ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 106, 2023-07-16 00:00

יעקב אשר: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה בסדר היום הצעה לדיון מהיר בנושא: ״מכת טביעות בחופי הים״, של חברי הכנסת סימון דוידסון, וליד אלהואשלה, צגה מלקו, סימון מושיאשווילי

יעקב אשר:  אני אגיד לכם את האמת, לרגע עברתי במסדרון ואמרתי, יש לנו כזה נושא חשוב, אני רואה שהגיעו המון עיתונאים, המון צלמים, אבל אז התברר לי שזה לעניינים יותר מעניינים, אבל לא שמתי לב

יעקב אשר:  זו הייתה הערה כפתיח

יעקב אשר:  אנחנו מתעסקים פה בדיני נפשות ממש ואני קודם כל רוצה להודות לחברי הכנסת על העלאת הנושא החשוב הזה

יעקב אשר:  אני מבקש מחברי הכנסת להציג את הנושא, נתחיל מחבר הכנסת סימון דוידסון, בבקשה

סימון דוידסון: תודה רבה אדוני היושב ראש

סימון דוידסון:  תודה רבה על התמיכה ועל ההסכמה לקיום הדיון הזה

סימון דוידסון:  תראו, אני אתחיל מזה שאני מאוד אוהב את הים ונמצא שם המון

סימון דוידסון:  אני גר בנתניה על הים וכל חיי ביליתי בים במשך שעות רבות לתקופות ארוכות מאוד

סימון דוידסון:  אני אתחיל מהמקרה הטראומתי שהיה לי ומשם אמשיך למה שקורה היום ולמה שצריך לעשות

סימון דוידסון:       אדוני היושב ראש, אני הייתי במשך שנים רבות אלוף ישראל בשחייה

סימון דוידסון:  לפני חמש שנים, יצאתי להליכה בים ונכנסנו, אשתי ואני לחוף לא מוכרז, ללא מציל, בערך קילומטר דרומית מהמציל של חוף פולג

סימון דוידסון:  לאחר מספר דקות התחלתי להבחין בכך שהזרם סוחף אותנו ואשתי נכנסה לתוך מערבולת

סימון דוידסון:  אני עד היום זוכר את המבט שהיה לה אז בעיניים, את הידיים המושטות שלה ואת ההרגשה שאני לא מצליח להגיע אליה

סימון דוידסון:  אני לא מצליח להגיע אליה

סימון דוידסון:  ככה כמעט איבדתי את אשתי

סימון דוידסון:  זה היה קרוב לזה שאשתי לא תהיה בחיים

סימון דוידסון:  כשיצאנו לחוף, כמובן שזה היה רגע מאוד טראומתי, אשתי בכתה והייתה היסטריה ועד היום היא לא רוצה להיכנס למים

סימון דוידסון:       אני אז הבנתי, שאם זה קרה לי, זה יכול לקרות לכל בן אדם בעולם, לכל אחד, לשחיין אלוף ולאחד שהוא פחות, לאחד שהוא בוגר ולאחד שהוא צעיר

סימון דוידסון:  כמעט ואין שבוע בו אין טביעה למוות בחופי ישראל

סימון דוידסון:  אין כמעט שבת כזאת

סימון דוידסון:  ואנחנו שומעים בחדשות רק על אותם מקרים של אלה שטובעים למוות

סימון דוידסון:  איפה כל אלה שיוצאים מזה נכים? איפה כל אלה ששוכבים בבתי החולים, מונשמים לחודשים רבים? זה לא רק ילדים וזה לא רק בבריכות השחייה, בכל מקום בו יש מים יש סכנה

סימון דוידסון:  כשהגעתי לכנסת, החלטתי שאני חייב לקדם את הנושא הזה, חייב

סימון דוידסון:  זה אחד מהדברים שאני חייב לעשות

סימון דוידסון:       הכרתי הרבה אנשים נפלאים שחיים את הדברים האלה ושגם נמצאים פה, אם זו דקלה, אם זה פול, אם זה המצילים, אם זה אופיר פינס המדהים, שנמצא פה, שבאמת אחראי על כל הנושא של חופים במדינת ישראל, בעמותה נהדר, אם זה ראש עיריית הרצליה, שנמצא פה, שזה בדמו, כל הנושא הזה של חופי הים ועוד הרבה אנשים נפלאים

סימון דוידסון:  אבל מה? זה לא בחשיבות של מדינת ישראל

סימון דוידסון:  ידברו פה תכף על המספרים תראו עד כמה המספרים נוראיים

סימון דוידסון:  ממוצע של 55 אנשים מתים, בגלל פעולות שאנחנו לא עושים במדינה שלנו, לא עושים אותן

