתה צודק כי אחרת אין הגיון

שלומי מור:  אחרת מיליון ושקל, הוא יקבל שקל ולא 250 אלף שקלים

מאיר סחיווסחורדר: זה היום החוק

שלומי מור: זה ברור וכך מיישמים את זה בתביעות שיבוב

שלומי מור:  תודה על ההערה

שלומי מור:  צריך לבוא כאן לידי ביטוי שזה לפי הגבוה

ישראל אייכלר: מאיר, אני חושב שצריך להבהיר את זה בחוק כדי שמה שאמר שלומי יהיה ברור

מאיר סחיווסחורדר: זה דבר ראשון שצריך להבהיר בחוק

מאיר סחיווסחורדר:  יש עוד כמה דברים מאוד בסיסיים

נעה בן שבת: הבעיה היא שהחוק היום רק מפנה כרגע לסעיפים, הוא מפנה לסעיף 82, לסעיף 330 לחוק הביטוח הלאומי ושם יש את ההוראות

נעה בן שבת:  אולי צריך להגיד בשינויים אלה, כך שהוא יקבל את הגבוה מביניהם

נעה בן שבת:  צריך לכתוב

מאיר סחיווסחורדר: בשבוע שעבר היה הניסוח של נעה ומהבחינה הזאת הוא היה מעולה

מאיר סחיווסחורדר:  הניסוח שאת הצעת פתר את כל הבעיות האלה

נעה בן שבת: אני לא יכולה כרגע להוסיף את זה כאן כי אנחנו כרגע רק מפנים לסעיפים

נעה בן שבת:  אנחנו לא כתבנו כאן את ההסדר עצמו

נעה בן שבת:  אני יכולה במקום הפניה לסעיף 330 לחוק הביטוח הלאומי, לכתוב את ההוראות של סעיף 82 לחוק הביטוח הלאומי ולהעתיק את זה לפי הגבוה מביניהם

מאיר סחיווסחורדר: כדאי לנסח את זה

ישראל אייכלר: שיהיה ברור ללא כל ספקות

רות פרמינגר: בדיוק

רות פרמינגר:  במיוחד בנושא הרגיש הזה

רות פרמינגר:  שלא יהיו לנו פרשנויות

רות פרמינגר:  זה צריך להיות בהיי לישנא

מאיר סחיווסחורדר: ההערה השנייה

מאיר סחיווסחורדר:  יש עוד הערה קטנה טכנית שמשרד המשפטים הסכים איתי בנושא התחולה, שנראה איך נחיל את זה על תביעות שכבר הוגשו

מאיר סחיווסחורדר:  בסעיף 330 יש הוראה שדורשת הודעה מראש לביטוח הלאומי ואני מכיר מאות תיקים שלא הגישו הודעה כזאת כי זה לא היה נדרש בחוק

מאיר סחיווסחורדר:  צריך לדאוג שהחוק הזה לא יקפח בטעות את כל מי שעל הגב שלו סוחב את המשכורות

ישראל אייכלר: יהיה כתוב שמי שהגיש אי פעם?     

מאיר סחיווסחורדר: כל מי שהתיק שלו מתנהל

שרן השכל: ולא הודיע לביטוח הלאומי לפני שהוא הגיש את התביעה

קריאה: לפני שחוקק החוק

רות פרמינגר: כמו הוראות מעבר שכל מי שכבר בתוך התהליך זכאי להגיש והוא לא נופל

רות פרמינגר:  כמו הוראות מעבר

קריאה: שייתנו 30 ימים לתת הו דעה לביטוח הלאומי

ישראל אייכלר: היועצת המשפטית אחר כך תנסח את זה

נעה בן שבת: שלומי, למה אתה מתנגד?     

שלומי מור: אני בכלל לא מתנגד

שלומי מור:  אני אומר שצריך לחשוב על זה

שלומי מור:  ההודעה 30 ימים לא מפריעה לי

שלומי מור:  מפריע לי שיש מקרים, לפני 10, 20, 30 שנים, שבן אדם בחר בפיצוי הנזיקי והוא 40-30 שנים לא במערכת הביטוח הלאומי ולא מקבל גמלאות

