ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 73, 2023-07-03 00:00

קטי קטרין שטרית: חברים יקרים, אנחנו נתחיל את הדיון החשוב מאוד, בעקבות חוק שקיבלתי המלצות רבות להחיל אותו

קטי קטרין שטרית:  זה מתחיל מההורים היקרים וזה גם ממשיך בחבר הכנסת צביקה האוזר לשעבר שהתחיל עם החוק והגיע איתו עד לקריאה ראשונה

קטי קטרין שטרית:  ולצערנו הרב החוק לא עבר לשנייה ושלישית, כי היו בחירות במדינת ישראל ואנחנו פשוט מחזירים את הגלגל לאחור ומתחילים עם החוק החשוב הזה

קטי קטרין שטרית:       אז אני אזכיר במספר משפטים שחוק הזרע של הנפטר, שאני קוראת לו חוק ההמשכיות, הוא חשוב מאוד מאוד בעיניי, למרות המורכבות שלו

קטי קטרין שטרית:  כי הוא מסמל עבורי, באופן אישי, את החשיבות של ההמשכיות של הבנים, הילדים שלנו, עם ישראל כולו, במיוחד החללים שלנו

קטי קטרין שטרית:  הלוחמים היקרים ובני משפחותיהם

קטי קטרין שטרית:  אתה יודע, ממש, אנחנו היום עוסקים בחוק ההמשכיות כשיש מבצע מאוד מאוד חשוב שנערך היום בג'נין, ואני מאוד מקווה שכל החיילים שלנו יחזרו בעזרת השם בריאים ושלמים

קטי קטרין שטרית:  ושאנחנו לא נצטרך לעמוד כאן ולדבר על דברים כאלה בהמשך

קטי קטרין שטרית:       אני בקשר תמידי עם המשפחות היקרות, ניצה שמואלי שנמצאת פה שמואלי

קטי קטרין שטרית:  אמא של בראל שמואלי שנרצח על גבול עזה, מירי מקרוב, ב-2021

קטי קטרין שטרית:  נמצא פה גם יגאל בן ברוך, אבא של עמית בן יגאל, שנרצח בפעילות ביהודה ושומרון על ידי מחבל

מירב בן ארי: חיילים, אגב, שלום, לא אומרים 'נרצחים', או שנהרג או נפל

מירב בן ארי:  לא אומרים על חייל נרצח

קטי קטרין שטרית: במקרה מדובר על שני חיילים שהם נרצחו

קטי קטרין שטרית:  כי גם לירות לו בתוך הפנים זה נקרא רצח

מירב בן ארי: אין דבר כזה

מירב בן ארי:  חייל או נהרג או נפל

ניצה שמואלי: סליחה, מירב, סליחה, עם כל הכבוד

ניצה שמואלי:  הבן שלי נרצח בדם קר

מירב בן ארי: אין דבר כזה אבל, מה לעשות? חיילים נהרגים או נופלים

מירב בן ארי:  אבל זה לא משנה, זה לא המהות זו הפרוצדורה

קטי קטרין שטרית: לגבי איך להגיד, זה תשאירו לי

קטי קטרין שטרית:  בדיוק

מירב בן ארי: באמת שזה לא המהות

קטי קטרין שטרית: אותו מחבל שזרק בלטה לראשו של יגאל, לצערנו הרב

ברוך בן יגאל: עמית, עמית

קטי קטרין שטרית: של עמית

מירב בן ארי: עמית בן יגאל

קטי קטרין שטרית: עמית, עמית

קטי קטרין שטרית:  עמית כילד היה אצלי הרבה במימונות ואני מכירה אותו ברמה האישית

קטי קטרין שטרית:  בת אל ויצמן, אחותו של שאול ויצמן ז"ל, שנהרג בתאונת אופנוע בכביש 4 ב-2021

קטי קטרין שטרית:  וגם משפחת שחר נמצאת פה איתנו, נכון? משפחת שחר

קטי קטרין שטרית:  אשר ואירית שחר, שרוצים גם הם נכד מזרע בנם סרן עמרי שחר ז"ל שנהרג ביוני 2012 בתאונת דרכים

קטי קטרין שטרית:       מטרת החוק זה להסדיר את השימוש בזרעו של אדם שנפטר לשם הולדה לאחר פטירתו, בהתאם לרצונו ונטילת הזרע מהנפטר לשימוש עתידי מוסכם ומסודר מראש, כאמור, ליצירת המשכיות

קטי קטרין שטרית:       אני רואה בחיילי צה"ל, יש פה עניין גם מוסרי, ואני פונה כאן לאנשי משרד הביטחון

קטי קטרין שטרית:  הרי כשחייל שלנו נהרג או נרצח, אז יש איזה שהוא סוג של רצון של האויב שלנו לקטוע את המשפחה, את השושלת של אותו חייל

קטי קטרין שטרית:  בחוק הזה יש גם עניין ערכי ומוסרי שנכון שהרגתם או רצחתם את החייל היקר שלנו, אבל לא את הנשמה ולא את ההמשכיות שלו

קטי קטרין שטרית:  ולכן אני בוחרת לקרוא בשם של החוק הזה חוק המשכיות

קטי קטרין שטרית:       חברת הכנסת מירב בן ארי, יחד איתי, אנחנו ביחד בחוק הזה

קטי קטרין שטרית:  ואני אשמח מאוד אם למירב יש מה להוסיף לפני שאנחנו נמשיך הלאה

מירב בן ארי: טוב, שלום לכולם

מירב בן ארי:  תודה רבה על הדיון הזה קטי

מירב בן ארי:  החוק הזה הוא חוק שאנחנו הבאנו אותו כבר בכנסת ה-20

מירב בן ארי:  צריך לתת את הקרדיט לחברת הכנסת רויטל סויד ממפלגת העבודה, אז 'המחנה הציוני'

מירב בן ארי:  הראשונה שהביאה את החוק בכנסת ה-20

מירב בן ארי:  ומשם אני רוצה להזכיר שחוק עבר גם בקריאה טרומית

מירב בן ארי:  הרבה לפני, לצערי, חלק מהחיילים שנהרגו כאן

מירב בן ארי:  המחשבה הייתה בכנסת להמשיך

מירב בן ארי:  להמשיך בשביל רבים אחרים, בוודאי אלה שנהרגו או נפלו בעת מילוי תפקידם

מירב בן ארי:  אבל בלי קשר לזה, לאפשר המשכיות באמת לזרע, בעיקר כדי לתת סעד להורים שאיבדו את היקר להם מכל ולאפשר להם את ההמשכיות

מירב בן ארי:       אני יכולה להגיד לכם שהיו הרבה דיונים אז

מירב בן ארי:  ישבתי פה בכנסת ה-20, לדעתי עוד לפני שהבנים שלכם נפלו, וכאב לנו על המשפחות

מירב בן ארי:  אני זוכרת שקיימנו אפילו כנסים

מירב בן ארי:  פרופ' אסא כשר הגיע לפה, דיבר על העניין

מירב בן ארי:  היו הרבה אנשי אקדמיה שתמכו, היו גם הרבה שהתנגדו

מירב בן ארי:  ולמרות זאת, אני רוצה להגיד לכם, ואני מאוד מקווה שזה גם מה שיהיה

מירב בן ארי:  מהיכרות איתך אני בטוחה שזה יהיה

מירב בן ארי:  הדיונים היו מאוד ענייניים

מירב בן ארי:  קודם כל, מאוד מעניינים גם ברמת הרצון של הנפטר, איך באמת להגשים אותו

מירב בן ארי:  כי אנחנו מדברים על באמת אירועים שבהם אין ירושה, אין בקשה של המת

מירב בן ארי:  ועם זאת, גם לעשות צדק למשפחות

מירב בן ארי:  כי בסוף האמא שבעצם היא הולכת להיות הסבתא או הסבא, הם אלה שבאים ועומדים ברגליו של הנפטר

מירב בן ארי:       אני רוצה לחדד שלושה דברים עיקריים: אחד, נושא בת הזוג שנכנס כאן בחוק וגם הוא צריך לקבל משקל

מירב בן ארי:  אנחנו מדברים הרבה על ההורים, אבל גם בת הזוג, גם האישה היא חלק בלתי נפרד

מירב בן ארי:  אנחנו מדברים כאן, נתנו דוגמאות של חיילים צעירים, רווקים, אבל החוק מדבר באופן כללי על באמת אותו אדם שיכול להיות שגם הייתה לו בת זוג

מירב בן ארי:  ולכן אותה אנחנו צריכים לשים פה גם במסגרת השיקולים של בהעברת החוק

מירב בן ארי:  תפקידו של בית המשפט באירוע, עד כמה הוא מאשר או בעצם מחליט או על הדיון המשפטי

מירב בן ארי:  כי בסוף חברי הכנסת צריכים לתת לשופט את כוונת המחוקק

מירב בן ארי:  אנחנו רוצים שהשופט ייקח את החוק, ודיברתי על זה לדעתי גם במליאה, ויבין מה הייתה כוונת המחוקק

מירב בן ארי:  בואו לא נקשה עליו, בואו נאפשר באמת להורים לא לסבול מעינוי דין

מירב בן ארי:  מהמשכיות, זה מה שהם רוצים, בואו לא ניתן להם להתנהל שנים בתוך מערכת המשפט וכך בעצם מאוד חשוב בדיונים האלה בעיניי, בעיקר מול גורמי הממשלה, ואני רואה שיש כאן באמת, אני מכירה כאן את היועצים המשפטיים שיושבים כאן, עבדתי איתם על חוקים

מירב בן ארי:  אני יודעת כמה אתה איש מקצוע ומבין

מירב בן ארי:  אני סומכת עליך גם כאן

מירב בן ארי:  לכן מאוד חשוב לי שכמה שיותר נזקק, שלא ניתן לבית המשפט - - -     

קטי קטרין שטרית: אנחנו גם נעשה את הדיונים, את תנהלי חלק, אני אנהל חלק, נעשה את זה כמה שיותר מהר, כדי לסיים את זה

מירב בן ארי: את כבר מכירה אותי ואת יודעת שאני אדם מאוד ענייני ואני אעשה הכול

קריאה: היום אתם צריכים לסיים את זה

ניצה שמואלי: סליחה, למה דיונים? עברנו הכול, מירב

ניצה שמואלי:  עברנו הכול

ניצה שמואלי:  תחשבו עלינו

קטי קטרין שטרית: חבר'ה, להיפך, אני אתכם

ניצה שמואלי: תחשבו עלינו

ניצה שמואלי:  אנחנו הולכים הביתה מרוקנים

ניצה שמואלי:  אנחנו ריקים מתוכן

קריאה: את הזכרת את רויטל סויד, אנחנו היינו בוועדה הזאת

קריאה:  תראי כמה שנים

קריאה:  כמה שנים אנחנו מחכים

קטי קטרין שטרית: רגע, אבל דקה

מירב בן ארי: חברים, רק תנו לי לסיים

מירב בן ארי:  חברים יקרים, בגלל שהזכרתי את רויטל סויד בכנסת ה-20, בגלל שהזכרתי את ההליכים המשפטיים, הבהרנו כאן שהמטרה היא לא לתת לבית המשפט למשוך ולעשות עינוי דין

מירב בן ארי:  זה מה שאמרתי

מירב בן ארי:  זה הדבר השני

מירב בן ארי:       הדבר השלישי והאחרון, שיתוף הפעולה כאן עם צה"ל הוא משמעותי מאוד בהעברת החוק הזה

מירב בן ארי:  הנציגים של הצבא חייבים להיות

ניצה שמואלי: באמת, זה קרקס

ניצה שמואלי:  מירב, עם כל הכבוד, אני רוצה שזה, מה זה רוצה? אתם חייבים שזה יסתיים היום

ניצה שמואלי:  היום, אתם הולכים הביתה אתם מלאים תוכן

ניצה שמואלי:  אני מגיעה הביתה, תחשבי שכמעט שנתיים לא נגעתי בידית של הדלת

ניצה שמואלי:  אני לא יכולה לראות תמונות של בראל, חוץ מהתמונה הזאת

ניצה שמואלי:  לא יכולה, לא מסוגלת, די

ניצה שמואלי:  די, עברנו דיונים, נפגשתי עם כל הפרצופים פה, עברנו ועדות, עברנו קריאה ראשונה

ניצה שמואלי:  תתקדמו איתנו

ניצה שמואלי:  תתקדמו, לא יכול להיות

ניצה שמואלי:  לא יכול להיות שהיום נגיע לדיון ומחר נגיע לעוד דיון

ניצה שמואלי:  זה לא יהיה

ניצה שמואלי:  זה לא יהיה

ניצה שמואלי:  אני לא מאחלת לאף אחד שיושב פה להיות בנעליים ובחיים שלי, לא מאחלת

ניצה שמואלי:  לא מאחלת לאף אחד

ניצה שמואלי:  סליחה שאני מתפרצת

ניצה שמואלי:  אני ביקשתי, לפני שהדיון מתחיל היום, שנה לפני המקרה של בראל, לפני שהוא נרצח, לא נהרג, חייבת

ניצה שמואלי:  הבן שלי נרצח, הוא לא נהרג

ניצה שמואלי:  הוא לא נפל ונהרג

ניצה שמואלי:  הוא לא נהרג בתאונת דרכים

ניצה שמואלי:  הגיע מחבל בכוונה תחילה לרצוח אותו והוא רצח אותו בדם קר

ניצה שמואלי:  ובראל נרצח

ניצה שמואלי:  שנה לפני הרצח של בראל, בראל היה בפעילות מבצעית לטובת כולנו

ניצה שמואלי:  לטובת העם, לשמור עלינו

ניצה שמואלי:  לשמור עליכם, שתוכלו לנסוע בכבישים

ניצה שמואלי:  שתוכלו לישון בשקט בלילה עם המשפחות שלכם

ניצה שמואלי:  בראל היה בפעילות, הרגיש סכנה ממשית לחיים

ניצה שמואלי:  הוא הלך הצידה וכתב מכתבי פרידה

ניצה שמואלי:  ומכתב אחד כללי לכולם

ניצה שמואלי:  אני ביקשתי, לפני שהדיון הזה מתחיל שישמיעו את השיר, את המכתב פרידה

ניצה שמואלי:  הזמר אדיר גץ שר את המכתב של בראל

ניצה שמואלי:  זה מילים, זה ווטסאפ, הכול נלקח מהפתקים של בראל

ניצה שמואלי:  אני רוצה שכולם ישמעו את מכתב הפרידה

ניצה שמואלי:  וכל מי שנמצא פה והוא הורה שיגיד לי איזה אומץ יש לו לפתוח את הפלאפון של הילד ולשמוע מכתב פרידה של ילד בם 20 שהוא נפרד מהחיים

ניצה שמואלי:  אני רוצה שישמיעו את השיר, את המכתב

קטי קטרין שטרית: בסדר

קטי קטרין שטרית:  אנחנו נשמיע את זה, ניצה

יוסי שמואלי: אני בן 70, ילד אחד היה לי

יוסי שמואלי:  ילד אחד

ניצה שמואלי: הוא חתם לילד היחיד שלו

קטי קטרין שטרית: אנחנו משמיעים, ניצה

ניצה שמואלי: וכמו שאתם רואים, לא נמצא פה בחור

קטי קטרין שטרית: ניצה, אנחנו משמיעים

ניצה שמואלי: זה חשוב לי, מירב

ניצה שמואלי:       (השמעת השיר)     