סימון דוידסון:       כמובן שהאחריות היא על ההורים ועל האזרחים, שצריכים לדעת את הדברים, אבל אין מודעות, לא מדברים על זה, לא לומדים על זה בבתי הספר ולא מודעים לרמת המסוכנות של הנושא

סימון דוידסון:  אני אספר לכם סיפור

סימון דוידסון:  חשבתי עליך ביום שישי, באמת, ידעתי שיהיה הדיון והתכוננתי לזה ועשיתי הליכה בים

סימון דוידסון:  תוך כדי ההליכה, אמרתי לעצמי שאני חייב לספר כמה צעדים הוא האזור של החוף המוכרז בחוף פולג

סימון דוידסון:  עכשיו, כשאני מדבר על חוף פולג, זה נכון גם לגבי שאר המדינה, זה לא משתנה

סימון דוידסון:       יושבים אנשים לאורך אזור של מעל קילומטר, אבל האזור עצמו, שבו מותר להיכנס למים, הוא כ-50 צעדים, ככה ספרתי

סימון דוידסון:  מתוך מעל קילומטר, האזור שבו מותר להיכנס למים הוא בערך 50 מטרים

סימון דוידסון:  מה עושים האנשים? מתפרסים

סימון דוידסון:  תוך כדי הליכה, אני רואה משפחות חרדיות שהגיעו לים, שבורחות מהאזור המוכרז

סימון דוידסון:  עצרתי את ההורים ואמרתי להם להוציא את הילדים מהמים, משום שנכנסו באזור מסוכן

סימון דוידסון:  האבא החל להתווכח איתי ואז סיפרתי לו את הסיפור האישי שלי, אחר כך הוא הסתכל עליי והוציא את ילדיו מהמים

סימון דוידסון:  אבל הבעיה שלו הייתה שהוא לא יכול ללכת לחוף המוכרז, משום שהוא מעורב והוא רוצה לברוח מזה

סימון דוידסון:  אז הסברתי לו על חוף נפרד שיש, שאליו הוא יכול ללכת

סימון דוידסון:       אבל זו גם בעיה, שאין מספיק חופים נפרדים

סימון דוידסון:  אז כשלאנשים אין מקום הם הולכים לצדדים ואלה האזורים בהם מתים אנשים

סימון דוידסון:  כמעט ואין באזורים האלה הכרזה על מקומות מסוכנים, כמעט ואין הגברה של הרמקולים, שאומרים להם לצאת

סימון דוידסון:  אמנם יש חופים מסוימים בארץ שבהם עשו דברים כאלה, כמו באשקלון ובאשדוד, אבל רוב המקומות הם לא כאלה

סימון דוידסון:  אני אסכם ואומר שיש      

יעקב אשר: מה זאת אומרת מקומות שאין בהם מצילים אבל יש הגברה של הרמקולים?      

סימון דוידסון: כן, יש את זה באשדוד ובאשקלון

סימון דוידסון:  אני אסביר לך במה זה עוזר

סימון דוידסון:  זו טכנולוגיה מיוחד שעשו בשני חופים מיוחדים, אני לא יודע אם אדם נמצא פה, אבל מדובר בטכנולוגיה מיוחדת - - -     

קריאה: אדם נפצע ברגל, אבל הוא ב- zoom

סימון דוידסון: אז יסבירו על זה

סימון דוידסון:  מדובר ברמקולים שמחוברים גם בצפייה למציל עצמו, מרחק של בערך קילומטר וחצי מהמציל, אזור מסוכן שמתו בו - - -     

יעקב אשר: המציל נמצא בחוף אחד והם נמצאים קילומטר ממנו?      

סימון דוידסון: כן

סימון דוידסון:  ברגע שאנשים נכנסים לאזור המסוכן, הרמקולים מכריזים: ״זה אזור מסוכן, נא לצאת

סימון דוידסון: ״ ואם וחלילה נכנסו בכל זאת ויש איזו סכנה גדולה, המציל רואה את זה במצלמות ועם Get Ski, עם אופנוע ים, הוא מגיע לשם תוך כמה דקות ויכול להציל את האנשים

סימון דוידסון:  אבל זה נמצא רק בשני חופים במדינת ישראל

יעקב אשר: ורשמית, מותר להתרחץ בכזה חוף?      

