הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 35, 2023-07-10 00:00

פנינה תמנו: בוקר טוב, היום ה-10

פנינה תמנו: 07

פנינה תמנו: 2023, כ"א בתמוז התשפ"ג

פנינה תמנו:  אנחנו נדון בנושא שהוא חשוב – זכויות נשים מתמודדות נפש

פנינה תמנו:  אוכלוסייה מאוד מאוד חשובה שלאורך השנים, כחברת כנסת בבית הזה, היה חשוב לי להעלות את הנושא הזה בכמה וכמה וריאציות, פעילויות ציבוריות, כגון הקמת השדולה, לדעתי בפעם הראשונה שמתמודדי הנפש בכנסת ישראל לפני, מי כבר סופר, אבל לפני כמה כנסות, כאשר בתוך האוכלוסייה של מתמודדי נפש חשוב לי בוועדה לשים זרקור על נשים מתמודדות נפש שלהן הזכויות, קודם כל הזכות - הזכות לכבוד, הזכות להורות, הזכות לקבל טיפול שהוא מטיב, הזכות, אמרתי קודם הזכות להורות, אני חושבת שהפעם הראשונה שזה היכה בי האופן שמתייחסים למתמודדות נפש, או השבריריות או, בשמירה על הזכויות שלהן זה כאשר אם מתמודדות הנפש שלא הצליחה לגדל את הילד שלה, בכל זאת הייתה לה מעטפת משפחתית, איבדה את הזכות לראות את הבן שלה הפעוט כתוצאה מהמחלה שממנה היא סובלת, מבלי שהמדינה והרשויות נתנו לה שום מענה או את האפשרות לראות את הילד לפחות אפילו פעם בשבוע, פעם בשבועיים, בצל המחלה

פנינה תמנו:       שם הבנתי כמה ההפרה של הזכויות של מתמודדות נפש, של אימהות, יכולה להיות הפרה בוטה, קשה, חורצת גורלות, כשבעצם גם החוקים לא בהכרח מגינים על זה

פנינה תמנו:  אני התחלתי לעשות כמה שינויים בחקיקה שקשורים גם סביב הנושא הזה כדי לתת מענים

פנינה תמנו:  אני יכולה לומר לכם שכמובן אני התמודדתי או נחשפתי עוד יותר לתופעה של פגיעה בזכויות כאשר אנחנו מדברים על מתמודדות נפש שזקוקות לאשפוז ולא בהכרח מטופלות בקהילה

פנינה תמנו:  ואנחנו יכולים להגיע לבתי החולים ולראות שאין במרביתם מחלקות נפרדות לנשים, אין

פנינה תמנו:  כאשר הנשים צריכות את הפרטיות שלהן

פנינה תמנו:  נחשפתי גם לתחקירים על נשים שבמהלך האשפוז לא קיבלו אפילו את המוצרים הבסיסיים, מוצרי היגיינה בסיסיים כדי לטפל בעצמן בזמן הוסת ועוד ועוד דברים

פנינה תמנו:  ובטח, מי מכן שעוסקת אז זה לא הפתיע אותה שאני שמה את הנושא הזה על סדר היום, אבל כן יש אנשים ששואלים מה סביב מתמודדות הנפש

פנינה תמנו:  אז אני חושבת שהשתדלתי לפחות להביא לכם כמה נקודות שאני חושבת שהן נקודות של תיקון שאנחנו צריכים לעשות כמדינה, כחברה, כמשרדי ממשלה וכיוצא בכך

פנינה תמנו:  מי נציגת משרד הבריאות? כן, שלום

שירה ביגון: יש פה כמה

פנינה תמנו: יש פה כמה

שירה ביגון: כן

פנינה תמנו: אני צריכה מכם את מי שנותן לי את תמונת המצב הכללית

שירה ביגון: יש פה בעצם - - -     

פנינה תמנו: כמה אתם ערים לסוגיות ואיפה אתם חושבים שצריך לתקן

פנינה תמנו:  תמונת מצב, מה אתם עושים

פנינה תמנו:  מישהו פה, מן הסתם, מהמחלקה, לא, לפסיכיאטריה משפטית אני רואה פה

סרגיי רסקין: כן, זה אני, כן

שירה ביגון: אז אני אעשה פה רגע סדר

פנינה תמנו: כן

שירה ביגון: שירה ביגון, אני מנהלת תחום בכיר במטה השיקום במשרד הבריאות

שירה ביגון:  בעצם מערכת בריאות הנפש בעצם מחולקת במשרד שלנו, מי שבעצם מתעסק באשפוז ומי שמתעסק בשיקום

פנינה תמנו: אז רגע, טל ברגמן עדיין במשרד או שהיא עזבה?      

סרגיי רסקין: לא, עזבה

שירה ביגון: עזבה

פנינה תמנו: עזבה

פנינה תמנו:  אוקיי

שירה ביגון: מחליף אותה ד"ר גלעד בודנהיימר שהיום לא נמצא בדיון

פנינה תמנו: למה הוא לא פה?     

סרגיי רסקין: הוא כנראה בפעילות אחרת

פנינה תמנו: נקווה שהפעילות האחרת חשובה יותר

פנינה תמנו:  כן

שירה ביגון: תרצי שנתחיל בהתייחסות על האשפוז או על השיקום?     

פנינה תמנו: קודם כל על מצב נשים מתמודדות נפש, ומשם

פנינה תמנו:  תמונה, אני אוהבת לקבל קודם כל את התמונה הכללית

שירה ביגון: אוקיי, אז אני אתחיל בעצם מתמונה כללית של מערך השיקום בבריאות הנפש

שירה ביגון:  זה בעצם מערך שנועד לטפל - - -     

פנינה תמנו: לא, לא בשיקום

פנינה תמנו:  תמונת מצב של מתמודדות הנפש, אחר כך נגיע לשיקום

שירה ביגון: אוקיי

סרגיי רסקין: אוקיי, אז כנראה אני אתחיל מדברים כלליים

פנינה תמנו: אוקיי

סרגיי רסקין: אני קודם כל רוצה להתייחס, סליחה, שמי ד"ר רסקין סרגיי, אני מנהל מחלקה לפסיכיאטריה משפטית במשרד הבריאות, ולפני כניסתי לתפקיד הזה במשך שנים רבות ניהלתי מחלקה סגורה בבית חולים כפר שאול במרכז ירושלים

סרגיי רסקין:  לכן אני אתחיל את התייחסותי לנושא של אשפוז

סרגיי רסקין:  עלתה סוגיה בנושא אם קיימות מחלקות נפרדות לנשים

סרגיי רסקין:  זאת אומרת אם יש הפרדה מגדרית באשפוז פסיכיאטרי

סרגיי רסקין:  אז אני חייב לציין שלפי הנתונים שיש לנו, ברוב בתי החולים הפסיכיאטרים במדינת ישראל יש הפרדה

פנינה תמנו: חדרים

סרגיי רסקין: יש הפרדה, לא, הפרדה מחלקתית

סרגיי רסקין:  הפרדה מחלקתית בעיקר במחלקות סגורות

סרגיי רסקין:  אוקיי? זאת אומרת, קיימות מחלקות סגורות לנשים בלבד ברוב בתי החולים

סרגיי רסקין:  אני מדבר כרגע על תשעה בתי חולים פסיכיאטרים

סרגיי רסקין:  זה דבר אחד

סרגיי רסקין:  דבר שני, מחלקות, איפה שאין מחלקה נפרדת לנשים יש הפרדה אגפית

פנינה תמנו: אנחנו מדברים על תשעה בתי חולים?     

סרגיי רסקין: אנחנו מדברים כרגע על תשעה בתי חולים עם מחלקות נפרדות לנשים

פנינה תמנו: אתה יכול להקריא לי את הרשימה?     

סרגיי רסקין: כן

סרגיי רסקין:  בבקשה

פנינה תמנו: איפה יש ואיפה אין

סרגיי רסקין: כן

פנינה תמנו: תודה

סרגיי רסקין:  אברבנאל – שתי מחלקות

פנינה תמנו: נפרדות?     

סרגיי רסקין: שתי מחלקות לנשים

פנינה תמנו: אוקיי

סרגיי רסקין: מזור – מחלקה אחת; מרחבים – שתי מחלקות; לב השרון - שתי מחלקות; מעלה הכרמל – מחלקה אחת; בריאות הנפש באר שבע – מחלקה אחת; מרכז ירושלמי לבריאות הנפש – מחלקה סגורה לנשים אחת; מעייני הישועה – שתי מחלקות; הרצוג – מחלקה אחת

פנינה תמנו: מה עם גהה? מה עם שלוותה? מה עם - - -     

סרגיי רסקין: בגהה, שלוותה ושער מנשה אין מחלקה לנשים

סרגיי רסקין:  אין מחלקה נפרדת לנשים

סרגיי רסקין:  אנחנו עובדים על זה

פנינה תמנו: למי עוד? איפה עוד אין?     

סרגיי רסקין: זהו

סרגיי רסקין:  זהו

סרגיי רסקין:  מבחינת בתי חולים פסיכיאטרים, זהו

פנינה תמנו: שאנחנו מדברים על בתי חולים מאוד מאוד גדולים

פנינה תמנו:  מאוד מוכרים גם

סרגיי רסקין: את מדברת על גהה, שלוותה ושער מנשה

סרגיי רסקין:  אני מסכים איתך

סרגיי רסקין:  אני מסכים איתך

סרגיי רסקין:  אנחנו כן עובדים על זה

סרגיי רסקין:  זאת אומרת, מודעות קיימת, תוכניות קיימות, יש, זאת אומרת הצורך בהפרדה מגדרית הוא ברור לכולנו

סרגיי רסקין:  הוא ברור לכולנו

פנינה תמנו: לא צורך, זה חובה

פנינה תמנו:  זה חובה, ואני אסביר גם למה, ד"ר סרגיי

סרגיי רסקין: כן

פנינה תמנו: נשים מתמודדות נפש, אנחנו מבינים שזו תקופה שהיא הרבה יותר מועדת לפורענות, לצורך העניין

פנינה תמנו:  אני ביקרתי לא אחת, וזה נשים שגם יותר יכולות ליפול לניצול, לידי ניצול

פנינה תמנו:  והם בני אדם כמו כולם

פנינה תמנו:  ויש גברים מאושפזים

פנינה תמנו:  ואני אגיד לך יותר גרוע, יש פושעים מאושפזים, עבריינים מאושפזים

סרגיי רסקין: אני מודע למצב הזה היטב

סרגיי רסקין:  ואני חייב להגיד, אני לא סתם התחלתי מהרקע האישי שלי, שבמשך שנים רבות אני ניהלתי מחלקה סגורה דווקא שהייתה בהתחלה מעורבת, אחר כך הייתה הפרדה לאגפים שונים, ואחר כך הפרדה מוחלטת

סרגיי רסקין:  בסופו של דבר, בעשר השנים האחרונות ניהלתי מחלקה לגברים

סרגיי רסקין:  אני, יחד עם הצוותים, אנחנו עברנו תהליך של שינוי גם בתפיסת המציאות הזאת

סרגיי רסקין:  אוקיי? אני לא יכול להגיד שהכל היה מובן, חד וחלק שצירך את ההפרדה

סרגיי רסקין:  אני מדבר עכשיו על התקופה מלפני בערך עשרים שנה

סרגיי רסקין:  אוקיי? באותם זמנים החשיבה הייתה טיפה שונה

סרגיי רסקין:  עכשיו ברור לנו שההפרדה במחלקות הסגורות, איפה שמתאשפזים אנשים במצב של מסוכנות לעצמם, לסביבתם, עם פגיעה בשיפוט ובביקורת מציאות, הרבה פעמים חוסר שליטה על דחפים, כולל גם דחפים מיניים ודחפים תוקפניים, ההפרדה זאת, אני מסכים איתך, היא חובה

סרגיי רסקין:  היא חובה

סרגיי רסקין:  במחלקות בבתי חולים - - -     

פנינה תמנו: אז מה משרד הבריאות, איך משרד הבריאות דואג שזה חובה ולא המלצה ולא וולונטרי?     

סרגיי רסקין: זה תהליך

סרגיי רסקין:  זה בכל מקרה תהליך שדורש - - -     

פנינה תמנו: אין תהליך

פנינה תמנו:  לא, לא, לא, זה לא תשובה

פנינה תמנו:  תהליך זה לא תשובה

סרגיי רסקין: זו התחלה

סרגיי רסקין:  זו התחלה

פנינה תמנו: תהליך זה לא תשובה

סרגיי רסקין: זו התחלה של התהליך

פנינה תמנו: ברור שהמגמה מאוד ברורה שיש יותר מודעות

סרגיי רסקין: כן

פנינה תמנו: אבל תהליך זה לא תשובה

פנינה תמנו:  אתם הרגולטור, אתם משרד הבריאות

סרגיי רסקין: נכון מאוד

פנינה תמנו: יש איזו הנחייה שהעברתם? יש איזה חוזה מנכ"ל? יש איזשהן פעולות אקטיביות שאתם עושים כדי לוודא שבתי החולים מבינים את הצורך בהגנה על הנשים, את הצורך שהנשים האלה, בתקופה הקשה ביותר שלהן יקבלו את מרחב הביטחון הכי

סרגיי רסקין:  יש נוהלים ויש כללים ושי הבנה של בתי החולים

סרגיי רסקין:  לא צריך אפילו לשכנע את אנשי המקצוע עד כמה הנושא הוא חשוב ועד כמה הוא חריג ועד כמה הוא נחוץ

סרגיי רסקין:  אין אפילו צורך בכך

סרגיי רסקין:  בבתי חולים גהה, שלוותה ושער מנשה, גם במחלקות המעורבות יש הפרדת אגפים

סרגיי רסקין:  זאת אומרת, מפגש בין מאושפזים גברים למאושפזים נשים קורה רק בחצר או בחדר טיפולים, איפה שמעבירים את הקבוצות הטיפוליות

סרגיי רסקין:  הצוות משגיח במלוא הרצינות, בכל אחריות משגיח על התנהגות גם של גברים וגם של נשים, ומנסה בכל הכוח למנוע את האירועים החריגים

פנינה תמנו: סרגיי, איך אתה דואג שלכולם יהיו מחלקות סגורות? עוד לא שאלתי, כשאתה אומר לי שתי מחלקות אז זה אומר שיש גם לעיתים תפוסה מלאה ואז נשים צריכות ללכת למחלקות אחרות

פנינה תמנו:  אבל איך אתם מביאים תוכנית אופרטיבית שבאה ואומרת אנחנו באים לבתי חולים ודורשים מהם עד תאריך כזה וכזה - - -     

סרגיי רסקין: עמדה של משרד הבריאות היא חד משמעית – מחלקות סגורות צריכה להיות הפרדה

סרגיי רסקין:  צריכה להיות הפרדה

פנינה תמנו: אבל מתי, זה ייושם באופן מלא בכל בתי החולים?     