מירב בן ארי: רגע, אני רק רוצה לומר מילה

ניצה שמואלי: אז אם למות - - -     

מירב בן ארי: לא, לא, לא

מירב בן ארי:  שנייה רגע

ניצה שמואלי: אז אם למות, למות ככה, לשמור על המדינה

מירב בן ארי: תני לי שנייה רגע להגיד לך משהו אחד

מירב בן ארי:  כל מי שיושב כאן בחדר, בא בשביל לעזור

מירב בן ארי:  אני יודעת שאתם מיואשים ואתם בהליכי דיונים

מירב בן ארי:  אבל זה בדיוק המטרה שאנחנו יושבים פה אופוזיציה וקואליציה ביחד

מירב בן ארי:  אני מסיימת ונותנת לאפרת, כי אנחנו תכף יש לנו ראשי אופוזיציה ואנחנו צריכים ללכת

מירב בן ארי:  אני באמת רק אתן לה, כי היא ניהלה את הוועדה, באמת, במשך שנה

מירב בן ארי:  תנו את הקרדיט שהתיישבנו פה כדי לעזור

מירב בן ארי:  זהו

אפרת רייטן: תודה רבה גברתי היו"ר

אפרת רייטן:  שלום לכם עוד פעם

אפרת רייטן:  תראו, אני מכירה את הכאב שלכם, אתם יודעים שישבנו אתכם שעות

אפרת רייטן:  עשינו כאן שינויים מטורפים בחוק הזה

אפרת רייטן:  פתרנו בעיות שהן היו כמעט בלתי נפתרות והצלחנו לעבור את זה

אפרת רייטן:  והתכנסנו כאן בפגרה לפני הבחירות וכולנו נרתמנו, וכל הצדדים

אפרת רייטן:  חקיקה, כמו שאמרתי לכם גם אז, זה דבר מורכב

אפרת רייטן:  במיוחד שמדברים פה על חוק שהוא חוק מכונן

אפרת רייטן:  אין כמוהו בכל העולם, אני מזכירה לכם את זה

אפרת רייטן:  אין דבר כזה

אפרת רייטן:       יותר מזה, אתם זוכרים אותי יושבת בכיסא היו"ר והבטן שלי מתהפכת, הרי שיתפתי אתכם על הקשיים שהיו לי

אפרת רייטן:  ואמרתי איך עושים את זה? ואנחנו נכנסים בנעליו של אלוהים במקרה הזה

אפרת רייטן:  והנה, אני יושבת פה והנה העברתי אז את הדברים

אפרת רייטן:  ואני מצטרפת לדברים של מירב

אפרת רייטן:  אתם רואים שכולם רתומים פה כדי לעשות פה דבר שלא היה ואין כמוהו בעולם

אפרת רייטן:       אז נכון שאתם תצטרכו לאזור עוד סבלנות

אירית שחר: השאלה כמה

אפרת רייטן: שנייה

אפרת רייטן:  שנייה, שנייה

אירית שחר: אנחנו 11 שנה

אפרת רייטן: שנייה, אני מבקשת רק לסיים את דבריי

אירית שחר: 11 שנה

אפרת רייטן: אני מבקשת רק לסיים את דבריי

אפרת רייטן:  תודה

אפרת רייטן:       זה מורכב, החוק הוא מורכב

אפרת רייטן:  היו בחירות באמצע שעיכבו כאן את המשך התהליך

אפרת רייטן:  אין מה לעשות

אפרת רייטן:  יש דברים שאובייקטיביים או חיצוניים שאי אפשר לעשות איתם דבר

אפרת רייטן:  אבל הנה קטי, והנה מירב, הרימו שוב את הכפפה ויושבים כאן עכשיו בדיון הזה

אפרת רייטן:  ואני יכולה לומר לכם שמבחינת הבעיות שנשארו, אם נקרא לזה בעיות או אתגרים שנשארו במסגרת החוק, אין עוד המון דברים

אפרת רייטן:  הנה, אני מרגיעה אתכם

אפרת רייטן:  עשינו כברת דרך מאוד גדולה בפגרה אז

אפרת רייטן:  אבל יש כאן כמה סוגיות שצריך לתת להן פתרון

אפרת רייטן:  אי אפשר להתקדם "דוך"

אירית שחר: כמו מה, מה?     

אפרת רייטן: אז בשביל זה יש דיון

אפרת רייטן:  בשביל זה יש דיון

אפרת רייטן:  אז צריך עוד סבלנות

אפרת רייטן:  יש כאן את אנשי המקצוע הטובים ביותר ויש כאן את חברי הכנסת מקואליציה ואופוזיציה ואין עכשיו פגרה

אפרת רייטן:  ואפשר להמשיך ולהתקדם בזה

אפרת רייטן:  ואני חושבת שגם אתם, אני חושבת, זאת ההמלצה שלי, גם כעורכת דין לשעבר, שאתם תברכו אפילו על חקיקה, הנה, הגיע צביקה

אפרת רייטן:  בדיוק שאלתי עליך אתמול

אירית שחר: לא, כי אתם דיברתם על דיונים

אירית שחר:  דיונים זה יכול לקחת שנה עוד פעם

אפרת רייטן: אני רוצה לחדד את דבריי

אירית שחר: תחדדי לנו מתי אנחנו נראה את האור

אפרת רייטן: אני לא יכולה להגיד לכם מתי

אפרת רייטן:  אני יכולה להגיד לכם ככה: שיש רשימה של דברים שצריכה להיות כאן מתוקנת והם דברים חשובים, שאתם תכף תהיו חלק מהם

אפרת רייטן:  ונשמע גם אתכם מה אתם אומרים, מה אתם חושבים בקשר לירושה

אפרת רייטן:  מה אתם חושבים בקשר למילואים, לרטרואקטיביות

אפרת רייטן:  יש סוגיות שלא נתנו עליהם את הדעת

אפרת רייטן:  אי אפשר להתקדם ככה

אפרת רייטן:  אני מסיימת ואני הולכת

אפרת רייטן:  מה שאני רוצה להגיד שאתם, להיפך, אתם תברכו על חקיקה שתהיה הרמטית וסופית

אפרת רייטן:  בלי להשאיר כל מיני, בדיוק, דברים לשיקול דעת

אפרת רייטן:       עכשיו, נגיד הדברים באמת שמירב ציינה קודם, גם לגבי בת הזוג וגם לגבי בית המשפט

אפרת רייטן:  אגב, יש לכם כבר עכשיו בהצעת החוק הזאת, עשינו שם תיקונים מאוד גדולים כדי לקצר וכדי לתת לזה פתרונות

אפרת רייטן:  אז אני יודעת שהבקשה שלי מכם היא שכלתנית והיא לא אמוציונלית

אפרת רייטן:  אבל בסוף אנחנו חייבים לשלב פה גם את השכל וגם את הרגש ואת ההיגיון, כדי שהדברים פה ייעשו בשום שכל

אפרת רייטן:  באמת בשום שכל

אפרת רייטן:  אבל יש לכם פה הרבה מאוד אנשים שיושבים כאן למטרה, בדיוק לאותה מטרה

אפרת רייטן:  אוקיי? ההתנגדויות שגם היו לנו אז, גם אני לא רואה אותם סביב השולחן עכשיו וגם נדע, נגיע אליהן ונחצה את ההר

אפרת רייטן:  אז גם אם זה ייקח עוד קצת זמן

ברוך בן יגאל: אני רוצה להגיד לך משהו, לכולכם

ברוך בן יגאל:  תראו, זה אותם בעלי מקצוע

ברוך בן יגאל:  אין לי ספק שכל מי שיושב בחדר הזה כוונתו טובה וטהורה

ברוך בן יגאל:  אין לי ספק בכלל

ברוך בן יגאל:  אמה מה, זה כבר עבר בקריאה ראשונה

אפרת רייטן: זה לא, אבל יש פה עניינים

ברוך בן יגאל: רגע, רגע, שנייה

ברוך בן יגאל:  אני הקשבתי לך בקשב רב

ברוך בן יגאל:  אני הקשבתי גם לך, מירב

ברוך בן יגאל:  אני רוצה לשאול אתכם שאלה

ברוך בן יגאל:  זה כבר עבר בקריאה ראשונה

ברוך בן יגאל:  מה יותר פשוט תחליטו עכשיו

קטי קטרין שטרית: מלהכריז רציפות

ברוך בן יגאל: תחליטו עכשיו שזה עובר בקריאה ראשונה היום

ברוך בן יגאל:  ובין הקריאה הראשונה לשנייה כל מה שאמרת עכשיו יעלה

ברוך בן יגאל:  אין שום בעיה

ברוך בן יגאל:  תעלו מה שאתם רוצים

ברוך בן יגאל:  אבל ריבונו של עולם, זה כבר עבר

ברוך בן יגאל:  יושב פה אדם, ואת היית שם, את היית איתנו

ברוך בן יגאל:  את בכית איתנו, חיבקת אותנו

ברוך בן יגאל:  את היית שם בשבילנו

אפרת רייטן: זאת הראיה

ברוך בן יגאל: אז למה עוד פעם למחזר?     

אפרת רייטן: לא ממחזרים, הולכים קדימה

אפרת רייטן:  קדימה, לא אחורה

ברוך בן יגאל: אז מה שאנחנו מבקשים בסך הכול, כבר הייתה קריאה ראשונה

אפרת רייטן: אל תאיצו, אני ממש מבקשת

קטי קטרין שטרית: לא, הייתה טרומית

ברוך בן יגאל: אין פה מה להאיץ

ברוך בן יגאל:  אין פה מה להאיץ

מירב בן ארי: החוק שלי ושל קטי עבר בטרומית

ברוך בן יגאל: אנחנו לא מאיצים

ניצה שמואלי: אנחנו רוצים כבר פתרון

מירב בן ארי: אין לנו דין רציפות

קטי קטרין שטרית: אין לנו

קטי קטרין שטרית:  בגלל שאחד מיוזמי החוק הקודם לא חבר כנסת

אפרת רייטן: אה, כי לא היו חברי כנסת שיכלו לקחת את החוק

קטי קטרין שטרית: רגע, יש מושגים, שנייה, שנייה

קטי קטרין שטרית:  חברים, לקח לי זמן, גם להחזיר נשימה וגם, ניצה, את הורגת אותי כל פעם מחדש, אבל תקשיבו רגע

אירית שחר: אני אמא

אירית שחר:  אני אומרת לך שאני ישבתי עם האישה הזאת לפני שבע שנים

קריאה: רגע, תקשיבי לה, תקשיבי לה

אירית שחר: שבע שנים בוועדה בכנסת, נכון? הנה, היא יושבת כאן

אירית שחר:  לפני שבע שנים נפגשנו בוועדה בכנסת על החוק ההמשכיות? והחלפנו זה, פאות

אירית שחר:  והנה, עברו שבע שנים ואנחנו עוד פעם

קטי קטרין שטרית: אירית, יש מושגים - - - אתם צודקים בכל מה שאתם אומרים

אירית שחר: מה את אומרת לי בתור אמא שכולה מתענה?     

קטי קטרין שטרית: בואו נעשה לכם סדר

קטי קטרין שטרית:  אני אעשה לכם סדר

קטי קטרין שטרית:  מירב ואני הגשנו את החוק הזה בפעם הראשונה, עכשיו בקדנציה הזאת

קטי קטרין שטרית:  מי שהיה בקדנציה הקודמת כבר איננו, לכן אי אפשר היה לעשות דין רציפות

ניצה שמואלי: וחבל מאוד

ניצה שמואלי:  אין לנו נגדכם כלום

קטי קטרין שטרית: אי אפשר לעשות דין רציפות

אירית שחר: אנחנו רק זועקים את הזעקה

אירית שחר:  לא נגדך או נגד רייטן או נגד מירב בן ארי

אירית שחר:  אבל אנחנו זועקים את הזעקה שלנו

קריאה: בואו נתקדם, רוצים להריץ את זה, קדימה

קטי קטרין שטרית: יש נהלים

קטי קטרין שטרית:  לא קשורים לא לי, לא בי, לא בך, לא באף אחד ממי שנמצא כאן

קטי קטרין שטרית:  נהלים איך מתנהלים הדברים

קטי קטרין שטרית:  היו לי הרבה שיחות עם ניצה והיה לי קשה להסביר, כי באופן הגיוני זה לא נתפס

קטי קטרין שטרית:  איך לא הולכים לשנייה ולשלישית במיידית

קטי קטרין שטרית:  מפני שצביקה לא פה

קטי קטרין שטרית:  אם צביקה היה חבר כנסת, היה אפשר מיידית לעבור לשנייה ושלישית

קטי קטרין שטרית:  כי הוא כבר העביר את זה

קטי קטרין שטרית:  אבל לצערנו הרב, כרגע יש מצב נתון

קטי קטרין שטרית:  זה מירב ואני שמעבירות את זה

קטי קטרין שטרית:  ואנחנו, לצערנו, פרוצדורלית צריכים להעביר את זה בדרך של טרומית, ראשונה, שנייה ושלישית

קטי קטרין שטרית:  אין דרך אחרת

צבי (צביקה) האוזר: אבל קטי, שאלה מהותית

צבי (צביקה) האוזר:  קודם כל, אני מתנצל על האיחור

צבי (צביקה) האוזר:  החוק הזה עבר טרומית בכנסת הנוכחית

צבי (צביקה) האוזר:  עבר קריאה ראשונה בכנסת הקודמת

צבי (צביקה) האוזר:  כמו שאמרת בסך הכול, בסך הכול החוק הזה אם מבחינה טכנית כמו שאמר מי שהציע אותו בפעם הקודמת היה בכנסת הנוכחית הוא היה עובר אוטומטית והיה חל עליו דיון רציפות

קטי קטרין שטרית: נכון

צבי (צביקה) האוזר: ככה שמבחינת האינטרס הציבורי החוק הזה, בשים לב לעובדה שרמת הרגישות שלו היא חורגת בהרבה מאוד משלל חוקים חשובים שמונחים בפני הוועדה הזאת

קטי קטרין שטרית: אין כזה חוק בעולם

צבי (צביקה) האוזר: ואכן זו פריצת דרך בבמה הבין לאומית

צבי (צביקה) האוזר:  ובתפיסה של כיבוד באמת העניין עם הרגישות המאוד עמוקה

צבי (צביקה) האוזר:  אפשר יהיה להעביר את זה בפרוצדורה הקיימת, הרלוונטית לכנסת הזאת, לקריאה ראשונה כפי שהוא

צבי (צביקה) האוזר:  ולקיים את הדיון המהותי וצריך לקיים דיונים מהותיים בין הראשונה והשנייה

צבי (צביקה) האוזר:  וככה כל האנשים המקצועיים כאן ידעו לחיות עם התוצאה שהחוק הזה בכנסת הקודמת עבר לקריאה ראשונה