שלומי מור:  מה לגביו? בן אדם שבחר זה מכבר לפי הדין הקודם

שלומי מור:  לא יודע, צריך לחשוב על זה

מאיר סחיווסחורדר: זאת דוגמה נוספת

מאיר סחיווסחורדר:  תחזיר לו את הביטוח הלאומי

מאיר סחיווסחורדר:  אני מאוד בעד

ישראל אייכלר: שרן מציעה שיהיה כתוב שאלה תיקים שמתנהלים עכשיו

ישראל אייכלר:  זאת אומרת, הם כבר נפתחו אי פעם אבל מתנהלים

שרן השכל: עדיין מתנהלים בבית המשפט

מאיר סחיווסחורדר: תיקים תלויים ועומדים

שרן השכל: כן

מאיר סחיווסחורדר: זה הגיוני

רות פרמינגר: אם יעשה מוגמר, זאת בעיה

ישראל אייכלר: מי עוד רצה להגיב?     

מאיר סחיווסחורדר: עוד משפט אחד שאני חושב שהוא הכי מהותי כאן

מאיר סחיווסחורדר:  בניסוח שהוצע בשבוע שעבר על ידי היועצת המשפטית של הוועדה, ההוראה הייתה שהניזוק יוכל לגבות את אותם 25 אחוזים מהמזיק וזהו

מאיר סחיווסחורדר:  אם זו הייתה בעיה ערכית, כי אז למה שמישהו רצח את המשפחה שלי ייהנה מ-75 אחוזים קנייני שעכשיו אני מעניק לו אם המדינה לא גובה אותם? במסגרת התיקון שהיום מציע משרד המשפטים, הוא אומר שהמדינה כן זכאית לגבות את אותם 75 אחוזים

מאיר סחיווסחורדר:  אני אומר שאם המדינה גובה את אותם 75 אחוזים, אני עדיין ארצה לריב איתה למה היא 75 אחוזים ואני רק 25 אחוזים אבל לפחות אני אשן בלילה בשקט שהכסף שאני זכיתי בו מהרוצחים האלה לא חזר לרוצחים האלה כדי לממן טרור

מאיר סחיווסחורדר:  אבל אם המדינה מוותרת על זה ולא רוצה לגבות את זה, אני לא מצליח להבין למה להעדיף את הרוצחים על פני מי שנרצח

מאיר סחיווסחורדר:  למה לא לתת לנו 100 אחוזים? על מה ההתעקשות? אם המדינה רוצה, אני מבין, בואו נדבר על כך, אבל אם היא לא רוצה – שזה יהיה ברור שייתנו לנו את הכסף הזה

מאיר סחיווסחורדר:  זה לא על חשבון אף אחד

שלומי מור: הנוסח הקודם והנוסח הנוכחי, להבנתי משאירים את זכות המדינה לגבות 75 אחוזים כיוון ש-25 אחוזים הולכים לנפגעים

שלומי מור:  המדינה מעולם לא ויתרה על הזכות הזאת ואין בכוונתה לוותר

שלומי מור:  השאלה האחרת היא האם היא תיישם את זה לאור מצבה הכלכלי של הרשות וכל מיני שיקולים ביטחוניים מדיניים אחרים וזו שאלה אחרת

שלומי מור:  המדינה בנוסח הזה לא מוותרת על זכותה לגבות את ה-75 אחוזים

רות פרמינגר: למה לא ל חזור ליותר מ-25 אחוזים?     

שרון ניר: אני מציעה שזה יעוגן כך שהסכום הוא באמת של המדינה, שזאת זכותה של המדינה, וכל מה שקשור בשיקולים ביטחוניים, אנחנו לא נדון עליהם בפורום הזה

שרון ניר:  הזכות תהיה מעוגנת

ישראל אייכלר: הנוסח עכשיו הוא כמו שאת אומרת

שרון ניר: כן

תמר קלהורה:  הזכות הזאת של המדינה קיימת גם בחוקי השיקום

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  המדינה לא צריכה לקבל ממני רשות ללכת ולתבוע

תמר קלהורה: נכון

נעמה צורף: אני כאן בשני כובעים כאשר בכובעי האחד אני נפגעת טרור

נעמה צורף:  הוריי נרצחו בקדומים, הם אספו מחבל מתאבד שהתחפש לטרמפיסט, הוא היה בלבוש חרדי והוא התפוצץ להם ברכב

נעמה צורף:  עקבות הרשות הפלסטינית היו לכל אורך הפיגוע

נעמה צורף:  מתכנן הפיגוע היה שוטר פלסטיני, המחבל המתאבד הולן בתחנת משטרה בשכם, חגורת הנפץ הורכבה והוכנה בבית חולים רפידיה בשכם, בית חולים ששייך לרשות הפלסטינית