סרגיי רסקין: כרגע זה מיושם, את יודעת מה, 85% זה מיושם כבר

פנינה תמנו: נכון, אני שואלת על העשרים אחוזים שלא מיושמים

סרגיי רסקין: אנחנו מטפלים ונמשיך לטפל על כך שזה ייושם במאה אחוז, כי כולם מבינים

פנינה תמנו: איך? איך?     

סרגיי רסקין: איך

סרגיי רסקין:  זאת שאלה לא פשוטה

סרגיי רסקין:  פתיחת מחלקה נוספת דורשת כוח אדם ודורשת תקציב מתאים

סרגיי רסקין:  אני חייב לציים שכל המערכת הפסיכיאטרית, אנחנו היום, אני מבין שאנחנו נדבר די הרבה על המערכת הפסיכיאטרית ועל המענים של המערכת הזאת גם לאוכלוסייה של נשים הנזקקות בכך

סרגיי רסקין:  אבל כל המערכת נמצאת במצוקה נוראית, גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת כוח אדם

סרגיי רסקין:  ופתיחת מחלקה חדשה, אוקיי? דורשת גם כוח אדם וגם תקציב

פנינה תמנו: או לא בהכרח שזה פתיחת מחלקה חדשה

פנינה תמנו:  אני לא בטוחה

פנינה תמנו:  אני מדברת בתוך המשאבים הקיימים צריך לדעת לעשות

סרגיי רסקין: כל פעם שמפרידים, כל פעם שעושים הפרדה מחלקתית בין גברים לנשים זו מחלקה חדשה שדורשת תוספת

סרגיי רסקין:  תוספת כוח אדם

סרגיי רסקין:  זה חד משמעי

סרגיי רסקין:  המחלקה הזאת לא נשארת ריקה

פנינה תמנו: אני לא בטוחה, אני שוב אומרת לך

סרגיי רסקין: כן

פנינה תמנו: אני אומרת שעם המשאבים הקיימים, עם כוח האדם הקיים, עם התקציבים הקיימים, עדיין ניתן לעשות הפרדה

פנינה תמנו:  אני מרגישה שזה קצת אמורפי

פנינה תמנו:  אין פה איזו תוכנית שבאה ואומרת אוקיי, מול בתי החולים, בואו תראו לנו איך אתם הולכים לבצע את זה

פנינה תמנו:  זה זכויות בסיסיות, אני לא מדברת פה על, זה זכות בסיסית

פנינה תמנו:  בסיסית

סרגיי רסקין: כבוד חברת הכנסת, אני לא חושב שצריך לשכנע אותי שזו זכות בסיסית ויש צורך בכך

סרגיי רסקין:  אני מבין את זה

סרגיי רסקין:  אני מבין את זה

סרגיי רסקין:  ולא ניתן להגיד שזה משהו אמורפי ובאוויר ולא נעשה כלום

סרגיי רסקין:  אוקיי? כי אני שוב פעם חוזר, בתשעה בתי חולים יש כבר מחלקות נפרדות

סרגיי רסקין:  וזו עבודה

סרגיי רסקין:  וזו עבודה שנעשתה

סרגיי רסקין:  אנחנו כן נעשה את העבודה גם כדי להגיע להפרדה מוחלטת במחלקות הסגורות

פנינה תמנו: אני מבקשת בבקשה שתשלח לי איך אתם הולכים ליישם באופן מלא בכל בתי החולים, מה הצעדים שיעשו

סרגיי רסקין: בסדר, אוקיי

פנינה תמנו: יכול להיות שבאמת אולי אתה צריך את הזמן כדי לבדוק

סרגיי רסקין: בסדר

פנינה תמנו: וגם את היעדים

פנינה תמנו:  יעדים ברורים מאוד

עידו אבגר: האם אפשר להוסיף?     

פנינה תמנו: עידו, מרכז המחקר והמידע, כן, בבקשה

עידו אבגר: תודה, כבוד יושבת הראש

עידו אבגר:  עידו אבגר, מרכז המחקר והמידע

עידו אבגר:  אני יודע שבתקציב 2021-2022 הוקצה כסף לבינוי במערך הפסיכיאטרי

עידו אבגר:  במסגרת הזאת יש ייעוד לבנייה של מחלקות נפרדות מגדרית?     

סרגיי רסקין: כן

סרגיי רסקין:  כן

סרגיי רסקין:  התקבל תקציב ונבנתה תוכנית להגדלה של מספר מיטות בשש השנים הקרובות, מ-2023 עד 2028

סרגיי רסקין:  קיבלנו אישור ל-240 מיטות נוספות, אוקיי? שזה אומר בערך 40 מיטות בשנה

סרגיי רסקין:  העדיפות היא למחלקות פסיכיאטריות גם בבתי חולים כלליים, למחלקות פסיכיאטריות עם התמקצעות ייעודית להפרעות אכילה, לנשים עם פגיעה מינית, לתחלואה כפולה ולפסיכוגריאטריה

סרגיי רסקין:  אין ספק, אין ספק שחלק מהמיטות ילכו למחלקות הנפרדות לנשים

עידו אבגר: אבל, אתה לא יודע לומר כרגע כמה?     

סרגיי רסקין: אני לא יכול להגיד לך פרטים

סרגיי רסקין:  אני אבדוק ואני אשלח

פנינה תמנו: תודה

פנינה תמנו:  שירה ביגון, מנהלת תחום בכיר מטה השיקום בבריאות הנפש

פנינה תמנו:  מקווה שאמרתי נכון את השם

שירה ביגון: אמרת נכון

שירה ביגון:  אז אני בעצם אתייחס למערך השיקום שבעצם פועל אחרי אשפוז במחלקות, שבנינו כולנו היינו רוצים להיות שם כמה שפחות

שירה ביגון:  בעצם, מערך השיקום, אם אנחנו מסתכלים על נתונים של ארבע שנים אחורה, אנחנו בעצם, אחוז הנשים שמקבלות סיוע בסל שיקום עלה

שירה ביגון:  עד לפני 3 שנים היה 47% מנשים והשאר גברים, היום אנחנו עומדים על 50-50

שירה ביגון:  50% גברים ו-50% נשים

שירה ביגון:  שמבחינת כמות האנשים שמקבלת שירות, שסך הכל זה 35,000 אנשים, מדובר באמת במספרים שהם משמעותית גדולים

שירה ביגון:  ואנחנו בגדילה, אנחנו עושים כמה צעדים בעצם להתאים את המערך שלנו כמה שניתן לכל האוכלוסיות ובאמת ככה לכל המערך שמשתנה

שירה ביגון:  להגיד שני דברים שככה קורים בתקופה, לא יודעת אם האחרונה, אבל בוא נגיד בשנה האחרונה בטוח

שירה ביגון:  בעצם נשים שמגיעות היום לקבל נכות של ביטוח לאומי, אם זה שורדות זנות או נשים שבעצם מתמודדות עם טראומה, הן מקבלות 40% נכות על סעיף נפשי ללא וועדה

שירה ביגון:  זאת אומרת, הן בעצם מקבלות אישור לנכות ובעצם נמצאות זכאיות לסל שיקום, ואנחנו באמת רואים, בוא נגיד בטח בחצי השנה האחרונה, יותר ויותר נשים שנכנסות למערך שיקום בבריאות הנפש

שירה ביגון:      כשאני עשיתי ככה מצגת עם נתונים, אם תרצו כמובן אני אעביר לכם אותה, עלייה בנשים צעירות מגילאי 18 עד 30, שמקבלות שירותי סל שיקום

שירה ביגון:  עלייה מסיבית אפילו בהשוואה בעצם לגילאים האחרים

שירה ביגון:  ואנחנו חושבים שהתהליכים שקורים באופן כללי בכל המדינה, לא יודעת, בעצם משפיעים גם על המערך שלנו וגם בעצם על הזכאות לסל שיקום

שירה ביגון:  אני רוצה לספר לכם שנגיד במחוז חיפה בעצם עשו נתונים של כמה עצם מקבלי שירות באופן כללי פונים לקבל סל שיקום מהמחוז, ובמהלך חודש אחד 30% מהפונים באופן כללי היו נשים שבעצם סובלות מפוסט טראומה, נשים צעירות

שירה ביגון:  והמחוז בעצם ייסד במחוז וועדה רגישת טראומה

שירה ביגון:  זאת אומרת, וועדת שיקום שכל אנשי המקצוע בתוך הוועדה עצמה

שירה ביגון:  הם בעצם אנשי מקצוע מתחום הטראומה נשים

שירה ביגון:  ובעצם הפידבק, האימפקט של ההתאמה הזאת היה מאוד מאוד משמעותי עבור הנשים שבעצם היגעו לוועדה עצמה

שירה ביגון:  המטרה היא בעצם גם נשים שהן נשות מקצוע בתחום הטראומה

שירה ביגון:  ובאמת גם לבנות תוכניות יותר מתאימות לנשים, במעמד של ועדה כזאת

פנינה תמנו: כמו מה?     

שירה ביגון: אז אני אומרת, מבחינת הזמן של דיון בכל ועדה, הזמן הורחב

שירה ביגון:  וגם יש בעצם תוכניות ספציפיות לנשים, יש לנו מרכזי תעסוקה שהם בעצם רק לנשים שמתמודדות עם טראומה

שירה ביגון:  מרכזי התעסוקה הם בעצם לנשים בלבד, מתוך הצורך של נשים בהגנה בתוך מקום התעסוקה

שירה ביגון:  וגם יש לנו בעצם מערך של קהילות תומכות, שבעצם יש בחלק מהמקומות יש בית מרכזי שהוא לנשים בלבד, ובחלק מהמקומות יש בעצם דירה שאפשר לבחור

שירה ביגון:  בעצם אישה יכולה לבחור להיות רק עם נשים

שירה ביגון:  זה קורה אצלנו גם בתחלואה כפולה וגם באופן כללי, מערך של דיורים בקהילה

פנינה תמנו: אז בתוך הסל יש תעסוקה, מה עוד?     

שירה ביגון: דיור

שירה ביגון:  זה מה שאמרתי, קהילות תומכות

שירה ביגון:  ובעצם כל אישה שככה מגיעה אנחנו בעצם תוכנית אישית עבור האישה

שירה ביגון:  יש לנו בעצם תכנית של הורות

שירה ביגון:  דיברת על הורות אז זה ישר קפץ לי

שירה ביגון:  יש לנו בעצם תוכנית שנקראת "ציפור לנפש", שזו בעצם תוכנית שמותאמת להורים שמתמודדים עם איזושהי מגבלה נפשית

שירה ביגון:  בעצם לחבר אותם בתוך הקשיים לתוך ההורות, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה כמובן עם הרווחה

שירה ביגון:  ויש לתוכנית הזאת הצלחה מאוד מאוד יפה, ויש להם גם צוות של נשים, מי שרוצה נשים

שירה ביגון:  מבחינת שאר המערך, אם אנחנו מדברים על השכלה ועל חונכות, ועל בעצם שירותי פנאי - - -     

פנינה תמנו: יש לכם משהו של נפש בריאה בגוף בריא? משהו שקשור ל - - -     

שירה ביגון: כן

פנינה תמנו: הרי, בסוף

שירה ביגון: נכון

שירה ביגון:  נכון

שירה ביגון:  בעצם יש לשירותי סל שיקום, יש שיתוף פעולה עם החברה למתנ"סים, ובעצם כל מי שזכאית לשירותי סל שיקום מקבלת בעצם תוכנית בתוך המתנ"ס לקידום אורח חיים בריא, לחוגים, לפעילויות ספורט

פנינה תמנו: שמה? זה מסובסד הפעילויות?     

שירה ביגון: זה מסובסד על ידי משרד הבריאות

פנינה תמנו: הן מודעות לזה, מתמודדות הנפש - - -     

שירה ביגון: כל מי - - -     

פנינה תמנו: רגע, ללכת ולקבל חוגים בחינם? אני לא בטוחה

שירה ביגון: זה לא בחינם, זה בהשתתפות עצמית

שירה ביגון:  המשרד מממן 150 שקלים ואת השאר בעצם משלימה

פנינה תמנו: 150 שקלים למה?     