קטי קטרין שטרית: בוא נשמע את היועצת המשפטית לוועדה

צבי (צביקה) האוזר: צריך ואפשר לקיים דיון

מירב בן ארי: אמרנו את זה

צבי (צביקה) האוזר: אפשר שייקוב הדין את ההר

צבי (צביקה) האוזר:  ולנסות להיאחז בפרוצדורות ואולי פרוצדורות המשקפות הרמוניה חקיקתית אופטימלית

צבי (צביקה) האוזר:  אבל בנסיבות העניין ובראייה של השנים האלה וברמה הסמלית הנדרשת בעת הזאת תתכבד הכנסת, תעביר את זה בקריאה ראשונה

צבי (צביקה) האוזר:  ואז יישבו שבעה נקיים בין הקריאה הראשונה לשנייה ושלישית וילבנו את כל הסוגיות הנטענות

צבי (צביקה) האוזר:  לא יקרה שום דבר מבחינת הרמוניה

צבי (צביקה) האוזר:  וכמו שאמרתי, במבחן התוצאה, אם היה במקרה מי שחוקק את זה בפעם הקודמת כאן, הרי היינו באותה נקודה

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

שחר: אני חייב משפט אחד לפני שאתם מתחילים עם היועצת המשפטית

שחר:  אנחנו בסיפור הזה 11 שנים

שחר:  הבן שלי מפקד סיירת נהרג לפני 11 שנים ומאז שאבנו לו זרע חצי שעה אחרי שהוא נהרג

שחר:  שאבנו זרע, רצינו ללכת להביא ילדים

שחר:  הלכנו לבית משפט

שחר:  אמרו כדי לקבל את הזרע אתה צריך אישור של בית משפט

שחר:  הלכנו לבית משפט, היינו שם כמעט חמש שנים

שחר:  חמש שנים בבית משפט

שחר:  הוצאנו חצי מיליון שקלים

שחר:  היו כל המומחים האפשריים שיש במדינה

שחר:  השופטת ביקשה גם להביא מומחים מחו"ל, אבל לא היה, כי זה תקדים עולמי

שחר:  אסא כשר, אביעד הכהן, כל הפרופסורים הכי רציניים שיש במדינת ישראל היו במשפט

שחר:  ובסופו של דבר השופטת, אחרי חמש שנים של בית משפט, השופטת פסקה טוב לו לילד שייוולד למשפחת שחר

שחר:  והיא נתנה הוראה לבית חולים אסף הרופא למסור לנו את המבחנות

שחר:  והיא נתנה לנו אישור להביא ילדים לעולם

שחר:  זה מה שהיה

שחר:  זה הסתיים ב-2017

שחר:       אדון מני מזוז התנגד לפסק הדין

שחר:  התנגד והוא ערער, הוא ערער אחרי 50 יום

שחר:  49 ימים ו-23 שעות

שחר:  הוא ערער על פסק הדין

שחר:  וכתוצאה מהערעור פסק הדין נפסל ואנחנו עכשיו נשארנו במתכונת, חזרנו למחוקק

שחר:  וזה קיים

שחר:  הסיפור הזה, יש פה תקדים עולמי

שחר:  יש את כל החומר, כל החומר קיים

שחר:  השופטת זו יוכבד גרינוולד

שחר:  יש המון חומר

שחר:  יש פסק דין, הוא מופיע פה, אני יכול להקריא לכם אותו גם כן

שחר:  יש גם את הסיכום שלה

שחר:  והיא אומרת משפט מאוד חשוב, היא אומרת כזה דבר: "אילו נשלט המקרה שלפנינו על ידי כלל משפטי מגובש הייתה חובה על בית המשפט לפרשו באופן שיתאים לעקרונות אחרים של השיטה ויתיישב עם דרישת הצדק

שחר:  משכלל כזה אינו בנמצא מידת הדין ומידת הצדק יכולות לשמש במשולב לגיבוש הכלל המתאים"

שחר:  היא אומרת "אודה כשהובא התיק הזה לפניי בתחילה חשתי כאילו נדרש בית המשפט לקחת חלק במעשה הבריאה ולשנות גזירות עולם"

שחר:  ולמרות כל הסיפור הזה היא פסקה לטובת משפחת שחר ונתנה לנו אישור להביא ילדים לעולם

שחר:  ומני מזוז, הוא כבר לא נמצא, אני לא יודע מה האינטרס שלו, הוא פסל את פסק הדין הזה ונשארנו בשוקת שבורה

שחר:  הוא היה המשנה ליועצת

שחר:  ומאז אנחנו לקחנו את זה כמשימה לאומית

שחר:  אני אומר לך, כמשימה לאומית

שחר:  כל חייל במדינת ישראל שנהרג אנחנו משתדלים להגיע למשפחה ולהודיע להם תיקחו זרע

שחר:  היינו גם באכ"א, הלכנו לאכ"א ואמרנו תרשמו בבקשה לקצין העיר, כל פעם שהוא בא למשפחה ודופק בדלת שידווח להם שיש להם יכולת לקחת זרע

שחר:  והצבא לא עשה את זה

שחר:  הצבא לא עשה את זה

שחר:  ואז אתה קובר את החלל וזהו, זה אבוד

שחר:  זה בלתי הפיך

שחר:       אז יש שני דברים שהם חשובים: א', זה חוק ההמשכיות

שחר:  ב', שצבא הגנה לישראל ישים בצ'ק ליסט שלו לכל חייל שמתגייס שהיה ובמידה והוא נהרג, האם הוא רוצה שיבוצע המשכיות עם הזרע שלו

שחר:  תולדה רבה לכם

קטי קטרין שטרית: תודה אשר

קטי קטרין שטרית:  בואו נשמע את היועצת המשפטית, להצעה של צביקה האוזר

נעה בן שבת: הצעת החוק עברה, הצעת החוק שמונחת בפנינו, הצעות החוק שמונחות בפנינו הן באמת בנוסח שעבר בקריאה ראשונה בכנסת הקודמת

נעה בן שבת:  אני רק אזכיר שזה עבר בהליך מאוד מאוד מזורז

נעה בן שבת:  מאוד מהיר

נעה בן שבת:  אפילו אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת לשעבר האוזר, שהוא בעצמו אמר במהלך הדיונים 'אה, רגע, אבל לא בדיוק, רצינו קצת אחרת

נעה בן שבת:  למה לא מפרידים בין ההפקדה לבין הנטילה'

צבי (צביקה) האוזר: בשים לב לחשיבות הדברים, הכנסת נתנה דעתה, עם הייעוץ המשפטי, והחליטה להעביר את זה קריאה ראשונה

נעה בן שבת: נכון

צבי (צביקה) האוזר: אפילו שערה משערות ראשו של טיוב החוק לא תיפול מכאן

צבי (צביקה) האוזר:  את כל הדיונים נעשה בין קריאה ראשונה לשנייה

צבי (צביקה) האוזר:  תנו כבוד גם לתחושות הציבוריות העמוקות בעניין הזה

צבי (צביקה) האוזר:  הרי היינו כפסע בין להעביר אותו קריאה ראשונה לבין המצב היום

צבי (צביקה) האוזר:  אל תעמידו חומות סרק

צבי (צביקה) האוזר:  תתעקשו על הדברים החשובים שצריך להתעקש

צבי (צביקה) האוזר:  תתעקשו על הדברים הקריטיים בין קריאה ראשונה לשנייה

צבי (צביקה) האוזר:  זה אירוע פרוצדורלי בלבד

צבי (צביקה) האוזר:  לכבודם של אנשים, בשים לב לסבל כאן של 11 שנה

צבי (צביקה) האוזר:  תרחיבו את הדעת ותהיו נדיבים בהיבט הפרוצדורלי, שלא ישנה שום דבר מהעקרונות המשפטיים החשובים שעליהם נדון

נעה בן שבת: אנחנו בסך הכול מציעים לבוא עם הצעת החוק הזאת

נעה בן שבת:  אנחנו, גמה הערות שקיבלנו, כמה דברים שהיו חסרים בהצעת החוק הקודמת וגם דברים שעלו

נעה בן שבת:  אפילו דברים שאתה דיברת

נעה בן שבת:  דיברת על ההפרדה בין ההפקדה לבין הנטילה

נעה בן שבת:  אז דברים כאלה שבסך הכול שובצו פה כדי לתת להם את המענה

נעה בן שבת:  האם זה ייעשה בקריאה הראשונה, האם זה ייעשה אחרי הקריאה הראשונה? גברתי, אני חושבת שזה לא משנה

נעה בן שבת:  אני רק חושבת שחייבים לדון בהם

נעה בן שבת:  ואני חושבת שהשיטה שכל פעם אנחנו אומרים נדון אחר כך, נדון אחר כך ובסופו של דבר זה סוגיות שחשוב לדון בהן

נעה בן שבת:  חשוב לתת עליהן את הדעת, הן לא נידונות

נעה בן שבת:  אז גברתי, אני - - - קריאה ראשונה נצטרך לקבוע את הנוסח

נעה בן שבת:  נצטרך להעלות את הסוגיות

נעה בן שבת:       אז אפשר להתחיל להקריא את הנוסח?      

קטי קטרין שטרית: אפשר להקריא את הנוסח

קטי קטרין שטרית:  בואו נקריא

נעה בן שבת: ולצייר את זה כאילו שזה חסמים שלנו

קטי קטרין שטרית: לא, לא, חלילה

צבי (צביקה) האוזר: וניתן את כל הזמן הדרוש

קטי קטרין שטרית: רגע, צביקה, היועצת המשפטית לא כל כך - - -     

נעה בן שבת: רק לעשות את תפקידי

קטי קטרין שטרית: בדיוק, היא עושה את תפקידה

קטי קטרין שטרית:  היא לא כל כך הבינה את ההערה בהקשר כאילו הטענה היא חלילה מופנית

צבי (צביקה) האוזר: לא

קטי קטרין שטרית: מה שאמר צביקה, ואני רוצה לחדד את זה

קטי קטרין שטרית:  כי אני חושבת שכולנו, כל חברי הכנסת שנמצאים פה, יודעים שמדובר בנושא מאוד רגיש, מאוד ערכי, מאוד חשוב

קטי קטרין שטרית:  ולכן ההצעה שאתה הצעת, אני חושבת שאף אחד לא מתנגד לה

קטי קטרין שטרית:  ובוא נתחיל בהקראה ונתחיל לראות איך אנחנו מתקדמים

קטי קטרין שטרית:  בדיוק, נכון

קטי קטרין שטרית:  כמה שאנחנו יכולים לקצר

אפרת רייטן: גם ההליך בבית המשפט לקח לו שנים הרי

אפרת רייטן:  כי זה באמת נושא מורכב מאוד

אפרת רייטן:  בואו לא נקל ראש

צבי (צביקה) האוזר: שמורכבותו נדון בין קריאה ראשונה לשנייה

צבי (צביקה) האוזר:  בואו נעשה חסד עם האנשים

אפרת רייטן: צביקה, איזה חסד אתה עושה להם? באמת

צבי (צביקה) האוזר: חסד שאני, בגלל - - -     

אפרת רייטן: איזה חסר אתה עושה? אתה לא מקצר להם תהליכים

צבי (צביקה) האוזר: אני אקצר

אפרת רייטן: אתה לא

צבי (צביקה) האוזר: יש את מראית העין

אפרת רייטן: מראית העין זה לעשות עבודה כמו שצריך, צביקה

צבי (צביקה) האוזר: מי כמוך יודעת שאם היה פה באופן מקרי הרכב אחר של הבית הזה, החוק הזה מיד היה מתקצר בין קריאה ראשונה לשנייה

אפרת רייטן: זה לא נכון

אפרת רייטן:  זה לא נכון, אני לא מסכימה איתך

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון

אפרת רייטן: אני לא מסכימה איתך

מירב בן ארי: אני לא יודעת גם מאיפה הבאת את זה

צבי (צביקה) האוזר: לא, הכנסת לא הייתה מחילה דין רציפות

צבי (צביקה) האוזר:  הרי העברנו את זה קריאה ראשונה בשביל - - -     

אפרת רייטן: צביקה, יש כאן דברים שנשארו פתוחים

אפרת רייטן:  זה לא בסדר

אפרת רייטן:  אתה יודע את זה

אפרת רייטן:  עכשיו, ניצה יודעת את זה

אפרת רייטן:  אני מתה עליה

אפרת רייטן:  אני מוכנה לעשות בשבילה הרבה יותר מדברים אחרים באופן אישי

צבי (צביקה) האוזר: תדונו בין קריאה ראשונה לשנייה

אפרת רייטן: אבל מה זה משנה?      

מירב בן ארי: מה זה משנה אם כל הבעיות עדיין כאן?     

אפרת רייטן: מה זה משנה? רק בשביל לבוא ולהגיד הנה, העברנו את זה?     

צבי (צביקה) האוזר: אכן זה לא משנה ולכן תעבירו קריאה ראשונה

אפרת רייטן: לא, זה לא רציני

מירב בן ארי: צביקה, זה סתם פופוליזם

קטי קטרין שטרית: צביקה, צביקה, תקשיב

קטי קטרין שטרית:  תקשיב

מירב בן ארי: אתה עושה סיבוב מיותר

מירב בן ארי:  די

קטי קטרין שטרית: גם מירב יש לה ניסיון רב

קטי קטרין שטרית:  ואתה יודע מה? אני מוצאת את עצמי באה ומסבירה מי זו מירב ומי זו אפרת

קטי קטרין שטרית:  גם למירב יש ניסיון רב וגם אפרת מביאה ניסיון משפטי

אפרת רייטן: באנו לעזור

אפרת רייטן:  באנו לעזור

אפרת רייטן:  לא באנו, באמת

קטי קטרין שטרית: וגם לך

קטי קטרין שטרית:  אין פה אף אדם שלא רוצה לעזור

קטי קטרין שטרית:  לא קיים דבר כזה

קטי קטרין שטרית:  אדרבא, בגלל שלא יהיו פה התנגדויות שלנו, לא יהיו פה הסתייגויות שלנו, זה יעבור הרבה יותר מהר ממה שאתה חושב

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה להיצמד לצד המשפטי, שחלילה וחס לא נגיע לבית משפט ויחזירו אותנו

קטי קטרין שטרית:  ויחזירו אותנו בחזרה

אפרת רייטן: נכון, זה לטובתנו

קטי קטרין שטרית: הרי זה העוול הכי גדול שאנחנו יכולים לגרום להם אם הם מגיעים לבית משפט וזורקים

קטי קטרין שטרית:  אני שומעת את אשר

קטי קטרין שטרית:  אני שומעת את אשר שחר

קטי קטרין שטרית:  תקשיב לי, זה חמש שנים, זה המון כסף

קטי קטרין שטרית:  ובסוף יושב משנה ליועצת המשפטית ומחליט את ההחלטה, אם תקרא לה שרירותית, אם תקרא לה אכזרית, לא משנה איך תקרא לה

קטי קטרין שטרית:  אבל לאן הוא חזר? לכאן

קטי קטרין שטרית:  אני לא רוצה שהם יחזרו לכאן

קטי קטרין שטרית:  לא אני, לא אפרת ולא מירב רוצות שנחזור לכאן ונצטרך לדון במה שלא רצינו לדון

קטי קטרין שטרית:       אז לפעמים זה לוקח קצת יותר זמן, אבל יש פה דבר שאין פה באף מקום

קטי קטרין שטרית:  יש פה ועדה שכולה תהיה אך ורק לנושא הזה

קטי קטרין שטרית:  אנחנו נהיה לזה ואנחנו לא נניח עד שזה יסתיים

אפרת רייטן: ויותר מזה, יש פה יו"ר שהיא בעצמה הציעה את החוק

אפרת רייטן:  יש לה אינטרס לקדם את זה ולא להרפות

צבי (צביקה) האוזר: קטי, אני מרשה לשמש פה למשפחות בסיטואציה הזאת שעניינה דיון טכני

צבי (צביקה) האוזר:  ואני אכן מכבד ומאוד מוקיר את הידע וההבנה של חבריי כאן

צבי (צביקה) האוזר:  ואני אחדד את הדברים

צבי (צביקה) האוזר:  יש את העניין סוגיות שצריך ללבן אותן עד תום

צבי (צביקה) האוזר:  החוק איננו חוק של המשפחות

צבי (צביקה) האוזר:  החוק מסביר נורמה מכאן ואילך שלא נזדקק לאותה סיטואציה, כפי ששמענו עכשיו, שבהחלטות אד הוק של בתי משפט, עם חוות דעת של היועץ, כל מקרה לגופו ידון, אלא הדבר יוסדר

צבי (צביקה) האוזר:       אשר על כן אנחנו צריכים לייצר בסופו של דבר או להוציא מהבית הזה חוק שיהיה דוגמה ושנינה ברמה עולמית

צבי (צביקה) האוזר:  כל הדיון המהותי ראוי וצריך בנסיבות העניין המיוחדות האלה לעשות אותו אחרי קריאה ראשונה

צבי (צביקה) האוזר:  לכן הצעתי הקונקרטית שלא תגרע מהדיון החיוני שצריך לעשות אותו

צבי (צביקה) האוזר:  בואו נקרא את החוק כפי שהוא, נעביר אותו בקריאה ראשונה

צבי (צביקה) האוזר:  ואת הדיונים המהותיים נדחה אחרי קריאה ראשונה

צבי (צביקה) האוזר:  זה הכול

קטי קטרין שטרית: מירב, נקריא את החוק?     

