ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 77, 2023-07-10 00:00

אוריאל בוסו: צוהריים טובים

אוריאל בוסו:  אנחנו ממשיכים בסדר יומה של ועדת הבריאות, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, וכעת בנושא פעילות חסד בבתי חולים כחלק מיום הוקרה לחב"ד בכנסת

אוריאל בוסו:       הרבי מלובביץ' בפירושו לפרשת וירא על עניין גמילות חסדים אומר – אברהם אבינו הצטיין במיוחד במידת החסד, כפי שנאמר עליו 'אברהם אוהבי'

אוריאל בוסו:  הוא היה גומל חסדים בצורה מופלאה, אלא שגמילות חסדים יכולה לבוא משני מניעים: יש אדם הגומל חסד עם רעהו מתוך תחושה גדולה, הוא מרגיש עשיר גדול ומצד רגש גדלותו, הוא רוצה להרעיף חסד על הכלל

אוריאל בוסו:  יש גמילות חסד שבאה דווקא מתחושת ענווה ושפלות

אוריאל בוסו:  מתוך תחושה זו רוצה האדם לגמול חסד עם אחרים, כי הוא מרגיש שהם ראויים וחשובים ממנו

אוריאל בוסו:       החסד שמצד הגדולה יכול להתפתח גם לכיוונים שליליים, לחסד ישמעאל, שמטרתו להפגין עושר וגדולה

אוריאל בוסו:  יותר משיש כאן חסד עם הזולת, יש כאן התפארות עצמית

אוריאל בוסו:  לא כן הוא החצי שמצד הענווה שכפי שהגדיר הרבי, חסד דאברהם, שכולו מסירות לזולת והתעלות על הצרכים האישיים

אוריאל בוסו:  חסדו של אברהם אבינו נבע מענווה עצומה, ואנוכי עפר ואפר, דווקא משום שהרגיש את עצמו קטן מכולם, והחשיב את הזולת בעלי ערך יותר ממנו, לכן הרעיף חסד על כל אחד ואחד

אוריאל בוסו:  הוא העניק מכל אשר לו לזולתו, ולעצמו הותיר רק שיריים ומינימום הכרחי

אוריאל בוסו:       אומנם הרבי אמר את זה על אברהם אבינו, אך אני חושב שמידה זו של אברהם אבינו דבקה ונקשרת באופן טבעי גם לתנועה כולה

אוריאל בוסו:  אני חושב שכולנו מכירים ומרגישים באופן יומיומי את החסד הגדול שעושה תנועת חב"ד בכלל, ומערכת הבריאות בפרט, מתוך ענווה ומסירות גדולה

אוריאל בוסו:  במסגרת יום ההוקרה לתנועת חב"ד בכנסת, החלטנו שנכון וראוי לציין גם כאן אצלנו בוועדת הבריאות את פעילות החסד שהגדולה והענפה שנעשית במערכת הבריאות, במיוחד בבתי חולים, הן של תנועות חב"ד והן של עמותות וארגונים אחרים נוספים שעובדים במסירות נפש, ונותנים מעצמם ודואגים הן לחולה עצמו והן לכלל המשפחה

אוריאל בוסו:       כמובן שבשמי ובשם כל חברי הוועדה, חבר הכנסת טרופר שנמצא כאן, אני מבקש לומר תודה גדולה לכם תנועת חב"ד, ולכלל חב"ד בארץ ובעולם, לכל הארגונים, המתנדבים הרבים שדואגים שאף אחד לא יישאר לבד בבית חולים בזמנים הקשים, ונמצאים שם ללא הפסקה בימי חול, שבתות וחגים

אוריאל בוסו:       עכשיו משהו באופן אישי

אוריאל בוסו:  לפני בערך שלוש שנים, הוזעקתי לקרוב משפחה שקשור לגיסי, שהיה צריך לעבור טיפול ראש בגרמניה, בהנובר

אוריאל בוסו:  תוך שעתיים ברגע שהוחלט שאני צריך לנסוע וללוות אותו, הייתי כבר בשדה תעופה ונעשו כל הטיפולים, אנחנו נוחתים בהנובר ואתם יודעים ששם יש מרכז מוח גדול מאוד בעולם

אוריאל בוסו:  מגיעים לשם, לא יודעים שום דבר, ורק למחרת הבחור צריך לעבור ניתוח

אוריאל בוסו:  זה היה יום רביעי, חמישי, מה אנחנו עושים? אפרופו בריאות, צריך לזכור את בית חב"ד של משפחת וולף, שהרב וולף שנפטר בקורונה, היה צער גדול, ואישתו הרבנית שטערנא שהיא ממשיכת הפעילות העצומה, אירחו אותנו לשבת, הביאו לנו פלטה לבית החולים ואוכל, כי המרחק שם הוא מרחק של לבוא לתפילות אפשר, אבל בטח לא לעשות את זה מרחק כל הזמן, וישנו בבית החולים והכל, ואתה מוצא את עצמך באיזה מקום בעולם שחוץ ממרכז רפואי אין שם שום דבר

אוריאל בוסו:  פתאום אתה מוצא אור, אור לגויים תרתי משמע במקום הזה, ואז נחשפתי והבנתי

אוריאל בוסו:  לא רק שנחשפתי, שנים אנחנו מכירים ויודעים

אוריאל בוסו:       אני גדלתי ברמלה, בסמיכות לשיכון חב"ד בלוד, ואת הפעילות אנחנו יודעים, אבל לא רק

אוריאל בוסו:  אבל בהקשר של הרפואה בזמנים הקשים שאתה מנותק ואתה יודע שאין לך שום דבר, והם נמצאים במקום הנכון, וכמובן שגם היום כיו"ר ועדת הבריאות, מסייר בבתי חולים, גם לפני כן סיירתי אבל היום יותר בכובעי הציבורי, ואני מקבל פידבקים מאנשים, ומי כמוכם יודע שאלו זמנים שאדם מגיע בהתראה ללא התראה, בלי מוכנות, ולפעמים הוא יודע שהוא מגיע לבדיקה, בסוף הוא מאושפז

אוריאל בוסו:  הוא חושב שהוא משתחרר לפני שבאת, והוא נשאר לשבת, והכל בהארת פנים מבלי לדרוש תשלום או התחייבות כזאת או אחרת, ועם הרגשת נוחות

אוריאל בוסו:  וכפי שציינתי את החסד של אברהם, מתוך מחויבות הם מראים לך שאם אתה לא לוקח ואתה לא מקבל, אתה פוגע בהם ולא להפך, ולא שאתה צריך להיות המבקש

אוריאל בוסו:       אז באמת אנחנו רוצים להודות לכם על כך

אוריאל בוסו:  לפני שנתחיל, יש לנו גם מצגת, אבל לפני כן חבר הכנסת חילי טרופר שנמצא כאן בוועדה, אם יש לך משהו לומר בפתיחת הדיון

חילי טרופר: שלום כבוד היו"ר, מכובדיי כולם

חילי טרופר:  ראשית אני מתנצל, בעוד כמה דקות אני פוגש פה איזה צוות מורים אז אני אצא, אבל היה חשוב לי לבוא, בעיקר כדי להכיר לכם תודה על כל העשייה שלכם, וכל המעגלים שפגשתי

חילי טרופר:  מותר לצטט את רבי נחמן מברסלב? אז רבי נחמן היה אומר, שככל שאתה רוצה לראות יותר רחוק, אתה מצמצם את עיניך

חילי טרופר:  כל אחד מכיר את זה, כשאנחנו רוצים להביט יותר רחוק לאופק, קצת מצמצמים

חילי טרופר:  ומי שעוצם עיניים, רואה הכי טוב במובן מסוים, כי הוא רואה את הבפנים, ואתם בעבודת החסד שלכם בבתי חולים, אבל בכלל אתם עיוורים

חילי טרופר:  אתם לא רואים יהודי/ערבי/דתי/חילוני

חילי טרופר:  אתם רואים בני אדם, ואם אפשר להקל עליהם ברגע הכי קשה שלהם, אתם שם בשבילם

חילי טרופר:      אז על זה הכרת תודה, וגם ברמה האישית, אני שנים אחורה, הבן שלי היה מאושפז שבועיים בבית חולים

חילי טרופר:  אני זוכר את המתנדבים שלכם באים ועוזרים, ברוך השם מאז הוא בסדר

חילי טרופר:  אבל בעצם אני רוצה להגיד לכם תודה בכל המעגלים, ואולי משפט אחד כי אני לא יודע אם עוד יהיה לנו הזדמנויות, להגיד לכם תודה בכלל על העשייה שלכם

חילי טרופר:  מדברים הרבה על הנחת תפילין בימים האלה, אז רק אני אגיד, אני לפני הרבה מאוד שנים טיילתי בחו"ל, חוץ מזה שהייתי בכל בתי חב"ד, כי שם היה אוכל כשר וחגים

חילי טרופר:  יום אחד ברכבת, באיזושהי מדינה רחוקה, גנבו לי את התיק, את הכל

חילי טרופר:  הכל אפשר להשלים לאט לאט, העניין הוא שגם התפילין שלי היו שם בפנים

חילי טרופר:  לא ידעתי מה לעשות

חילי טרופר:  התקשרתי כמובן לבית חב"ד המקומי, הלכתי לרב, אמרתי לו תשמע אני יוצא לטיולים

חילי טרופר:  אמר לי קח את התפילין, נתן לי, טיילתי כמה ימים, תחזיר לי לפני שאתה טס חזרה לארץ וכך היה

חילי טרופר:  אז תודה על הזיכוי של אז, תודה שאתם מזכים גם היום, ותודה על העשייה שלכם

חילי טרופר:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

משה רוט: ברשות יושב הראש, ממש אני חייב להודות שזה לעונג, ממש לעונג לראות חסידים יושבים מסביב לשולחן הזה, וזה כל כך מתאים ונכון שבוועדת הבריאות מזמינים חסידים שבלב ונפש, ובחוכמה ובבינה ודעת מוסיפים לבריאות, והן ברוחניות והן בגשמיות

משה רוט:       אני אישית יליד קרואונייץ, ולכן אני משוחד מאוד מאוד בכל מה שקשור לחב"ד

משה רוט:  אני חושב שזה בסדר, תסלחו לי על זה, אבל אני תחזקנה ידיכם, היות שמדברים הרבה על הנושא של מבצע תפילין, זה טוב שמדברים, זה לא משנה איך התחילה השטולים כמו שאומרים אצלנו, העיקר שידברו, והתפילין זה הלב והמוח, ואתם באמת מוסיפים ללב והמוח