שירה ביגון: לחודש לחוג

פנינה תמנו: אוקיי

שירה ביגון: עכשיו, בעצם הסבסוד הוא, הוא חלק מהתוכנית

שירה ביגון:  המטרה בעצם של הצוות זה לבנות תוכנית לאישה בזמנים שמתאימים לה, ולעקוב שהיא באמת אכן מגיעה לפעילות, ובאמת שהיא ככה מרוצה, היא מציבה לעצמה - - -     

פנינה תמנו: כמה סיוע יש לכם באסתטיקה? אנחנו יודעים שהכדורים ועוד דברים נוספים גורמים, למשל הרבה מתמודדי נפש ומתמודדות נפש סובלות מהסיפור של השיניים, שהוא מאוד מאוד יקר

פנינה תמנו:  מה אתם עושים בעניין?     

שירה ביגון: אוקיי, אז טיפולי שיניים הם באמת בתוך סל, אני מדברת כרגע על נשים שמוכרות לסל שיקום

שירה ביגון:  בעצם טיפולי שיניים הם בתוך סל של - - -     

פנינה תמנו: לא, לא, לא טיפולי שיניים

פנינה תמנו:  יש הבדל בין טיפולי שיניים, אני רק אדייק לך, של עקירה, כאבי שיניים, לבין אסתטיקה

פנינה תמנו:  ממש, נשים, גם לפעמים זה גם תחלואה כפולה, לא יודעת אם קוראים לזה, כן תחלואה כפולה

פנינה תמנו:  נשים שגם אולי סובלות מצריכה מופרזת של אלכוהול או סמים, וגם מתמודדות נפש, ואז הן מגיעות למצבים שאין מי שיעזור להן מבחינה אסתטית

שירה ביגון: אז תראי, קודם כל, כל אישה שמגיעה בצעם לקבל סל שיקום, בעצם מקבלת מתאמת טיפול

שירה ביגון:  שהיא בעצם עובדת מקצועית שהמטרה שלה היא בעצם לעשות תוכנית אישית לכל מי שמקבלת שירות בהתאם למטרות וליעדים שמציבים ביחד

שירה ביגון:  זה לגמרי יכולה, כל מה שאת מתארת כרגע זה לגמרי יכול להיות חלק מהמטרות

שירה ביגון:  בעצם, הדיורים שלנו ומתאמי הטיפול הם בעצם עוסקים פרטנית מול מקבלות השירות בהצבה בעצם של יעדים כאלה

פנינה תמנו: לא הבנתי כלום

פנינה תמנו:  אני רק אגיד את זה ככה אחרת

פנינה תמנו:  אני רוצה לראות למשל, את יודעת מה, אני אלך הפוך – האם פעם עשיתם סקר בקרב מתמודדות נפש, אתם כסל שיקום, מה באמת הן צריכות? וכמה תקציב יש על כל סל השיקום בשנה למתמודדות נפש?     

שירה ביגון: אז אני אגיד ככה, בגלל שאנחנו בעצם דואגים – שמערך השיקום נותן מענה לכלל מקבלי השירות, אנחנו לגמרי יכולים להתאים

שירה ביגון:  זאת אומרת, לקחת מתוך כל האוכלוסייה את פלח אוכלוסיית הנשים ולעבוד עם הדיורים שעובדים איתם, ועם שירותי - - -     

פנינה תמנו: שירה, שירה, שירה

פנינה תמנו:  זה צריך להיות, באמת אני אומרת לכם, בעיני, לא צריך להיות גאונים גדולים כדי לצאת רגע, לעצור ולומר, יש פה, באמת יש תקציבים, יש סל שיקום

פנינה תמנו:  תצאי לסקר בבקשה, 50% אמרת שעליתם מ-47 ל-50 אחוזים

פנינה תמנו:  מקווה שזה גם יהיה יותר, אבל זה צריך להיות באמת מותאם לקהל של מתמודדי הנפש וכמה מאושפזים וכמה זקוקים לשירות הזה

שירה ביגון: נכון

פנינה תמנו: תבדקי מה הצרכים שלהם

פנינה תמנו:  יוצא לי לא אחת לדבר, ומושקעים תקציבים

פנינה תמנו:  יכול להיות, הסיפור של הדיור ותעסוקה, יכול להיות שזה הכיוון הנכון

פנינה תמנו:  אבל תצאו לסקר, תבדקו עם מתמודדות הנפש

פנינה תמנו:  אולי כאלה שיש רצידיביזיה, שחוזרות פעם אחר פעם

פנינה תמנו:  ולהגיד מה חסר לכם

פנינה תמנו:  מה חסר לכם

פנינה תמנו:  מה יעזור לכם

פנינה תמנו:  כי אני לא סתם הבאתי את הסיפור של השיניים

פנינה תמנו:  כי אם יש מישהו שאין לה שיניים, או שזה מה שמוריד לה את הביטחון, יכולה להתאשפז לצאת לחזור להתאשפז לצאת, ועדיין לא תלך לעבודה כי זה מה שגורם לה לא להיות עם ביטחון, ואולי הרקע של לא מאפשר שהיא תטפל בעצמה

פנינה תמנו:  או מישהי שבאמת צריכה, יכול להיות שחונכת, שאחת, שמישהי שאולי, את יודעת מה? יותר חונכת, הולכת לוועדות החלטה, תכף נגיע לרווחה, שיש לה סידור מסוים לראות את הילדים

פנינה תמנו:  והיא חוששת להגיע לרווחה לוועדות החלטה, היא חוששת להגיע, להיראות

פנינה תמנו:  יכול להיות שאתם תצטרכו להשקיע גם בליווי הזה

שירה ביגון: הצוותים שלנו מלווים אותם לוועדות ברווחה

שירה ביגון:  אבל לגמרי, זה רעיון מצוין מה שאת אומרת

שירה ביגון:  נעשה את זה

פנינה תמנו: מה זה מלווים אותם? זה נוהל?     

שירה ביגון: מי שבעצם, מי שרוצה מקבלת שירות שרוצה

פנינה תמנו: שוב, אני אגיד לכם, מי שרוצה לאוכלוסייה שלא בהכרח במודעות, זה בעיה

פנינה תמנו:  אני רוצה גם לראות כמה יש מודעות לכל אחת לפני שהיא משתחררת, על מה מגיע לה

פנינה תמנו:  מה את יכולה לקבל מאיתנו

פנינה תמנו:  בסוף, יכול להיות שיש לכם שירותים נפלאים

פנינה תמנו:  אני לא יודעת כמה ממצים אותם, אני מבינה ש-50% אחוז, כמו שאמרת, זה נשים

פנינה תמנו:  אני לא יודעת מה הפירוט של, אמרת שאתם כן נותנים את זווית הראייה המגדרית מתוך הבנה שבחלק מהדברים צריך התאמה

שירה ביגון: נכון

פנינה תמנו: אני רוצה לראות באמת מה השירותים שיש לנשים

פנינה תמנו:  תצאו לסקר הזה ותעדכנו אותי מתי אתם יוצאים ומה היו התוצאות

שירה ביגון: בסדר גמור

פנינה תמנו: בסדר? עמותת ""לשמ"ה" – לשילוב מתמודדים והעצמה בבריאות הנפש"

פנינה תמנו:  תמי כרמל מצלאוי, מנכ"לית, בזום

תמי כרמל מצלאוי: היי, שלום לכם, תודה שנתת לנו זכות דיבור

תמי כרמל מצלאוי:  אנחנו באמת עמותה של מתמודדי נפש

תמי כרמל מצלאוי:  אני בעצמי מתמודדות נפש, התאשפזתי בשלוותה ובגהה לא מעט פעמים, ולצערי לא הייתה הפרדה מגדרית

תמי כרמל מצלאוי:  כן סבלתי מהטרדות מיניות, אז זה מאוד חשוב שגם בבתי החולים האלה תתבצע הפרדה ושתהיה מחלקת נשים, וזה לא יהיה כמו עכשיו, שזה אווירה מאוד של צוותים גבריים

תמי כרמל מצלאוי:  ככה בבית החולים לפחות בגהה

תמי כרמל מצלאוי:  אנחנו שמנו לב שיש מעט מאוד מענים לנשים מתמודדות נפש, גם מבחינת בתים מאזנים, גם מבחינת נושאים של דיכאון אחרי לידה, שיכולות לדבר על זה גם הדס, יושבת הראש שלנו, וגם אסתר שנמצאת פה גם כן מוועד מנהל

תמי כרמל מצלאוי:  הייתי שמחה שגם הן ישתפו

תמי כרמל מצלאוי:  זהו לעת עתה

פנינה תמנו: מה הייתה החוויה שלך, כמי, כמשתפת שהיית מתמודדת נפש

פנינה תמנו:  דיברת על הטרדות מיניות

פנינה תמנו:  את יכולה טיפה לספר לנו על המציאות היום-יומית של אישה שנמצאת במחלקה סגורה

תמי כרמל מצלאוי: קודם כל, יש משמעותית פחות נשים מאשר גברים במחלקות, לפחות מהניסיון שלי, יש יחסית מעט נשים או שהן מקובצות בחדר או שניים מתוך כל המחלקה של 30 או 40 איש

תמי כרמל מצלאוי:  אז אנחנו בעצם מיעוט

תמי כרמל מצלאוי:  נפגשים באמת, צריכים להתקלח וצריכים להסתובב עם מגבת, בדרך כלל היא קצרה

פנינה תמנו: מה זאת אומרת? המקלחות הן לא משותפות אבל

פנינה תמנו:  יש רק לנשים?     

תמי כרמל מצלאוי: המקלחות לא משותפות, אבל צריך לפעמים, לפעמים המקלחת סגורה, נעולה, צריך ללכת מחדר לחדר להתקלח במקלחת אחרת

תמי כרמל מצלאוי:  צריך להסתובב עם שיער רטוב

תמי כרמל מצלאוי:  לא נעים

תמי כרמל מצלאוי:  זה ממש ממש לא נעים

פנינה תמנו: הבנתי

פנינה תמנו:  תודה רבה

פנינה תמנו:  אני רוצה לתת את רשות הדיבור למיכל חסון, "קרן בריאה"

פנינה תמנו:  שלום חברות הכנסת

אימאן ח'טיב יאסין: היי, שלום שלום

פנינה תמנו: שלום שלום

אימאן ח'טיב יאסין: באמת בקשר למה שהיא אמרה, אני עדיין זוכרת את החוויה המצמררת שהייתי במרכז יום למתמודדי נפש לנוער ונערות

אימאן ח'טיב יאסין:  וזה היה ביחד, ולא נדבר על המקום ועל הסביבה שהם נמצאים

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל עצם העובדה שהם נמצאים ביחד - - -     

פנינה תמנו: בני נוער, שזה סיפור באמת של הנערות הצעירות

אימאן ח'טיב יאסין: שעברו לפעמים הטרדה מינית וחוויה טראומתית, והן עוברות את כל המסדרון כדי ללכת למקלחת, בפני כולם

אימאן ח'טיב יאסין:  ואין הפרדה בשום דבר

אימאן ח'טיב יאסין:  אני לעולם לא אשכח

פנינה תמנו: ד"ר סרגיי, אפרופו, הילדים והנוער, יש לך תמונת מצב לגבי זה?     

סרגיי רסקין: כרגע אין לי

סרגיי רסקין:  אין לי תמונת מצב לגבי נוער

פנינה תמנו: אתם, נשים מבחינתי זה גם ילדות ונערות

פנינה תמנו:  אני רוצה תמונת מצב

פנינה תמנו:  לא יקרה שילדה בת 14 שמאושפזת, בטח בגילאים האלה הרכים, וגם פחות, צריכות לעבור את מה שחברת הכנסת מתארת

פנינה תמנו:  אימאן מתארת פה סיטואציה שהיא ראתה במו עיניה, אני גם יודעת שזה קיים, כי לפני שלוש-ארבע שנים עשיתי פיקוח על מחלקות סגורות לילדים – זה די פרוץ הדבר הזה

פנינה תמנו:      כן, סליחה, מיכל חסון, "קרן בריאה", ואחר כך ניתן גם לחברת הכנסת יסמין פרידמן

פנינה תמנו:  או מתי שתרצי לדבר תגידי לי

פנינה תמנו:  כן

יואל חסון: כן, אז אני מיכל חסון מ"קרן בריאה"

יואל חסון:  אנחנו ארגון שמייצג מטופלות במערכת הבריאות

יואל חסון:  אני רוצה לדבר על הנושא של דיכאון בהיריון ולאחר לידה, שזה גם סוגייה שהיא מאוד חשובה בהקשר של זכויות נשים ומתמודדות נפש ובכלל

יואל חסון:  אז באמת אנחנו ערכנו כמה מחקרים בשנים האחרונות בקרב נשים לגבי איתור, מניעה וטיפול בדיכאון "סאב-לידתי", גם בהיריון וגם לאחר הלידה

יואל חסון:  והמסקנות הן די עגומות

יואל חסון:  אחוז האיתור של טיפות החלב בישראל של דיכאון לאחר לידה עומד על בערך 4

יואל חסון: 5% לפי נתונים מקצת לפני הקורונה

פנינה תמנו: 4

פנינה תמנו: 5% ממה?     