מירב בן ארי: צריך להקריא את החוק

מירב בן ארי:  אבל צריך להגיד שזה זריית חול, בעיקר, בעיני המשפחות השכולות

מירב בן ארי:  כי בסוף כל הבעיות נשארו as is

אפרת רייטן: אתה יש לך פתרון לרטרואקטיביות או לא? הנה, אמרת מעכשיו קדימה

אפרת רייטן:  יש פה סוגיה עקרונית שהיא נוגעת לאנשים שיושבים פה

אפרת רייטן:  בואו, באמת

צבי (צביקה) האוזר: צריך להיות פתרון לכל דבר

צבי (צביקה) האוזר:  בואו נקיים את הדיון המהותי אחרי הקריאה הראשונה

צבי (צביקה) האוזר:  מה הבעיה?     

אפרת רייטן: אבל יכולנו עכשיו להתחיל לעבוד על הדברים במקום הוויכוח הזה

צבי (צביקה) האוזר: אפרת, תסבירי לי מה הבעיה לקיים את הדיון החשוב שאת מציעה אחרי קריאה ראשונה?     

אפרת רייטן: אני אומרת לך שמה שקורה עכשיו זה דיון סרק

אפרת רייטן:  באמת אני אומרת לך, שמבזבז את הזמן

אפרת רייטן:  במקום להתחיל לעבוד על הדברים

קטי קטרין שטרית: באמת, בואו נתחיל

קטי קטרין שטרית:  חבר הכנסת ואטורי וחבר הכנסת אושר שקלים, יש לכם מה להגיד? מהר, כי אנחנו רוצים להתחיל בהקראה

ניסים ואטורי: בוודאי, כן

ניסים ואטורי:  אני מבין שיש בעיות משפטיות לא קטנות

ניסים ואטורי:  אוקיי? אני שומע את זה בשולי הדברים

ניסים ואטורי:  החובה שלנו כחברי כנסת להחזיר במשהו, במעט שאנחנו יכולים, ללוחמים שנפלו

ניסים ואטורי:  להורים שתרמו, תרמו לא מרצון את הילדים שלהם, למען מדינת ישראל

ניסים ואטורי:  צריך לעשות הכול

ניסים ואטורי:  ואנחנו הריבון

ניסים ואטורי:  אני חושב שגם אם יש בעיה משפטית אנחנו נתקן, אנחנו צריכים לתקן

ניסים ואטורי:  אין מה לעשות

קטי קטרין שטרית: נכון

קטי קטרין שטרית:  וזה מה שאנחנו נעשה

ניסים ואטורי: אני מבין את המכשלות, אני שומע את הציוצים מחוץ לחדר הזה, צקצוקים נקרא לזה

ניסים ואטורי:  ואני חושב שאנחנו צריכים לעשות הכול

ניסים ואטורי:  חברים, אנחנו כחברי כנסת פה שהתכנסנו, אנחנו אלה שקובעים את החוקים במדינת ישראל וצריכים לקדם את הדבר הזה

ניסים ואטורי:  אנחנו חייבים להם את זה

ניסים ואטורי:  אני לא יודע איך נעשה את זה, נעשה את זה

ניסים ואטורי:  נבדוק עם הייעוץ המשפטי, נראה איפה אפשר לתקן ושם נתקן

קטי קטרין שטרית: בדיוק

קטי קטרין שטרית:  אני באמת רוצה, אני חושבת שהיועצת המשפטית לוועדה - - -     

ניסים ואטורי: ולפעמים, רק הערה קטנה, לפעמים הניסיון לרוץ יותר מהר, צביקה, אתה ישבת כיושב ראש ועדת חוץ וביטחון

ניסים ואטורי:  ישבתי איתך בוועדה

ניסים ואטורי:  אני מבין את הנחישות שלך

ניסים ואטורי:  אבל לפעמים דווקא כשאנחנו נרוץ יותר מידי מהר אנחנו ניעצר איפה שהוא ונחזור אחורה וזה יהיה לנו יותר ארוך

ניסים ואטורי:  אנחנו צריכים לעשות את זה כמה שיותר מהר

ניסים ואטורי:  כמה שיותר מהר

קטי קטרין שטרית: בדיוק, אז בואו נתחיל

ניסים ואטורי: ובצורה נכונה ולקבוע את התחנות בדרך

קטי קטרין שטרית: בואו נתחיל, מאה אחוז

קטי קטרין שטרית:  כן

נעה בן שבת: יש פה הערה שמשרד הבריאות ביקש להעלות, כי הוא טוען שיש היום גם פרוצדורה, בניגוד למה שנאמר לנו בכנסת הקודמת, יש פרוצדורה גם מהירה שאפשרית לביצוע גם לגבי ביציות

אלדר גבע: שמי טליה גבע, אני מנהלת מחלקה לפריון והולדה במשרד הבריאות

אלדר גבע:  אני באמת מכירה את משפחת שחר מהדיונים ב-2018, אני הייתי אז יושבת ראש האגודה הישראלית לפוריות

אלדר גבע:  ואולי אתם זוכרים שדווקא באותו דיון אחד ההורים השכולים שכל חיילת

אלדר גבע:  הוא אמר למה אתם לא מדברים גם עליה? גם לבנות מגיע

אלדר גבע:  ואנחנו חושבים שגם לבנות מגיע

אלדר גבע:  וחלק מהסיבה שהדברים האלה לא עלו קודם, אני חושבת שזו הסיבה שהם לא עלו במקרים קודמים, כי זה לא ברור אם ההיתכנות להשתמש בביציות של נפטרת קיימת כמו שאנחנו יודעים שיש היתכנות לשימוש בזרע מנפטר, גם זרע שנלקח לאחר המוות

אלדר גבע:       יש כאן גם עמדה אתית חשובה שאולי יושבת ראש ועדת האתיקה של איל"ה יושבת לידי, אז אולי ברשותכם ניתן גם לה להגיד את הצד האתי

אלדר גבע:  וכבר אני אגיד שהרפואה התקדמה והיום יש היתכנות

אלדר גבע:  אמנם לא ברמת ההוכחה כמו שיש בגברים, אבל אנחנו חושבים שכיוון שהחוק הזה, כך אנחנו מקווים כולנו, לזמן ארוך מאוד, אנחנו חושבים שצריך להכניס גם פרק שיתייחס לביציות

אלדר גבע:  ושהצעת החוק צריכה להיות שימוש בגמטות

אלדר גבע:  גמטות זה זרע וביצית

אלדר גבע:  וכשאנחנו מדברים לא על אשך, אלא אשך או שחלה, על - - -

אלדר גבע:  אולי אפשר יהיה לתת

צבי (צביקה) האוזר: אבל אולי אפשר, יש פה חדשה מרעישה בעולם הבריאות, שאני חייב להגיד, אני מלווה את זה לא מעט ופעם ראשונה אני שומע את העמדה הזו

צבי (צביקה) האוזר:  אז לפני שנכנס לאתיקה, כי התפיסה האתית של שוויון נשים גברים היא מובהקת ומובנת, היא בעקרונות השיטה

צבי (צביקה) האוזר:  ההבחנה המתקיימת בחוק היא אך ורק מבחינת היתכנות הפרוצדורה הרפואית, מקובלותה ושימושה

צבי (צביקה) האוזר:  האם נעשה במתכונת הנעשה בשאיבת זרע מגבר, כל מיני סיטואציות, שאיבת ביציות מאישה? האם זו פרוצדורה שכיחה, קיימת? כי אלו דברים שאני חייב להודות, שבדיון הקודם לא היה לפני שנים, הוא היה לפני חודשים מספר, משרד הבריאות לא העלה על דעתו

צבי (צביקה) האוזר:  ופעם ראשונה אני שומע עמדה משפטית

צבי (צביקה) האוזר:  האם זו עמדה רפואית שהיום מקובלת? יש שאיבת ביצית? לא ברמה האתית, ברמה הרפואית

צבי (צביקה) האוזר:  אז אני אשמח רגע

שלום פז: אני גם רופאה, אני פרופ' עינת פז

צבי (צביקה) האוזר: חשבתי שאת מהצד של האתיקה, מתנצל

שלום פז: גם מהצד של האתיקה

שלום פז:  ואני מנהלת היחידה להפריה חוץ גופית ואני גם יושבת ראש ועדת האתיקה של איגוד הפוריות

שלום פז:  והנושא של שימור ביציות הוא נושא שקיים בעשור האחרון, הולך ומתחזק בשנים האחרונות

שלום פז:  אנחנו יודעים לשאוב ביציות מכל אישה שמעוניינת לעשות שימור פוריות

שלום פז:  וגם לאחרונה היו שני מקרים של שימור ביציות לנשים שנפטרו

שלום פז:  אחת אחרונה, הקודמת, הייתה לפני משהו כמו שבע שמונה שנים

שלום פז:  והשבוע פורסם שלפני שנה גם היה שימור של ביציות מנפטרת לצורך השימוש שבעלה יוכל להשתמש בביציות האלה

צבי (צביקה) האוזר: אחרי פטירתה

שלום פז: אחרי פטירתה

שלום פז:  אז הנושא הזה הוא נושא שקיים רפואית, זו פרוצדורה לא יותר מורכבת משאיבת זרע מנפטר

צבי (צביקה) האוזר: לא, הביצית היא פורייה?     

שלום פז: הביצית היא, יכולים להשיג ביציות בשלות גם בשאיבה רגילה, שאנחנו עושים

שלום פז:  אפילו בלי הורמונים אנחנו עושים שאיבות ומקבלים ביציות בשלות

שלום פז:  ואין סיבה שלא נאפשר את זה

שלום פז:  על אחת כמה וכמה אם חלק מהחוק הזה מדבר על פיצול, של גם שאיבה מנפטר, אבל יש פה גם את האפשרות של שימור מראש של הזרע, אז בואו נשמר מראש גם ביציות לכל חיילת

שלום פז:  ואנחנו מכירים חיילות רבות שמגויסות, זאת אומרת, כל החיילות בארץ מתגייסות לצבא

שלום פז:  כל הנערות מתגייסות לצבא

שלום פז:  חלקן משרתות בשירות קרבי

צבי (צביקה) האוזר: אין שימור מראש

צבי (צביקה) האוזר:  יש הסכמה מראש לפרוצדורה

צבי (צביקה) האוזר:  היום הפקדת זרע כמו הפקדת ביצית היא מוסדרת על פי חוק

צבי (צביקה) האוזר:  החוק הזה איננו רלוונטי

צבי (צביקה) האוזר:  אני יכול להפקיד את הזרע שלי, אני יכול להפקיד ביציות שלי

צבי (צביקה) האוזר:  המחוקק לא אוסר את זה

צבי (צביקה) האוזר:  אנחנו מדברים על הסכמה מראש לשאיבה אחרי פטירה

נעה בן שבת: החוק הזה לא עוסק בנושא של ההפקדות

נעה בן שבת:  כלומר, הוא מאפשר לעשות שימוש אחרי הפטירה בזרע שהופקד

נעה בן שבת:  אבל הוא לא, הוא לא מחייב הפקדה

שלום פז: הוא לא מחייב, אבל הוא מאפשר

שלום פז:  הוא רוצה לאפשר לכל חייל במימון המדינה להפקיד זרע

נעה בן שבת: הוא לא עוסק בהפקדה

צבי (צביקה) האוזר: לא, הוא לא עוסק בהפקדה

צבי (צביקה) האוזר:  הוא לא קשור

צבי (צביקה) האוזר:  השאלה היא, יש הסכמה מראש לשאיבה

קטי קטרין שטרית: צביקה, אנחנו צריכים להתקדם

צבי (צביקה) האוזר: לא, אני פשוט לא בטוח שהן בקיאות במטרת החוק

צבי (צביקה) האוזר:  מטרת החוק היא להסדיר התייחסות מפורשת או עמדת הנפטר באשר לשאיבה זרע לאחר מותו

צבי (צביקה) האוזר:  אם הם אומרים, אני יכול להתייחס ולהגיד כאישה שאיבת ביצית אחר מותי ללא שום הכנה מראש, ללא נטילת הורמונים, ללא כלום, אלא פרוצדורה רפואית היא זהה או דומה לשאיבת זרע, אני חושבת שהדבר הוא באמת חידוש בדיון כאן והוא ראוי

יוסי שמואלי: אבל רגע, קטי, שנייה

יוסי שמואלי:  מה שהן אומרות עכשיו זה בסדר גמור

יוסי שמואלי:  רק דבר אחד, זה לא היה בפעם שעברה

יוסי שמואלי:  אז למה עכשיו להעלות את זה? ומה עוד שאתם אמרתם שמדברים כרגע רק על מה שהיה

יוסי שמואלי:  לא משהו חדש

קטי קטרין שטרית: אז בואו ניתן ליועצת המשפטית להגיב

יוסי שמואלי: לכן אני מאוד מבקש, להיצמד בבקשה, להתעלם ממה שהם אמרו כרגע, לקריאה הזאת

יוסי שמואלי:  רוצות להעלות משהו חדש, אין בעיה, בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה

יוסי שמואלי:  אבל כרגע לדבר רק על דבר אחד, על הקריאה הראשונה

יוסי שמואלי:  מה שהיה

יוסי שמואלי:  רוצות להוסיף, תוסיפו את מה שאתם רוצים, אבל לא עכשיו

נעה בן שבת: השאלה היא כזאת: הרי החוק לא יעבור לפני שהוא יעבור גם את הקריאה השנייה והשלישית, אז אני לא מבינה מה העניין

נעה בן שבת:  הם רוצים להכניס את נושא הביציות

נעה בן שבת:  אבל השאלה היא אתם מדברים, אתם אומרים עכשיו לראשונה גם אני שומעת שזה באמת, לא לראשונה היום, אבל עכשיו רק אחרי שזה עבר קריאה ראשונה בכנסת הקודמת

נעה בן שבת:  שיש אפשרות של שימוש בביציות

נעה בן שבת:  השאלה אם זה באותו, כל הפרוצדורה וכל התהליך, האם זה לא מעלה שאלות נוספות, מורכבות, של שאלה מי האמא? כל מיני נושאים שהם יותר מורכבים מהנושאים שנדונו בהצעת החוק

שלום פז: במה זה שונה ממי האבא?     