משה רוט:  תמשיכו, תחזקנה ידיכם, ותודה רבה ליו"ר שהזמין את האנשים המכובדים האלה לוועדה שלנו

אוריאל בוסו: בהחלט

אוריאל בוסו:  הרב לוי מנדלזון, מנכ"ל לב חב"ד

הרב לוי מנדלזון: חב"ד זה חכמה, בינה ודעת

הרב לוי מנדלזון:  אבל חכמה בינה ודעת, צריכים בסוף לבוא לידי ביטוי גם במעשים שמגיעים מהלב

הרב לוי מנדלזון:  חכמת הלב, זה השילוב לב חב"ד

הרב לוי מנדלזון:  אנחנו הכנו מצגת, ויש לנו גם נושא עוד לפני המצגת

הרב לוי מנדלזון:  אני רוצה ברשות היו"ר לערער על הכותרת של הוועדה, כי הכותרת היא 'פעילות החסד בבתי חולים', ואנחנו לא יודעים מה זה בתי חולים

אוריאל בוסו: בתי רפואה

אוריאל בוסו:  אנחנו צריכים לשנות את המינוח בכלל במדינת ישראל, כמו שכמה דברים ביקשנו לשנות שהיה פעם

אוריאל בוסו:  זה בהחלט נכון

הרב לוי מנדלזון: אז לטובת מי שעדיין לא יודע, אני כן אחזור על הדברים

הרב לוי מנדלזון:  הנושא חוזר על עצמו בתורתו של הרבי, ומכתבים שהרבי הרבה לשגר

הרב לוי מנדלזון:  יש יותר מ-40 כרכים של מכתבים שהרבי שלח לאנשים פרטיים, וענה להם פשוט על השאלות, ומכתב למרדכי שני, הוא היה המנהל של המרכז הרפואי שיבא הגדול בארץ, ואחר כך מנכ"ל משרד הבריאות

הרב לוי מנדלזון:  ובין הדברים הרבי מערער על הדבר הזה, איך קוראים לזה בית חולים? אנשים לא באו לשם בשביל להיות חולים, הם גם באו בשביל להיות בריאים

הרב לוי מנדלזון:  אם אנחנו רוצים לעשות להם שינוי, אז אנחנו צריכים להתחיל דבר ראשון עם השם של זה

הרב לוי מנדלזון:  אז דבר ראשון, זה כבר קורה בשטח

הרב לוי מנדלזון:  במשרדים הממשלתיים מגיבים קצת אחרי השטח

הרב לוי מנדלזון:  מרכז רפואי סורוקה, הקריה הרפואית רמב"ם, בית הרפואה מעייני הישועה

הרב לוי מנדלזון:       אגב הרבי שלח להם צ'ק כאשר בנו את המקום, שלח להם צ'ק וביקש לקרוא לזה בית הרפואה

הרב לוי מנדלזון:  מי שיגיע לבני ברק, יראה שכתוב על הבניין 'בית הרפואה'

הרב לוי מנדלזון:  אז אפשר לקרוא בית רפואה, אפשר לקרוא לזה מרכז רפואי, העיקר את המילה חולים להוציא דבר ראשון מהשם, ואחר כך בעזרת השם גם כן מהמציאות

הרב לוי מנדלזון:  אז יש לנו מצגת

אוריאל בוסו: אנחנו נתחיל לעבוד על זה באופן מקצועי גם כוועדה

אוריאל בוסו:       (הצגת מצגת)     

הרב לוי מנדלזון: אנחנו מציעים לצאת מפה בקריאה מהוועדה, שיהיה משהו מעשי

הרב לוי מנדלזון:  הרבי תמיד אמר, להפוך למשהו מעשי, לצאת בקריאה למשרדי הממשלה, לגופי המדינה לשנות את השם מבתי חולים לבתי רפואה

הרב לוי מנדלזון:  אז יש לנו את המצגת שפתחנו אותה בתמונה של הרבי מעניק

הרב לוי מנדלזון:  הרבי תמיד היה בתנועה של הענקה ונתינה

הרב לוי מנדלזון:  יש פה ילדה בכיסא גלגלים שגם לה הרבי נותן יחס מיוחד

הרב לוי מנדלזון:       יש פה משפט שהרבי כתב, הציטוט הולך ככה- "הנשמה יורדת לעולם ל-70-80 שנה כדי לעשות טובה אחת ליהודי בגשמיות, וכל שכן ברוחניות"

הרב לוי מנדלזון:  המשפט הזה מבחינתנו הוא מוטו, שבסופו של דבר אנחנו לא באנו לעולם הזה בשביל ההישגים הפרטיים שלנו, בשביל האישי שלנו, אלא באמת בשביל לתת ליהודי אחר טובה בגשמיות וברוחניות

הרב לוי מנדלזון:  אפשר להדגיש שגשמיות אפילו מופיע קודם

הרב לוי מנדלזון:  כדי שיהיה למי לעשות רוחניות, קודם כל צריך שיהיה את היהודי, הזה טובה בגשמיות בהחלט

הרב לוי מנדלזון:       היום יום ה' באייר, כל אחד יעשה חשבון מה קרה בתאריך הזה ומה צריך להסיק מכך

הרב לוי מנדלזון:  אז באמת אנחנו הצבנו למטרה להילחם בבדידות

הרב לוי מנדלזון:  כי בסופו של דבר היום, גם מחקרים מוכיחים שאחד הדברים הכי מסוכנים זה הבדידות

הרב לוי מנדלזון:  יש מחקר שזה מסוכן יותר מעישון

הרב לוי מנדלזון:  עד כמה שהעישון כולם יודעים מסוכן ויש חוקים, עכשיו חוזר, עושים סימון על הסיגריות או לא עושים סימון על הסיגריות

הרב לוי מנדלזון:  הבדידות לא פחות מסוכנת, בפרט בעידן הסמארטפונים, שהאדם נמצא בין אנשים אבל הוא בודד, אז נעבור הלאה

הרב לוי מנדלזון:  בשביל זה יש את שלוחי חב"ד, האמת שלא כולם על המפה, היא לא מעודכנת

הרב לוי מנדלזון:  יש 27 משפחות של שלוחי חב"ד

הרב לוי מנדלזון:       הצורה שזה עובד, כמו שמגיעים לחו"ל ויודעים שיש חב"דניק שגר שם, אז גם ליד סורוקה יש חב"דניק, הנה הוא פה, שיושב וגר שם ליד אסף הרופא

הרב לוי מנדלזון:  אני לא מונה את כולם כדי לא לשכוח אף אחד

הרב לוי מנדלזון:  זה פשוט משפחה שנמצאת שם ביום ובלילה

הרב לוי מנדלזון:  מספרים ככה על קצה המזלג, אנחנו מדברים על יותר מ-1300 מתנדבים, 19 דוכנים של קפיטריית החסד, תכף ניגע בהם

הרב לוי מנדלזון:  12 דוכנים של קרון החוויות, גם אותם נראה במצגת

הרב לוי מנדלזון:  מידי שבת משתתפים כ-500 אנשים בסעודה מלאה בתוך בית הרפואה, וההערכה שלנו זה שמדובר על 600 אלף אנשים שנהנים בצורה מהותית מהשירות בתוך מרכזי הרפואה בשנה

הרב לוי מנדלזון:  ויש איזשהו, תמיד מצד אחד אנחנו אומרים, כן ירבו אנשים שנעזרים בשירות, אבל השאיפה שדווקא לא יצטרכו אותנו, אלא יהיו בריאים תמיד, ונעסוק רק ברפואה מונעת

הרב לוי מנדלזון:       אז כמובן דבר ראשון, ביקור חולים

הרב לוי מנדלזון:  כל בוקר בתפילה אנחנו אומרים אלו מצוות שאדם אוכל פירותיהן בעולם הזה, והקרן קיימת לו לעולם הבא

הרב לוי מנדלזון:  הכנסת אורחים וביקור חולים, אז פשוט לדפוק בדלת – "שלום אדוני, מה שלומך? באנו לשאול איך אתה מרגיש"

הרב לוי מנדלזון:  אחד המטופלים פעם אמר לי שההגדרה שלו לחב"דניק שמגיע, זה מישהו ששואל אותו מה נשמע ומחכה לשמוע את התשובה

הרב לוי מנדלזון:  כי לפעמים הצוות הרפואי, חלילה אני לא אומר את זה בביקורת, אבל יש להם עומס כל כך גדול שהם "שלום אדוני מה שלומך? והנה הטיפול, התרופה"

הרב לוי מנדלזון:  פה מדובר על אנשים שבאמת נטו מתעסקים רק בוול בינג, בהרגשה הטובה של האדם

הרב לוי מנדלזון:  קפיטריית החסד מציעים באמת בחדרי המיון

אופיר סופר: לא רק, אתה אמרת שלפעמים הצוות הרפואי

אופיר סופר:  אני הייתי בבתי חולים כמה פעמים עם אנשים, ויש אנשים שיש להם תנועה של אנשים שבאים לבקר

אופיר סופר:  יושב אחד שאם לא מגיעים הארגונים של החסד בבתי חולים ומתייחסים אליהם, ופתאום מישהו שואל אותם מעבר לרופא, זה מדכא אותם, למה רק לזה באים לבקר? כי יש אנשים גלמודים

אופיר סופר:  עכשיו, אם אתם לא יודעים, זה בהקשר טיפה שונה אבל לפי בדיקה, חולה למשל שיושב ליד חלון, שיש לו אפשרות לראות אור ולראות נוף, מהלך הריפוי שלו סטטיסטית בתהליך יותר מתקדם, כי זה משהו כולל

אופיר סופר:  כשאני עושה לזה התאמה, אז אני אומר אותו דבר – כשבא מישהו, אם מישהו יבקר אותו ויעודד את רוחו, אין ספק שאופן הריפוי שלו יכול להיות יותר זריז ויעיל

אופיר סופר:  בבקשה

הרב לוי מנדלזון: בוודאי, זה מתבטא גם במחקרים היום

הרב לוי מנדלזון:  אני רוצה לציין את התמונה השמאלית שרואים, על הדוכן יש גם כן לוגו כזה, החיבוק של בנייה, עם תמונה של הקדוש סמל ראשון בניה רובל, שנפל במבצע צוק איתן בקרב בעזה, והקדשנו את הפעילות במרכז הרפואי וולפסון בחולון לזכרו

הרב לוי מנדלזון:  הלילה זה יום הזיכרון שלו, יום הנפילה לפני תשע שנים, מציינים בכ"ב בתמוז, ויש לנו את הכבוד שהגיעה אמא שלו, עדה רובל