קריאה: מהיולדות

יואל חסון: מהנשים

פנינה תמנו: מכלל הנשים שמגיעות

יואל חסון: כן

פנינה תמנו: אוקיי

יואל חסון: מתוך כלל הנשים שמגיעות, היעד לתשאול הוא 90%

יואל חסון:  בדו"ח האחרון שאנחנו קיבלנו לפחות הם עמדו על 81% בערך תשאול, ומתוך הנשים שמתושאלות, זאת אומרת מתוך כלל הנשים שמגיעות לטיפת חלב, בערך 4

יואל חסון: 5% אותרו עם ציון גבוה בשאלון אדינבורו ועם סיכון לדיכאון "סאב-לידתי"

יואל חסון:  עכשיו, הערכות בספרות הן שבערך בין עשרה לעשרים אחוז מהנשים שיולדות שחוות איזושהי מצוקה נפשית רגשית סביב ההיריון והלידה

יואל חסון:  כלומר, שאנחנו רואים - - -     

פנינה תמנו: שזה נושא גדול בפני עצמו, שגם אנחנו נדון עליו כאן בוועדה

פנינה תמנו:  אני לא רוצה למקד כרגע את הדיון על נשים שחוות דיכאון אחרי לידה, כי זה באמת דיון בפני עצמו

יואל חסון: אוקיי, זה בהחלט דיון בפני עצמו

פנינה תמנו: הייתי לראות אבל איפה את רואה באמת הפרה של - - -     

יואל חסון: אני הבנתי שזה הנושא של הדיון

פנינה תמנו: לא, זה לא היה על זה

פנינה תמנו:  כרגע זה על כלל מתמודדות הנפש והזכויות שלהן, שבתוך זה באמת זה נשים שהן אחרי לידה

פנינה תמנו:  הייתי רוצה לראות שם איפה את רואה את המקומות שצריך תיקון או הפרה של זכויות

יואל חסון: אז נקודה אחת שאנחנו נתקלנו בה, בהקשר של, יש מיזם שנקרא "ומה איתך", שעבד יחד עם "קרן בריאה" בחממה שלנו, ולמשל, סוגיה אחת שהם לא הצליחו למצוא אליה עדיין מענה, זה כמה נשים מתאשפזות סביב היריון ולידה

יואל חסון:  אשפוז פסיכיאטרי הכוונה

פנינה תמנו: זה מעניין

יואל חסון: ההצלבה הזאת משום מה, היא לכאורה לא אמורה להיות מסובכת, נכון? אנחנו יודעים מתי אישה יולדת ומתי היא מתאשפזת, אבל איכשהו ההצלבה של שני הנתונים האלה נמצאה כמורכבת

פנינה תמנו: יש פילוח כזה או שאתם, אמרו לכם שאין פילוח כזה?     

יואל חסון: קיבלנו תשובה ממערכת הנתונים של משרד הבריאות שאין להם את זה ושזה מסובך לקבל את הנתונים האלה

יואל חסון:  אנחנו מאוד נשמח לקבל אותם

פנינה תמנו: מי יכול להגיב על זה בבקשה ממשרד הבריאות? מי מנהל את כל המחלקה הפסיכיאטרית? זה הבחור שהחליף את טל? הוא לא פה? הבנתי

פנינה תמנו:  אנחנו הזמנו אותו? הבנתי, אוקיי

יואל חסון: אני אתן רק דוגמא

יואל חסון:  למשל, אישה שעוברת לידה שקטה, זה מידע שנמצא בבית החולים בדרך כלל

יואל חסון:  לא בהכרח שהקופה שלה אפילו יודעת את זה

יואל חסון:  אם היא תגיע לביקורת אצל הרופא, יכול להיות שרופא שלה בקופה יעדכן את התיק הרפואי שלה

יואל חסון:  תאורטית יש נוהל מתאמת אובדן היריון בבתי החולים, היא אמורה לעדכן את הקופה, זה לא עובד לצערנו במרבית המקרים, כך שהמידע הזה לא בהכרח נמצא אצל הקופה שלה

יואל חסון:  ואם אחר כך היא מתאשפזת אשפוז פסיכיאטרי אז בכלל יש לנו חוסר הלימה, כן? בין כל הגופים האלה

יואל חסון:  וזה משהו שהוא לכאורה לא אמור להיות מסובך לברר אותו, אבל בפועל הופך להיות מסובך

פנינה תמנו: אוקיי

יואל חסון: וזה משהו שמן הראוי שיהיה עליו מעקב

פנינה תמנו: נראה, אנחנו אולי אפילו, אולי נזמין על זה מחקר או עידו, משהו, תמונת מצב כלשהי

פנינה תמנו:  גם אם לא מחקר מקיף, להבין, גם שמהערכות יבינו שזה מידע סופר חשוב

פנינה תמנו:  הוא סופר חשוב כי אני חושבת שהוא, אנחנו יכולים להיות במניעה

פנינה תמנו:  זאת אומרת, אם נראה שלא יודעת, עשרים אחוז מהמאושפזות זה באמת נשים אחרי לידה, אפשר למנוע את המצב הזה עוד לפני שנשים יולדות

פנינה תמנו:  אולי להביא למודעות, לתת תמיכה יותר

פנינה תמנו:  זה נראה לי קצת בעייתי שאין את ההצלבה גם בבתי החולים

יואל חסון: בהחלט, 50 אחוזים - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: יש מחקר שנעשה בנושא אבל על החברה הערבית

פנינה תמנו: אוקיי

אימאן ח'טיב יאסין: וחשוב לראות גם את התמונה המגזרית בתוך זה

פנינה תמנו: כנראה שזה גם יצוף, אבל מעניין אם יש על המגזר הערבי, יש להיות שיש גם על הכללי

פנינה תמנו:  בכל אופן, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אנחנו נעשה בדיקה על הנושא הזה וגם נפנה למשרד הבריאות

פנינה תמנו:  תודה רבה לך, מיכל

פנינה תמנו:      נעמה זרביב, "שוברות שוויון"

נעמה זרביב: אוקיי, תודה רבה מאוד על הדיון החשוב הזה

נעמה זרביב:  אני באמת רוצה להפנות כמה דברים שמגיעים אליי מפניות, למרות שהתחום שלי הוא לא "פרופר" נפש, אבל מטבע הדברים מגיעות אימהות ובנות

נעמה זרביב:  אז פעם אחת על הדירות השיקומיות – גם בנות חילוניות מציעים להן דירות שהם דירות לא בהפרדה

נעמה זרביב:  יש חדרים בהפרדה כמו ב"סאמיט", אני לא מכירה עוד ארגונים, ואומרים אין בעיה

נעמה זרביב:  עכשיו ברור שכולם שם על רקע של איזשהן פגיעות ויש שם נטייה להיות פוגעים ונפגעים וכל מיני קשרים

נעמה זרביב:  אז אומרים לא, זה לא קורה

נעמה זרביב:  אני במקרה ראיינתי שם כמה מדריכים, מתחת לפני השטח רוכשות אהבות שנקלעו אליהם כי הן לא רצויות

נעמה זרביב:  זה לא אהבה, שאלה אותי אחת הבנות מה הבעיה

נעמה זרביב:  אמרתי לה מה הבעיה – היא לא בחרה בקשר

נעמה זרביב:  ברור שאם את שמה בן ובת לבד, עם קבוצה, ויוצאת הווי חברתי, אז גם בנות חילוניות וגם בנות דתיות, צריכות יותר מענין נפרדים בדירות השיקומיות

נעמה זרביב:  זה דבר ראשון

נעמה זרביב:      דבר שני שחשוב לי להעלות זה דווקא את הנקודה הדתית, שבעצם אין מענה לבנות דתיות בתוך המקומות האלה

נעמה זרביב:  אני יודעת על בנות שרצו להשתחרר הביתה ואומרים לא, את תישארי פה, אז היא אומרת אבל מה אני אעשה? כולם מציירים, כותבים, מנגנים, מדליקים אור, והיא יושבת בחדר ולא יכולה גם לשלוח "ווטסאפ", אז אומרים לה אז מה הבעיה שלך? אז תעשי כמו כולם

נעמה זרביב:  המטרה שלנו היא לתת לילדה לצאת משם עם כוחות ולא לשבור לה את כל הדברים שעוד נשארו לה

נעמה זרביב:  ואפשר למצוא, ברור שכשיש פגיעה או שכשקורת מצוקה, אז הכעס הראשון הוא כלפי הקדוש ברוך הוא ואז מיד יש ממילא איזשהו פער וקצר וזה בסדר, הילדה יכולה לברר את דרכה

נעמה זרביב:  אבל לא תחת איזשהו מקום שלא מכבד

נעמה זרביב:  ודבר אחרון שאני מציעה - - -     

פנינה תמנו: זו נקודה חשובה, כי בסוף, גם בבתי החולים הלא פסיכיאטריים, כאשר אנשים דתיים מגיעים להתאשפז, יש בשבת כללים, מוסכמות, שמאפשרים לאנשים דתיים לא להיות במצב של חילול שבת או בסיטואציה שנוגדת את כל אמונתם

פנינה תמנו:  זו גם נקודה שהיא חשובה, אבל הנקודה היותר רלוונטית לדיון שלנו זה - - -     

יסמין פרידמן: גברים ונשים זה

פנינה תמנו: מה?     

יסמין פרידמן: היא אומרת שאין הפרדה גברים ונשים

פנינה תמנו: אין

פנינה תמנו:  אז לא יכולות להיות, אז היא אומרת, לפעמים אתה תוותר על טיפול, צעירה דתית - - -     

יסמין פרידמן: למה אבל אין הפרדה?     

פנינה תמנו: אין

פנינה תמנו:  אין

פנינה תמנו:  יש מקומות שאין הפרדה

פנינה תמנו:  שזה גם, גם תמונת המצב היא לא כזאת קוהרנטית

פנינה תמנו:  אני לא סתם אומרת

פנינה תמנו:  אני רוצה לומר לכם, גם אם מי שמנהל את האגף לא נמצא כאן, כל אחד מכם הוא קודקוד וקודקודית חשובה

פנינה תמנו:  אז יש לנו פה את שירה, שאת מנהלת תחום בכיר מטה השיקום בבריאות הנפש, יש פה את שרון, שרון, מי זאת שרון? את לא ממשרד הבריאות?     

שרון באומל: אני עובדת של משרד הבריאות

פנינה תמנו: את עובדת של משרד הבריאות

שרון באומל: לא במטה, לא נציגה

פנינה תמנו: אה, אוקיי

פנינה תמנו:  ד"ר סרגיי שנמצא פה, שהוא מנהל מחלקה לפסיכיאטריה משפטית

פנינה תמנו:  גברת עופרה אוסטין, שאת רכזת וועדת מוגנות, חסרי ישע וקטינים

פנינה תמנו:  אז בתוך זה זה גם נשים

פנינה תמנו:  יפה

פנינה תמנו:  כרגע, המצב הוא אולי יותר טוב מלפני עשרים שנה, אבל הוא לא טוב

פנינה תמנו:  הוא לא טוב

פנינה תמנו:  וזה מבלי שנגעתי בבני נוער

נעמה זרביב: אני רק רוצה לסיים

יסמין פרידמן: היא מהרווחה? את מהרווחה? רק שאני אבין

פנינה תמנו:  לא, משרד הבריאות, הם אחראים על המחלקות

יסמין פרידמן: משרד הבריאות, אוקיי

פנינה תמנו: כרגע אנחנו בתוך המחלקות, עדיין באמת במוסדות האשפוז וגם הבתים המאזנים, וחלק זה לא בתים מאזנים, זה הוסטלים, נכון? יפה

נעמה זרביב: אני רק רוצה לתת - - -     

פנינה תמנו: אתם, שנייה, אתם תעשו מיפוי שיגיע לוועדה, ואז אנחנו גם נבין מול מה אנחנו עומדים

פנינה תמנו:  כי יש בתים, יש הוסטלים

פנינה תמנו:  זה לא, והתחושה היא שזה פרוץ

פנינה תמנו:  זה פרוץ

פנינה תמנו:  ואנשים יוותרו על טיפול

פנינה תמנו:  או שיחוו פגיעה

פנינה תמנו:  המצב הגרוע ביותר זה שמישהו מגיע בשביל לטפל בעצמו, מישהי מגיעה, ובסוף יוצאת עם פגיעה

פנינה תמנו:  כן, בבקשה

נעמה זרביב: רק לא סיימתי, משפט אחרון

פנינה תמנו: כן, נעמה

נעמה זרביב: סליחה, רק דבר אחרון

נעמה זרביב:  מה שאני רוצה להציע בפועל, למשל הבתים, צורת הניהול שלהם, אני לא בדיוק יודעת מה היא, אבל אם היה להורים כתובת של מישהו מעל הבית, אז בעצם הם היו יכולים להביא את הטענות לאיזושהי רמה ניהולית שהייתה יודעת - - -     

פנינה תמנו: לא הבנתי

פנינה תמנו:  אם יש כתובת מעל הבית, מי שמנהל את הבית

פנינה תמנו:  אוקיי

נעמה זרביב: בוודאי

נעמה זרביב:  אם יש לך ביקורת על הבית והילדים שלך בתוך הבית הזה את לא תפני

פנינה תמנו: למה? אין לכם כתובת לתלונות?     

נעמה זרביב: אין כתובות

נעמה זרביב:  אין כתובות למישהו מעל הבתים

נעמה זרביב:  לכן אני חושבת שכל בית, צריך שיהיה לו גם כתובת של מישהו שהורה פשוט, שבמקרה אנשים פנו אליי בגלל באמת, כי פשוט אני מתעסקת

פנינה תמנו: אוקיי

פנינה תמנו:  תודה

פנינה תמנו:  אז עפרה, אני רוצה לשמוע אותך לגבי הכתובת

נעמה זרביב: רק פנינה, אני מתנצלת שאני יוצאת מוקדם בגלל המקום השני שאני צריכה להגיע אליו

אימאן ח'טיב יאסין: כמו כל מקום ציבורי, צריך לרשום שם כתובת של אחראי, או להפנות ביקורת

פנינה תמנו: אז אין כרגע

פנינה תמנו:  אולי משרד הבריאות יגיד לנו שזה

אימאן ח'טיב יאסין: כתובת למשלוח תלונות

פנינה תמנו: כן

אימאן ח'טיב יאסין: בקשות

שירה ביגון: קודם כל, יש חוברת של כל שירותי סל השיקום שנמצאים בכל מחוז

פנינה תמנו: מה זאת אומרת בכל מחוז?     