נעה בן שבת: זה שונה

נעה בן שבת:  כי עכשיו בהכרח יש לי הורה שהוא לא זה שילד את הילד

נעה בן שבת:  ההורה שלא ילד את הילד בעצמו

נעה בן שבת:  וכך צריך שימוש באם פונדקאית או באם אחרת

נעה בן שבת:  יכולות להיווצר גם שלוש אימהות

נעה בן שבת:  ולכן זו כן שאלה יותר מורכבת, הנושא של שימוש בביציות

צבי (צביקה) האוזר: כמה ביציות, כמה זרעים של נפטרים מופקדים היום במשרד הבריאות? להבנתכם, של חיילים

צבי (צביקה) האוזר:  של בנקי הזרע, סליחה, כמה?     

קריאה: סדר גודל של כמה מאות מקרים

צבי (צביקה) האוזר: כמה מאות מקרים? כמה ביציות? כמה ביציות מופקדות?     

קטי קטרין שטרית: רגע, שנייה

קטי קטרין שטרית:  צביקה, צביקה, תן לי לנהל את זה

קטי קטרין שטרית:  הנציגה של משרד המשפטים, מצדה

קטי קטרין שטרית:  רגע, סליחה

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה לשמוע את נציגת משרד המשפטים

צבי (צביקה) האוזר: לא, לא, מנפטר בסך הכול, 70?     

קטי קטרין שטרית: צביקה, צביקה

קטי קטרין שטרית:  צביקה, חברים, אל תנהלו לי דיאלוג, באמת

קטי קטרין שטרית:  יש פה משרד המשפטים, בואו נשמע מה שיש לו להגיד

מצדה מצלאוי: אז באמת הנושא של שימוש בביציות של נפטרות באפשרות הרפואית לשאוב ביציות מנפטרות עלה באמת לראשונה ממשרד הבריאות רק אחרי שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה

מצדה מצלאוי:  זה היה חידוש גם בשבילנו

מצדה מצלאוי:  אנחנו רואים שיש באמת בשנה האחרונה גם מספר הליכים משפטיים שמתנהלים בהקשר של שימוש בביציות של נשים שנפטרו

מצדה מצלאוי:  וכן קיימנו מספר התייעצויות בתוך הממשלה לגבי האפשרות של הסדרה בחקיקה של הסוגייה הזאת

מצדה מצלאוי:       אנחנו כן חושבים שראוי שהסוגייה הזאת תוסדר בחקיקה, באמת לאור האפשרות שמשרד הבריאות מעלה כאן, של אפשרות של שימוש בביציות לאחר המוות והאפשרות לשאוב ביציות לאחר המוות

מצדה מצלאוי:  אנחנו כן חושבים שזה מעלה מורכבויות נוספות ואחרות שלא קיימות בהקשר של שימוש בזרע לאחר המוות

מצדה מצלאוי:  בין היתר העובדה שבשימוש בזרע לאחר המוות אין מחלוקת לגבי שאלת האבהות של אותו מנוח שעושים שימוש בזרע שלו

מצדה מצלאוי:  ולגבי שימוש בביצית של נפטרת בהכרח יש פה צורך במעורבות של גורם נוסף, שזו מישהי שתישא את ההיריון

מצדה מצלאוי:  בין אם זה יהיה בפונדקאות ובין אם זה יהיה באמצעות אישה מיועדת אחרת

מצדה מצלאוי:  ולכן יש פה מורכבות בהקשר הזה גם בשאלה מי תהיה האמא

מצדה מצלאוי:  אנחנו יודעים שלפי הדין בישראל היולדת נחשבת כאמא ולכן יש פה שאלה האם כשעושים שימוש בביצית של מישהי שנפטרה מתוך מטרה לייצר לה המשכיות ומתוך רצון שהיא זו שתוכר גם כאמא, אז יש פה מורכבות בהקשר של התחרות הפוטנציאלית בשאלת האימהות

מצדה מצלאוי:       יש גם מורכבויות נוספות אחרות בהקשר גם של ההליך הרפואי, שאלות אתיות יותר מורכבות

מצדה מצלאוי:  ואנחנו כן חושבים שאלה שאלות שצריך לתת להן מענה בחקיקה

מצדה מצלאוי:  אנחנו כן חושבים שזה מצריך איזה שהיא עבודה, אפילו עבודה פנימית גם של משרדי הממשלה כדי לייצר מענה לשאלות האלה

מצדה מצלאוי:  אנחנו לא בהכרח חושבים שיש מניעה לקדם את הצעת החוק הזאת גם בלי הפרק הזה בהכרח

מצדה מצלאוי:  אבל אין לנו התנגדות להוסיף גם פרק כזה, אבל צריך לקחת בחשבון שזה מצריך עבודה שכל משרדי הממשלה צריכים להתגייס לדבר כזה, וזה לא משהו שאנחנו יכולים להתחייב שיהיה בטווח זמן מאוד מאוד קצר

קטי קטרין שטרית: זה יעכב את החוק, חד משמעית

קטי קטרין שטרית:  חד משמעית

ד"ר סיון תמיר: אפשר לדבר רגע, אפשר להגיב?     

קטי קטרין שטרית: כן, מה השם שלך?     

ד"ר סיון תמיר: ד"ר סיון תמיר, אני ביואתיקנית, אני חברת ועדת האתיקה של איל"ה

ד"ר סיון תמיר:       אני רוצה להגיד משהו

ד"ר סיון תמיר:  קודם כל, העניין הזה, לגבי מה שנטען כאן על המורכבות, על ההבדל בין ההליך כשאנחנו מדברים על שימוש בזרע מנפטר או בביצית מנפטרת אז אני חושבת שאנחנו יוצרים פה איזה שהיא אי הקבלה מלאכותית

ד"ר סיון תמיר:  גם במקרה שבו יש לנו שימוש בזרע מנפטר אנחנו נזקקים לאם, היא לא תהיה פונדקאית, אבל היא זאת שתגדל את הילד

ד"ר סיון תמיר:  במקרה של שימוש בביצית אנחנו יכולים להבחין בין אם יולדת, האם הביולוגית, לבין האם הגנטית שהיא הנפטרת, בעלת הביצית

ד"ר סיון תמיר:  המקור הגנטי

ד"ר סיון תמיר:       אני חושבת שאם המטרה כאן היא המשכיות ואם הרצון פה הוא להביא לעולם ילד שימשיך את השושלת הגנטית או המשפחתית של אותה משפחה שאיבדה את בתה אני לא רואה למה אותו רציונל לא צריך להתקיים בשני המקרים באופן שוויוני

ד"ר סיון תמיר:  אז תהיה אם שהיא תהיה האם הביולוגית, היא תקבל תרומת ביצית ותרומת זרע והיא תביא לעולם את אותו ילד, את אותו צאצא

ד"ר סיון תמיר:  לגבי מי תהיה האמא, בכל מקרה האמא תהיה האמה המגדלת

ד"ר סיון תמיר:  אבל ההמשכיות הגנטית תימשך

ד"ר סיון תמיר:  בדיוק כמו שבמקרה של שימוש זרע מנפטר האם היא האם המגדלת והאב, בשל כורח הנסיבות הוא לא בתמונה

ד"ר סיון תמיר:  זאת אומרת לא נוכח, אבל ההמשכיות הגנטית שלו נשמרת

ד"ר סיון תמיר:       העמדה, סליחה, העמדה של איל"ה היא שצריך להישמר כאן השוויון בהקשר הזה ושזה פיזיבילי מבחינה רפואית ולכן יש ערך במאמצים להפוך את החוק הזה לשוויוני כבר בשלב הזה

קטי קטרין שטרית: מצדה

מצדה מצלאוי: אני חייבת רק להדגיש ששאלת האימהות היא שאלה משפטית, היא לא שאלה רפואית ולא רפואה אתית, היא שאלה משפטית

מצדה מצלאוי:  ובהקשר הזה אנחנו כן רואים מורכבות בפיצול הפוטנציאלי הזה בין אם יולדת לבין אם גנטית

מצדה מצלאוי:  וזו מורכבות שצריך לתת לה את המענה

מצדה מצלאוי:       אין מחלוקת לגבי הצורך לייצר הסדרה שוויונית גם ביחס לנשים וגם ביחס לגברים

מצדה מצלאוי:  וראוי שתהיה הסדרה גם ביחס לשימוש בביציות של נפטרות

מצדה מצלאוי:  אנחנו רק אומרים שהשאלה בהקשר של שימוש בזרע היא שאלה פחות מורכבת, בגלל שאין מחלוקת לגבי האבהות של המנוח

מצדה מצלאוי:  ולגבי שימוש בביצית של מישהי שנפטרה, כשיש לנו פה גם אם יולדת, יש פיצול בשאלת האימהות הגנטית לבין שאלת האימהות הביולוגית

מצדה מצלאוי:  בהקשר הזה זו שאלה משפטית מורכבת

מצדה מצלאוי:  היא עולה גם במגוון של מקרים שראינו כבר ואנחנו רואים בשנה האחרונה וזו לא שאלה פשוטה, צריך לתת עליה את הדעת

מצדה מצלאוי:  וצריך להדגיש שזו גם שאלה שהיא שאלה משפטית

קטי קטרין שטרית: כן צביקה

צבי (צביקה) האוזר: אני רוצה לחדד שנייה במיפוי הכולל

צבי (צביקה) האוזר:  החוק הזה יש לו מספר היבטים

צבי (צביקה) האוזר:  ההיבט המוחשי והכואב הוא באמת הסתכלות של ההמשכיות הגנטית בראיית המשפחה

צבי (צביקה) האוזר:  מזווית אחרת אפשר להגיד שהוא איזה שהוא סגמנט, איזה שהיא הסתעפות להכרעה החברתית האתית ואחרת לאפשר משפחה חד הורית

צבי (צביקה) האוזר:  כשאנחנו מדברים על ביצית של אישה אנחנו מדברים בעצם על סיטואציה שככל הנראה יש אבא, שהוא יהיה בעל הזרע

צבי (צביקה) האוזר:  יש אם ביולוגית, היולדת

צבי (צביקה) האוזר:  ואז נכנס פה אירוע שלישי

צבי (צביקה) האוזר:  זאת אומרת, יש כבר הכרעה זוגית שהיא משמשת עם מורכבות יותר גדולה לאפשר את אותה אידאה כפי שאנחנו מזהים אותה כהמשכיות

צבי (צביקה) האוזר:       אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל גם על הפרקטיקות הנוהגות או גם על השכיחות ולא רק על התפיסות האתיות הקונספטואליות

צבי (צביקה) האוזר:  בגלל זה שאלתי כמה מקרים יש שאיבת זרע, באיזה הקשרים אנחנו עושים את זה

צבי (צביקה) האוזר:  ומה השכיחות של שאיבת ביצית של נפטרת לעומת שאיבת זרע

צבי (צביקה) האוזר:  ואני חושב שאם הדבר הזה יהיה יותר ויותר אפשרי, כי היום אם יש אמירה מפורשת של מישהי שיש לה עניין בהמשכיות לפני כן, אני מניח לפחות לפי פסק הדין האחרון שהיה, ואני לא קראתי אותו, קראתי עליו בעיתון

צבי (צביקה) האוזר:  הייתה אמירה מפורשת ועל זה הסתמכה השופטת של אותה נפטרת, לאחר מותה לשאוב את הביצית

צבי (צביקה) האוזר:  אם אנחנו מדברים על אותו מקרה, אמרת לי לפני שמונה שנים מקרה ועכשיו היה מקרה

צבי (צביקה) האוזר:       בעולם של זרע מנפטר אנחנו רואים אירועים בהיקפים, אם אני מבין נכון, מספרים אחרים לגמרי, הרבה יותר גדולים

צבי (צביקה) האוזר:  אמרת 70?     

ד"ר איתי גת: כן, אבל צריך להבין שמבחינת הנושא של הביציות, כל הטכנולוגיה של הקפאת ביציות קפיצה גדולה הייתה

קטי קטרין שטרית: אתה יכול להגיד את שמך לפרוטוקול?     

ד"ר איתי גת: סליחה, אני ד"ר איתי גת, אני מנהל בנק הזרע באסף הרופא

אירית שחר: שלנו, הבן שלנו אצלך

שחר: אז אתה מחזיק לנו את הזרע

אירית שחר: 11 שנה כבר

שחר: 11 שנה הזרע אצלכם

ד"ר איתי גת: אני רק יכול להגיד שאנחנו עושים את כל מה שאנחנו יכולים

קטי קטרין שטרית: אז בוא, רק תגיד את מה שרצית להגיד

ד"ר איתי גת: אז רק כדי לענות למה שאמר חבר הכנסת לשעבר האוזר

ד"ר איתי גת:  נכון שהנושא של הפרקטיקה המקובלת בשימור זרע מנפטרים יותר מבוסס, אין ספק

ד"ר איתי גת:  אבל צריך לזכור שמבחינת תהליכי, לוחות הזמנים, הפרקטיקה וכל הטכנולוגיה, כל ההתקדמות הטכנולוגית של שימור ביציות רץ בצורה אקספוננציאלית

ד"ר איתי גת:  ולכן אם אנחנו מדברים על חוק שילך מעתה והלאה עוד הרבה מאוד שנים, אני מצטרף לדעה של הקולגות שלי

ד"ר איתי גת:  אני לא חושב שזה נכון להסתמך על מה שקורה כרגע, אלא ברור לחלוטין שעוד שלוש וחמש שנים, לא 20 או 30, הפרקטיקה המקובלת בנושא של הטכנולוגיה של הביציות תהיה אחרת

ד"ר איתי גת:  ולכן צריך לקחת את זה בחשבון

אירית שחר: אז אני רוצה לשאול משהו

אירית שחר:  כרגע, זאת אומרת, אתם מדברים גבוהה גבוהה, כי אתם אנשי מקצוע וזה

אירית שחר:  אני שואלת אותך בתור אישה

אירית שחר:  אני קודם כל חס וחלילה לא אתנגד שייקחו גם ביציות מחיילות, כי יש לי חברות שהבנות שלהן נהרגו במשפחת השכול

אירית שחר:  והלוואי שהיה להם

אירית שחר:  אוקיי? יש לי חיילת, היום היא אמורה לקבל סרן, יש לי קצינה שהיא רווקה, שתהיה בריאה

אירית שחר:  היא גם בגלל המבצע נדחה קבלת הדרגה

אירית שחר:  והיא גם כן משרתת וזה

אירית שחר:  זאת אומרת, אני האחרונה שאתנגד לזה שגם נשים וגם חיילות ייכנסו לזה

אירית שחר:       השאלה מבחינה מעשית

אירית שחר:  כמה, כמה כאלה שנהרגו או בתאונת דרכים או בצבא או בזה שאבו ביצית לאחר המוות? כרגע יש מישהי?     