נעמה צורף:  אמרתי שאני כאן בשני כובעים כי אני מעדיפה את הכובע השני של מי שלוחמת בטרור אבל במצב הנוכחי אין לי כלים להילחם בטרור

נעמה צורף:      אני באמת מודה למי שישב וניסח את החוק הזה

נעמה צורף:  בעיניי אין בו שום בשורה כי את סעיף 330 כבר היה לנו קודם

נעמה צורף:  כבר קודם נפגע פעולות איבה יכול היה לקבל את התגמולים וסעיף 330, אם הוא חל על נפגע תאונות דרכים או שהוא חל על עובד, בוודאי שהוא חל גם על נפגעי פעולות איבה ואין פסיקה שאומרת אחרת

נעמה צורף:  אני צריכה שתהיה מוטיבציה, לא רק לי כי אנחנו הגשנו ממקום אידיאולוגי תביעה נגד הרשות גם על הרכיבים הנזיקיים למרות שהיה לנו ברור בתחילת הדרך ובאמצע הדרך שאנחנו לא נקבל אותם

נעמה צורף:  אנחנו כנראה נבחר בביטוח הלאומי

נעמה צורף:  באיזשהו שלב החלטנו כהחלטה שאנחנו נוותר על הביטוח הלאומי ואנחנו נתבע מהרשות גם אם יצא פחות

נעמה צורף:       להגיש תביעה נגד הרשות הפלסטינית, אנשים אומרים תגישו תביעה, אבל היום אנחנו עומדים על הוצאות של 400 אלף שקלים על מומחים, על מומחים ביטחוניים, על מומחים רפואיים

נעמה צורף:  אנחנו עומדים בתביעה על 400 אלף שקלים

נעמה צורף:  אנחנו מאידיאולוגיה עומדים בזה ונמשיך בזה אבל אם אנחנו רוצים באמת כלי להילחם בטרור, עם כל הכבוד בדבר הזה אין שום בשורה

נעמה צורף:  תחשבו רגע בעיניים של נפגע טרור, למה הוא צריך עכשיו להגיש תביעה נזיקית, לעמוד להעיד, להביא מומחים, ללכת להיבדק אצל מומחים של הרשות הפלסטינית ובסוף מתוך הכסף שייפסק, הוא יקבל 25 אחוזים

נעמה צורף:  מי שיושבת עכשיו ומחככת ידיים על מה שקורה כאן, זאת הרשות ועורכי הדין שמייצגים אותה כי הם מאוד מאוד שמחים

נעמה צורף:  אף אחד – ואני אומרת לכם את זה, מאיר כאן והוא הגיש ואנחנו הגשנו – אחר לא יגיש תביעות נגד הרשות על פיצויים נזיקיים אם מה שהוא יקבל בסוף זה 25 אחוזים

נעמה צורף:  אין שום סיבה

נעמה צורף:  זה לא כלי ואין כאן מוטיבציה

נעמה צורף:  אני לא מדברת עלינו אלא על אינטרס ציבורי של המדינה והאינטרס המדיני של המדינה הוא שיהיו כאן תביעות נגד הרשות הפלסטינית

נעמה צורף:  להשוות אותנו לנפגעי עבודה ולהגיד כמו שנפגע עבודה מקבל רק 25 אחוזים או כמו מישהו שנפל במדרכה והוא מקבל 25 אחוזים, אז מישהו שירו בו בכוונה להרוג אותו בגלל שהוא יהודי, גם הוא יקבל 25 אחוזים

נעמה צורף:       באמת, אין כאן בשורה

נעמה צורף:  אם אנחנו משאירים את זה כך, עדיף לגנוז את החוק הזה ולא להמשיך אותו

ישראל אייכלר: למה? החוק מזיק למשהו?     