סימון דוידסון: אסור להתרחץ, אבל רוב האנשים רוחצים במקומות האלה

יעקב אשר: השאלה היא האם זה לא גורם לכך שאנשים אומרים: ״אוקיי, זה חצי מוסדר, אז בסדר

יעקב אשר: ״ כי אתה יודע, הדבר הגרוע ביותר אצלנו זה חצי חצי

סימון דוידסון: אבל שלושת הדברים המרכזיים שהייתי רוצה שנצא איתם בסוף, לא כבר מהדיון הזה, אבל אנחנו כן מדיון ההמשך שנקיים, הם: 1

סימון דוידסון:  להגדיל דרמטית את מספר החופים המוכרזים

סימון דוידסון:  לא באחד או בשניים, אלא בעשרות חופים שצריכים להיפתח במדינת ישראל

סימון דוידסון:  2

סימון דוידסון:  להכניס את כל נושא המודעות לבתי הספר, כי הילדים אחר כך גם יסבירו להורים

סימון דוידסון:  זה דבר שחייבים לעשות

סימון דוידסון:  3

סימון דוידסון:  זה דבר שלא מדברים עליו וזה נושא שעות הפתיחה

סימון דוידסון:       אדוני היושב ראש, רוב החופים במדינת ישראל נפתחים בשעה 08:00 או 08:30 בבוקר ונסגרים בשעה 19:00 בערב

סימון דוידסון:  מה קורה עם אותם עשרות או מאות אנשים שמגיעים לשחות בים בשעה 06:30 בבוקר? מה קורה עם אלפי המשפחות שנשארות אחרי 18:30 או 19:00 בערב? שם הסכנה

סימון דוידסון:  אתה תגלה שהרוב המוחלט של אנשים שטובעים למוות בחופי הים, הם או אנשים שטובעים בחופים מוכרזים, אבל בשעות בהן כבר אין מציל, או שטובעים בחופים לא מוכרזים

סימון דוידסון:  זה הדבר המרכזי

יעקב אשר: הממ״מ, האם עשיתם אפיון גם לפי שעות?      

אוריאנה אלמסי: כן, לפי שעות רחצה

סימון דוידסון: כן, זה בעמוד האחרון

סימון דוידסון:  יש לך שם דוגמאות לשעות של האזורים

יעקב אשר: לא, אני מתכוון לאפיון של שעות הטביעות, באילו שעות הן קרו

אוריאנה אלמסי: ספציפית לפי שעות ממש, לא

אוריאנה אלמסי:  אבל מחוץ לשעות הרחצה או בשעות הרחצה, זה כן

קריאה: יציגו את הנייר הזה?      

סימון דוידסון: כן, יציגו

סימון דוידסון:  אז תודה רבה לכל מי שהגיע

סימון דוידסון:  יש פה מצילים בכירים ויש פה נציגים של כל מיני עיריות, כמובן ראש עיריית הרצליה ואופיר פינס, שמייצג את כל העולם הזה של החופים היום, ניר עוז, יושב ראש ארגון בריכות השחייה בישראל

סימון דוידסון:  כך שמתאפשר לנו לשמוע

סימון דוידסון:  יש פה אנשים רציניים שבאים להציג את הדברים כדי לעשות יותר טוב

סימון דוידסון:  צריך לשמוע אותם, לצאת מפה עם בשורה ולהמשיך הלאה מול משרד הפנים, גם בנושא של תקציבים, גם בנושא של חקיקות ותקנות אם צריך, אפשר לעשות הרבה על מנת למנוע את הטובע הבא

סימון דוידסון:  תודה רבה

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  חברת הכנסת צגה מלקו, בבקשה

צגה מלקו: בוקר טוב ושבוע טוב לכולם

צגה מלקו:  אדוני היושב ראש, קודם כל תודה רבה, על שלמרות לוח הזמנים הצפוף בשל ההתקרבות לפגרה, באמת מצאת את הזמן ואת הנכוחות על מנת לכנס את הוועדה

צגה מלקו:  תודה רבה גם לך, חברי חבר הכנסת סימון דוידסון

צגה מלקו:  אני אתמקד בעניין החינוך ובהעלאת המודעות, שזה דבר מאוד מאוד חשוב

צגה מלקו:  אם תסתכלו על כמה מודעות יש אפילו אצלנו באשר לנושא הזה, תראו שלא הרבה, אפילו בתקשורת, מדווחים על אדם שטובע ובזה זה נגמר

צגה מלקו:  אדם שטובע למוות מסיים את חייו אבל זה עובר בשקט, זאת ההרגשה

צגה מלקו:       לכן צריכים לשים דגש על הדבר הזה, כי מדובר בחיים של אנשים

צגה מלקו:  זה לא משנה איך בן אדם מת, אם זו תאונת דרכים או אם זו טביעה, אבל באשר לטביעה, אני לא רואה שהמדינה מזדעקת או מזדעזעת בנוגע למקרים האלה