קריאה: זה עניין של מודעות

אירית שחר: יפה

אירית שחר:  אז בואו נכניס את זה למודעות

אירית שחר:  בואו נריץ את זה, כמו שאני הכנסתי למודעות את לקיחת הזרע

אירית שחר:  כי כשאני, כשהבן שלי נהרג לפני 11 שנה לא הייתה שום מודעות

אירית שחר:  כלום

אירית שחר:  זה כאילו בא אליי out of the blue

אירית שחר:  אף אחד לא היה אומר לי את זה ואני במקרה הצלתי זרע ממנו לפני 11 שנה

אירית שחר:  בואו נכניס את זה למודעות שכן כיום אם נהרגת חיילת או נהרגת מישהי בתאונת דרכים, אפשר לשאוב ביציות

אירית שחר:  דרך אגב, לפני כמה שנים טובות אמר לי את זה רופא שכן אפשר גם ביציות

אירית שחר:  אבל בואו נכניס את זה למודעות

אירית שחר:  ולחוקים יכול להיות תיקונים

אירית שחר:  ויכול להיות התפתחויות ועדכונים

אירית שחר:  אז בינתיים בואו תעבירו לנו

אירית שחר:  לנו יש זרע

אירית שחר:  11 שנה כבר

אירית שחר:  ואני בעד שבואו נכניס למודעות גם את עניין הביציות ונפתח את החוק הזה שיעבור

אירית שחר:  ותמיד אפשר להוסיף את הביציות

שחר: הזרע הוא בתוקף אחרי 11 שנה? אסף הרופא? אליך, סליחה, איתי, הזרע הוא בתוקף? אתם שומרים עליו 11 שנים

ד"ר איתי גת: תראה, אנחנו יכולים להגיד שבאופן כללי אין לנו מידע מספיק טוב על זרע מנפטרים לשימוש אחרי הרבה מאוד שנים

ד"ר איתי גת:  אין ספק שזרע שנלקח בחיים ויש פרוצדורות שאנחנו עושים, ניתוחים לגברים שהם בעודם בחיים, אז אנחנו יכולים להגיד ברמה מאוד גבוהה של ודאות שההקפאה משמרת את האפשרות להשגת היריון

ד"ר איתי גת:       אני מניח שגם בהשגת זרע לאחר המוות, בעיקר אם זה נלקח בפרק זמן סביר

ד"ר איתי גת:  אני מניח שהסיכוי להיריון אמור להיות טוב, בהנחה שהצד של האישה הוא תקין

ד"ר איתי גת:  אני מניח

ד"ר איתי גת:  אבל להגיד לך שיש הרבה מאוד מספרים בספרות? ברור לנו שלא

שחר: יש לנו 10 מבחנות אצלכם

שחר:  יש לי עוד שאלה

שחר:  אני שומע לפעמים שאומרים יכול להיות שאתם משתמשים בזרע והמשפחה לא יודעת

שחר:  יכול להיות?     

ד"ר איתי גת: ברשותך, אני מכבד אותך מאוד

ד"ר איתי גת:  באמת, מאוד

ניצה שמואלי: די, באמת, תתקדמו איתנו

ניצה שמואלי:  מצטערת

ניצה שמואלי:  תתקדמו איתנו

ד"ר איתי גת: אנחנו לא צריכים - - -     

ניצה שמואלי: די, זה כבר אמת, אין כוח ואין סבלנות, די

קטי קטרין שטרית: ניצה, את צודקת, אבל קשה לי להפסיק

ניצה שמואלי: לא, קטי, די

ניצה שמואלי:  אני כבר עברתי - - -     

קטי קטרין שטרית: ניצה, קשה לי להפסיק אב שכול באמצע מה שהוא אומר

ניצה שמואלי: די, די, די

קטי קטרין שטרית: לכן אני מאוד רגישה

קטי קטרין שטרית:  את צודקת, ניצה

ניצה שמואלי: אבל זה לא - - -     

קטי קטרין שטרית: אבל אני לא יכולה להפסיק אבא

ניצה שמואלי: ברור, אני מבינה

קטי קטרין שטרית: אוקיי, אז בואו נמשיך לד"ר יעקב שפירא

ניצה שמואלי: כמו שאירית אמרה, תמיד אפשר לתקן, לשפר, להוסיף

ניצה שמואלי:  תסיימו איתנו

ניצה שמואלי:  באמת, תסיימו איתנו

ניצה שמואלי:  אנחנו הכי תומכים והכי נהיה שם בשביל, והלוואי ואף חיילת לא תיפגע ולא תירצח ולא תיהרג ושלא נצטרך לתמוך ולהיות שם

ניצה שמואלי:  אבל די

קטי קטרין שטרית: ניצה, אנחנו לא רוצים לעכב את זה

קטי קטרין שטרית:  אם זו המשמעות, אז תסירי דאגה מליבך

קטי קטרין שטרית:  בוודאי שאנחנו לא רוצות, לפחות מירב ואני לא רוצות לעכב את התהליך

קטי קטרין שטרית:  ד"ר יעקב שפירא, ממונה היחידה למשפט עברי

קטי קטרין שטרית:  כן?      

ד"ר יעקב שפירא: אני ממונה ביחידה

קטי קטרין שטרית: ביחידה, אין בעיה

קטי קטרין שטרית:  נתתי לך את כל היחידה, תראה איזה כבוד עשיתי

ד"ר יעקב שפירא: אני רק רציתי להעיר

ניצה שמואלי: זו עבודה בעיניים

ניצה שמואלי:  מצטערת

ניצה שמואלי:  היום אתם פה, אני לא יודעת מה יהיה עוד חודש

ניצה שמואלי:  הממשלה תיפול, יכול להיות שתהיי עקרת בית, יכול להיות שתהיי במקום אחר

ניצה שמואלי:  עם כל הכבוד, אני אוהבת אותך, מעריכה

קטי קטרין שטרית: אני כבר עקרת בית, מלבד היותי גם חברת כנסת

ניצה שמואלי: מעריכה אותך, גם אם בממשלה הקודמת, אמרו לי הנה, קריאה ראשונה ונעשה ונגיע

ניצה שמואלי:  איפה הם? היום אנחנו פה בממשלה אחרת

ניצה שמואלי:  מה יהיה עוד חודש, עוד חודשיים? אנחנו כרגע חסרי אונים

ניצה שמואלי:  אני חסרת אונים

ניצה שמואלי:  חסרת אונים

ניצה שמואלי:  לפני, כמה ימים לפני יום הזיכרון, קטי, אני מאוד אוהבת אותך, מאוד מכבדת, מאוד מעריכה את העשייה שלך, את הכוונות שלך

ניצה שמואלי:  כמה ימים לפני יום הזיכרון את התראיינת אצל אלמוג בוקר ואת אמרת בריש גלי תוך חודש ימים החוק יהיה

ניצה שמואלי:  את יודעת מה זה עשה?     

קטי קטרין שטרית: אבל זה קרה

ניצה שמואלי: לא קרה כלום

קטי קטרין שטרית: לא, כשאומרים חוק, תקשיבי ניצה

קטי קטרין שטרית:  יש דברים שאת לא מבינה

ניצה שמואלי: לא קרה כלום

ניצה שמואלי:  את יודעת לי מה זה עשה בתור אמא?     

קטי קטרין שטרית: ניצה, תוך חודש ימים העברנו טרומית

קטי קטרין שטרית:  זה נקרא להעביר את החוק

קטי קטרין שטרית:  החוק במסלול, הוא רץ

ניצה שמואלי: עברנו גם קריאה ראשונה

קטי קטרין שטרית: אבל זה לא עובד

קטי קטרין שטרית:  אבל זה לא מיקרוגל, זה לא משהו שתכף מיד ששמים

קטי קטרין שטרית:  לא, יש תהליך שאי אפשר להתעלם ממנו

קטי קטרין שטרית:  הסבירה את זה היועצת המשפטית

ניצה שמואלי: אני מצטערת לאכזב פה את כולכם, באמת

ניצה שמואלי:  גם מי שלקראתנו וגם מי שלא

ניצה שמואלי:  אם היה לי כסף, כסף מיותר, לא הייתי נעזרת בכם

ניצה שמואלי:  ישירות לבית משפט

ניצה שמואלי:  יש תקדים, יש את רחל כהן, אמא של קווין

ניצה שמואלי:  יש לה ילדה בת שמונה, שתהיה בריאה

ניצה שמואלי:  היה לה כסף, היא הלכה לבית משפט

ניצה שמואלי:  ויש לה נכדה

שחר: זה לא מדויק

קטי קטרין שטרית: אבל הנה, משפחת אשר הלכו, משפחת שחר

שחר: אני זכיתי בבית משפט וקיבלתי אישור

ניצה שמואלי: אשר, אתה זכית בבית משפט ומני מזוז פסק לרעתכם

ניצה שמואלי:  כי אתם ביקשתם אם פונדקאית

שחר: לא, זו לא הסיבה

ניצה שמואלי: רחל ביקשה להיות סבתא

ניצה שמואלי:  והיא זכתה להיות סבתא

ניצה שמואלי:  חייבים לציין פה הכול

צבי (צביקה) האוזר: בגלל זה צריך להסדיר את זה בחקיקה ראשית

צבי (צביקה) האוזר:  אי אפשר שכל מקרה לגופו יהיה בבית משפט ועל פי הרכב שופטים כזה או אחר יחליטו ככה

מירב בן ארי: אני מתנצלת, אני חייבת ללכת לראשי אופוזיציה

מירב בן ארי:  אבל אני רוצה רגע להגיד לך משהו אחד, שתדעי

מירב בן ארי:  בשביל זכותה של קטי, אוקיי? גם את החוק בממשלה הזו היה כמעט, הנה, הוא מהנהן שם, כמעט בלתי אפשרי להעביר

מירב בן ארי:  וכן היא עשתה את זה וצריך לתת לה את הקרדיט על זה

מירב בן ארי:  והנה, אני אומרת לך, בתור מישהי שהעבירה 18 חוקים

מירב בן ארי:  אני מ-2015 פה, עם הפסקה של שנתיים להיות עקרת בית

מירב בן ארי:  אגב, נהניתי מכל רגע, להיפך, זו תקופת הזוהרות שלי

ניצה שמואלי: אני גם עקרת בית, זה בסדר

מירב בן ארי: שנייה, אני רק רוצה להגיד לך משהו

מירב בן ארי:  העברתי הרבה חוקים

ניצה שמואלי: אני רק אומרת שאין חוסן לכלום

מירב בן ארי: רגע, אבל שמעתי אותך

מירב בן ארי:  שמעתי אותך

מירב בן ארי:  זה לא הגיוני שאת לא נותנת להגיב

מירב בן ארי:  באמת אני אומרת לך, עם כל האהבה שלי אליכם

מירב בן ארי:  שמעתי את הדברים שלך

מירב בן ארי:  אחד, חשוב לתת גם את הקרדיט

מירב בן ארי:  זו ממשלה שאי אפשר היה להעביר את החוק הזה

מירב בן ארי:  הנה, אני אומרת לך

מירב בן ארי:  גם יש פה חברי כנסת שיושבים באי נוחות, ולא סתם האוזר מהנהן

מירב בן ארי:       דבר שני אני רוצה להגיד לך, אין מה לעשות

מירב בן ארי:  אני אומרת לך, העברתי המון חוקים בחיים שלי

מירב בן ארי:  סבלנות

מירב בן ארי:  אני יודעת שקשה לך, אני יודעת שקשה לכם

מירב בן ארי:  יש כאן אנשים שיושבים שנים וכל פעם מתחלפת להם ממשלה

מירב בן ארי:  ארבע ממשלות בשנתיים

מירב בן ארי:  מה לעשות? אף אחד לא רוצה את זה

מירב בן ארי:  רוצים יציבות

ניצה שמואלי: מה לעשות? אז היום לצאת פה, תתקדמו עם זה

מירב בן ארי: זה לא עובד לפי החליל של מירב ולא של קטי ואפילו לא החליל של צבי האוזר

מירב בן ארי:  ככה זה עובד

מירב בן ארי:  צריך סבלנות ויהיה כאן חוק טוב שאנחנו כולנו מתגייסים, למרות שהנה אני אומרת לך, יש כאן קואליציה מאוד מורכבת לחוק הזה

צבי (צביקה) האוזר: אני מסכים איתך

מירב בן ארי: אם לא עזרת האופוזיציה אנחנו לא נצליח, וקטי גם יודעת את זה

קטי קטרין שטרית: נכון

מירב בן ארי: תנו את הקרדיט

מירב בן ארי:  הנה, אני עכשיו תוך כדי חושבת לעצמי איך אני אעזור לקטי

מירב בן ארי:  אני צריכה עכשיו לקבל מינוי לממלאת מקום בכלל, כי אני לא חברה בוועדה

מירב בן ארי:  רק כדי לעזור לך

מירב בן ארי:  אני אלך לטפל בזה עכשיו

מירב בן ארי:  נעשה הכול

שחר: אבל אם אין לכם רוב בקואליציה, כדאי שתעדכנו אותנו, שגם אנחנו נוכל לעזור לכם בזה

קטי קטרין שטרית: לא, אבל זה מה שמנסים להסביר לכם

מירב בן ארי: אבל אני ואפרת יושבות פה בשביל זה

קטי קטרין שטרית: חד וחלק

קטי קטרין שטרית:  אין דבר כזה

קטי קטרין שטרית:  אתה לא תראה את זה בשום ועדה שיש לך כזה חיבור בין קואליציה לאופוזיציה לצורך העניין

מירב בן ארי: ובתקופה מאוד מאוד קשה

קטי קטרין שטרית: והתקופה היא לא פשוטה

מירב בן ארי: אני מתנצלת שאני חייבת ללכת, גם ב-14:00 זה מסתיים, נכון? כי יש ישיבות סיעה

מירב בן ארי:  אנחנו נעשה הכול, תני לי לבדוק גם מה צריך לעשות

קטי קטרין שטרית: בדיוק

קטי קטרין שטרית:  אנחנו נמשיך?     

נעה בן שבת: להתקדם?     

קטי קטרין שטרית: כן, בואו נתקדם, חברים

מירב בן ארי: תודה רבה

קטי קטרין שטרית: ביקשתם להתקדם, בואו נתקדם

נעה בן שבת: זה היה חשוב לכם, מה? למטרת הבהרה, ההגדרה הזאת? משרד הבריאות?      