נעמה צורף: בטח שהחוק מזיק

נעמה צורף:  החוק מוריד לי את הבחירה

ישראל אייכלר: הבנתי שלא אומרים או או

נעמה צורף: סעיף 36(א)(1), אם הוא מבוטל והוא מוריד לי את הבחירה, לבחור או בהגשת תביעה נגד הרשות או לקבל את התמלוגים, היום אין לי את האפשרות הזאת

נעמה צורף:  אם אני עכשיו רוצה להגיד לא רוצה ביטוח לאומי מהמדינה ואני רוצה לתבוע את הרשות הפלסטינית – אין לי את האפשרות הזאת

ישראל אייכלר: אבל יש גם וגם

ישראל אייכלר:  אם הבנתי את החוק נכון זה גם וגם

נעמה צורף: לא

נעמה צורף:  זה לא גם וגם

נעמה צורף:  החוק אומר לי רק 25 אחוזים

נעמה צורף:  אם אני רוצה 100 אחוזים מהרשות הפלסטינית, אין לי

קריאה: זה כל התגמולים

קריאה: כל התגמולים ובנוסף 25 אחוזים

נעמה צורף: לא

נעמה צורף:  אם אומרים שהוראות סעיף 36(א)(1), (3), (5) או (6) לחוק הנכים ולחוק משפחות החיילים לא יחולו, אז אין לי את הבחירה

ישראל אייכלר: הטענה של מאיר ואחרים הייתה שהבחירה הזאת עושה להם עוול, כי הוא צריך לבחור או זה או זה

ישראל אייכלר:  עכשיו באו חברות הכנסת ותיקנו את זה כך שזה לא או זה או זה אלא גם וגם

נעמה צורף: זה לא גם וגם

נעמה צורף:  זה 25 אחוזים מהרשות

נעה בן שבת: את היית רוצה לאפשר לבחור, אם היה לך את המסלול של רק פיצויים

נעמה צורף: בוודאי

ישראל אייכלר: אז היא תפסיד את הביטוח הלאומי

נעמה צורף: בסדר

נעמה צורף:  אני מעדיפה

ישראל אייכלר: את מעדיפה אבל מה יעשה מישהו אחר שכן רוצה לבחור?     

מאיר סחיווסחורדר: תהיה לו את זכות הבחירה

נעמה צורף: תהיה לו זכות הבחירה

נעמה צורף:  כל אחד יוכל לבחור

נעמה צורף:  כל אחד יעשה את החישוב שלו ויוכל לבחור

ישראל אייכלר: מה אומר משרד המשפטים על הדבר הזה?     

תמר קלהורה: ברגע שאנחנו מאפשרים את הדבר הזה, המשמעות היא שהמדינה מאבדת את הזכות שלה להשתבב כי המשמעות של זה היא 100 אחוזים מכאן ו-100 אחוזים מכאן

נעמה צורף: לא, סליחה, למה 100 אחוזים מכאן ו-100 אחוזים מכאן? אם אני מוותרת על הביטוח הלאומי ותובעת רק מהרשות

ישראל אייכלר: המדינה תאבד את הזכות לקזז מכספי הרשות?     

תמר קלהורה:  החקיקה צריכה להיות שווה לכולם

תמר קלהורה:  נקודת המוצא של החוק הזה היא שברירת העילה היא פוגענית

ישראל אייכלר: זו הייתה הטענה

תמר קלהורה: זו הייתה הטענה

תמר קלהורה:  לכן אנחנו יצרנו מצב שבו לא צריך לבחור אלא מקבלים את התגמולים

תמר קלהורה:  הסטטוס של נפגעי האיבה נשאר

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לשמוע את תשובת משרד המשפטים ואם נציג הביטוח הלאומי לא ישמע, הוא לא ידע להתייחס

תמר קלהורה: משפט אחרון

תמר קלהורה:  אני אומרת שהצעת החוק הזאת לפי המציעות וגם לדעתנו משפרת את המצב והמשמעות שלה היא שאין יותר לבחור האם אני רוצה להיות כזה או לאיות כזה

תמר קלהורה:  באיזה מובן אין יותר את הבחירה הזאת? במובן שבית המשפט הנזיקי, לא משאיר את זה כך וזה לא עניין של שיקול דעת ובחירה אלא בית המשפט הנזיקי עושה את הניכוי הזה גם אם הנפגע בכלל לא הלך לקצין התגמולים

רות פרמינגר: חמור מאוד

תמר קלהורה: ברגע שקמה לו הזכות, בית המשפט יעשה ניכוי רעיוני, יקפיא את העילה ויאמר לניזוק שילך לקצין התגמולים למצות את זכויותיו שם ואחר כך יחזור ואז אנחנו נקבע את הסכום המדויק שהרשות צריכה להוציא מהכיס ולשלם לו

תמר קלהורה:  זה בגדול

תמר קלהורה:  אלה תביעות נזיקין

תמר קלהורה:  כל תביעת נזיקין שיש בה זכות להטבת נזק, בית המשפט עושה את הניכוי הזה - זה נקרא רעיוני – גם אם הניזוק לא מיצה את זכותו מול המיטיב, בין אם זה משרד הבריאות או בין אם זה הביטוח הלאומי או בין אם זה בענף התגמולים