הרב לוי מנדלזון:  אנחנו נבקש ממנה אחר כך לספר שנשמע עליו

הרב לוי מנדלזון:  אז זה הפרויקט של קפיטריית החסד

הרב לוי מנדלזון:       קרון החוויות זה פרויקט מקביל, שהוא פעיל במחלקת ילדים

הרב לוי מנדלזון:  בכלל להיות מאושפז זה לא קל, אבל ילד מאושפז זה הרבה יותר קשה, אז להנעים קצת את הזמן, קצת להקל, איזשהו משחק, קצת יותר נעים

הרב לוי מנדלזון:  זה פרויקט של קרון החוויות

הרב לוי מנדלזון:  אנחנו התחלנו איתו, וצפויים לפעול 12 כאלה בחודשים הקרובים, אנחנו מגייסים כעת לכל הארץ

הרב לוי מנדלזון:  גל ראשון 12, ואחר כך בכל מחלקת ילדים

הרב לוי מנדלזון:       בקיץ, אנחנו עכשיו בחופש, בתי הספר בחופש, הילדים בקייטנות, ומי שלא יכול להיות בקייטנות זה הילדים המאושפזים

הרב לוי מנדלזון:  אז בתוך מחלקות הילדים, השלוחים העיקריים שנמצאים כאן, ובזה אולי בעיקר השליחות שגם נמצאות, יותר נחבאות אל הכלים ככה, תפסו מקום אחורי, אבל הן נמצאות פה, מגיע להן מחיאות כפיים באמת

הרב לוי מנדלזון:  בתוך המחלקה עושים פעילות של קייטנה, עם משחקים, יצירות, הפעלות, חוויות, הצגות

הרב לוי מנדלזון:  כל הדברים הטובים האלה בתוך מחלקת ילדים

הרב לוי מנדלזון:  כמובן יש גם את החגים ואת השבתות

הרב לוי מנדלזון:  יש תמיד את הדילמה לפני ליל הסדר, הולכים להורים שלו או להורים שלה

הרב לוי מנדלזון:  לפעמים זה מגיע לכדי ויכוחים, אז לשלוחים של הרבי בבתי הרפואה אין את הבעיה הזאת, באים לעשות את ליל הסדר בתוך המרכז הרפואי עם המאושפזים, עם צוות שנשארים בכוננות

הרב לוי מנדלזון:  יש יותר מ-2500 אנשים הסבו לשולחן הסדר בבתי הרפואה בשנה האחרונה בליל הסדר, ואנחנו מאחלים שבשנה הבאה כולם יהיו בריאים וכבר לא יהיה בזה צורך, אבל אם יהיה צורך אז החברים שפה פשוט עושים את זה

הרב לוי מנדלזון:       הכנסת אורחים זה עוד פרויקט מיוחד – אנשים שמלווים מטופל

הרב לוי מנדלזון:  זה יכול להיות אישה שילדה, התינוק פג, ומשחררים אותה והוא עדיין מאושפז

הרב לוי מנדלזון:  זה יכול להיות אדם שגר בדימונה ויש לו טיפול רפואי ברמב"ם, וצריך להגיע מוקדם בבוקר, אז צריך לבוא לילה לפני, או שהוא לא יכול להרשות לעצמו מלון

הרב לוי מנדלזון:  הרבה מקומות אין מלון גם אם ישלמו הרבה כסף, אז זכינו להקים מבנה קבע בכמה מקומות

הרב לוי מנדלזון:  פעיל ברמב"ם בחיפה, יש בוולפסון בחולון מרכז אירוח כזה, במאיר בכפר סבא, עכשיו התחיל בשיבא עם הרב ברגמן

אוריאל בוסו: איפה?     

הרב לוי מנדלזון: אנחנו לא מפרסמים כי גם ככה זה אובר בוקינג תמיד

הרב לוי מנדלזון:  יש לנו קריטריונים וצריך למיין בפניהם, אבל כל הזמן מקבלים פניות מכל גווני הקשת, ללא הבדל דת, גזע, מין, לאום, מגיעים אנשים, ולצערנו הביקוש גובר על ההיצע תמיד

הרב לוי מנדלזון:  אז אפשר לראות בתמונה קרוואן על גלגלים, שבמקומות שעדיין אין לנו מבנה של קבע, אז יש כמה קרוואנים כאלה, שניים דרך אגב נמצאים באסף הרופא, וככה נותנים את הפתרון הזמני במקרים אקוטיים שאין ברירה

אוריאל בוסו: במסגרת הדיון שהיה לנו בפגייה למשל ביוסף טל, והבנו מה המשמעות של לידת פגים והטיפול ההמשכי, אנחנו מבינים את הצורך הענק

הרב לוי מנדלזון: אתה רוצה להוסיף משהו? הרב מנדי בקרמן, הוא מנהל לב חב"ד באסף הרופא שמיר

הרב מנדי בקרמן: אז אצלי הגיע לפני תקופה זוג מאילת, שאין להם פגייה שם, והם ישנו אצלי בקרוואן, הצלת נפשות

הרב מנדי בקרמן:  לא היה להם איפה להיות, הם לא רצו ליפול על משפחה שגרה בראשון כל התקופה הזאת, אז הם שיחקו עם הקרוואן שלנו, יש לנו שניים ברוך השם, עם הקרוואן והמשפחה וזה פשוט הצלה

הרב לוי מנדלזון: אנחנו מתקרבים לסיום המצגת

הרב לוי מנדלזון:  יש לנו מחלקה לייעוץ והכוונה, הרב אליעזר כץ שיושב פה

הרב לוי מנדלזון:  מערכת הבריאות פה טובה, למרות שהוועדה הזאת עובדת על השדרוג שלה, אבל באמת המערכת יש בה המון יכולות

הרב לוי מנדלזון:  הרבה פעמים אנשים לא יודעים, לפעמים במחלות קשות, התחלת הטיפול זה יכול להיות שאלה של חיים

הרב לוי מנדלזון:  לא רוצה לומר את המילה ההפוכה

הרב לוי מנדלזון:  בשביל זה צריך שתהיה את ההכוונה, שיהיה את הידע

הרב לוי מנדלזון:  אז אנשים פונים אלינו

הרב לוי מנדלזון:  המחלקה הוקמה לפני שנה, ופנו קרוב ל-1000 אנשים, והגרף עולה

הרב לוי מנדלזון:  בהתחלה היה שתיים, שלוש פניות ביום, והיום זה כבר 15 ויותר, ויש גם פעילות ברפואה

הרב לוי מנדלזון:  נמצאים פה כמה רופאים חסידי חב"ד, שהם מתנדבים בדבר הזה, עובדים שעות רבות אבל בהתנדבות, גם אנשים שהם בקופות, לא רוצה להגיד קופות החולים אבל בשירותי הבריאות, ומכוונים את האנשים, עוזרים, ממליצים

הרב לוי מנדלזון:  אז באמת יישר כוח גדול לכל האנשים שמאחורי הקלעים

הרב לוי מנדלזון:       יש עוד פעילות אחת, אנחנו השקנו עכשיו תחום חדש שקיים כבר בארגונים נוספים, אני לא מתעלם, של הסעת אנשים שמרותקים לכיסא גלגלים

הרב לוי מנדלזון:  בן אדם שנכנס לרכב, לא שם לב כמה תנועות הוא עושה תוך כדי

הרב לוי מנדלזון:  מתכופף, ומזיז את האגן, וזז תוך כדי

הרב לוי מנדלזון:  בן אדם שהוא מרותק לכיסא גלגלים, יש לנו קושי משמעותי

הרב לוי מנדלזון:  השאיפה שלנו זה לכסות את אזורי הפריפריה ששם יש יותר חוסר, ובעזרת השם שבכל מקום שאדם יהיה צריך נוכל לתת לו את המענה בשליחותו של הרבי

הרב לוי מנדלזון:  זה לב חב"ד

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:       (מחיאות כפיים)     בדרך כלל בוועדה אנחנו לא מאפשרים כפיים, אבל היום זה היום שלכם ומגיע לכם כפיים

אוריאל בוסו:  לפני שנעבור לעוד ארגונים וגם למשרד הבריאות

אוריאל בוסו:      באמת כמו שהזכירו, היום האזכרה, משתתפת איתנו כאן בכבוד רב הגברת עדה רובל, אימו של סמל ראשון בניה נפתלי, פרויקט התנדבות 'החיבוק של בניה'

אוריאל בוסו:  את רוצה לספר לנו קצת?      

עידן רול: טוב, אז שלום לכולם, ואני נרגשת גם מעצם המעמד

עידן רול:  אני חושבת שדווקא ביום הזה, יום האזכרה של בניה ז"ל, המאמץ הגדול להגיע מחולון לכאן, בטח שמעיד על ההערכה הרבה שיש לנו לארגון לב חב"ד, ומי ייתן ודבריי יהיו גם לעילוי נשמתו

עידן רול:       אני רק רוצה לומר דבר כזה, גם כשהצגתם בתחילת המצגת, אז נכון שהרבי שנשמה יורדת ל-70-80 שנה כדי לעשות טוב לאדם אחד

עידן רול:  במקרה שלנו נשמתו של בניה נבחרה להיות כאן רק 20 שנה ושלושה חודשים

עידן רול:  אבל מתברר לנו ככל שעובר הזמן, שנשמה יכולה להשפיע גם מלמעלה, ואנשים טובים יכולים להשפיע כאן גם מלמטה, ויחד זה חובר לכוח אחד מאוד חזק של עזרה לזולת, חסד

עידן רול:  חשבתי על זה בדרך, שבעצם חסד, דרך קפיטריית החסד שנותנת באמת מענה עצום להרבה אנשים, וקיבלנו הרבה תהודה, כולל חדר

עידן רול:  במתחם של חדרי האירוח ישנו חדר אחד שהוא בעצם מוקדש לבניה

עידן רול:       חשבתי על זה בדרך, שבעצם החסד הזה הוא לא רק עבור חולים ומאושפזים, החסד הזה הוא גם עבורנו המשפחה

עידן רול:  כי יש צורך למשפחה שכולה שמתמודדת, יש צורך באיזשהו רוויון מסוים או מילוי מסוים, באותו בן שכבר איננו, לא יכול לתת

עידן רול:  אז הגילוי המדהים הוא, שבעצם המילוי דרך עשיית הטוב, לעשות טוב עבור אחרים כי זה בדיוק תפור כל כך על בניה, שבאמת היה אדם שתמיד נתן מעצמו, חילק את עצמו לרסיסים קטנים ותמיד נתן ללא שום תמורה, אז ההנצחה הזו כל כך מתאימה למידותיו של תרומה ונתינה לקהילה בלי שום תמורה