אימאן ח'טיב יאסין: מה זאת אומרת? מי שמגיע הוא צריך ללכת לחפש במחוז - - -     

שירה ביגון: לא, לא, רגע, שנייה

שירה ביגון:  בואו רגע נפריד בין אנשים שכבר נמצאים בתוך המסגרות לאנשים שמחפשים את המסגרות, אוקיי? אנשים שנמצאים בתוך המסגרות, עכשיו אני לא יודעת לאיזה מחוז את מתייחסת, אבל בעצם באתר האינטרנט וגם באתר ממ"ן שבעצם מרכז את כל המידע סביב הנושא של השיקום, מופיעה בעצם רשימה של כל - - -     

פנינה תמנו: אנחנו לא בשיקום, אנחנו באשפוז יקירתי, אז לא לקפוץ מעל זה

שירה ביגון: היא דיברה על בתים - - -     

פנינה תמנו: שנייה, את לא קיבלת זכות דיבור, ולא על כל דבר יש תשובה, כי את רואה שהמצב הוא לא כזה טוב

פנינה תמנו:  ואת בשיקום, ואת מנסה לתת לנו תשובות על מהלכים שנמצאים באשפוז

שירה ביגון: לא, היא דיברה על בתים, דיברת על הוסטלים

שירה ביגון:  הוסטלים זה שיקום

פנינה תמנו: אוקיי, ואיפה את רואה את הכתובת? כל אחת שיש לה עכשיו נגיד פגיעה בתוך הבית

שירה ביגון: מתי שתגידי אני אדבר

פנינה תמנו: אז עכשיו את יכולה לדבר

שירה ביגון: אה, אוקיי

פנינה תמנו: שירה, אני רוצה שתגידי לי, היא אומרת לך מהתלונות שהיא מקבלת, מישהי נמצאת, נפגעה מלא יודעת מה, הטרדה מינית, למי היא פונה? בתוך הבית, נגיד בתוך הבית משתיקים

שירה ביגון: את מתכוונת למי שנמצאת בהוסטלים או בבית - - -     

פנינה תמנו: לא משנה

אימאן ח'טיב יאסין: לא משנה

פנינה תמנו: בית, הוסטל

פנינה תמנו:  את רוצה - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: לא משנה

אימאן ח'טיב יאסין:  למה החלוקה? צריך שתהיה כתובת לכל - - -      

פנינה תמנו: לא מדברת על בתי החולים

פנינה תמנו:  אני מדברת איתך, את רצית לדבר על השיקום

פנינה תמנו:  זה בתים מאזנים, זה כל פתרונות הדיור שאת נותנת

פנינה תמנו:  למי הם פונים?     

שירה ביגון: קודם כל, למשרד הבריאות יש אתר שאפשר לפנות – "קול הבריאות", ואפשר לפנות לשם עם תלונה, ואנחנו מבררים כל תלונה שמגיעה

פנינה תמנו: לא טוב

פנינה תמנו:  שירה, זה צריך להיות שיהיה - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: משהו שיכול להיות גם לאחרים

פנינה תמנו: את ראית מה היא אמרה? פשוט וקל

פנינה תמנו:  צריך להיות מודעות שאף חד לא מוריד אותן

פנינה תמנו:  אם נפגעת, אם קרה משהו, אם זה, שיש כתובת מאוד מאוד ברורה

פנינה תמנו:  את מכירה את הכתובת? למי פונים?     

שירה ביגון: אם זה בן אדם שמלווה על ידי ספק של שירותים שלנו, אז יש את הכתובות ויש את הכל - - -     

פנינה תמנו: מה זה ספק? אני מדברת איתך, דברי איתי עברית פשוטה

פנינה תמנו:  באה, יש בית, לא מעניין אותי ספק לא ספק

שירה ביגון: דיברתן, אז שנייה רגע - - -     

פנינה תמנו: נכנסה נערה, נפגעה עכשיו, אני רוצה שתגידי לי את מה הכתובת

פנינה תמנו:  בואי תראי לי אותה

שירה ביגון: אז שנייה, רגע, אני מבינה את הנושא, אני מבינה את החשיבות שצריך לטפל

שירה ביגון:  אני מנסה רגע להבין על איזו סיטואציה אתם שואלים אותי

שירה ביגון:  ברגע שיש למשל, היא דיברה על הוסטלים, על אנשים שנמצאים בתוך הוסטל ושבעצם יש להם מנהל בתוך הוסטל שצריך לפנות - - -     

פנינה תמנו: שירה, שירה, שירה

פנינה תמנו:  תתמקדי בבקשה

פנינה תמנו:  יש הוסטלים, יש בתים מאזנים

פנינה תמנו:  כל פתרונות הדיור שאת אמונה עליהם

פנינה תמנו:  אני שאלתי אותך, לאור הדברים שנאמרו כאן, יוצאת מישהי, שיש שם מנהל שזו הפרנסה שלו

פנינה תמנו:  נגיד יש אם בית, אחות, זו הפרנסה שלהם

פנינה תמנו:  אבל היא נפגעה בבית הזה כי אין הפרדה כרגע

פנינה תמנו:  מה שאנחנו רוצים קודם כל לקדם שתהיה הפרדה במקומות, שנשים יוכלו לבחור להיות מוגנות

פנינה תמנו:  לאור זה גם שרבות מהן נפגעו מינית או באות בגלל פגיעות קודמות

פנינה תמנו:  אני שואלת שאלה

פנינה תמנו:  מה הכתובת שלהן – את שולחת אותי לאתר

פנינה תמנו:  שואלת אותך מה הכתובת

פנינה תמנו:  את צריכה לדעת מי הכתובת, מי מטפל אצלך במחלקה בסיפור הזה?     

שירה ביגון: בסל שיקום יש בעצם מחוזות של משרד הבריאות

פנינה תמנו: אוקיי

שירה ביגון: לכל מחוז יש בעצם כתובת שאפשר לפנות אליה

פנינה תמנו: מה הכתובת? מה? זה כתובת של פניות ציבור?     

שירה ביגון: בדיוק

שירה ביגון:  כתובת שאפשר לפנות אליהם, יושבים שם אנשי מקצוע

שירה ביגון:  מה?     

אימאן ח'טיב יאסין: איפה היא נמצאת?      

שירה ביגון: בלשכות הבריאות של משרד הבריאות

פנינה תמנו: רגע, אז אני רוצה לשאול

אימאן ח'טיב יאסין: לא, בכל מקום

פנינה תמנו: שנייה, שנייה, שנייה

פנינה תמנו:  חברת הכנסת

פנינה תמנו:  אני רוצה לדעת כמה תלונות קיבלתם על תלונה מינית

פנינה תמנו:  תבדקי לי בבקשה, יש לך עשר דקות

שירה ביגון: צריך לבדוק את זה

פנינה תמנו: אז תצאי בבקשה, תבדקי ותחזרי אליי עם התשובה

פנינה תמנו:  מה הפניות שקיבלת

פנינה תמנו:  אם את אומרת שיש כל מחוז, אז אני מאמינה שהמידע הזה נאסף וקיבלתם טלפונים

פנינה תמנו:  אני רוצה לדעת כמה פניות קיבלתם מכאלה שנמצאות בהוסטלים והן דיווחו על פגיעה או על זה

פנינה תמנו:  תודה

אימאן ח'טיב יאסין: חוץ מזה, כבוד יושבת הראש, יש אנשים שאין להם יכולת גם לגשת לאתרים ולדיגיטציה, והם צריכים כתובת ישירה של טלפון, של אדם

אימאן ח'טיב יאסין:  מודעה שהיא תלויה באותו מקום שהמטופל נמצא

אימאן ח'טיב יאסין:  או המטופלת

אימאן ח'טיב יאסין:  זה מה שצריך

אימאן ח'טיב יאסין:  לא רק שיש אתר וצריך לחפש במשרד הבריאות או במחוז, איפה האתר הזה נמצא

אימאן ח'טיב יאסין:  למי יש יכולת - - -     

יעל שרר: לשליש מהמטופלות בכלל אין גישה לאינטרנט או למחשב

פנינה תמנו: אני בדיוק נותנת לך

אימאן ח'טיב יאסין: כן, על זה אני מדברת

פנינה תמנו: יעל, אני בדיוק עוברת אלייך

פנינה תמנו:  יעל שרר, מנהלת הלובי למלחמה באלימות מינית

יעל שרר: באתי בזמן

פנינה תמנו: כן

יעל שרר: אני אגיד ככה

יעל שרר:  דו"ח שרשבסקי משנות ה-90 כבר דיבר על הפרדה

יעל שרר:  שנות ה-90 לא היו אתמול

יעל שרר:  ואנחנו פנינו שוב ושוב למשרד הבריאות בנושא הזה של ההפרדה, והתשובה שאני שומעת פה היא לא - - -     

פנינה תמנו: מתי? מתי, עוד פעם, לאט

יעל שרר: דו"ח שרשבסקי שדיבר על הפרדה באשפוזים פסיכיאטרים

פנינה תמנו: שנות ה-90, כמה זמן עבר?     

יעל שרר: יכולנו ללדת שניים, שלושה, שבעה ילדים באמצע בכיף

פנינה תמנו: אוקיי

יעל שרר: זה לא היה אתמול

יעל שרר:  ואנחנו יודעות שהסיפור הזה של ההפרדה הוא סיפור בוער, כי אנחנו בתקשורת עם משרד הבריאות לגבי הסיפור של ההפרדה כבר לא מעט, וזאת לא התשובה שניתנה לנו

יעל שרר:  בגלל שזאת לא התשובה שניתנה לנו, והתשובה שניתנה לנו הייתה שזאת לא דעה שמקובלת על כל אנשי המקצוע ושהנושא נמצא במחלקות בתוך משרד הבריאות, והם לא מוכנים להתחייב כרגע על הקצאת הבינוי לצורך ההפרדה

אימאן ח'טיב יאסין: לא יאומן

אימאן ח'טיב יאסין:  לא יאומן

אימאן ח'טיב יאסין:  לא יאומן

פנינה תמנו: מחלוקת?     

יעל שרר: לכן, יש מחלוקת

יעל שרר:  זאת התשובה של משרד הבריאות

יעל שרר:  לכן - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: אז שיתנו את האפשרות למי שרוצה למעורב שתלך למעורב

אימאן ח'טיב יאסין:  למי שרוצה להיות בנפרד

יעל שרר: לא, אין את האפשרות הזאת כרגע, בגלל התפוסה הגבוהה, ולכן הגשתי בג"ץ נגד משרד הבריאות - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: אז שימשיכו - - -     

יעל שרר: בנושא ההפרדה

יעל שרר:  משרד הבריאות צריך - - -     

פנינה תמנו: מתי הגשת את הבג"ץ?     

יעל שרר: אני חושבת שבתחילת החודש

יעל שרר:  תראי, תראי

פנינה תמנו: מדהים

אימאן ח'טיב יאסין: כל הכבוד

יעל שרר: הגשנו בג"ץ לגבי ההפרדה ולגבי פעולה של משרד הבריאות נגד אלימות במחלקות

יעל שרר:  לדעתי משרד הבריאות חייב לנו בתשובה לבג"ץ בשבוע הבא אצל השופט עמית

יעל שרר:  אני אשמח אם זאת תהיה התשובה שלהם, כי זאת לא - - -     

פנינה תמנו: ממי קיבלת את התשובה הקודמת?     

יעל שרר: ראש חטיבת הרפואה, ד"ר הגר מזרחי

פנינה תמנו: ד"ר הגר מזרחי

פנינה תמנו:  שלא היה לו כל כך חשוב להגיע לפה היום

יעל שרר: קטונתי, אני אומרת מי חתום

יעל שרר:  אז אני אגיד ככה, בגלל שמשרד הבריאות לא סיפק לנו נתונים לארגונים ולא הצלחנו למצוא, התחלנו לאסוף בעצמו דרך סקר מקוון הם נפגעים ונפגעות, והסקר הלך והתרחב לכל מי שהיה מאושפז באשפוזים הפסיכיאטריים

יעל שרר:  ושאלנו מספר שאלות

יעל שרר:  אני אציג את הנתונים שיש לנו על סמך כמעט 300 מאושפזים ומאושפזות במחלקות הפסיכיאטריות

פנינה תמנו: אני רק אתקן את עצמי, את ד"ר הגר לא הזמנו, אז טעיתי כשאמרתי שהדיון לא היה חשוב לה

פנינה תמנו:  צריך בכל זאת להעמיד דברים על דיוקם

יעל שרר: אני בטוחה שחשוב לה, אני רק מצטטת מה היא כתבה

יעל שרר:  אז ככה – בין 300 בערך אנשים שעשו על הסקר אחרי אשפוז, 26% סבלו מאלימות פיזית ממטופל אחר שהיה מאושפז איתם, 16% מאלימות מינית ממטופל אחר שהיה מאושפז איתם

יעל שרר:  17

יעל שרר: 8% סבלו מאלימות פיזית מאנשי צוות ו-4% מאלימות מינית מאנשי צוות

יעל שרר:  כניסה של מטופלים אחרים לחדר ללא אישור, לחדר שהוא לא החדר שלהם, 71% אומרים שהייתה אפשרות למטופל אחר ואף נכנס מטופל אחר לחדר שלהם במהלך היום, ו-48% אומרים שהייתה כניסה לחדר שלהם ממטופל אחר שהוא לא בחדר שלהם במהלך הלילה

יעל שרר:  34% דיווחו שהצוות הכריח אותם להתפשט עירומים

יעל שרר:  15

יעל שרר: 6% סיפר שהצוות כפה עליהם מקלחת

יעל שרר:  ו-25% דיווח שהצוות הגביל את האפשרות שלהם להתקלח

פנינה תמנו: ממתי הדו"ח?     