טל פוקס: כן, היה חשוב לנו שאנשים יבינו שהמשמעות של הפשרה זה שלא יהיה אפשר להשתמש יותר

קטי קטרין שטרית: ברגע שיש הפשרה

נעה בן שבת: חוק הסכמים לנשיאת עוברים, יש פה הגדרה שלו

נעה בן שבת:  חוק הסכמים לנשיאת עוברים, אישור הסכם ומעמד היילוד

נעה בן שבת:       חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות יש הגדרה שלו

נעה בן שבת:  חוק מרשם האוכלוסין, חוק העונשין, החוק לתיקון דיני המשפחה, חוק תרומת ביציות

נעה בן שבת:           גם זו הערה של משרד הבריאות ואשמח אם הם יוכלו להסביר מה זה כולל ולמה היה חשוב להגדיר את ההגדרה הזאת

קטי קטרין שטרית: האם המוסד הרפואי כולל גם בנק זרע

נעה בן שבת: וגם את השאלה הזאת

טל פוקס: אז אני רק אציין שההגדרה הזאת לא נסגרה מבחינתנו סופית

קטי קטרין שטרית: מאיזו סיבה זה לא נסגר סופית?     

טל פוקס: אני אסביר

קטי קטרין שטרית: אנחנו נצטרך תשובות כדי להמשיך

טל פוקס: אני אגיד את המורכבות

טל פוקס:  המוסד, אני ככה אסביר רגע על המורכבות

טל פוקס:  בעצם מה שהבנו לאורך הדיונים על זה, ועשינו המון דיונים על זה, כי אנחנו רוצים לתת כמה שיותר את התשובות בצורה ברורה

טל פוקס:  זה שבאמת כשאדם נפטר לרוב הוא נפטר במוסד רפואי ולכן באמת לדעתנו כשאדם נפטר במוסד רפואי מי שצריך להיות הגורם שבוחן את הבקשה, אם לעשות נטילה, זה המוסד הרפואי

טל פוקס:  אבל יש מקרים שבהם אדם לצערנו נפטר לא במוסד רפואי, נפטר או בשטח מסיבה כזו או אחרת, בדרך כלל טראגית, ולכן אנחנו צריכים לתת מענה גם לזה

טל פוקס:  וזה החלק היותר מורכב

טל פוקס:  יש קושי, צריך לחשוב איפה הדבר הזה יכול להתבצע, מי הגורם שיכול לבחון את זה כשבאמת האדם לא נפטר במוסד רפואי

צבי (צביקה) האוזר: איפה? ברמה הפיזית כאילו? איפה לבצע את הפרוצדורה?     

טל פוקס: לא רק איפה לבצע, אלא גם מי הגורם שיבדוק

טל פוקס:  אנחנו רוצים שזה יהיה ברור, שלא תעלה השאלה ברגע האמת מי יכול לאשר את הבקשה

קריאה: מי היום מאשר?     

ד"ר יעקב שפירא: אני רוצה לחדד באמת את הנקודה הזאת, כי באמת בדיונים הקודמים שבאמת נכחנו, אולי בגלל מהירות ההליכים, אז איכשהו הדבר הזה קצת אולי התפספס ולכן חשוב להבהיר את הדברים, שכל הנוגעים בדבר יהיו מודעים לפרטים

ד"ר יעקב שפירא:       באופן כללי תמותה של אדם מתרחשת או בבית חולים או מחוץ לבית חולים

ד"ר יעקב שפירא:  עכשיו, טל היועצת המשפטית בבקשה תעדכן, תקני אותי

טל פוקס: אני היועצת המשפטית של משרד הבריאות

ד"ר יעקב שפירא: עכשיו, רוב המקרים נכון להיום, כיוון שמדובר בגברים צעירים שנפטרים בפתאומיות, אלו אירועים שמתרחשים מחוץ למוסד רפואי

ד"ר יעקב שפירא:  תאונות דרכים, התאבדויות, כמובן אירועים מבצעיים במסגרת הצבא וכן הלאה

ד"ר יעקב שפירא:  ואז הנפטרים בעצם מגיעים בדרך כלל למכון לרפואה משפטית

ד"ר יעקב שפירא:  וזה בשונה מדברים שהיו חולים ונפטרו בתוך בית החולים

ד"ר יעקב שפירא:       עכשיו, ההתנהלות היא אחרת

ד"ר יעקב שפירא:  כיוון שאם הגבר נפטר בבית חולים, אז כל הנושא של הנטילה, נטילת הזרע, הליך ההסכמה וכן הלאה מבוצע בעצם באותו מוסד וזה, יש לזה את המורכבות שלו

ד"ר יעקב שפירא:  דרך אגב, לא בכל בית חולים יש בנק זרע, למשל

ד"ר יעקב שפירא:  יש פה מורכבות

ד"ר יעקב שפירא:  לעומת זאת, אם הנפטר ברוב המקרים נכון להיום אלו אירועים שקורים מחוץ לבית חולים מגיעים למכון לרפואה משפטית

ד"ר יעקב שפירא:  ואז נוצרת איזה שהיא דינמיקה בין המכון לרפואה משפטית לבין המשפחה לבין בנק הזרע שבו מעוניינים

ד"ר יעקב שפירא:  יש פה איזה הליך שעובד על פי אותן הנחיות של הייעוץ המשפטי לממשלה מלפני 20 שנה

ד"ר יעקב שפירא:  וזה האופן שבו זה עובד

ד"ר יעקב שפירא:       כיוון שעכשיו בעצם אנחנו הולכים לכיוון של חוק וההתנהלות היא שונה ויש פה תחומי אחריות, שזה בעצם מה שאמרה היועצת המשפטית של משרד הבריאות, צריך באמת לחדד את הדברים האלו

קטי קטרין שטרית: אז בוא נשמע את המכון עצמו

קטי קטרין שטרית:  לא, זה חשוב מאוד, כי יש הבדל עצום בין מי שמגיע דרך תאונת דרכים

צבי (צביקה) האוזר: לא, אני חושב שהם צודקים מאה אחוז

צבי (צביקה) האוזר:  אבל הם עצמם עוד לא סגורים על המודל הרצוי מנקודת מבטם

צבי (צביקה) האוזר:  ולכן זה בדיוק הדוגמה היפה לדיונים בין הקריאה השנייה לשלישית

צבי (צביקה) האוזר:  לא בכדי קבע המחוקק בהסדר בראשית שיש קריאה ראשונה וקריאה שנייה שלישית

צבי (צביקה) האוזר:  זה בדיוק הרגעים של זה

צבי (צביקה) האוזר:  אנחנו בקריאה הראשונה עושים את החוק, את המסגרות הכלליות

צבי (צביקה) האוזר:  הנקודה הזאת אפילו לא ברורה להם

צבי (צביקה) האוזר:  אני מציע, רשמנו לפנינו שזה נושא

צבי (צביקה) האוזר:  ניתקל בו אחר כך

קטי קטרין שטרית: אז רגע, בוא רק נשמע את המכון, את היועצת המשפטית, את שירית בכר

קטי קטרין שטרית:  בואו נשמע אותה ונעבור הלאה

קטי קטרין שטרית:  נעבור הלאה, אני מקבלת את ההמלצה שלך, צביקה

שירית בכר: אני מקווה רק ששומעים אותי טוב

קטי קטרין שטרית: שומעים אותך מצוין

שירית בכר: מעולה

שירית בכר:  אז אני אגיד ככה: באמת היו לנו הרבה דיונים במשרד הבריאות סביב הגורם בעצם שאמור לאשר את הבקשה

שירית בכר:  והעמדה שלנו שהמכון לרפואה משפטית היא שאותו מוסד רפואי שבו נמצא בנק הזרע, שבא בעצם במגע עם המשפחות, שפוגש את המשפחה, שמסביר להם על התהליך, שמחתים אותם – הוא הגורם שצריך לאשר את הבקשה

שירית בכר:  חשוב להבין שלמכון לרפואה משפטית באמת מגיעים מקרים של מוות לא טבעי, מקרים של תאונות דרכים, מקרים של חשד לפלילים

שירית בכר:  אין לנו אינטראקציה מול המשפחות כמעט בכל המקרים, למעט אם הם מגיעים לכאן להליך של זיהוי או הליך של פרידה

שירית בכר:       ולכן אנחנו מבקשים שבחוק עצמו יוגדר שהגורם שאמור לאשר את הבקשה, זה לא לרופא משפטי, שזה לא נמצא בתחום מומחיותו הנושא של נטילה ושאיבת זרע

שירית בכר:  אלא שזה יהיה אותו מוסד רפואי שמטפל בבקשה

נעה בן שבת: זאת אומרת, בניגוד למה שמבקש משרד הבריאות כאן

נעה בן שבת:  בניגוד לבקשה של משרד הבריאות

שירית בכר: אני לא חושבת שזה בניגוד לבקשה של משרד הבריאות

נעה בן שבת: כי הבקשה של משרד הבריאות, אני רוצה להזכיר, בנוסח הקודם שעבר בקריאה ראשונה דובר, בכנסת הקודמת, דובר על כך שמי שמאשר, הם מוסרים את הבקשה למנהל בנק הזרע או למוסד הרפואי

נעה בן שבת:  וכרגע אתם רוצים לבקש שזה יהיה רק המוסד הרפואי ולהכניס להגדרה את המכון לרפואה משפטית

נעה בן שבת:  אתם אומרים אנחנו לא קשורים

נעה בן שבת:  בעצם רק בית חולים שיש בו בנק זרע הוא רלוונטי לעניין הזה

טל פוקס: אני מבקשת לדייק

טל פוקס:  אנחנו אכן כמו שאמרת חושבים שמי שצריך לאשר את זה, זה מנהל המוסד הרפואי שבו נפטר האדם

טל פוקס:  אבל אנחנו לא הגענו להחלטה מי צריך לאשר במקרה שאדם נפטר לא במוסד רפואי

טל פוקס:  ועל זה אנחנו עדיין אין לנו תשובה סופית ולכן זה לא שאנחנו שזה בניגוד לעמדה של שירית, זה גם לא בניגוד לעמדה אחרת

טל פוקס:  פשוט כרגע עדיין אין לנו תשובה בנקודה הספציפית הזאת

אלדר גבע: אנחנו אולי נגיד למה אין לנו תשובה סופית

אלדר גבע:  המורכבות של הדבר

אלדר גבע:  מי יוצר קשר עם המשפחה? זה לא חלק מתפקידו של רופא לעשות חלק מהדברים האלה

צבי (צביקה) האוזר: בואו נדון על זה בקריאה

קטי קטרין שטרית: בסדר

אלדר גבע: אז אנחנו לא סגורים

קטי קטרין שטרית: אני מקבלת את ההמלצה של צביקה ואנחנו נדון על זה בקריאה שנייה ושלישית

נעה בן שבת: אז אנחנו מדלגים על ההגדרה הזאת

נעה בן שבת:  וההגדרה הבאה:         וכאן יש שוב את ההגדרה:         והשאלה האם העובד צריך להיות רופא היא קשורה בהוראות המהותיות של מה יעשה אותו מנהל מוסד רפואי

קטי קטרין שטרית: כן, אני חושבת שאתה יכול לענות על זה

ד"ר יעקב שפירא: לגבי הנושא הזה, ההמלצה שלנו, אני מדבר לא רק בשמי כמובן, אלא בשם מנהלי בנקי הזרע באופן כללי, כי אנחנו התייחסנו לנושא הזה וכמובן גם איל"ה, איגוד הפוריות

ד"ר יעקב שפירא:  לא בצד האתי, אלא בצד היותר פרקטי

ד"ר יעקב שפירא:       אנחנו חושבים שמה שנכון לעשות מבחינת ההתנהלות זה באמת לקחת את המודל, בדומה למתאמת השתלות, שהיא המתאמת, שהיא זו שבעצם אחראית לתכלל את כל העניין הזה ובעצם תהיה אחראית גם לתווך מול המשפחה ברגעים הקשים, מצד אחד

ד"ר יעקב שפירא:  מצד שני לתת את כל המידע

ד"ר יעקב שפירא:  כמעט כמו שהמכון לרפואה משפטית אומר יש לנו בעיה עם העניין הזה, ובצדק מבחינתם

ד"ר יעקב שפירא:  אבל הנושא של מתאמת שתוכל לתכלל את הנושא הזה ולתווך בין המשפחה לבין הצוות שמבצע בבנק הזרע זו בהחלט אפשרות

ד"ר יעקב שפירא:  אבל עוד פעם, זה ברמת הדיונים הפנימיים

נעה בן שבת: אבל אתה אומר זה לא חייב להיות רופא בעצם

ד"ר יעקב שפירא: אני מעלה פה את זה כאפשרות

קטי קטרין שטרית: כן

ד"ר יעקב שפירא: תראו, חייבים להגיד את הדברים גם על השולחן

ד"ר יעקב שפירא:  ההתנהלות הייתה מאוד מהירה ובצדק

ד"ר יעקב שפירא:  אני זוכר שחברת הכנסת רייטן אמרה לי שפגישה בישיבה ההיא הכול נכון

ד"ר יעקב שפירא:  אנחנו נבדוק את זה אחר כך, כי ההצעה חייבת לעבור בהצבעה בשעה 15:00

ד"ר יעקב שפירא:  אז כשזה קורה ככה אז הדברים באים אחר כך

ניצה שמואלי: ומי מבטיח שהממשלה הזאת תישאר? בינתיים אנחנו השעיר לעזאזל

ניצה שמואלי:  בהתחלה היה מדובר שהחוק יהיה רק לחיילי צה"ל

ניצה שמואלי:  עכשיו הכנסתם את כלל אזרחי ישראל, עכשיו הכנסתם את הנשים

ניצה שמואלי:  כל דבר בנפרד

ניצה שמואלי:  אני לא מבינה

ניצה שמואלי:  בקיצור, קטי, מצטערת, תמשיכו לדון

ניצה שמואלי:  תממשו את הידע של הלימודים, תגיעו לוועדות

קטי קטרין שטרית: טוב, בואו נמשיך להקריא

ניצה שמואלי: אנחנו תרמנו את הילדים למדינה

ניצה שמואלי: תרמתי אותו בכדי שאנשים יוכלו לחיות את החיים בשקט, בשלווה

ניצה שמואלי:  לקום בבוקר, להתארגן, לשלוח את הילדים למסגרות שלהם

ניצה שמואלי:  יש חיילים, לוחמים, ששומרים בשטחים עלינו, עליכם

ניצה שמואלי:  וברגע האמת, אם היו לי עוד ילדים לקראת צבא אף אחד לא שווה

ניצה שמואלי:  לא חברי כנסת

ניצה שמואלי:  איפה כל חברי הכנסת שהיו איתי? איפה יואב קיש? איפה כולם שהבטיחו הבטחות? איפה כולם? איפה הם היום? איפה אמיר אוחנה יושב הראש, שהיום הוא יושב ראש הכנסת? הוא היה כותב לי 'ניצה, אני החייל שלך'