עידן רול:      אז החסד הוא בעצם נעשה באופן כפול

עידן רול:  גם לחולים והמאושפזים, אבל גם לנו כמשפחה שנטענת מתוך העשייה הגדולה הזאת

עידן רול:  אני בהוקרת תודה עמוקה ללב חב"ד

עידן רול:  אמרתי כאן לאחד האנשים הטובים של אנשי חב"ד, שבעצם משפחה שכולה לא יכולה להתמודד עם הנצחות לבדה

עידן רול:  היא זקוקה תמיד לעזרה, היא זקוקה לאלה שירימו אותה, לפעמים שייתנו את הרעיון

עידן רול:  כמובן שאנחנו שותפים, שותפים גם אם זה כספית, וגם אם זה ערכית, וגם אם זה רוחנית, אנחנו מפרסמים ונותנים את עצמנו גם, אבל צריך את אותו גורם חזק שיתמוך, שייתן, שיקיים את זה, שימשיך ויעסוק בזה

עידן רול:       אז מכאן אני שולחת יחד עם משפחתי המון תודות

עידן רול:  לב חב"ד בלב שלנו

עידן רול:  הלב שלנו בזכותכם מתרחב

עידן רול:  תודה

עידן רול:  אני כבר מוצאת את עצמי כבר מוכרת מסתבר, אנשים מכירים אותי כאן בכנסת כבר, ואומרים לי ראינו אותך בפייסבוק, אז כאילו אני מבינה כמה תפוצה יש לזה ותהודה, וזה מה שצריך שיהיה

עידן רול:  והלוואי והלוואי וזה יעזור לכל מי שנזקק

עידן רול:  תודה לכם על הכל

אוריאל בוסו: תודה רבה ששיתפת אותנו ושזה יהיה לזכרו

אוריאל בוסו:  אני תמיד, את יודעת מעשים שאדם עושה, ופעילויות שאדם עושה, והקרן קיימת, זה מונה שדופק

אוריאל בוסו:  יש אנשים שהיו באים, אני הייתי בכובע הקודם שלי, חבר הרבה שנים במוניציפלי והיו באים אנשים שמבקשים, לפעמים כיכר על שם, והכל חשוב

אוריאל בוסו:  אבל שימי לב ששמו של הבן, איך אומרים מפמפם כל הזמן באותה פעילות, בפעילות חסד אמיתית

אוריאל בוסו:  אז באמת שיהיה לזכרו וכל הכבוד לך שאת ככה ממשיכה את הזכר הנכון שלו

הרב לוי מנדלזון: עשינו אירוע קטן בקשר לדוכן הזה לפני כמה שבועות בוולפסון, והמנהל האדמיניסטרטיבי אמר לי, אם זה כל כך יפה אני רוצה להצטרף להתנדבות

הרב לוי מנדלזון:  קבענו ליום ראשון הקרוב, הוא בא להתנדב בעצמו, לעשות משמרת אחת

הרב לוי מנדלזון:  אז אני מזמין גם את יו"ר הוועדה לבוא אלינו פעם אחת לחולון, אנחנו נתאם משמרת אחת

אוריאל בוסו: קיבלת

אוריאל בוסו:  הזכות הוא לי

אוריאל בוסו:  נמצא איתנו כאן מעוד ארגון, פעולות חסד בבתי חולים, דוד צרפתי, מנכ"ל עמותת עושים שמח

אוריאל בוסו:  ספר לנו קצת איפה אתה פועל, כמה מתנדבים, מה הפעילות שלכם

דוד צור: אז ככה, שמי דוד צרפתי

דוד צור:  אני הקמתי לפני חמש שנים עמותה בשם עושים שמח

דוד צור:  פועלת בכמה בתי חולים בארץ

דוד צור:  נמצאת איתנו פה איילת כהן מהשירות ההתנדבות בשערי צדק, אז אני אדבר על הפעילות שלנו בשערי צדק

דוד צור:       יש לנו כל יום, יש לנו בשערי צדק כמעט 650 מתנדבים שפועלים כל יום בבית חולים, במגוון פעילויות, אני אפרט אותן, שזה אומר – כל יום יש לנו חלוקה של כל סוגי דגני הבוקר, במחלקת ילדים בבניין אשפוז ילדים, אשפוז יום, מיון ילדים

דוד צור:  מכונות קפה מקצועיות אוטומטיות שפועלות באשפוז יום אונקולוגי

דוד צור:  יש לנו ארון מיוחד עם עבודות יצירה, שמגיעות מתנדבות ועושות עם הילדים את כל עבודות היצירה

דוד צור:  עגלה מיוחדת שהשקנו אותה לפני שבועיים, קראנו לזה המשחקייה

דוד צור:  זה בעצם מתנדבות שמגיעות בשבת מהבית חולים, עגלה ענקית עם משחקים בעשרות אלפי שקלים מכל הסוגים

דוד צור:  בעצם משחקות עם הילדים, מעבירות איתם את כל הזמן בשבת

דוד צור:  יש לנו עגלה מיוחדת, קוראים לזה עגלת הפינוקים לילדים, שבעצם יש עליה מכונת פופקורן, וופל בלגי, קרפ צרפתי, אייס קפה, שערות סבתא

דוד צור:  היא פועלת כמעט כל יום במחלקת ילדים באשפוז יום, לדאוג גם לילדים

דוד צור:       במשך היום יש לנו את מכונת הקפה האוטומטית, זו מכונה מיוחדת שהבאתי אותה מארה"ב

דוד צור:  יש שם 12 סוגי קפה

דוד צור:  המיוחדת שבה שהיא לא צריכה להתחבר לחשמל, היא ניידת, אתה יכול לקחת אותה ממחלקה למחלקה ולעמוד איתה בכל כניסה לחדר

דוד צור:  היא פועלת כמעט כל היום בבית חולים במחלקות

דוד צור:  יש לנו את העגלה של המבוגרים בעצם, יש את הילדים שזה יותר וופל בלגי, קרפ צרפתי, פופקורן

דוד צור:  אז למבוגרים זה מיצים טבעיים, שזה מיץ תפוזים, מיץ גזר, וופל בלגי, ספרייה וכו'

אוריאל בוסו: יש להם פעילות של שבת שהייתם נותנים ארוחות שם, אני גם חנכתי איתכם עגלה במרכז הרפואי שיבא תל השומר

דוד צור: נכון, גם עגלה שפועלת שלוש פעמים בשבוע עם מיץ גזר, מיץ תפוזים

אוריאל בוסו: מטיילים במחלקות?      

דוד צור: בכל הבניין אשפוז, במגדל אשפוז בתל השומר של המבוגרים

דוד צור:  עגלה מדהימה, כל יום שמפעילים אותה זה בערך 40 קילו גזר, 40 קילו תפוזים, שזה כמות פסיכית

דוד צור:  יש לנו חלוקות כל יום בערב של מאפים, כריכים, סנדוויצ'ים, בלילה אחרי שכל החנויות נסגרות, מכונת קפה, שמירה על ילדים חולים

אוריאל בוסו: שמירה גם על ילדים חולים כשאין להם הורים ושצריכים ללכת

דוד צור: נכון, כשהם צריכים ללכת הביתה או לחזור

אוריאל בוסו: טוב, יישר כוח, כל הכבוד

אוריאל בוסו:  תמשיכו הלאה, מבורך

אוריאל בוסו:  הרב מתתיהו ברגמן, הזכרת בנקודה אבל בוא תספר לנו, המרכז הרפואי שיבא

הרב מתתיהו ברגמן: לחיים, לחיים

הרב מתתיהו ברגמן:  אני מדבר כנציג השלוחים בבתי הרפואה

אוריאל בוסו: אם הייתם רציניים הייתם מביאים לחיים אמיתי

הרב מתתיהו ברגמן: זהו, אמרתי אם מותר מחיאות כפיים אולי גם קצת לחיים מותר

הרב מתתיהו ברגמן:  טוב, על מים זה גם משהו

הרב מתתיהו ברגמן:  אני רוצה להתחיל באיזושהי אנקדוטה קצת קיצונית

הרב מתתיהו ברגמן:  אנחנו פועלים בתל השומר, ובין היתר במחלקה שנקראת הוספיס, מחלקה מאוד מצערת

הרב מתתיהו ברגמן:  יום אחד אני מקבל טלפון מאחד מצוות המחלקה, הם קוראים לנו כשצריך אותנו

הרב מתתיהו ברגמן:  יש משפחה שמבקשת שחב"ד יבואו

הרב מתתיהו ברגמן:  מגיעים לחדר, מגיע נציג של חב"ד לחדר, זה לא היה אני, זה היה השותף שלי הרב לוי גופן

הרב מתתיהו ברגמן:  מסתבר שהסיפור הוא כזה – הבן אדם נמצא בהוספיס, זה מקום לא קל, והמשפחה רוצה שהוא ייגאל מהייסורים שלו, וזה לא פשוט כי הוא כבר שוכב שם כמה ימים, ממש על ערש דווי, ממש ברגעים האחרונים, וזה לא קורה

הרב מתתיהו ברגמן:  וזה ייסורים גדולים למשפחה, ולחולה בעצמו

הרב מתתיהו ברגמן:  הם לא יודעים, הם נואשים, ממש לא יודעים מה לעשות

הרב מתתיהו ברגמן:  חושבים מה לעשות, ואז נופלת להם ההברקה שהיהודי הזה, ככה הם אמרו לנציג שלנו – היהודי הזה את הבר מצווה של הילדים שלו, כשהוא היה באמריקה, הוא חגג עם חב"ד

הרב מתתיהו ברגמן:  ואחר כך הוא היה במקום אחר בעולם באירופה, שם הם גרו, ואת החתונות של הילדים הוא חגג עם חב"ד

הרב מתתיהו ברגמן:  נציג חב"ד הגיע לחתן את הילדים

הרב מתתיהו ברגמן:  אז הם הגיעו למסקנה, שאולי ייתכן שגם את השלב הזה בחיים, גם את השלב הזה של עליית הנשמה למעלה הוא רוצה לעשות עם חב"ד

הרב מתתיהו ברגמן:  אז הנציג שלנו הגיע והשתדל כמובן לתת להם את כל התמיכה האפשרית

הרב מתתיהו ברגמן:       מדברים הרבה על ישראל השנייה, ולאחרונה גם יש ישראל השלישית

הרב מתתיהו ברגמן:  אני חושב שאנשים שנמצאים בבתי רפואה, אפשר לקרוא להם ישראל הרביעית, אולי אפילו חמישית

הרב מתתיהו ברגמן:  נמצאים איפשהו בתחתית המדרגה, מתחת אפילו לאנשים שנמצאים בבתי כלא