יעל שרר: זה נתונים מאתמול

פנינה תמנו: מזעזעים

יעל שרר: מענה לבעיות רפואיות, כשהיו להם בעיות רפואיות שהן לא פסיכיאטריות, 47

יעל שרר: 6% אומרים שלא היה להם מענה לבעיה רפואית אחרת בתוך האשפוז הפסיכיאטרי, ו-35

יעל שרר: 7% אומרים שכן היה להם מענה

יעל שרר:  86% אומרים שלא הייתה להם גישה או שלא יידעו אותם לאופציה שלהם להיפגש עם עורך דין או לקבל ייצוג מהסנגוריה הציבורית

יעל שרר:  וכמו שאמרתי, 35% מדווחים שלא הייתה להם גישה לטלפון, אינטרנט או מחשב והם לא יכלו להתלונן ל"קול הבריאות" במידה והם רצו, כי לא הייתה להם נגישות לאתר אינטרנט

יעל שרר:  אז אני חושבת שמול הנתונים האלה - - -     

פנינה תמנו: נשמח לקבל את הנתונים

פנינה תמנו:  כמה נשאלים היו לכם?     

יעל שרר: נכון לאתמול, הסקר רץ

יעל שרר:  נכון לאתמול כמעט 300 אנשים ענו

יעל שרר:  היעד הוא 1,000

פנינה תמנו: משמעותי

פנינה תמנו:  רק אחרי אשפוז, אנשים שהיו מאושפזים

יעל שרר: נכון

יעל שרר:  זה אנשים שהיו מאושפזים

יעל שרר:  והסקר עדיין רץ, אז זה לא תוצאות סופיות, אני רק מציעה דגימה, וזה גם - - -     

פנינה תמנו: 300, תאמיני לי, זה מספיק, זה נחשב למצוין

יעל שרר: אני רוצה להגיע ל-1,000

פנינה תמנו: כמה שיותר יותר טוב

פנינה תמנו:  מה? בין נשים לגברים?     

יעל שרר: יש חלוקה בין נשים לגברים

יעל שרר:  רוב המענים היו מנשים

יעל שרר:  אבל, גם גברים סבלו מאלימות ואלימות מינית במחלקות, יש לי את הפילוח

יעל שרר:  ויש עוד נתונים, פשוט לא הקראתי אותם, הם פחות רלוונטיים

פנינה תמנו: אני מקווה שתגישי את זה גם לבג"ץ

יעל שרר: לבג"ץ? בוודאי

יעל שרר:  בוודאי

יעל שרר:  אבל בואו נראה מה משרד הבריאות עונה לנו בשבוע הבא לדרישה של עמית להגיב

יעל שרר:  השופט עמית ביקש להגיב, ונשמח אם זאת תהיה התגובה

פנינה תמנו: השארת אותי ללא מילים

פנינה תמנו:  אין, באמת, זה כאילו להוסיף מילים, זה

פנינה תמנו:  אני חושבת שכל החדר הזה, אין פה שני צדדים, רק שיש פה צד אחד שהוא צריך לעשות את העבודה יותר

פנינה תמנו:  ואני אומרת לכם, תמונת המצב, לא היה צריך רק אינטואיציות או ללכת לבקר במחלקות סגורות בשביל להבין את זה שהמציאות עקומה, וזה לא מעניין אותי המחשבה העקומה של אנשי מקצוע שחושבים שזה בסדר בגלל שהם מתלבטים

פנינה תמנו:  אז יהיו נשים שהם חשופות בתקופה הכי קשה שלהן בחיים

פנינה תמנו:  מחלוקת מקצועית על גבן של נשים? אתם צריכים לחזור לממונה עליכם ולהבהיר שהכנסת לא תקבל את זה

פנינה תמנו:  מחלוקות מקצועיות, עם כל הכבוד, לא על חשבון זכויות נשים

פנינה תמנו:  ומוטב היה שהסקר הזה היה נעשה על ידי משרד הבריאות

יעל שרר: הם עשו סקר משלהם

פנינה תמנו: הם יעשו את הסקר הזה ואנחנו נקבל אותו, כי זה חלק מההנחיות שלנו

פנינה תמנו:  אני גם אדבר על המנכ"ל שלכם, משה בר סימן טוב, וגם עם השר ארבל, שהוא שר מצוין בעיני

פנינה תמנו:  אבל זה לא, לא המלצה

פנינה תמנו:  צריך לאפשר לנשים שמרגישות יותר מוגנות וביטחון במחלקה נפרדת להיות שם

פנינה תמנו:  זה לכל הפחות

פנינה תמנו:  שתהיה אופציה לכל מי שבוחרת

פנינה תמנו:  זה היה אמור להיות לכל הפחות ברירת המחדל

פנינה תמנו:  כן

יעל שרר: אני אגיד לסיכום שהיום ההערכות מדברות על בין 70 ל-80 אחוז של נשים בתוך אשפוזים פסיכיאטריים עם עבר של פגיעה מינית, זה דבר מאוד משמעותי

יעל שרר:  ולכן ההפרדה חשובה

יעל שרר:  אני עצמי הייתי מאושפזת במחלקות פסיכיאטריות

יעל שרר:  באירוע אחד הייתי מאושפזת יחידה בין גברים, והפסיכיאטר, כדי להגן עליי, נעל אותי בחדר

פנינה תמנו: אוי ואבוי

יעל שרר: אנחנו בסיטואציה שבה נשים היום לא מקבלות טיפול פסיכיאטרי מותאם, לא מקבלות טיפול פסיכיאטרי בטוח, סליחה, עם הנתונים האלה

יעל שרר:  ומי ששומר על ביטחונן, סליחה, הוא לא מספיק מתוקצב, אין לנו מספיק אנשי צוות, לא מספיק תקנים

יעל שרר:  דיברו פה על זה שיש השגחה בחצר וזה, אני, זה לא נכון

יעל שרר:  סליחה, יש כר פורה לפגיעות, גם פיזיות וגם מיניות

יעל שרר:  גם בין המאושפזים

יעל שרר:  וגם, סליחה, לצוות למאושפזות

יעל שרר:  ואני אזכיר כאן את ליטל יעל מלניק שנקברה בחיים, וזה היה על ידי איש צוות שהוא אח בתוך המחלקה הפסיכיאטרית, שהיה אמון על שלומה ובטחונה, וזה קורה כי אפשרו את זה

פנינה תמנו: תודה יעל

פנינה תמנו:  גם על השיתוף בסיפור האישי שלך

פנינה תמנו:  את אישה גיבורה

יעל שרר: תודה שעשית את הדיון הזה

יעל שרר:  זה כל כך חשוב

פנינה תמנו: זה חשוב

פנינה תמנו:  נכון

עפרה אוסטין שיפריס: האם אפשר את רשות הדיבור?     

פנינה תמנו:  כן, גברת עפרה אוסטין שיפריס, רכזת ועדת מוגנות חסרי ישע וקטינים

עפרה אוסטין שיפריס: אז אני מצטרפת באמת לברכות על הדיון הזה

עפרה אוסטין שיפריס:  ועדת מוגנות חסרי ישע וקטינים במערכת הבריאות והרווחה הוקמה בעקבות מותה של ליטל יעל מלניק זיכרונה לברכה, כשבאמת המקור היה לבדוק את האירוע הספציפי הזה, ומשם הלכנו לוועדה ציבורית כדי שההמלצות תהיינה שקופות, ושהשיח יכלול גם את נציגי ארגוני החברה האזרחית ושבאמת נושא המוגנות יהיה על השולחן

פנינה תמנו: אז רגע, אחרי המוות של ליטל הוקמה ועדה ש– מה?     

עפרה אוסטין שיפריס: הוועדה בדקה באמת מהם תנאי המוגנות במסגרות השונות, לא רק באשפוז, לא רק לנשים אלא בכלל למטופלים במערכת הבריאות והרווחה

פנינה תמנו: מה, עד אז לא דנו בזה?     

עפרה אוסטין שיפריס: בוודאי שדנו

עפרה אוסטין שיפריס:  אני יכולה להגיד על הוועדה שלי וההמלצות שלנו, שעומדות להתפרסם בדו"ח בזמן הקרוב

עפרה אוסטין שיפריס:  אנחנו נשמח להציג אותו כאן לפניכם

פנינה תמנו: את יושבת ראש הוועדה?     

עפרה אוסטין שיפריס: אני רכזת הוועדה, יושב ראש הוועדה הוא פרופ' שאול דולברג

פנינה תמנו: אוקיי

פנינה תמנו:  כאשר העבודה מסתיימת בעוד?     

עפרה אוסטין שיפריס: העבודה של הוועדה הסתיימה, אנחנו כותבים את הדו"ח כרגע

פנינה תמנו: עולה בהחלט התמונה שאנחנו ראינו גם כאן

פנינה תמנו:  יש ריבוי של נהלים, שי אמצעי דיווח, אבל לא תמיד יודעים לאן לפנות ואיך לפנות

פנינה תמנו:  ישנם אנשי צוות שזקוקים להכשרה או לריענון בנושא של - - -     

פנינה תמנו: או שלא צריכים להיות גם

עפרה אוסטין שיפריס: כמובן גם נושא של סינון, גם של רישום פלילי משותף בין היחידות השונות של המשרד, אם זה קופות חולים, אם זה שיקום, אם זה אשפוז

עפרה אוסטין שיפריס:  ישנה הרבה עבודה שנדרשת

פנינה תמנו: זה ברמת הצוותים והמערכת

פנינה תמנו:  מה ברמת מה קורה בין גם מטופלים, כמה הנושא של מוגנות נשים, מה התמונה שמשתקפת לכם?     

עפרה אוסטין שיפריס: אז זהו, לצערי, המצב הוא של תת-דיווח

עפרה אוסטין שיפריס:  אנשים - - -     

פנינה תמנו: לא רק על התת-דיווח, את זה אנחנו מבינים

פנינה תמנו:  כי גם אין להם נגישות לאן, למי למדווח

פנינה תמנו:  ממי שאתם חקרתם, זה חלק מתפקיד ועדה

יסמין פרידמן: מניעה, איך מניעה

פנינה תמנו: לפני המניעה, אני רוצה לדעת מה הם למדו מלרדת לשטח, להיות בזה, לדבר

עפרה אוסטין שיפריס: אז כדי לקבל בכל זאת נתונים עשינו שני הליכים של שיתוף ציבור, שגם אחת מהשותפות שלנו כאן בדיון, גברת תמי מצלאוי מארגון "לשמ"ה", הייתה חברה בוועדה

עפרה אוסטין שיפריס:  שיתוף ציבור אחד היה לארגוני חברה אזרחית, ושיתוף ציבור אחר היה לעובדי מערכת הבריאות והרווחה כמובן, כדי שיעידו בעצמם האם הם יודעים על אירועים של פגיעה במטופלים

פנינה תמנו: כמה מתמודדים יצא לכם ככה בשיתוף ציבור לשמוע אותם, שישפכו אור על המציאות, מתמודדות יותר נכון, על המציאות?     

עפרה אוסטין שיפריס: בשיתוף הציבור נכחו 35 ארגוני חברה אזרחית

עפרה אוסטין שיפריס:  אני שוב אומרת, לא התמקדנו רק בבריאות הנפש או רק בנשים, אז היו לנו נציגים של מגוון תחומים – המועצה לשלום הילד, ארגונים בתחום הגריאטריה, אנשים עם מוגבלויות

עפרה אוסטין שיפריס:  רצינו להכליל כמה שיותר כי אנחנו מדברים פה על תופעה שהיא לא ייחודית לבריאות הנפש או לנשים, אנחנו רוצים ליצור מוגנות לכל מי שפונה לעזרה

פנינה תמנו: כן, אבל זה מוגנות שהיא, היא לא במיקוד על בריאות הנפש? הוועדה

עפרה אוסטין שיפריס: היא לא, נכון, שם הוועדה זה מוגנות חסרי ישע וקטינים במערכת הבריאות והרווחה

פנינה תמנו: שבתוך זה?     

עפרה אוסטין שיפריס: כמובן יש את תחום בריאות הנפש

פנינה תמנו: לא כמובן, זה צריך להיות אולי אפילו בראש סדרי העדיפויות מסיבה אחת פשוטה

פנינה תמנו:  אתם, בעקבות הרצח של ליטל הוקמה הוועדה

עפרה אוסטין שיפריס: אין ספק שניתן פוקוס לנושא הזה

פנינה תמנו: אוקיי

עפרה אוסטין שיפריס: אנחנו נפגשנו עם אנשי מקצוע ומומחים, ונתנו לו דגש גם בבדיקה שלנו על כלים שקיימים במשרד כדי לבדוק איך אפשר לשפר יותר תהליכי עבודה בהשוואה גם ליחידות אחרות במשרד וגם למשרד הרווחה

פנינה תמנו: אוקיי, וכשאת שומעת על המחלקות הלא נפרדות?     

עפרה אוסטין שיפריס: זה כמובן אחד מהנושאים שבהמלצות שלנו

פנינה תמנו: שמה עלה? בעבודה שעשיתם

עפרה אוסטין שיפריס: לצערי, אין לי מה לחדש

עפרה אוסטין שיפריס:  אנחנו רוצים ליצור גם דרך ההפרדה המבנית, גם דרך תוספת כוח אדם

עפרה אוסטין שיפריס:  זה לא הנושאים שהוועדה הזאת התמקדה בהם, כי במקביל אלינו הייתה וועדה ספציפית שעסקה בשיפור השירות הפסיכיאטרי והאשפוז, והיא כבר הגישה את המלצותיה, דרך אגב

עפרה אוסטין שיפריס:  אז אנחנו נשמח להזמין את פרופ' דולברג ולפרט יותר

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד יושבת הראש, אפשר דקה?     