ניצה שמואלי:  היום לטלפונים הם לא עונים

ניצה שמואלי:  הם לא עונים

ניצה שמואלי:  מצטערת

קטי קטרין שטרית: ברור

קטי קטרין שטרית:  אבל לא משנה מה נגיד עכשיו

קטי קטרין שטרית:  אני, אין לי מילים

קטי קטרין שטרית:  חברים, אני עוזבת את הכול

צבי (צביקה) האוזר: בואו ננסה להיאחז בקונסטרוקטיביות של הזה

צבי (צביקה) האוזר:  בואי, תמשיכי להקריא

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, גם אתה מורה וגם אני הייתי מורה

קטי קטרין שטרית:  אתה יודע על מי צועקים? על מי שנשאר בכיתה

קטי קטרין שטרית:  אז זה קצת לא הוגן, כי אני באמת עוזבת את הכול כדי לעשות בזה

קטי קטרין שטרית:  א', זה התחיל מההיכרות שלי איתך, כי אתה אדם מדהים ועשית המון למען מערכת החינוך במדינת ישראל

קטי קטרין שטרית:  והחיבור בינינו הוא חיבור גם חברי

קטי קטרין שטרית:  ועמית היה אצלי בבית

קטי קטרין שטרית:  ואני הרבה יותר מרגישה מחויבת לעמית מאשר לכל דבר אחר

קטי קטרין שטרית:  וזה לא הצגה

קטי קטרין שטרית:  זה לא פופוליזם

קטי קטרין שטרית:  אני באמת באה מתוך אהבה ומתוך רצון לעזור

קטי קטרין שטרית:  אבל אין קיצורי דרך

קטי קטרין שטרית:  אמא שלי תמיד הייתה אומרת, עליה השלום, הדרך הארוכה היא הקצרה ביותר

קטי קטרין שטרית:  ולכן אני חושבת שצריך לעשות את הדברים בצורה הכי נכונה

קטי קטרין שטרית:  כי הרי נחזור לפה

קטי קטרין שטרית:  אם זה לא יסתדר נחזור

קטי קטרין שטרית:       אני מסתכלת על משפחת שחר ומבחינתי זה המודל הכי, אתה יודע, מרתיע

קטי קטרין שטרית:  כי הם חזרו, הם חוזרים לפה

קטי קטרין שטרית:  אחרי כל כך הרבה שנים

אירית שחר: קטי, אנחנו לא התחלנו בכנסת

אירית שחר:  אם נודה על האמת

קטי קטרין שטרית: לא, ברור

אירית שחר: התחלנו בבית משפט, שלחו אותנו

קטי קטרין שטרית: אבל הייתם צריכים את הכנסת

אירית שחר: ברגע שהעליון זרק אותנו ולא היה לנו שוקת שבורה באנו לחקיקה

קטי קטרין שטרית: אבל אם בשנים שבהם התחלתם הייתם מתחילים בכנסת, אז אולי לא היינו יושבים פה היום

אירית שחר: אולי

קטי קטרין שטרית: את מבינה? אז אני מנסה למנוע את זה, כי אני יודעת שזה יחזור לפה

קטי קטרין שטרית:  האמיני לי, אני יודעת

קטי קטרין שטרית:  את יודעת כמה תיקוני חוקים יש פה אצלנו פה בשולחנות האלה? את יודעת כמה אנחנו מתקנים? עכשיו, אם החוק היה כל כך מושלם לא היה צריך תיקון של תיקון של תיקון של תיקון

קטי קטרין שטרית:  אז אני רוצה למנוע את כל התיקונים האלה ולצאת מפה כמה שיותר טוב, עם החוק האופטימלי ביותר

אירית שחר: אני חושבת שהבעיה עם החוק זה שהוא תקדימי, שאין דברים כאלה

קטי קטרין שטרית: נכון, ובגלל זה זה קשה

אירית שחר: ואנשים קשה להם להכיל

קטי קטרין שטרית: בגלל זה זה קשה

קטי קטרין שטרית:  לא, בגלל זה זה קשה מאוד

קטי קטרין שטרית:  כי אם היה כזה תקדים, היינו לוקחים אותו, מה שקורה, ומעבירים אותו לפה

אירית שחר: יפה, אז זו הבעיה

אירית שחר:  אבל מה שאני רוצה להגיד לכל העוסקים בדבר ולכל מי שבא להצביע ולכל מי שבא להתנגד, אל, שאלוהים לא יראה לכם, שתעמדו במקום שלנו

אירית שחר:  אני מברכת אתכם שלעולם לא תבינו, לעולם לא תבינו מה הורים שקברו ילד מרגישים

אירית שחר:  זה יום יום, זה שעה שעה, זה דקה דקה

אירית שחר:  אני בחגים לא מסוגלת לשבת בשולחן, כי אני אומרת עכשיו היו צריכים להיות פה עוד חמישה אנשים

אירית שחר:  זה הבן שלי, זה אשתו, זה שלושה ילדים שהיו לו לפחות

אירית שחר:  ואני נאכלת ואני לא מסוגלת לשבת בשולחן חג ולא בשולחן שבת

אירית שחר:  אתם צריכים להבין

אירית שחר:  וכשאתם באים ומתפלפלים ומתפלמסים, תחשבו מה חס ושלום, אני לא רוצה אפילו שתחשבו על זה

אירית שחר:  כי גם אי אפשר לחשוב על זה

אירית שחר:  גם אני כשאני חשבתי שאם היה קורה לי, לא הבנתי את גודל השבר

אירית שחר:  והשבר הוא ענק

אירית שחר:  אי אפשר להרים ראש

אירית שחר:      ואם אפשר קצת להקל עלינו ולא להתפלסף וזה, לנסות באמת בפשטות להגיד מה אנחנו יכולים לתת לאנשים האלה שחרב עליהם עולמם

קטי קטרין שטרית: אירית, בגלל זה אנחנו פה

קטי קטרין שטרית:  ותאמיני לי, אנחנו שמנו את הכול בצד כדי להיות כאן ולהעביר את זה כמה שיותר

קטי קטרין שטרית:  אין פה אף אדם שיש לו אינטרס לדחות את זה

קטי קטרין שטרית:  הסוגיות שעולות הן סוגיות שיעלו בכל מקרה

קטי קטרין שטרית:  אז צביקה אמר נכון, בואו נעשה את זה אחרי הקריאה הראשונה

קטי קטרין שטרית:  אתה יודע מה? אני מאמצת את זה

צבי (צביקה) האוזר: כן, ואני חייב להגיד דבר אחד, קטי

קטי קטרין שטרית: בשביל זה יש את היועצת המשפטית

קטי קטרין שטרית:  אין עם זה בעיה, לכן אנחנו התחלנו בהקראה

צבי (צביקה) האוזר: חשוב לי שהמשפחות ישמעו

צבי (צביקה) האוזר:  אני יכול להגיד לכם, אני, איך אומרים? בפנסיה בהקשר הזה

צבי (צביקה) האוזר:  וקטי התקשרה אליי והתעקשה ודחפה לא פחות מהמשפחות

צבי (צביקה) האוזר:  אז החוק הזה נמצא בידיים הטובות ומעורר אמוציות

קטי קטרין שטרית: ואני רוצה באמת לעשות את זה כמה שיותר מהר

צבי (צביקה) האוזר: והוא מערער את זה, וזה לא מן הפה אל החוץ

צבי (צביקה) האוזר:  וזה לא הצגה

צבי (צביקה) האוזר:  כי אצלי באוזן אני לא צריך את, זה לא מקום להצגות ועד כמה קטי ביקשה והתעניינה

צבי (צביקה) האוזר:  אז אני חושב שאנחנו יכולים להיות פה באמת קונסטרוקטיביים להתמקד

צבי (צביקה) האוזר:  בואו ננסה להשלים את הקריאה

קטי קטרין שטרית: בדיוק

צבי (צביקה) האוזר: ועם כל הכאב ועם כל האמוציות ניאחז במטרה להשלים את הדבר הזה בצורה הנאותה, בראייה ציבורית כוללת

צבי (צביקה) האוזר:  בראייה ארוכת טווח

צבי (צביקה) האוזר:  כי כמו שאני כל הזמן אומר, החוק הוא קריטי, הוא מהותי מנקודת מבט של המשפחות, הוא לא רק של המשפחות

קטי קטרין שטרית: חד משמעית

קטי קטרין שטרית:  תודה

קטי קטרין שטרית: טוב, אנחנו נאלצים לצערנו לסיים פה

קטי קטרין שטרית:  אנחנו נמשיך בפעם הבאה את ההקראה

קטי קטרין שטרית:  ואני מאוד מקווה שנסיים את זה כמה שיותר מהר

קטי קטרין שטרית:  אני מדברת על המשרדים הממשלתיים שצריכים לתת לנו תשובות

קטי קטרין שטרית:  בבקשה תנסו לסיים את הסוגיות הפשוטות, שאפשר כמה שיותר מהר להתקדם עם זה

קטי קטרין שטרית:  כמוני, כמוכם, ראינו ושמענו את ההורים

קטי קטרין שטרית:  קשה

קטי קטרין שטרית:  תקשיבו חברים, אני, זה כאילו שהיום אני נמצאת, יש לנו לילה לבן היום

קטי קטרין שטרית:  זה כאילו שאני נמצאת היום בשעות הלילה המאוחרות מהמאמץ הנפשי והפיזי שזה גורם

קטי קטרין שטרית:  זה לא פשוט

קטי קטרין שטרית:  אני ידעתי לקראת מה אני הולכת

קטי קטרין שטרית:  אבל בבקשה, אם יש סוגיות שאתם יכולים לפתור אותם בישיבות פנימיות שלכם, תגיעו עם תשובות ולא על זה נדון, על זה נדון

קטי קטרין שטרית:  זה רק עניין של להקדים את המאוחר

קטי קטרין שטרית:  כדי שאנחנו לא נצטרך להגיע שוב בפעם הבאה ושיעלו שאלות שאין עליהן תשובות

שחר: סליחה רגע, ישנו סרט דוקו על מה שמשפחת שחר עברה בתהליך מול בית המשפט

שחר:  סרט דוקו, מצלמה שעקבה אחרינו כמעט חמש שנים

שחר:  לסרט קוראים "מדינת ישראל נגד אירית ואשר"

שחר:  זה מופיע ב-yes דוקו

שחר:  אפשר לצפות בסרט הזה

שחר:  אני חושב שאחרי שתראו את הסרט, זה לא משהו אישי, אבל יהיו לכם הרבה מאוד תובנות על כלל התהליך שעברנו

שחר:  מדינת ישראל נגד עירית ואשר

שחר:  ולמה קוראים לסרט מדינת ישראל נגד אירית ואשר? במקור קוראים לסרט "חדר ריק"

שחר:  אבל אחרי שזכינו בבית משפט וקיבלנו התנגדות, אז המדינה תבעה אותנו

שחר:  ואז הלכתי לבית משפט ובכניסה לחדר הדיונים כתוב "מדינת ישראל נגד אירית ואשר"

קטי קטרין שטרית: לא יאומן

שחר: נגדי

שחר:  אני אלוף משנה בצבא, עוד שבועיים אני תת אלוף

שחר:  הבן שלי סרן, מפקד סיירת

שחר:  שמר בגופו ונפשו על מדינת ישראל

שחר:  חיסל מספר רב של מחבלים שניסו לחדור את הגבול

שחר:  הבת שלי בדובר צה"ל

קטי קטרין שטרית: מלח הארץ

קטי קטרין שטרית:  באמת

קטי קטרין שטרית:  אין לי מילים

אירית שחר: לראות את מדינת ישראל נגד אירית ואשר, זה היה - - -     

קטי קטרין שטרית: אשר, זה מאוד כואב

קטי קטרין שטרית:  האמן לי, אני חושבת שזה כואב לכל מי שנמצא כאן

שחר: ניהלתי ארבע מלחמות: את צוק איתן, עופרת יצוקה, עמוד ענן, שומר חומות

שחר:  והמדינה נגדי

קטי קטרין שטרית: זה עצוב

קטי קטרין שטרית:  אני מאוד מקווה שאנחנו נוכל לסיים את זה כמה שיותר מהר

יוסי שמואלי: תרימו, תרימו את הכפפה

יוסי שמואלי:  אבל מהר

יוסי שמואלי:  למה אני עומד לעשות לעצמי סוף פה

יוסי שמואלי:  אני אומר לכם את זה פה, הנה, בפירוש ליד כולם

יוסי שמואלי:  אני כבר אין לי

יוסי שמואלי:  ילד אחד היה לי ואני עומד לשים סוף לחיים שלי

יוסי שמואלי:  זה מה שיקרה אם לא תריצו את זה מהר מהר

יוסי שמואלי:  די, אין לי

יוסי שמואלי:  אני כבר אין, פסיכי, לא משנה, לא יודע מה קורה עם עצמי

יוסי שמואלי:  תפסיקו כבר

יוסי שמואלי:  תפסיקו למרוח

יוסי שמואלי:  תהיו קצת מעשיים

יוסי שמואלי:  די, דיבור, דיבורים

יוסי שמואלי:  די, נמאס לי, כמה אפשר ללעוס?      

שחר: לאף אחד אין זכות להתנגד

שחר:  גם לא לש"ס, גם לא לאגודה, לאף אחד אין זכות להתנגד

שחר:  במיוחד החבר'ה, כן

קטי קטרין שטרית: אנחנו נמשיך עם זה

קטי קטרין שטרית:  אני רוצה שתסירו דאגה מלבכם

קטי קטרין שטרית:  אתם יודעים, להבדיל אלף אלפי הבדלות, כשאני הגעתי לכנסת ב-2019 אמרו לי תקשיבי קטי, את ביקרת במערכת המכפלה, לא תוכל להיות שם מעלית

קטי קטרין שטרית:  אי אפשר, יש הרבה סוגיות שאת לא יכולה לפתור אותן

קטי קטרין שטרית:  לקח לי שלוש שנים ויש היום מעלית

קטי קטרין שטרית:  יש היום מעלית

קטי קטרין שטרית:  עברנו את כל בתי המשפט האפשריים

קטי קטרין שטרית:  את כל הארגונים הכי קיצוניים שיכולים להיות

קטי קטרין שטרית:  כולל ראש עיריית חברון

קטי קטרין שטרית:  עכשיו יש לדבר הזה מיליון אנשים שלוקחים את זה וזוקפים את זה לזכותם

קטי קטרין שטרית:  לא אכפת לי

קטי קטרין שטרית:  אני לא מעבירה את זה כדי שמישהו יהיה פה מאושר או שיבוא ויגיד כל הכבוד

קטי קטרין שטרית:  זה לא מה שמעניין אותי

קטי קטרין שטרית:  אותי מעניין שאותם חיילים שנלחמו עבורנו ושמרו עלינו, אני יודעת שאת המעט המעט שאני יכולה לעשות אני אעשה

קטי קטרין שטרית:       אני בסך הכול הייתי מורה חיילת

קטי קטרין שטרית:  נכנסתי לכיתה, לימדתי בדימונה

קטי קטרין שטרית:  אבל אתם ההורים האמיתיים של החיילים האמיצים, הגיבורים, הקדושים

קטי קטרין שטרית:  ואני אעשה את הכול כדי שהחוק הזה יעבור כמה שיותר מהר

שחר: תודה