הרב מתתיהו ברגמן:  לא מזמן היה בחב"ד חג הגאולה, י"ב-י"ג בתמוז, אז בהתוועדות שעשינו בבית הכנסת בתל השומר, אחד שם סיפר שהוא הולך להשתחרר

הרב מתתיהו ברגמן:  אמרתי לו שזה ממש חג הגאולה, כי להיות בבית רפואה זה ממש סוג של כלא

הרב מתתיהו ברגמן:  אומרים לך מה לאכול, מתי ללכת לישון, מתי לקום, אפילו מה ללבוש

הרב מתתיהו ברגמן:  זה ממש סוג של כלא, ונוסיף לזה את כל הפן הבריאותי, זה איזושהי מדרגה מתחת לבתי כלא, ישראל החמישית או השישית, וזה לא רק כמה מאושפזים, אלא זה גם המשפחות של המאושפזים, שגם הם לא ישנים בלילה והם צריכים ללוות את המאושפז, זה לא קל להם

הרב מתתיהו ברגמן:  ואנחנו כשלוחים של הרבי, כבתי חב"ד ובתי הרפואה, הדבר העיקרי שאנחנו עושים זה פשוט לתת אור ושמחה לאנשים האלה

הרב מתתיהו ברגמן:       אולי לא כולם יודעים, אבל הפעילות של חב"ד בבתי הרפואה התחילה ממש עם קום המדינה, לפני 70 שנה, אולי כבר יותר

הרב מתתיהו ברגמן:  הרבי ביקש שחסידים ילכו, לא היה לב חב"ד מאורגן, אבל היו חסידי חב"ד שהלכו לבתי רפואה

הרב מתתיהו ברגמן:  ומאוד מעניין, בדרך כלל מכירים את חב"ד כאנשים שמגיעים לעשות מצוות עם אנשים, שזה האור שאנחנו מביאים להם, וכשהרבי מדבר על בתי רפואה, אפשר לראות את זה בשיחות שלו, שילכו לבתי רפואה, הוא מבקש דבר מעניין

הרב מתתיהו ברגמן:  דבר ראשון שילכו לשם וישמחו את המאושפזים, דרך אגב גם על צבא ובתי כלא באותו מטבע לשון הוא משתמש – לשמח את המאושפזים, ובמקום שאפשר אז בפורים לקרוא להם מגילה, בחנוכה להדליק נרות, איך שמתאפשר

הרב מתתיהו ברגמן:  אבל דבר ראשון ועיקרי זה לשמח את האנשים שנמצאים שם

הרב מתתיהו ברגמן:       יש משהו מעניין שכתוב בספרים, שהמשמעות של ביקור חולים זה ביקור

הרב מתתיהו ברגמן:  כתוב גם שביקור חולים זה מלשון ביקורת

הרב מתתיהו ברגמן:  כשבן אדם מגיע לחולה כמו שכתוב בגמרא, אז הוא מבקר, הוא רוצה לראות מה המצב, מה צריך לתקן, איך אפשר לעזור לו

הרב מתתיהו ברגמן:  אבל יש עוד פירוש מעניין של ביקור חולים, זה מלשון 'הבוקר אור' כמו שכתוב בתורה

הרב מתתיהו ברגמן:  כשבן אדם מגיע לבקר חולה, הוא מגיע להאיר לו את המצב, להאיר לו את החדר, והאור הזה, זה מה שעוזר לאנשים

הרב מתתיהו ברגמן:       אני רוצה לספר איזה סיפור ששמעתי לאחרונה, אם יורשה לי, כן? אני מקווה שיש לי את הזמן

הרב מתתיהו ברגמן:  הרב לאו כולם מכירים

הרב מתתיהו ברגמן:  אבא שלו, הרב משה חיים לאו שגם כולם שמעו עליו, היה חתן של אדמו"ר שקראו לו אהבת ישראל מוויז'ניץ

הרב מתתיהו ברגמן:  אדמו"ר, מגדולי הרבנים לפני השואה

הרב מתתיהו ברגמן:  והוא יום אחד, הגיע מצב שאחד הבנים שלו, שזה או שוקי או נפתלי, היה חולה

הרב מתתיהו ברגמן:  היה תינוק קטן חולה אנוש, חולה ברמה קשה מאוד

הרב מתתיהו ברגמן:  הרופאים ממש אמרו שכבר אין מה לעשות, והגיעו למצב של ייאוש

הרב מתתיהו ברגמן:  הוא כמובן הלך דבר ראשון לחמיו והתייעץ איתו מה אפשר לעשות

הרב מתתיהו ברגמן:  חמיו אמר לו דבר מעניין

הרב מתתיהו ברגמן:  הוא אמר לו ששלושה שותפים באדם – הקדוש ברוך הוא, אבא ואמא

הרב מתתיהו ברגמן:  וכשהקדוש ברוך הוא רוצה לקחת ילד מההורים שלו, לקחת אותו מהעולם, הוא לא יכול לעשות את זה כי אין לו רוב

הרב מתתיהו ברגמן:  מה הוא עושה? הוא דואג שהרופאים יהיו חסרי אונים, והם ישקפו להורים מצב של ייאוש

הרב מתתיהו ברגמן:  ברגע שההורים מתייאשים, הוא יכול לקחת את הילד

הרב מתתיהו ברגמן:  הוא אמר להם אל תתייאשו והילד יישאר איתכם

הרב מתתיהו ברגמן:       כשאנחנו מסתובבים בבתי רפואה, הדבר העיקרי שאנחנו עושים, הפעולה העיקרית שאנחנו עושים זה לגרום לאנשים שלא ייפלו לייאוש

הרב מתתיהו ברגמן:  אני רוצה לספר סיפור אחד אחרון, אנקדוטה אישית שהייתה לי באופן אישי

הרב מתתיהו ברגמן:  אולי לא כל כך משמח, אבל זו איזושהי נקודה שממנה אנחנו יוצאים

הרב מתתיהו ברגמן:       חנוכה ממש לפני הקורונה, לפני ארבע שנים, עמדנו בהדלקת נרות ביחד עם נציגים מנהלת שיבא בבניין שנקרא 'שיקום למבוגר' בתל השומר מי שמכיר

הרב מתתיהו ברגמן:  זה לובי כזה גדול, מאות אנשים מאושפזים, משפחות, מתנדבים, מתנדבות

הרב מתתיהו ברגמן:  וקצת אחרי שהדלקנו את הנרות והתחלנו את השירה הגדולה, היה שם בן אדם באותו בניין, שבתוך הלובי בחר לקפוץ מקומה שנייה ולסיים את החיים שלו

הרב מתתיהו ברגמן:  ואני אז שאלתי את עצמי שאלה, שרודפת אותי מאז ואין לי תשובה עדיין עליה

הרב מתתיהו ברגמן:  איך יכול להיות שבאור הזה של חנוכה, הבן אדם הגיע למצב כזה חשוך? ומה שאני עושה מאז ועד היום, אני משתדל, ואני הולך כנציג של השלוחים, כשאנחנו הולכים אנחנו פועלים ללא לאות יום ולילה להאיר את המחלקות

הרב מתתיהו ברגמן:  לחיים

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  נמצא איתנו כאן הרב פנחס פרנקל, הרב הראשי של משרד הבריאות

אוריאל בוסו:  בבקשה

הרב פנחס פרנקל: צוהריים טובים לכולם, מכובדיי, חברי הכנסת, יו"ר הוועדה וחבר הכנסת רוט

הרב פנחס פרנקל:  כל השלוחים היקרים והשליחות שהגיעו, שנותנים במסירות רבה את ליבם ואת מוחם למאושפזים בבתי הרפואה וגם לצוותים הרפואיים

הרב פנחס פרנקל:       אני רוצה לעמוד על נקודה שמאוד חשובה עבורנו כמי שאחראיים על שירותי הדת בבתי הרפואה

הרב פנחס פרנקל:  גם מה שעושים, וגם שירותי הדת שקיימים, לא מכסים את כל ימי השבוע, בפרט לא סופי שבוע וחגים, ימים טובים ומועדים

הרב פנחס פרנקל:  התרומה שהם נותנים בבתי הרפואה, גם בלילות, גם בזמנים שאחרים לא נמצאים, ובפרט בסופי שבוע, היא תרומה שאין לה תמורה

הרב פנחס פרנקל:  בגלל שאם הם לא יהיו שם, לא יהיו אחרים שיעשו את העבודה שלהם, ואני רוצה לתת גם שתי דוגמאות

הרב פנחס פרנקל:  כולם אוהבים, כולם ברורים, כולם עושים את העבודה שלהם במסירות, אבל אני רוצה לתת שתי דוגמאות שאני חושב שהן גם מיוחדות

הרב פנחס פרנקל:       אחד, יושב פה ידידי מנהל לב חב"ד במרכז הרפואי פורייה צפון שליד טבריה

הרב פנחס פרנקל:  המרכז הרפואי הזה משרת את העיר טבריה, ובתקופת הקיץ גם את כל הנופשים שמגיעים, מטיילים רבים, וגם את יישובי עמק הירדן

הרב פנחס פרנקל:  אבל המרכז הרפואי הזה נמצא מחוץ לעיר, רחוק לעיר

הרב פנחס פרנקל:  הדבר הזה יוצר בסופי שבוע, בפרט בשבתות, קשיים הלכתיים מאוד גדולים, למשגיח או לאנשים אחרים שיגיעו, אפילו למלווים שיגיעו מהעיר טבריה

הרב פנחס פרנקל:  כי המרחק הוא מאוד גדול, יש בעיות של עירוב ועירובי תחומין, בעיות מאוד קשות בהלכה, ואילולא זה שהרב חרמר התיישב ביישוב נווה עובד, שזה רק צריך לחצות את הכביש להיות במרכז הרפואי, לא היה מי שיעשה שם את העבודה במקומו

הרב פנחס פרנקל:  הוא פיתח את זה, והביא שם את הקרוואן, ועומדים לבנות בית כנסת חדש, והוא ביישוב נווה עובד גם בנה מקווה טהרה שזה משרת גם את המאושפזים בבתי הרפואה

הרב פנחס פרנקל:       אני חייב לציין, יש אנשים שמאושפזים לתקופה מאוד ארוכה, והדבר הזה מאוד מאוד חשוב לחיי המשפחה שלהם

הרב פנחס פרנקל:  אז התרומה שהזאת שהם עושים, גם באסף הרופא, שזה מקום שרחוק מכל מקום יישוב, הרב מנדי בקרמן, אני רוצה מקצת שבחו בפניו, הוא מגיע מכפר חב"ד, שזה מרחק הליכה מאוד מאוד גדול, וגם יוצר את הקשיים האלה ההלכתיים, והם מקדישים מהם כולם