פנינה תמנו: כן, אני רק אגיד תודה עפרה, אני חושבת שהוועדה הזאת היא חשובה

פנינה תמנו:  את, כרכזת של הוועדה, אתם צריכים לבדוק שבאמת המסקנות האלה יגיעו גם למנכ"ל וגם לשר, ושהם ייושמו

פנינה תמנו:  הפוקוס בהחלט צריך להינתן על האוכלוסייה החלשה ביותר, כשם הוועדה, חסרי ישע ועוד

פנינה תמנו:  והציפייה היא גם שהמסקנות שלכם לגבי מתמודדות נפש שנמצאות, בין אם באשפוז ובין אם אחרי האשפוז, בשיקום, לעניין המוגנות שלהן

פנינה תמנו:  יהיו המלצות מאוד ברורות

פנינה תמנו:  תודה

פנינה תמנו:      חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

אימאן ח'טיב יאסין: כן, אני האמת חייבת לצאת לוועדה אחרת, אבל חשוב לי להדגיש בסוגייה הזאת של ההפרדה, ולא ממקום של כפייה, אני חושבת שבן אדם, ולא רק נשים, שיש לו קשיים נפשיים והוא מתמודד עם חבילה כל כך מורכבת, חשוב לתת לו גם את ההתאמה העדתית, התרבותית, הדתית

אימאן ח'טיב יאסין:  והרבה פעמים אנשים ונשים שהן מתמודדות נפש זה יושב על רקע טראומתי, ולרוב זה גם קשור בצורה מסוימת לפגיעה מינית

אימאן ח'טיב יאסין:  ולכן חשוב מאוד לדאוג לבקשה

פנינה תמנו: להתאמה תרבותית, וגם שפתית

אימאן ח'טיב יאסין: גם שפתית, תרבותית, עדתית

אימאן ח'טיב יאסין:  ולכן חשוב שתצא מהוועדה לא רק המלצה אלא דרישה מפורטת ומפורשת לוועדה הזאת, או לזמן את מי שחושב שהוא, יש מחלוקת בסוגייה הזאת, ולשמוע ממנו מה הטיעונים

פנינה תמנו: על מה המחלוקת

פנינה תמנו:  לדעתי מי שכתב את זה, טוב

אימאן ח'טיב יאסין: חי בעולם אחר

אימאן ח'טיב יאסין:  צר לי

פנינה תמנו: כן

פנינה תמנו:  מי מהקופות פה? ד"ר איילת וידר כהן, בריאות האישה, קופת חולים מאוחדת

פנינה תמנו:  היא פה? היא יצאה? אז שלא, אני לא מבינה את האנשים האלה

פנינה תמנו:  שיעדכנו, באמת

פנינה תמנו:  משרד הרווחה, מי הנציגים כאן? יש פה נציגים? עמליה בן שוהם והילה סופרמן

פנינה תמנו:  תראו, אני אשמח לשמוע ספציפית על הנושא שאנחנו דנו בו

פנינה תמנו:  העליתי בהתחלה נושא אחר של זכויות של נשים מתמודדות נפש, לדעתי זה דיון שייעשה בנפרד, על הזכות לאימהות בצל המחלה, בלי שפוגעים ביכולת לראות את הילד או שלוקחים את הילד לאומנה

פנינה תמנו:  כל הסדרי הראייה, כל

פנינה תמנו:  שהזכות של אמא מתמודדת נפש שתהיה מוגנת, זה כנראה לא נעשה היום

פנינה תמנו:  אבן כן התייחסות לתהליך השיקום

עמליה בן שוהם: עמליה בן שוהם, מנהלת תחום תכנון ופיתוח מדיניות משפחות במינהל שירותים חברתיים ואישיים, משרד הרווחה

עמליה בן שוהם:  אנחנו, כידוע, המשרד, אנחנו לא מטפלים או עוסקים בשירותים ומענים בגלל מחלת הנפש

עמליה בן שוהם:  ההתמודדות עם הבעיה הנפשית

עמליה בן שוהם:  אנחנו מטפלים בהשלכות של התפקוד, על התפקוד החברתי, סוציאלי, משפחתי, של האדם מתמודד הנפש

עמליה בן שוהם:  באותו עניין, והמדיניות שלנו לפחות כרגע היא לתת מענים תומכים, משלימים, למה שנותן משרד הבריאות ולפי צרכים

עמליה בן שוהם:  זה כרגע

עמליה בן שוהם:  אנחנו לא עושים הבחנה בין נשים, כמובן שרוב האנשים שמגיעים לשירותי הרווחה הן נשים

עמליה בן שוהם:  הן הראשונות שפונות

עמליה בן שוהם:  המדיניות היא כמובן לשתף את בן הזוג, את הגבר, וכדומה

עמליה בן שוהם:  אבל בהחלט אחוז גדול מהפניות הן של נשים

עמליה בן שוהם:  האפיון שלהן לגבי מתמודדי נפש פחות נגיש לנו במובן - - -     

פנינה תמנו: מה זה נגיש? אתם לא לוקחים את זה בחשבון?      

עמליה בן שוהם: המידע, אנחנו מאפיינים או רושמים את מאפייני המשפחה וצרכי המשפחה בהתאם לצורך ולא בהתאם למאפיין של האדם

פנינה תמנו: לא, שוב, אני לא סתם שואלת את זה

פנינה תמנו:  בסוף, המודעות שגם כשבאים לשירותי רווחה לצורך שירות שכזה, האם אתם לא לוקחים בחשבון שמי שיושבת היא אישה שמתמודדת נפשית באותה סיטואציה?     

עמליה בן שוהם: בהחלט לוקחים בחשבון, כמו שלוקחים בחשבון סוגים אחרים של מחלות או קשיים אחרים או נכויות

עמליה בן שוהם:  זאת אומרת, לא מתעלמים מהצורך או מהקושי שמאפיין את הבן-אדם

עמליה בן שוהם:  אבל ההתערבות - - -     

פנינה תמנו: יש נגיד תוכניות ספציפיות למתמודדי נפש אצלכם?     

עמליה בן שוהם: לא, אין תוכניות ספציפיות

פנינה תמנו: אתם אז נותנים תמיכה מבחוץ

עמליה בן שוהם: אנחנו נותנים תמיכה בהתאם לתוצאות או לצרכים שעולים מעצם התפקוד של הבן-אדם

עמליה בן שוהם:  כי יש מתמודדי נפש שמצליחים להתמודד ומתפקדים מצוין, ויש מתמודדי נפש או מתמודדות נפש שיש להם קשיים או בגלל עוני - - -     

פנינה תמנו: כלכלי

עמליה בן שוהם: או כלכלי

פנינה תמנו: לא, שהמערכת מובילה - - -     

עמליה בן שוהם: נכון

עמליה בן שוהם:  אבל, נכון

פנינה תמנו: אז במצב כזה מה אתם עושים?     

עמליה בן שוהם: מה שאנחנו נעשה זה שאנחנו נעזור במימוש זכויות

עמליה בן שוהם:  גם אם הבן-אדם, האישה מוכרת ויש לה, היא מוכרת במחלקה, ומבינים שבעצם כדאי שתמצה את הזכויות שלה בסל שיקום או בביטוח לאומי

עמליה בן שוהם:  אנחנו מנסים, העובד הסוציאלי יסיע במימוש הזכויות באמצעות כל מיני שירותים שקיימים, בין העובד הסוציאלי עצמו או ב- - -     

פנינה תמנו: למרות שאני, שוב, זה דיון אחר, כי צריך דיון שלם

פנינה תמנו:  למרות שאני חושבת שדווקא מתמודדות נפש פוחדות לפנות לרווחה אם הן אימהות

עמליה בן שוהם: נכון, אבל לא רק מתמודדות נפש פוחדות להגיע לרווחה

עמליה בן שוהם:  כל מי שיש לו בעיה

פנינה תמנו: כן, אבל בוודאי מתמודדות נפש

עמליה בן שוהם: יכול להיות

עמליה בן שוהם:  יכול להיות, אבל אנחנו לא עוסקים באיתור של מתמודדות נפש כדי לאתר אותן

פנינה תמנו: לא, אני לא, לא, גם לא רציתי חלילה

פנינה תמנו:  ממש לא

פנינה תמנו:  אבל אם מתמודדת נפשית מגיעה והיא זקוקה לסיוע, כן הייתי רוצה לדעת

פנינה תמנו:  אבל אני מבינה שאם רק בפן התומך, וגם אגב, אני מקבלת את זה, יכול להיות שזה באמת לא רלוונטי

פנינה תמנו:  הייתי כן מצפה שיהיו לכם תוכניות ממוקדות, אולי תומכות יותר, אפילו מגדילות תקציב, אפילו מגדילות סיוע

פנינה תמנו:  כי אין אותו הדבר בין מי שמתמודד נפשית למישהי שהיא באה על רקע עוני

פנינה תמנו:  פה אם יש לך מישהי שגם היא מתמודדת נפשית וגם היא סובלת מעוני, זו בעיה

עמליה בן שוהם: אני חושבת שזו שאלה שבאמת צריך לקבל החלטה אם משרד הרווחה עוסק במענים ספציפיים לאנשים שהם מתמודדי נפש, או שזה תפקיד - - -     

פנינה תמנו: לא מענים ספציפיים

פנינה תמנו:  אולי מענים מוגדלים

פנינה תמנו:  בסדר? לצורך העניין

פנינה תמנו:  אני לא בטוחה שהייתי רוצה מענים ספציפיים על ידי הרווחה

פנינה תמנו:  לא יודע

פנינה תמנו:  זו שאלה שאתם צריכים לשאול את עצמכם מבחינת גורמי מקצוע

פנינה תמנו:  כי יש לכם קרנות, יש לכם סיוע

פנינה תמנו:  לפעמים אתם נותנים סיוע של קרנות, כמו הקרן לידידות

עמליה בן שוהם: נכון

פנינה תמנו: אז אני אומרת, אם מגיעה אישה שהיא גם נמצאת עכשיו אחרי, היא בדיוק השתחררה, היא נמצאת בסל שיקום שמרוויחים שם אולי 7 שקלים לשעה

עמליה בן שוהם: לא כולם

פנינה תמנו: הכי הרבה כמה?     

שירה ביגון: לא, יש כאלה שעובדים בתעסוקות מתמחות - - -     

פנינה תמנו: ואז כמה הם מקבלים?     

שירה ביגון: מי שעובד בתעסוקת מתמחה מקבל רגיל

פנינה תמנו: 14? כמה?     

שירה ביגון: רגיל

שירה ביגון:  שכר מינימום רגיל

פנינה תמנו: את זה אני לא מכירה

פנינה תמנו:  ובלי שלוקחים להם את הקצבה, את אומרת?     

שירה ביגון: כן

פנינה תמנו: נבדוק את זה

שירה ביגון: יש גבול מסוים

פנינה תמנו: אבל, את מבינה, אני אומרת, אולי להן צריך לתת מוגדל

פנינה תמנו:  אולי

פנינה תמנו:  קחו את זה לשיעורי בית, אנחנו גם ככה נחזור לגבי הזכויות שלהן בוועדות החלטה וכל מה שקשור לילדים, שזה נושא שהוא ממש ממש בוער בליבי

פנינה תמנו:  בסדר

פנינה תמנו:  מי מהארגונים, לפני שאני נועלת את הדיון, כי יש במקביל את הדיון על חוק האזיק האלקטרוני, שהוא מאוד משמעותי, בוועדה לביטחון לאומי

פנינה תמנו:  אז מי מהארגונים רוצה? כן, בבקשה

שרון בריק-דשן: שרון בריק-דשן מארגון "קולך"

שרון בריק-דשן:  אז חבל שנעמה זרביב הלכה כי לשם שינוי אני מסכימה איתה

פנינה תמנו: כולנו הסכמנו

פנינה תמנו:  היה שקט מופתי

שרון בריק-דשן: אבל תכף לא

שרון בריק-דשן:  אני רוצה לומר שחסרה לי פה סביב השולחן ורד אביעד, שהקימה יוזמה בשנה האחרונה שעוסקת בבריאות הנפש

קריאה: קואליציה

פנינה תמנו: חבל שהיא לא כאן

פנינה תמנו:  הזמנו

שרון בריק-דשן: והקואליציה הזאת, כמו שגם אמרה חברת הכנסת אימאן, היום אנחנו כבר יודעים לדבר בשפה של מיקרו

שרון בריק-דשן:  לראות קבוצות שונות

שרון בריק-דשן:  כמו שאנחנו יודעים לראות מגדרים, אנחנו לראות מגזרים ואנחנו יודעים לראות הבדלים תרבותיים, ולא יוכל להיות שבבריאות הנפש לא יראו את הדברים האלה

שרון בריק-דשן:       אחד הדברים שהיא עשתה זה באמת לייצר את כל המענים לציבור הדתי וגם לנשים בתוך זה, כמו הדבר הכי בסיסי שתפילה, תפילה בשבת

שרון בריק-דשן:  במוסדות השונים בבריאות הנפש זה אחד השינויים המאוד גדולים שהיא עשתה בשנה האחרונה, ועד המיזם האחרון שקם לפני שבוע, של מוקד טלפוני, שהורים למתמודדי נפש יודעים לדבר בשפה של החוויה, של הקבוצה התרבותית, ועוד ועוד מענים

שרון בריק-דשן:  ואנחנו מקיימות פה בוועדה לקידום מעמד האישה, אנחנו מקיימות שיחה על הפרדה