צגה מלקו:  לכן אנחנו צריכים לתת לנושא הזה יותר ביטוי בחינוך ובהעלאת המודעות

צגה מלקו:  בנוסף, לפי דו״ח הממ״מ שקיבלנו, זמן הרחצה מתחיל בשעה 08:00 בבוקר ומסתיים בשעה 20:30 בערב

צגה מלקו:  אדם שעבד עד השעה 16:00 בצהריים בשעון קיץ, כשהשקיעה יחסית מאוחרת, רוצה ללכת להתרחץ אחרי העבודה, אבל איפה המציל? הוא כבר לא נמצא שם

צגה מלקו:       אז אנחנו צריכים לקחת גם את הדבר הזה בחשבון

צגה מלקו:  אני חושבת שיש לנו מה לתקן בעיקר באשר לחינוך ובאשר להעלאת המודעות

צגה מלקו:  בנוסף, אנחנו צריכים לצאת מפה בקריאה ללפ״מ, שירות הפרסומות הממשלתי, כי על מנת להעלות את המודעות הנושא הזה צריך להיות מפורסם בתקשורת מידי יום, המדינה צריכה להשקיע בזה כסף, אבל אם זה אכן יפורסם ברדיו ובטלוויזיה, זה יטפטף

צגה מלקו:  אחרת אין שום משמעות למה שנדבר עליו כאן

צגה מלקו:  למרות שאני מאוד מעריכה את קיום הדיון הזה ונכונה לשמוע את אנשי המקצוע

צגה מלקו:  תודה רבה לכם שבאתם

צגה מלקו:  זה נושא לא פחות חשוב ממה שאנחנו שומעים בוועדות אחרות פה, כי הדבר החשוב ביותר בעיניי זה חיי אדם

יעקב אשר: נכון

יעקב אשר:  תודה רבה

יעקב אשר:  נשמע קודם את הממ״מ ואחר כך נפתח את הדיון

יעקב אשר:  בבקשה, הכנתם מצגת, נכון?     

אוריאנה אלמסי: כן

אוריאנה אלמסי:  שמי אוריאנה

אוריאנה אלמסי:  אני מהממ״מ

אוריאנה אלמסי:  אנחנו בחנו את מקרי הטביעות למוות בעונת הרחצה 2022 ובמחצית הראשונה של 2023, כשהנתונים שלנו מתבססים על נתוני האגף הרחצה במשרד הפנים

אוריאנה אלמסי:  תחילה, אני אגיד בקצרה, באשר להסדרת חופי רחצה וחלוקת סמכויות

אוריאנה אלמסי:  שר הפנים הוא זה שמכריז על החופים המוסדרים בארץ ומכריז על פתיחה וסגירה של עונת הרחצה

אוריאנה אלמסי:  הרשויות המקומיות, שאצלן יש את חופי הים, הן אחראיות ומממנות את פיתוח החופים ותחזוקתם, הן גם אחראיות על אספקת שירותי הצלה ומימונם והן גם אלו שקובעות את שעות הרחצה בהן יינתנו שירותי ההצלה

סימון דוידסון: רגע, לגבי שעות הרחצה, יש מינימום שעות שהן מחויבות אליהן, נכון?      

אוריאנה אלמסי: כן

סימון דוידסון: שמונה שעות? כמה שעות זה המינימום?      

קריאה: כן

אוריאנה אלמסי: במסמך שלנו, שנמצא גם באתר הכנסת, פירטנו בנספח למסמך את שעות הרחצה בכל רשות ורשות, על בסיס מה שראינו באתרי הרשויות או בחשבונות ה- Facebook שלהן

אוריאנה אלמסי:  אני רק אגיד שאם אני לא טועה, התקנות מחייבות את הרשויות גם לפרסם את שעות הרחצה בפומבי ולא בכל הרשויות זה אכן מפורסם בצורה מעודכנת

אוריאנה אלמסי:  אז מה שיש שם זה ממש את כל החודשים ואת שעות הרחצה בחופים של כל הרשויות

אוריאנה אלמסי:  מה שאנחנו רואים, זה שמתוך כלל חופי הארץ, שאורכם הוא 306 קילומטרים, רק שבעה אחוזים מותרים לרחצה

אוריאנה אלמסי:  יש לנו כיום 156 חופים, המשתרעים על פני - - -     

יעקב אשר: האם ההגדרה של חוף מוסדר נוגעת לחוף שבו הרחצה מותרת?     