הרב פנחס פרנקל:  בליל שבת, בליל הסדר, הם נמצאים שם, ואם הם לא נמצאים שם ועושים את הסדר אחר כך, אז קודם הם יעשו את הסדר בבית הרפואה, ורק אחר כך ילכו לבית שלהם

הרב פנחס פרנקל:       אז כאמור גם זה, גם בשבתות, אם חס ושלום קורה שאדם צריך להיפרד מן העולם, לערוך איתו את כל הסדר, לפעמים להגיד את המילים האחרונות שלו – הם נמצאים שם

הרב פנחס פרנקל:  כי שומרי שבת לא יוכלו להגיע בשבת, והדברים האלה לפעמים קורים באופן פתאומי, יולדות מגיעות באופן פתאומי, וכל הדברים האלה רק בידי מי שנמצא שם בשטח, איש שטח שפעיל וגם מבין את הרגישות, מבין את האנשים

הרב פנחס פרנקל:  אז כמובן ברכותיי לכם, יש לכם את הכוח הגדול של הרבי, של המשלח, תמשיכו ותתפתחו ותצליחו הלאה והלאה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  אני אשמח שכל אחד ידבר ככה ממש מתומצת שנספיק, עד שעה 14:00 צריך לסיים

אוריאל בוסו:  הרב שמואל ביסטריצקי, רב מועצה דתית, סביון ושליח חב"ד

הרב שמואל ביסטריצקי: שלום לכולם

הרב שמואל ביסטריצקי:  דבר ראשון תודה רבה לכבוד האכסניה

הרב שמואל ביסטריצקי:  מרגש להיות בדיון שראש הוועדה מראה לנו דוגמה של חסד

הרב שמואל ביסטריצקי:  כמדומני כולל הבוקר בכביש 6, עושה התנדבות בזיהוי חללים

הרב שמואל ביסטריצקי:  אני רוצה לקחת את הדיווחים מחב"ד דווקא על מקומות אחרים, לא על בתי רפואה

הרב שמואל ביסטריצקי:  אני מכהן כשליח חב"ד בסביון, יישוב, וככה בהרבה ערים, שהקמנו פעילות של חסד בנושא רפואה

הרב שמואל ביסטריצקי:       כיום בבית חב"ד סביון יש מקום של השאלת ציוד רפואי, שזה תחום אחד שמאוד עוזר לאנשים, שפועל 24/7

הרב שמואל ביסטריצקי:  הם יכולים ללכת למקומות לידנו לקחת, אבל יש דברים מיוחדים, בכל שעה שהם רוצים לקבל את המענה הזה

הרב שמואל ביסטריצקי:  דבר שני, שיש לנו ייעוץ רפואי תודות ללב חב"ד שאנחנו מכוונים את האנשים, כמה שזה אולי נשמע שתושבי סביון אינם צריכים את השירות הזה, אבל יש לנו מידי שבוע פניות ללב חב"ד שאנחנו באמצעות היועצים של לב חב"ד עוזרים לתושבי סביון לקבל שירות רפואי, ויוזמה מיוחדת שחנכנו לפני חודש – אמבולנס קהילתי, שהמטרה שלו, א', לתת מענה מידי לשירותי רפואה

הרב שמואל ביסטריצקי:  כי לצערנו מגיע אמבולנס רבע שעה ומעלה, ומעבר לזה הוא גם עוזר לתושבים ללכת לטיפולים בבתי רפואה כאלו ואחרים

הרב שמואל ביסטריצקי:  חולים קשים שרוצים לבוא הביתה לסופי שבוע וצריכים את השירות המיוחד, אז אנחנו נותנים להם את הפינוק הזה, והדבר הזה קיים בהרבה בתי חב"ד בארץ

הרב שמואל ביסטריצקי:       ואהבת לרעך כמוך, אז תודה רבה לכל שלוחי חב"ד שעושים עבודת קודש במרכזים הרפואיים

הרב שמואל ביסטריצקי:  ותודה לרב לוי מנדלזון שמוביל את הקו המיוחד הזה בבתי חב"ד

אוריאל בוסו: תודה רבה הרב ביסטריצקי

אוריאל בוסו:  הרב מנחם לפקיבקר, הרב הראשי של כללית

הרב מנחם לפקיבקר: שלום לכולם, כבוד היו"ר, חברי הכנסת, אנשי הציבור, רבני בתי הרפואה, רופאים, ואחרונים חביבים זה שלוחי הרבי בכל המרכזים הרפואיים

הרב מנחם לפקיבקר:  אני משמש פה היום, לא רק כחב"דניק וכרב שירותי בריאות כללית, אלא הגעתי היום לבקשתם של הנהלת כללית, שביקשו ממני להיות היום פה בוועדה, ולהעביר את הוקרתם ובאמת את ההכרה של כללית בעבודה הקדושה הזאת שנעשית באמת 24 שעות ביממה, לאורך כל השנה, 365 ימים בשנה

הרב מנחם לפקיבקר:       מכיוון שיושבת פה הגברת רובל, אני רוצה בכל זאת גם למסור לך ד"ש מהבן ליאל שעובד איתנו, ועושה עבודת קודש

הרב מנחם לפקיבקר:  הוא כרגע מסייע למכרז ארצי למזוזות, מזוזות מהודרות, אז רק שתדעי שגם הבנים האחרים שלך, עושים מצוות ועושים דברים טובים

הרב מנחם לפקיבקר:       אנחנו נמצאים בפרשת מטות ומסעי

הרב מנחם לפקיבקר:  אז הרבי אומר – יכולנו לקרוא, לשבטים יש עוד שם, שבטים

הרב מנחם לפקיבקר:  למה מטות? מטה מראה על החוזק שלו, שבט מראה על ענף שעוד מחובר לעץ

הרב מנחם לפקיבקר:  אנחנו כשאנחנו נמצאים אחרי 2000 שנות גלות מאז חורבן בית המקדש, אנחנו יותר מנותקים ככה מהעץ, מהאחריות הרוחנית

הרב מנחם לפקיבקר:  אנחנו אנשים שחיים בגשמיות, פחות ברוחניות

הרב מנחם לפקיבקר:  אבל לעומת זאת, למטה יש עוצמה, יש כוח

הרב מנחם לפקיבקר:  בגלל שיש לנו את העוצמה והכוח הזה, יכולנו לשרוד את כל קשיי הגלות, שנקווה שבעזרת השם שאנחנו נמצאים כרגע בימי בין המצרים, נגאל במהרה

הרב מנחם לפקיבקר:       הפרשה השנייה זה מסעי – מלמדת אותנו שאסור להישאר במקום אחד, תמיד צריך לעלות בקודש, מחיל אל חיל

הרב מנחם לפקיבקר:  אני חושב שאת זה מסמלים שליחי חב"ד

הרב מנחם לפקיבקר:  מצד אחד מטות עוצמה, מחויבות, באמצע הלילה, בחג

הרב מנחם לפקיבקר:  יושב לידי פה הרב של בית חולים העמק, שהוא גם שליח חב"ד שם, וכל ההנהלה יודעת שאת הסדר האישי שלו למשפחה, הוא עושה במרכז הרפואי

הרב מנחם לפקיבקר:  יושב פה גם מנדי ליפקין במרכז הרפואי מאיר

הרב מנחם לפקיבקר:  מה שאני רוצה לומר, שהשלוחים מסמלים פה גם עוצמה, מחויבות, שליחות, ויחד עם הזיכרון שאי אפשר לעצור במקום אחד, מסעי, כל יום צריך להיות טוב יותר מהיום הבא

הרב מנחם לפקיבקר:       אז באמת יישר כוח לך יושב הראש, שכינסת ועדה כזאת, ותלכו מחיל אל חיל, ושתמיד נוכל לתמוך בפעילות כל כך ברוכה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  הרבי מרדכי יוסף זריצקי, גם מתנדב, מטופל, חב"ד קפלן

מרדכי יוסף זריצקי: תודה על התואר רב, אבל אני לא רב קודם כל

מרדכי יוסף זריצקי:  אני אקרא מהטלפון איפה שכתבתי ברשותכם

מרדכי יוסף זריצקי:  שלום לכל עם ישראל, אני בן אדם עם הרבה אבחנות מרופאים

מרדכי יוסף זריצקי:  הייתי שם בסרטן, נלחמתי כמו אריה

מרדכי יוסף זריצקי:  הייתי בבדידות מעצמי אפילו, כל הטיפולים עברתי בבית הרפואה קפלן

מרדכי יוסף זריצקי:  המון המון בדיקות, ניתוח דחוף, עוד בדיקות פולשניות יותר/פחות, נעימות יותר/פחות

מרדכי יוסף זריצקי:  בין כימו לביולוגי, לתרופות נוספות רבות, אתה מוכן בתהליך לניתוח נוסף שמאפשר ועוזר בתהליך של השתלת מח עצם עצמית שעברתי

מרדכי יוסף זריצקי:       כל הזמן בדיקות, אשפוזים יומיים לבין ממושכים, בידודים, טיפולים כאלה או אחרים, ושם אפילו שהייתי עטוף אחים, אחיות, אנשי צוות, משפחה, חברים, רופאים, הרגשתי לבד

מרדכי יוסף זריצקי:  בעיקר עם השם יתברך, וגם בהשגחה פרטית

מרדכי יוסף זריצקי:  יש לי אח, עבד בקפלן, הרב עידן מקאניק שיושב פה לשמאלי

מרדכי יוסף זריצקי:  פגש אותי ממש לפני הניתוח הראשון והגדול

מרדכי יוסף זריצקי:  שישי בלילה, חייך אליי ואמר – הבאנו לך לעשות קידוש, בוא תברך על היין

מרדכי יוסף זריצקי:  ככה אמר, והיה מלווה בכמה מילדיו איתו

מרדכי יוסף זריצקי:  עשיתי קידוש, שתיתי, ואז הודיע לי הצוות שאסור לי לאכול, ומשם ישתבח שמו לעד, גרמו לי שליחי חב"ד המתנדבים בקפלן, להרגיש ממש לא לבד

מרדכי יוסף זריצקי:  ליוו אותי, כל פעם שבאו זה נתן כוחות

מרדכי יוסף זריצקי:  באמת, הבדידות, הקושי הוא לא מובן

מרדכי יוסף זריצקי:  הניחו לי תפילין כשלא יכולתי, שימחו אותי עם כל מיני מתנדבים, גם הביאו לי נגנים, זמרים