תמר קלהורה:  זאת המשמעות של הצעת החוק

תמר קלהורה:  אם לא רוצים את זה, אפשר לחזור למצב הקיים

שרן השכל: אני חושבת שנשאיר את זה כך ולקראת שנייה ושלישית נוכל לדון קצת יותר לעומק ולהבין

ישראל אייכלר: בסדר

ישראל אייכלר:  זכות הדיבור לנתי שקד

נעמה צורף: אני רוצה לסיים את דבריי בשתי נקודות קטנות

ישראל אייכלר: את סיימת

ישראל אייכלר:  הטיעונים שלך היו מאוד מאוד ברורים ומובנים לכל מי שנמצא כאן

ישראל אייכלר:  אם חשוב לך להוסיף עוד משהו, תוסיפי

נעמה צורף: כן, חשוב לי להוסיף שני דברים

נעמה צורף:  לעמדת משרד המשפטים, בתיק שלנו הוגשה עמדת היועצת המשפטית לממשלה כאשר הרשות הפלסטינית העלתה את נושא הקיזוז הרעיוני והיא אמרה לא, זה לא קיזוז רעיוני אלא זאת אפשרות בחירה

נעמה צורף:  יש את העמדה הזאת כתובה

נעמה צורף:  זאת אפשרות בחירה

תמר קלהורה: לפי החוק הקיים

תמר קלהורה:  אנחנו משנים אותו

קריאה: זאת ה טעות

קריאה:  טעות לשנות את זה

ישראל אייכלר: את אומרת שהשינוי הזה ישלול ממך את הזכות לקחת את ה-100 אחוזים מהרשות

נעמה צורף: נכון

שרן השכל: אנחנו מאפשרים גם תביעת פיצויים

נעמה צורף: אין לי בעיה שהחוק ייקח לי את האפשרות הזאת אבל שאז ישאיר לא 25 אחוזים כמו לנפגעי עבודה - - -         

שרון ניר: ייתן לך זכות ל-125 אחוזים, לכאורה או ל-100 אחוזים פלוס 25 אחוזים

שרן השכל: יש לך גם את תביעת הפיצויים שאתה מקבל 100 אחוזים ותביעות נזיקין שאתה מקבל 25 אחוזים

מאיר סחיווסחורדר: מה זה 100 אחוזים? בביטוח לאומי זה לא 100 אחוזים

מאיר סחיווסחורדר:  אחותי יושבת כאן והיא לא קיבלה אולי 25 אחוזים במהלך השנים בגין הנזק האמיתי שקרה לה

מאיר סחיווסחורדר:  אני עבור השנים שגידלתי אותה, מעולם לא קיבלתי בחזרה מהמדינה כי באותן שנים לא היו חוקים

מאיר סחיווסחורדר:  להגיד 100 אחוזים הביטוח הלאומי, 25 אחוזים? למה לא לעשות 50 אחוזים? אני לא מבין למה 100 אבל למה לא 50 אחוזים? על חשבון מי באים ה-50 האחוזים שיקבל נפגע הטרור? תהיה לו מוטיבציה, הוא ישלים עם החוק הזה ונעזוב את המלחמה הזאת ונלך לפשרה

רות פרמינגר: יש כאן איזשהו עוול של הניכוי הרעיוני

רות פרמינגר:  אני חושבת שעושים כאן חטא על פשע

רות פרמינגר:  למה לעשות ניכוי רעיוני כשאתה יכול להעניק, אם הוא זכה, שיקבל את הכול? הוא לא רוצה לתבוע את הביטוח הלאומי

רות פרמינגר:  אני חושבת שאת זה החוק צריך לתקן

תמר קלהורה: החוק לא יכול לתקן את זה

רות פרמינגר: אז בית המשפט לא יעשה משהו שהוא נגד החוק

רות פרמינגר:  זה בדיוק מה שהחוק צריך לתקן, את הניכוי הרעיוני הזה

רות פרמינגר:  הוא גם לא תובע, כופים עליו לתבוע, הוא לא רוצה לתבוע כי הוא יודע שזה ממש מעט מאוד ואחר כך נותנים לו רק 25 אחוזים, ולמה 25 אחוזים שהמדינה החליטה? בואי נגיד שניתן לה שנתיים-שלוש לתבוע, לא תבעה – תנו להם את ההפרש

רות פרמינגר:  למה? אתם יודעים מה? תנו חצי מה-75 אחוזים

רות פרמינגר:  אבל אם המדינה לא תובעת, היא אומרת להם: לא, אתם גם לא תקבלו את זה

רות פרמינגר:  על מה אנחנו תובעים? על הטרוריסטים שרצחו את המשפחה, שפגעו במשפחה, למה לא לקבל את זה? אם המדינה החליטה שהיא לא, למה?     