שרון בריק-דשן:  וברור לכל מי שיושב פה סביב השולחן מה מטרת ההפרדה, ואיך היא למען אותן נשים

שרון בריק-דשן:  ועכשיו, בעוד שש דקות, מתחיל דיון הזוי

פנינה תמנו: הזוי אחר

פנינה תמנו:  שלא נתנו אישורי כניסה

שרון בריק-דשן: שדולה שעוסקת בנשים דתיות וחרדיות, ואין כניסה לאקטיביסטיות ולארגונים דתיים שמומחים בתחומים האלה

פנינה תמנו: שרון, אני מדברת אלייך כאישה מאמינה לאישה דתייה

פנינה תמנו:  השדולה הזאת לא מייצגת אותי כמי שגדלה באולפנה, כמי שגדלה בבית דתי, כמי שנכדה לקייס שהוא שושלת לקייסים ששמרו על היהדות באדיקות תוך חירוף נפש

פנינה תמנו:  כמי שאחיות שלה, אני אחת מתוך שש אחיות, שהן כולן חרדיות, חרדליות, דתיות

פנינה תמנו:  זה לא מייצג את האישה הדתית

פנינה תמנו:  נשים דתיות לא רוצות להדיר את האחיות החילוניות

פנינה תמנו:  נשים דתיות יודעות לכבד בהרבה מאוד מרחבים נשים אחרות

פנינה תמנו:  אנחנו יודעות לדבר מלב אל לב, ולא משנה מאיזה רקעים, מאיזה עדות, ומאיפה אנחנו מגיעות

פנינה תמנו:  נשים יודעות להסתדר אחת עם השנייה מהמקום של שותפות והבנה של גורל, של אימהות, של עדות

פנינה תמנו:  ולצערי, כששמעתי שהשדולה של חברת הכנסת לימור סון הר מלך, שאני אגב אף פעם לא מדירה פה, לא קואליציה, לא אנשים שאני לא מסכימה איתם, כולל נעמה זרביב, שהדעות שלנו מאוד שונות בהרבה מאוד מובנים

פנינה תמנו:       אני רק יכולה להגיד, ולחדד ולהזכיר לחברת הכנסת סון הר מלך, הבית הזה הוא לא מגרש משחקים פרטי שלה

פנינה תמנו:  הבית הזה הוא לא עסק פרטי של אף חבר כנסת או חבר חברת כנסת

פנינה תמנו:  זה הבית של העם

פנינה תמנו:  והתבלבלו

פנינה תמנו:  התבלבלו, ואני יודעת שהמון ארגוני נשים שפועלות לילות כימים, ומגיעות גם לוועדה הזאת, ופועלות בכל הוועדות

פנינה תמנו:  לצערי, לא ניתנה להן הכניסה

פנינה תמנו:  עזבי הזמנה, לא ניתנה להן הכניסה

פנינה תמנו:  אז בצער אני אומרת, את לא לבד

פנינה תמנו:  אבל אני יכולה להבטיח לך דבר אחד מאוד מאוד פשוט, שיש פה רבה נשים, הרבה נבחרות ציבור שלא יוותרו, ויהיו חומת מגן יחד איתכם, ארגוני הנשים, על זכויות נשים

פנינה תמנו:  ולא רק זכויות נשים - זכויות ילדים וזכויות ילדים ונפגעות

פנינה תמנו:  אז תודה על הדברים שלך

שרון בריק-דשן: תודה

שרון בריק-דשן:  הנה, פה בוועדה מקיימים שיחה של הפרדה ולא של הדרה

פנינה תמנו: תודה רבה

פנינה תמנו:  ונכון, ורק צריך להפעיל שום שכל ולראות את הצרכים האמיתיים של האזרחים

פנינה תמנו:  יש עוד ארגונים?     

שרון באומל: האם אפשר להגיד ממש דקה?     

פנינה תמנו: כן

פנינה תמנו:  הרופאה שעובדת במשרד הבריאות אבל באמת על תקן אחר, כנציגה אחרת

פנינה תמנו:  אני מקווה שאני לא עושים לך בעיות

שרון באומל: לא עושים לי בעיות

שרון באומל:  אני והדר באמת עובדות במשרד הבריאות כבר שנים רבות

שרון באומל:  אנחנו בעצם נציגות של השטח

שרון באומל:  מאוד שמחנו על ההזמנה לוועדה היום כי אנחנו בעצם מרגישות שאנחנו קול לנשים מתמודדות נפש שלא יכלו היום להביא את קולן לוועדה

שרון באומל:  אנחנו יוזמות ומקימות פרויקט "דיאדה"

שרון באומל:  זה פרויקט שנערך בבית חולים רמב"ם לאימהות מתמודדות נפש והתינוקות שלהן

שרון באומל:  אני מבינה שהדיון היום בוועדה, זה יהיה בוועדה אחרת

פנינה תמנו: נכון

פנינה תמנו:  כי הזכות להורות של מתמודדות נפש וההתמודדות בכלל סביב הדבר הזה

שרון באומל: בכל זאת, רצינו להגיד שזה הפרויקט היחידי שיש כיום, שקיים כיום בצפון, שאימהות מתמודדות נפש, יש היום הרבה קבוצות לאימהות אבל אין קבוצות לאימהות מתמודדות נפש שיכולות להגיע בתחילת דרכן האימהית כדי לקבל ליווי ותמיכה

שרון באומל:  מגיעות יחד עם התינוקות, ואנחנו נותנות מענה גם להורות בצל המחלה, זוגיות, הריון, לידה וההתמודדות שלהן

שרון באומל:  וגם - - -     

פנינה תמנו: אני יודעת שיש לכם מחקרים על הורות בצל מחלה

שרון באומל: בכל העולם נעשות קבוצות כאלה, ומה שמחקרים מראים זה כשאימהות מתמודדות נפש מגיעות לטיפול יחד עם התינוקות שלהן, זה משפיע באופן מכריע על הבריאות הכללית גם של התינוקות וגם של התינוקות

שרון באומל:  כאשר הקול הקבוצתי הוא בטח-בטח נותן מענה כיוון שהאימהות יכולות לראות שהן לא לבד בחלק הזה של להיות גם אימהות וגם מתמודדות נפש

שרון באומל:  אבל אנחנו באנו לפה, קודם כל, הפרויקט שלנו, הקבוצות שאנחנו מנחות אותן, הן מלוות במחקר של אוניברסיטת חיפה

פנינה תמנו: שהקבוצות, סליחה על הבלבול, הן תחת מי?     

שרון באומל: הקבוצות הן קבוצות תחת - - -     

פנינה תמנו: מי מפעיל את זה? אתן עושות את זה בהתנדבות?      

שרון באומל: אנחנו לא עושות את זה בהתנדבות

שרון באומל:  אנחנו עובדות משרד הבריאות, אנחנו שתינו פסיכולוגיות - - -     

פנינה תמנו: אז אתן כן נציגות של משרד הבריאות

שרון באומל: אנחנו נציגות שטח של משרד הבריאות

פנינה תמנו: אז אוקיי, אז עכשיו זה טיפה יותר ברור

שרון באומל: אוקיי

שרון באומל:  אז - - -     

פנינה תמנו: כמה קבוצות כאלה יש?     

שרון באומל: אנחנו עושות קבוצה כל שלושה חודשים

שרון באומל:  הפרויקט, הוא, יש לנו כבר כמעט שנתיים לפרויקט הזה

פנינה תמנו: תחת איזה, מי, תחת מי זה?     

שרון באומל: קודם כל, אנחנו הקמנו את הפרויקט הזה בארבע ידינו, אחרי שככה כן ניסינו לקבל איזושהי תמיכה

שרון באומל:  לפני שנה פנינו ל"קרן בריאה" ו"קרן בריאה" הסכימה לקבל אותנו לחממה

שרון באומל:  ואנחנו קיבלנו תמיכה גם כספית וגם ליווי מקצועי

שרון באומל:  בליווי מקצועי אני מתכוונת לבאמת איך להגיע למודעות של האימהות

פנינה תמנו: ומי מתקצב את זה? "קרן בריאה"?     

שרון באומל: כן

פנינה תמנו: למה משרד הבריאות לא מתקצב את זה? זה, באמת

פנינה תמנו:  אתם תבואו לדיון הבא

פנינה תמנו:  קודם כל, ישר כוח על העבודה שלכן

פנינה תמנו:  ישר כוח ל"קרן בריאה" - - -     

שרון באומל: אני רוצה להגיד משהו לגבי - - -     

פנינה תמנו: אבל לא ברור לי אגף השיקום, למה זה לא משרד הבריאות מממן את זה

פנינה תמנו:  זה למשל, זה צריך להיות בסל שיקום או בסל אחר

פנינה תמנו:  זה חייב להיות

פנינה תמנו:  זה חייב

פנינה תמנו:  זו קבוצה סופר בסיסית

פנינה תמנו:  כשאת אומרת לי שזה לא קיים זה מסתכל

פנינה תמנו:  כי תאמינו לי, את שירותי הרווחה, לא חלילה שאני באה להכפיש, יש לי שתי אחיות עובדות סוציאליות, יש לי אחות גם אחות בטיפת חלב, אני מוקפת

פנינה תמנו:  שירותי הרווחה יודעים יפה מאוד להגיע עד הבית כשמדובר באמא מתמודדת נפש, נכון, כי זה הגנה על הילד והכל

פנינה תמנו:  אבל הגנה זה הרבה פעמים גם לדעת לתת את הכלים לאמא, ואת המרחב הנכון

פנינה תמנו:  אז תודה, טוב שאמרת ככה על קצה המזלג ושיתפת לגבי הפרויקט

פנינה תמנו:  אנחנו נעשה את זה בפעם הבאה

פנינה תמנו:       כמובן, גורמי הרווחה, אתם מבינים לאיזה כיוון אני הולכת, אז יכול להיות שאתן יותר רלוונטיות לתת את המענים

פנינה תמנו:  אבל לדעתי, אז זה היה עם איריס פלורנטין, כל אגף הוצאת ילדים מהבית

פנינה תמנו:  אני רוצה שגם נציג של, קיסוס, שקיסוס תגיע

פנינה תמנו:  אתי, כן

פנינה תמנו:  ולסגור את הדיון

פנינה תמנו:  אני רוצה את, אמרתי, את הנתונים

שירה ביגון: כן, שאלתי, ואנחנו נביא נתונים מסודרים לוועדה

פנינה תמנו: אוקיי

שירה ביגון: נשלח

פנינה תמנו: לא, לשלוח לנו

שירה ביגון: כן, כן

פנינה תמנו: אז אני אעשה את הסיכום

פנינה תמנו:  הוועדה פונה לשר הבריאות, ואני גם כמובן אדבר איתו ואוציא לו את זה כתוב, לפתוח מחלקות אשפוז נפרדות לנשים גם בבתי חולים גהה, שלוותה, שער מנשה – שם עדיין לא קיימות היום מחלקות נפרדות

פנינה תמנו:  מה גם שאנחנו לא בטוחים שתמונת המצב האמיתית, לא יודעת אם האמיתית, חלילה, אף אחד פה לא משקר, אבל לא קיבלנו את תמונת המצב הברורה ולכן אנחנו מבקשים גם מד"ר סרגיי לעשות מיפוי כללי ולהעביר לנו את הנתונים של המחלקות הסגורות

פנינה תמנו:  כולל מי מכם, גורמי המקצוע, להעביר לי גם במחלקות השיקום ובפתרונות הדיור, כולל הבתים המאזנים והוסטלים וכיוצא בכך, מה המחלקות הסגורות

פנינה תמנו:  ולא להחשיב לי שני חדרים למחלקה נפרדת, מחלקות נפרדות

פנינה תמנו:       אני קוראת למשרד הבריאות לצאת לסקר, למחלקה של השיקום, לצאת לסקר בקרב מתמודדות נפש שמוכרות כזכאיות לסל שיקום, ולבדוק איתן את הצרכים שלהן, ולבנות את סל השיקום בהתאם לצרכים

פנינה תמנו:  יכול להיות שסל השיקום הוא כולו פיקס, אבל אני מבקש שזה יהיה

פנינה תמנו:  ולעדכן אותנו מתי הסקר יוצא ועד מי הוא יהיה מוכן

פנינה תמנו:      אני ממליצה כמובן לשבת גם, לקחת את הנתונים של יעל שרר, מי שעומדת בראש הלובי למלחמה באלימות מינית, כי היא גם שופכת אור

פנינה תמנו:       אנחנו נקיים גם דיון נוסף לגבי הזכות להורות של מתמודדות נפש

פנינה תמנו:  אני חושבת שזה נושא שהוא, אי אפשר באבחה אחת בתוך דיון למצוא את כל הפתרונות

פנינה תמנו:  אני חושבת שזה, הנחנו לזה תשתית לדיון

פנינה תמנו:  אנחנו נקיים על זה דיון נוסף

פנינה תמנו:  גם על הזכות להורות אבל גם על המחלקות הנפרדות, כדי לקבל

פנינה תמנו:  עוד ארבעה חודשים, בכנס החורף אנחנו נעשה דיון

פנינה תמנו:  כדי לקבל מכם תשובות יותר ברורות

פנינה תמנו:  כולל משרד הרווחה, בעניין הזה, אני רוצה גם שתבדקו איפה אתם יכולים להגדיל מענים אפילו כלכליים, אם יש דברים שאנחנו רואים שמתמודדות נפש זקוקות ליותר מעטפת

פנינה תמנו:       אני מודה לכולכן, אני סוגרת את הדיון הזה

פנינה תמנו:  אנחנו נלך לוועדה לביטחון לאומי