מרדכי יוסף זריצקי:  ככה שברו את האוויר בתוך הבידוד

מרדכי יוסף זריצקי:  לפעמים הייתי אפילו שבוע בבידוד

מרדכי יוסף זריצקי:  שלחו לי ליצן רפואי, עודדו, עזרו, תמכו, נתנו כתף

מרדכי יוסף זריצקי:       היום כמה שנים אחרי, עדיין בביקורות, וברוך השם הדם שלי נקי

מרדכי יוסף זריצקי:  היום חלק מצוות המתנדבים בחב"ד קפלן, אני בעצמי מתנדב שם ותורם את עצמי כמיטב יכולתי

מרדכי יוסף זריצקי:  מכאן רוצה להודות לקדוש ברוך הוא שחיבר, ניצח וניגן על סימפוניית חיי, לרבי מלובביץ' גם, רבי מנחם מנדל שניאורסון, ששלח שליחים לכל עבר

מרדכי יוסף זריצקי:  לרב עידן מקאניק, שליח חב"ד, למתנדבים שבאו, עודדו, שוחחו והיו שם

מרדכי יוסף זריצקי:  תודה להשם יתברך

מרדכי יוסף זריצקי:  השם יביא גאולה על כולנו

מרדכי יוסף זריצקי:  אמן

מרדכי יוסף זריצקי:  תודה רבה, ממני מרדכי יוסף זריצקי

אוריאל בוסו: תודה רבה לך ששיתפת אותנו על הסיפור המכונן

אוריאל בוסו:  ד"ר טל ניר, רופא משפחה, מומחה, מתנדב

ד"ר טל ניר: באמת מיוחד ונעים להיות פה, כל הכבוד

ד"ר טל ניר:  הוועדה שלקחה על עצמה את המסר הזה, באמת להנכיח את כל ההתנדבות של חב"ד

ד"ר טל ניר:  לא רק במובן הרפואי, אלא במובן הכללי של ראות וגאות

ד"ר טל ניר:  אי אפשר היום לנתק את הטיפול בחולה הנורמאלי, הרגיל, מהטיפול הנפשי, מההתייחסות הלבבית למטופל שלך

ד"ר טל ניר:  אם אתה רק נותן לו את התרופה ולא נותן לו את החיוך או חיבוק שיעזור לו לעבור את הרגעים הקשים של המחלה שלו, אז לא טיפלת בכל המחלה שלו, טיפלת רק בחלק

ד"ר טל ניר:  בחלק הבנאלי, בחלק הרגיל של המחלה והטיפול בה

ד"ר טל ניר:  יש את המימד הנוסף שזה הלב, יש לב חב"ד, הרי יש לב, לכל רופא צריך לב שיהיה חלק מהטיפול שלו

ד"ר טל ניר:       היום, לצערנו בגלל המכשירים הנחמדים האלה שלפניי, המחשבים וכל האביזרים הטכניים, הרופא איננו פנוי למטופל מספיק

ד"ר טל ניר:  בעשר דקות שיש לו, לא יודע בשירותים אחרים, אני בשירותי בריאות כללית, העשר דקות שנותנים לנו לעמוד מול המטופל, מכניסה עד יציאה, יש בחוץ תור ארוך, איננו מספיק לתת גם את תשומת הלב

ד"ר טל ניר:  לתת גם את הרגש ואת ההתייחסות הלבבית שלך למטופל

ד"ר טל ניר:  ואם בא מישהו עם בעיות נפש, 50% לפחות מהאנשים באים עם מצוקה נפשית מלווה את הבעיה הפיזית שלהם, ואם אתה לא מתייחס למצוקה הנפשית שלהם, אתה פספסת

ד"ר טל ניר:       אותו דבר אמא שבאה עם ילד קטן, הילד בסך הכל מצונן כמה ימים ויש לו חום 8, אבל האמא בחרדה עצומה

ד"ר טל ניר:  זה הילד הראשון שלה, יש לו חום דוקטור, אולי יש לו דלקת קרום המוח, אולי הוא הולך למות

ד"ר טל ניר:  דוקטור אתה חייב לעזור לו, שלח אותו לסי

ד"ר טל ניר: טי

ד"ר טל ניר:  ואני לא מדבר דברים מעצמי, זה משפטים שאני שומע בקליניקה

ד"ר טל ניר:  האמא בחרדה

ד"ר טל ניר:  אם אתה תטפל בתינוק ולא טיפלת באמא, לא עשית כלום

ד"ר טל ניר:  היא תבוא עוד יומיים עוד פעם בגלל אפצ'י

ד"ר טל ניר:  אתה צריך לטפל באמא, הילד ממש קל לטפל בו

ד"ר טל ניר:  יעבור, זה משהו ויראלי, יום-יומיים הוא יילך הביתה

ד"ר טל ניר:  אבל האמא, אם לא תתן לה את תשומת הלב, אם לא תרגיע אותה, אם לא תתן לה את החמש-שש דקות עבורה, אתה לא עשית את הרפואה נכון

ד"ר טל ניר:  ואני לא יודע מה להגיד פה במשרד הבריאות, בוועדה, ועדה של הכנסת של הבריאות, צריך איכשהו להרים עוד פעם את- - - הזאת, שרופא הוא לא אוטומט, הוא לא מכונה, הוא גם אדם

ד"ר טל ניר:  יש אבנים עם לב אדם

ד"ר טל ניר:  יש אנשים עם לב של אבן

ד"ר טל ניר:  צריך להחזיר את הלב אדם לאנשים

ד"ר טל ניר:  צריך להחזיר את הרגש ואת האכפתיות ברפואה

ד"ר טל ניר:  זה יכול להסביר הרבה אופנים, אבל בעיקר ללמד את זה בבתי רפואה, וליישם את זה בעיקר במרפאות

ד"ר טל ניר:       אני בתור רופא משפחה, מומחה ברפואת המשפחה, אני הקו הראשון

ד"ר טל ניר:  אני שומר השער של כל המטופלים שבאים לאיזשהו טיפול בכל נושא שהוא רפואי

ד"ר טל ניר:  ואם אני לא אדע שם, באמת לדעת מה חשוב ומה לא חשוב, מה נכון ומה לא נכון, מה עיקרי ומה אפשר להזניח לעוד כמה ימים, וגם לשתף את הלב שלי בתוך זה, אז זה לא יעבוד

אוריאל בוסו: תודה רבה לך ד"ר טל ניר

אוריאל בוסו:  הרב הראל פדידה, הרב במרכז רפואי שמיר אסף הרופא

הרב הראל פדידה: כן, שלום

הרב הראל פדידה:  טוב, את חב"ד בצורה של הפעילות הרחבה יותר, חוץ מבערים הגדולות, הכרתי כשהייתי רב צבאי

הרב הראל פדידה:  אז שם זכור לטוב חב"דניק שהיה בקו גבול של מצריים, שכל חג פורים לא יודע איך, איך אני נוסע, צריך לנסוע לשם עם שני רכבים, עם כמות נשקים, והוא בדרכי, דרכי האל הנסתרות, היה מגיע לכל המוצבים וקורא במגילה

הרב הראל פדידה:  ככה אני זוכר את החב"דניק הראשון שראיתי, ככה פועל חזק בשטח

הרב הראל פדידה:  משם אחרי שהשתחררתי מצה"ל עברתי לאסף הרופא, וברוך השם שם ביום שנקלטתי לעבודה, במקרה ממש, רק במקרה, נקלט גם הרב מנדי, ושם הכרנו בכוח אדם, ומאז אנחנו ממש עובדים ביחד ברוך השם

הרב הראל פדידה:  ושמחתי לפחות שאף על פי שאסף הרופא הוא נמצא מחוץ לעיר הגדולה, יש לנו את המשענת הגדולה של כפר חב"ד, ואת השליח המדהים שמגיע משם, הרב מנדי, ויחד אנחנו עושים הרבה פעילויות משותפות, יד ביד, ושמחים על השיתוף פעולה הזה המדהים עם חב"ד, ותודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  אני פעם אחת הייתי רמלאי, והוצרכתי ללכת ממש בכניסת שבת התפניתי מאבי שיחייה, למרכז הרפואי שמיר אסף הרופא

אוריאל בוסו:  השתחררנו בשעה תשע-עשר בלילה, צריך לצעוד ברגל

אוריאל בוסו:  אז כמובן שלפני כן, דאגו לנו שם למחייה, ולקידוש, ולכל מה שצריך בשביל שנוכל לצעוד

אוריאל בוסו:  אז בסוף אין מישהו שלא נמצא במעגל שמסתדר

אוריאל בוסו:       הרב אליהו קרמר, מרכז רפואי פורייה

אליהו מזור: אני האמת די מופתע, אני לא תכננתי פה לדבר

אליהו מזור:  בדרך כלל הפריפריה, לא שומעים אותנו כל כך

אוריאל בוסו: תתפלא לשמוע

אליהו מזור: במיוחד אני אומר תודה לרב פרנקל גם שמזכיר אותנו יותר, וגם לרב לוי מנדלזון ששם עלינו הרבה אבוקת אור

אליהו מזור:  אבל אני אומר שפורייה, שהתחלף אגב למרכז רפואי צפון כעת, הוא פריפריה שבתוך הפריפריה

אליהו מזור:  אני כעת מדבר על המקום שלי כמובן, יש פה חלק מכל השלוחים

אליהו מזור:  אבל בצפון, נקרא לו פורייה בשביל הרגילות, בעצם מי שמגיע אין לו, זאת אומרת הוא לא נמצא בתוך עיר, פורייה היא נמצאת מחוץ לתחום

אליהו מזור:  היא גם לא בתוך היישוב שלי אישית, שנקרא פורייה נווה עובד

אליהו מזור:  מתוכנן אפילו איזה כביש, איזושהי מדרכה שאפשר יהיה ללכת

אליהו מזור:       אני אתן דוגמה עכשיו

אליהו מזור:  יום שישי האחרון היה לנו שלושה סיפורים, אני לא יודע כמה זמן יש לי אבל אני אתן

אליהו מזור:  היה טלפון שמתקשר אליי, יותר נכון וואטסאפ, מישהו מברזיל, שתי תלמידות שלו נמצאות במיון, מה עושים? שעה לפני כניסת שבת

אליהו מזור:  אנחנו כמובן עוזבים את הכל, אני כבר יודע שהשעות הצמודות לכניסת שבת זה השעות הכי חזקות, אדם צריך מקום להיות

אליהו מזור:  בקיצור אז בסופו של דבר הצלחנו לזרז, ושיוכלו ללכת

אליהו מזור:  היה מישהו שהתקשר אליי, האישה התקשרה דווקא, חיספין שברמת הגולן

אליהו מזור:  האבא יוצא שעה וחצי לפני הדלקת נרות, זאת אומרת שזה שעה נסיעה, חצי שעה לפני הדלקת נרות הוא מגיע על חשד לאפנדיציט