ישראל אייכלר: אני לא מחליט אלא שואל את המציעות אם נקבע שלא פחות מ-25 אחוזים אבל שתהיה אפשרות לדון אחר כך על יותר ואולי נעלה ל-50 אחוזים

שרן השכל: אנחנו רוצים להסביר לכם משהו

שרן השכל:  אנחנו בעוד שש דקות לא יכולים לקיים יותר הצבעות וצריכים לנעול את הישיבה כי יש ישיבות סיעות

שרן השכל:  זאת אומרת שהשבוע החוק הזה יידחה וזה כאשר אנחנו, קואליציה ואופוזיציה, רוצים להעלות אותו כבר השבוע לפחות לקריאה ראשונה

שרן השכל:  זאת אומרת שלקראת הקריאה השנייה אנחנו יכולים לדון גם עם הביטוח הלאומי וגם עם משרד המשפטים כדי לנסות להעלות את זה

רות פרמינגר: אבל יגיד נושא חדש

מאיר סחיווסחורדר: בואו תצביעו על 50 אחוזים

ישראל אייכלר: העלאת האחוז, זה לא נושא חדש

שרן השכל: אנחנו לא יכולים כי הממשלה יכולה למשוך את זה

שרן השכל:  אנחנו רוצים להגיע איתה לסיכום

שרן השכל:  זאת אומרת, זה נותן לנו לקראת הקריאה השנייה והשלישית אפשרות לדבר איתה

שרן השכל:  אנחנו נאבק על זה כדי להעלות את זה ל-50 אחוזים ואני יכולה להבטיח לך שמהאופוזיציה לא יגיע נושא חדש ומהקואליציה אני בטוחה שלא יגיע נושא חדש

מאיר סחיווסחורדר: אם כן, בואו נצביע עכשיו על 50 אחוזים

מאיר סחיווסחורדר:  החוק המקורי הוא 100 אחוזים

מאיר סחיווסחורדר:  אתם העברתם חוק של 100 אחוזים, אז יהיו 50 אחוזים

מאיר סחיווסחורדר:  תצביעו

ישראל אייכלר: רשות הדיבור לנתי

נתי שקד:  קטונתי מלעמוד מול משפחת סחיווסחורדר ומול כל אלה שאיבדו את עולמם

נתי שקד:  אני מנסה להיות מאוד קונקרטי ומאוד מקצועי

נתי שקד:  אני מניח שהיושב ראש יבין על מה אני מדבר

נתי שקד:       בכל הדיונים שעסקנו בחוק הנכים, באו נציגי פעולות איבה ואמרו שחוק נפגעי פעולות איבה הוא תמונת ראי של חוק הנכים

נתי שקד:  המטרה של חוק הנכים הייתה שימור מורל הכוח הלוחם

נתי שקד:  מה שקורה בחוק הזה, הוא המשך ישיר למה שאתה רואה בוועדה שעסקה לפני כן, היא שחיקה מתמדת בזכויות לוחמי צה"ל

נתי שקד:  לוחמי צה"ל לא יוכלו לעולם לתבוע בנזיקין בגלל שהם לא יכולים לתבוע - - -     

מאיר סחיווסחורדר: הם כן יכולים

נתי שקד: הם לא יכולים

קריאה: נתי, אולי תשמע מישהו שיודע יותר ממך? תשמע ממישהו שיודע

נתי שקד: אני אומר משפט אחרון

נתי שקד:  לכן אני פונה אל אדוני שוב

נתי שקד:  זאת ההוכחה שלנו שבעצם חייבת לבוא הגדרה של הלומי קרב, של אותם אלה ששלחת לקרב

נתי שקד:  כן, אנחנו רואים, גם בדיון הקודם זה היה, ראית שככל שאתה נפצע יותר בקרב, אתה מקבל פחות

נתי שקד:  עיני לא צרה בהם, העולם שלהם נחרב

קריאה: אבל למה רק הלומי קרב?      

קריאה: אתה סתם מדבר

קריאה:  אתה לא יודע

קריאה:  יש חיילים נפגעי איבה בתוך החוק הזה

ישראל אייכלר: נתי, זה לא קשור לחוק הזה

קריאה: נתי, אתה מבלבל

נתי שקד: חיילי צה"ל שנמצאים בתוך החוק הזה

נתי שקד:  היה לי מחבל מתאבד, הוא ניסה לחטוף לי נשק, אז הוא בתוך החוק הזה

קריאה: הוא לא יכול לתבוע

נתי שקד: אני לא יכול לתבוע, רק אם זה היה פיגוע

נתי שקד:  לא בפעילות מבצעית

שרן השכל: נתי, אני אומרת לך שבתוך החוק הזה היה לנו חשוב להכניס גם את העניין של לוחמי צה"ל

נתי שקד: הכנסתם חיילים שנפצעו בפיגוע

נתי שקד:  לא מי שנפצע בפעילות מבצעית

נתי שקד:  זה לא הגיוני כי מי שנפצע בפעילות מבצעית נמצא בתוך חוק

ישראל אייכלר: כתוב כאן מעשה טרור

נעה בן שבת: כתוב מעשה טרור

נתי שקד: מעשה טרור הוא לא פעילות מבצעית

נתי שקד:  אם אני עמדתי מול מחבל מתאבד, יצא מצב כזה ששניים יהיו בפיגוע, אחד היה לוחם בפיגוע דריסה דרסו אותו כלוחם, השני היה אזרח או חייל צה"ל בחופשה - - -     

מאיר סחיווסחורדר: שניהם במסגרת החוק

נתי שקד: הלוחם לא יקבל בגלל חוק מלחמה שאומר שכמו שפלסטיני לא יכול לתבוע - - -     

ישראל אייכלר: אני אשאל את משרד המשפטים האם חייל באותו אירוע כמו שמדבר עליו נתי, יכול להיות מצב ששני אנשים יקבלו והחייל לא?     

נתי שקד: פעילות מבצעית

ישראל אייכלר: אני מדבר על פעילות טרור

תמר קלהורה: זאת שאלה שהכנסת תצטרך להכריע בה

נתי שקד: אני מקשיב

נתי שקד:  אני הייתי לוחם

נתי שקד:  אני לא מזלזל בשום דבר, חס וחלילה

שרון ניר: חבר'ה, אנחנו לא משווים, חס וחלילה

שרון ניר:  לא משווים

נדב וירש: יחד עם זאת, אני יודע איפה אני הייתי

נדב וירש:  אני הייתי בעזה, אני הייתי באירוע של הדר גולדין, אני יודע שאני לא יכול לתבוע את המחבל המחורבן הזה שהשאיר לי את החבר שלי שם

נדב וירש:  אני יודע שאני נאבק באגף שיקום נכים ובמשרד הביטחון כדי לקבל את ההכרה שלי ועובדה שאני כאן, גם כדי לקבל את ההגדרה שלי

נדב וירש:  תבינו על מה אני מדבר

נדב וירש:  הרב אייכלר מבין אותי הוא מספיק בקי בנושא

ישראל אייכלר: אני לא הנושא כאן

ישראל אייכלר:  יש כאן שאלה האם בפעולה הזאת יהיה הבדל בין חייל לבין אזרח ואת זה צריך לפתור

ערן יוסף: קודם כל, כאשר מדובר על אותו אירוע בדיוק, אין ספק שהחייל יהיה בדיוק כמו האזרח

ערן יוסף:  זה מה שחשבנו שיקרה כאן, שאם פעולה מסוימת מוגדרת כפעולת איבה ונפגעו גם אזרחים וגם חיילים, כולם יקבלו אותו הדבר

ערן יוסף:       יש כאן שאלה יותר רחבה והיא מה הוא אירוע טרור

ערן יוסף:  אדם שנפגע בעזה או נפגע במקום אחר

ערן יוסף:  השאלה היותר גדולה היא אם יש את מי לתבוע ואנחנו יודעים שלא תמיד יש את מי לתבוע

ערן יוסף:  גם לאזרחים לא תמיד יש את מי לתבוע אבל אנחנו רוצים לאפשר את האפשרות ולא לגרום למצב שבכלל שחלק מהאנשים לא יכולים לתבוע, אז כל האחרים לא יוכלו

נתי שקד: תאפשר הגדרה להלומי קרב

רות פרמינגר: למה הלומי קרב ולא נכי צה"ל?     