אליהו מזור:  הוא הגיע עם ילד בן תשע, והוא רוצה לדעת מה עושים

אליהו מזור:  ודבר ראשון כשיש טלפון, כשאני מגיע לסדר מההתחלה עד השלב האחרון לוקח עליו אחריות, בדרך כלל אני מגיע לבית שלוש שעות אחרי הדלקת נרות, בסביבות עשר, הילדים שלי רגילים ישנים ביום

אליהו מזור:       ויש עוד להאריך בזה, אבל אם כבר יש לי מקום לקרוא ולבקש מהוועדה, שיש לנו תוכנית לבית כנסת, עם מרכז חסד במקום, תוכנית מאושרת בתוך המרכז הרפואי, בתוך השטח, ואין לה עדיין תקצוב

אליהו מזור:  כבר היה הרבה שרים שדיברו על זה בממשלות הקודמות, זה כבר כמה וכמה שנים, ואם יהיה אפשרות שבוועדה הזאת יוכלו לקדם ולו חלק מהתקצוב, והקהילות באזור ישתתפו, זה דבר יועיל מאוד, כי נכון להיום הבית כנסת של היום שהוא גם מרכז חסד, המקום המרכזי לכל הקבלה של המידע והדברים, נמצא בתוך צריף שבאמת מיועד להשתנות

אליהו מזור:  אין עזרת נשים, אין שירותים נורמאליים, אין כלום

אליהו מזור:  ואם זה יועיל, אז יישר כוח

אליהו מזור:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  וצריך לזכור שהמרכזים הרפואיים הללו מנותקים רובם ממקום מגורים של אותם אלו שצריכים, זה לא בהישג מרחק הליכה, ועל כך תודתנו נתונה

אוריאל בוסו:  למעשה יש עוד הרבה שיעורים כאן לדבר מסביב לשולחן, אבל - - - אתם רוצים גם להספיק שם

אוריאל בוסו:  אני אשמע התייחסות של משרד הבריאות, נעשה סיכום, בשביל שנוכל גם אנחנו להשתתף שם ברשותכם

אוריאל בוסו:       אם יש מישהו שדחוף לו לומר משהו לפני כן

אוריאל בוסו:  טוב, הגברת רוחי רוזנברג, חטיבת הרפואה משרד הבריאות, מנהלת תחום התנדבות ושירות לאומי במשרד הבריאות

רוחי רוזנברג: תודה רבה

רוחי רוזנברג:  מכובדיי כולם, אני רוצה טיפה לתת ראיה על כל הנושא של ההתנדבות בכלל במערכת הבריאות

רוחי רוזנברג:  יש לנו כ-10,000 מתנדבים

רוחי רוזנברג:  לב חב"ד היא אחת העמותות הגדולות והמשמעותיות, אבל יש לנו עשרות עמותות שגם מתנדבות, ויש להן פעילות מאוד מאוד רווחה בבתי חולים

רוחי רוזנברג:  בכל בית חולים יש ממונה על ההתנדבות שאחראית לקלוט את המתנדבים, נמצאת איתי פה איילת כהן, שהיא הממונה על ההתנדבות במרכז הרפואי שערי צדק

רוחי רוזנברג:  היא מנהלת 300 מתנדבים, ועוד כ-150 מתנדבות שירות לאומי

רוחי רוזנברג:  היא ממש דואגת לשבץ אותם במחלקות, לראות איפה יש צורך, להתאים את הרצון של המתנדב לצורך של בית החולים

רוחי רוזנברג:  ואנחנו כמערכת הבריאות רואים במתנדבים ממש כחלק אינטגרלי של כל הצוות הרפואי

רוחי רוזנברג:  אפשר לראות מתנדבים שביום שהם לא מגיעים, הצוות הרפואי שואל איפה הוא, מה קורה איתו, מחכים לו

רוחי רוזנברג:  המטופלים מאוד מחכים להם, יש להם איזו גישה מיוחדת, איזה רצון להיטיב עם השני, שבאמת הם יכולים לתת למטופל משהו שלפעמים הצוות הרפואי לא יכול לתת, ולכן אנחנו רואים בהם חלק ממש מכל הצוות של בית החולים

רוחי רוזנברג:       וגם כדאי לציין ולהגיד, שככל שהמתנדבים תורמים לאחרים, גם בסוף הם תורמים לעצמם

רוחי רוזנברג:  כי התנדבות זה משהו שמפתח את איכות החיים, את הבריאות, את החוסן הרגשי והחברתי של כל אחד מהמתנדבים

רוחי רוזנברג:  אז אנחנו באמת משקיעים בכל הנושא של מתנדבים, אנחנו רואים בזה חשיבות ומשמעות, ואני רוצה רק להגיד, שכחלק מהפעילות שלנו בתוך המשרד, מחר יתפרסם מגן שר הבריאות להתנדבות, שזה אירוע הוקרה למתנדבים מצטיינים שבאמת נותנים מרצונם, מזמנם, מפועלם, להיטיב עם השני, וזה אחת מהדרכים שאנחנו מוצאים לנכון להכיר בכל פעילות, גם של הארגונים ושל העמותות, גם של מתנדבים יחידים

רוחי רוזנברג:  יש סיפורים פשוט מרגשים על אנשים שמגיעים יום יום ומתנדבים, ושנים לא מפסיקים

רוחי רוזנברג:  אז תודה רבה ללב חב"ד, וגם תודה רבה באמת לכל העמותות והארגונים שפועלים למען המטופלים וכולם

אוריאל בוסו: תודה רבה לגברת רוזנברג

אוריאל בוסו:  לפני שנסכם, הרב מנדלזון רוצה לסכם

הרב לוי מנדלזון: לא, אני רוצה להתייחס דווקא לתפקידה של הגברת רוזנברג

הרב לוי מנדלזון:  אנחנו בטוחים שמפה תצא איזושהי בשורה

הרב לוי מנדלזון:  יש קושי גדול, דבר ראשון יש פערים בין המרכזים הרפואיים בנהלים של קליטת מתנדבים

הרב לוי מנדלזון:  המדיניות בדברים האלה, כמו בעוד דברים, נותנים לכל מקום לקבוע לעצמו

הרב לוי מנדלזון:  אני אפילו אלך על משהו שהוא מאוד זוטות, יש בדיקת מנטו, זה עולה קצת יותר ממאה שקל

הרב לוי מנדלזון:  יש מקומות, מרכזים רפואיים, שמבקשים מהמתנדב לשלם על הבדיקה

הרב לוי מנדלזון:  מה שאנחנו עושים, זה אנחנו משלמים בעבור המתנדבים שלנו

הרב לוי מנדלזון:  ויש מקומות שמצאו לזה פתרונות, כי התהליך קליטה עם החיסונים, עם הדברים, יכול להיות שלושה חודשים

הרב לוי מנדלזון:  כבר המתנדב בינתיים עבר שני ארגונים

הרב לוי מנדלזון:  אם אנחנו היינו מוצאים דרך לצאת מפה עם איזה תהליך להקל את הרגולציה, בלי לוותר לא על ביטוחים ולא על בריאות

רוחי רוזנברג: כן, אנחנו עובדים על זה

רוחי רוזנברג:  אבל בסוף צריך להבין שבסוף צריך לקלוט אותם ולתת להם את כל החיסונים שהם חייבים לקבל

אוריאל בוסו: הוא אומר בלי לדלג, בירוקרטיה

אוריאל בוסו:  אני אשמח לקבל דיווח בנושא

רוחי רוזנברג: לגמרי, אנחנו עובדים על זה

הרב לוי מנדלזון: יש לנו הצעות לפתרונות, זה לא ביריעה הקצרה הזו, ולא באווירה כל כך חגיגית

הרב לוי מנדלזון:  אבל אנחנו נשמח לקדם את זה ולדווח חזרה לוועדה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  לא נכנסתי במהלך הדיון לארגונים הנוספים שנמצאים כאן, בכלל לשאול מה המחזור הכספי של הפעילות הענפה הזו

אוריאל בוסו:  מה מזה מתורגם לעזרה ולסיוע בכלכלת ישראל, עזרה לאנשים

אוריאל בוסו:  אבל בימים לצערנו של כילוב, של קיטוב ופילוג בעם, ראינו כאן שאנשים נותנים מזמנם, מרצם, מכספם, מהונם, ללא הבדלי גזע, דת ומין

אוריאל בוסו:  לא בדקו אם אתה בצד הזה של הפוליטיקה או בצד הזה, וזה החלק החשוב

אוריאל בוסו:  ראינו את הרב ביסטריצקי שנותן בסביון, והוא אף פעם לא שאל את האדם אם הוא מהצד הזה של הפוליטיקה או מהצד השני, ימניים ושאינם ימניים, יהודים ושאינם יהודים אפילו, ובכל המגזרים, וזו הפעילות הברוכה

אוריאל בוסו:       אגב אני קורא גם מכאן, אתמול שמעתי ארגון מסוים של רופאים שקורא לחלוקים הלבנים לצאת נגד הממשלה בפעילותה הפוליטית

אוריאל בוסו:  אנחנו נבחרנו לתת שירות לציבור, וזו אמנת הרופאים ומי שבאמת מקבל שכר צריך ללמוד מכך, לא להבדיל בין שום פעילות רפואה, כי זה המקום שהוא צריך לתת לכל אחד את השירות

אוריאל בוסו:  תבורכו על כך

אוריאל בוסו:      אני רוצה להודות לכם על שהגעתם, קצת שיתפתם אותנו, הזכות היא שלנו, ובעזרת השם תמשיכו הלאה

אוריאל בוסו:  ואני קורא אגב, מבלי להיכנס, מאחד מבתי החולים שהיה, שני בתי חולים אפילו, שהייתה בעיה לעמדת הנחת תפילין, ופנו אליי, ופניתי ושיתפתי בבית החולים וזה סודר

אוריאל בוסו:  אם יש כאלה דברים אתם מוזמנים לפנות אליי ללא ספק, בכל מקום באשר יהיה

אוריאל בוסו:  אתם לא עושים את זה הרי לא בתשלום ולא כנגד רצון האנשים, אלא לדרישת הבקשה של האנשים בזמנים הקשים, אנשים רוצים לפעמים להיתלות בטיפה אמונה ותקווה, וזה מה שאתם עושים בזמנים הללו

אוריאל בוסו:      תבורכו, תודה רבה לכולם

אוריאל בוסו:  הישיבה הזו נעולה