נתי שקד: לאותם אלו שבעצם נפגעים פעם אחר פעם ואתם לא רוצים להגדיר את הלומי הקרב

נדב וירש: עם כל הכבוד, אתם לא רוצים לזקק את הקבוצה שהכי נפגעת במשרד הביטחון

נדב וירש:  תסתכל לי בעיניים, אתה יודע את זה

נדב וירש:  מעל 20 איבדו את חייהם

נתי שקד: יש חיילים מהפיגוע בלינץ' רמאללה

נתי שקד:  למה אתה לוקח להם?     

רות פרמינגר: למה לא כל נכי צה"ל? למה אתה רוצה רק הלומי קרב? לנכי צה"ל זה לא מתאים?     

נתי שקד: את עושה הבדל בין דם לדם

נדב וירש: אני הייתי חייל צה"ל

נדב וירש:  זה הכול

נתי שקד: אתם עושים הבדל בין דם לדם

נתי שקד:  בביטוחי אובדן כושר עבודה, בביטוחים פנסיוניים ועכשיו גם בחוק הזה

נדב וירש:  הדור הזה לא ישתוק

נדב וירש:  אנחנו רוצים לחיות בכבוד

שרון ניר: אף אחד לא שולל את הכבוד שלך

נתי שקד: אני רציתי לשמור עליכם ובזכותי אתם כאן, בזכותי ובזכות האנשים שנפגעו

נתי שקד:  בזכותי אתם כאן וגם בזכות האנשים האלה שנפגע

נתי שקד:  אתם מכירים את הפגימה שלהם, אני מכיר והמדינה מכירה בהם שהם סובלים כל יום אבל אתם לא לוקחים אותי בחשבון

נתי שקד:  אתם לא לוקחים את האנשים השרופים

נדב וירש: אתם נאבקים בנו כל יום בקרב עם הנשק

נדב וירש:  כל יום

נדב וירש:  את חושבת שאני לא בסיוט? כל לילה

נדב וירש:  אני מזמין אותך אלי

נדב וירש:  בואי תראי כל לילה איך הלילה שלי והוא בדיוק כמו המלחמה שלהם

נדב וירש:  אתם לא רוצים להכיר בי? למרות שצה"ל החליט, היא מתנגדת לזה

נדב וירש:  כל יום מתים אנשים

נדב וירש:  תתביישו לכם כולכם

נדב וירש:  אתם לא רואים אותו

נדב וירש:  תתביישי לך

ישראל אייכלר: אני מבקש, מאיר, אל תתווכח

נדב וירש: בושה

נדב וירש:  לא רואים את החיילים

ישראל אייכלר: נדב, תירגע

ישראל אייכלר:  אני רוצה לשאול אותך האם אתה מסכים שאנחנו נעביר את ההצעה הזאת בקריאה ראשונה ובין קריאה ראשונה לקריאה שנייה נשב שוב עם משרד הביטחון, המציעות ישבו עם המשרד, כדי שלא יקרה מצב עליו דיבר נתי כאשר באותו אירוע טרור בו חייל נפגע, הוא לא יקבל ואחרים כן יקבלו

ישראל אייכלר:  שיהיה דומה ושכולם יוכלו לקבל

ישראל אייכלר:      אנחנו עושים עכשיו שתי הצבעות

ישראל אייכלר:  קודם אנחנו ממזגים את שתי הצעות החוק של חברות הכנסת שרון ניר ושרן השכל לחוק אחד

ישראל אייכלר:      מי בעד? מי נגד? מי נמנע?     

ישראל אייכלר: אושר     

ישראל אייכלר: המיזוג אושר פה אחד

ישראל אייכלר:      אם כן, עכשיו יש לנו הצעת חוק אחת

ישראל אייכלר:  ההצבעה עכשיו היא על הצעת החוק כפי שהוצג על ידי היועצת המשפטית, עם התיקונים שביקשנו ממנה לנסח ואנחנו סומכים על הניסוח שלה

ישראל אייכלר:      מי בעד אישור החוק לקריאה ראשונה? מי נגד? מי נמנע?     

ישראל אייכלר: אושר     

ישראל אייכלר: פה אחד הצעת החוק אושרה לקריאה ראשונה

ישראל אייכלר:      תודה רבה

ישראל אייכלר:  הישיבה נעולה