סימון דוידסון: כן

אוריאנה אלמסי: חוף מוכרז הוא חוף מותר לרחצה

אוריאנה אלמסי:  עד כמה שאני יודעת

סימון דוידסון: זאת אומרת שיש לך רק 21 מתוך 306 שמותרים?      

יעקב אשר: בדיוק

סימון דוידסון: כל השאר ׳אללה ירחמו׳

אוריאנה אלמסי: אז יש לנו כאמור 156 חופים המשתרעים על פני 21 קילומטרים

אוריאנה אלמסי:  החופים הם באחריות של 27 רשויות חופיות

אוריאנה אלמסי:  אני אציין שחלק מרצועת החוף שלנו הוא באחריות צה״ל וחלק באחריות רשות הטבע והגנים, וצריך לחשוב גם על זה

אוריאנה אלמסי:  בין עונת הרחצה 2022 לעכשיו, לשנה הנוכחית, נוסף רק חוף רחצה אחד, חוף ׳גני אפרת׳ בטבריה

אוריאנה אלמסי:      מהבדיקה שלנו אנחנו רואים, כמו שהקדים וכבר אמר חבר הכנסת דוידסון, שהטביעות למוות ברובן, כפי שרואים בעמודה מצד שמאל, קרו כאשר לא ניתנו שירותי הצלה, אם זה מבחינת המיקום ואם זה מבחינת הזמן

אוריאנה אלמסי:  כלומר או שהן קרו בחוף שאסור לרחצה או שהן קרו כשאנשים רחצו לא בשעות הרחצה

אוריאנה אלמסי:  שוב, מהבדיקה שלנו המפוטרת בנספח, אפשר לראות שציינו את שעת השקיעה, למשל, שעת השקיעה היא באזור השעה 19:00 ושעת הרחצה מסתיימת כבר בשעה 18:00 או 18:30, בערך

אוריאנה אלמסי:  כן נציין, שבחודשים יולי ואוגוסט, רוב הרשויות מאריכות את שעות הרחצה בחופים

אוריאנה אלמסי:  אז גם מבדיקות שעשינו בשנים עברו, כמו שאתם רואים בשקף, מרבית הטביעות אירעו בחופים אסורים לרחצה או בחופים מוכרזים, אבל מחוץ לשעות הרחצה

יעקב אשר: אוקיי

אוריאנה אלמסי: אני רק אציין שהשנה מרבית הטובעים היו גברים בגילאים 19-50, כלומר, לא מדובר בחברה צעירים וגם לא באנשים מבוגרים, שבאשר לסיבת הטביעה שלהם יכול להיות גם קשר בריאותי

אוריאנה אלמסי:  אז המסה היא בגילאים האלה, שגם על זה צריך לתת את הדעת

יעקב אשר: יש הסבר כל שהוא לעלייה במספר הטביעות השנה?      

אוריאנה אלמסי: לא יודעת

יעקב אשר: לכאורה

יעקב אשר:  אם עברנו עד כה רק חצי עונה וכבר אנחנו ב-21 מקרי טביעה

יעקב אשר:       אוקיי, אנחנו נשמע את ראש עיריית הרצליה, מר משה פדלון, בבקשה

משה כחלון: בוקר טוב נכבדי

משה כחלון:  אני רוצה להציג פה נתונים על חופי הים התיכון, שגם משליכים על חופים אחרים

משה כחלון:  יש לנו ב-195 קילומטרים חופים מאשקלון ועד ראש הנקרה, 105 סוכות הצלה ברשויות מקומיות

משה כחלון:  כלומר, סוכה אחת אחראית על גזרה של שני קילומטר

משה כחלון:  חוף מוכרז על פי חוק הוא 150 מטרים, כלומר 75 מטרים מכל צד, כאשר המצילים עצמם תופסים גזרה של 50-70 מטרים

משה כחלון:  כלומר, מה שאנחנו מזהים, זה שיש לנו 16 קילומטרים חופים מוכרזים מתוך 195

משה כחלון:  אני חוזר, 16 קילומטרים

משה כחלון:  זה אומר, שבכל גזרה כזו, של 150 מטרים, אתה מכניס 1,500 נופשים

משה כחלון:  זה אומר שבכל הים התיכון, יש לנו כ-160 נופשים בטוחים וכמעט מיליון נופשים ללא ביטחון הצלה

משה כחלון:       דיברה גברתי הנכבדה על תוספת של סוכות הצלה, לפני כשנה אושרו לנו על ידי השרה 10 סוכות

משה כחלון:  אבל הבירוקרטיה היא כזו שאפשרה סוכה אחת

משה כחלון:  כלומר, צריך לעבור ועדות כמו ולחוף וכו', ואני שואל, סוכה היא סוכה - - -      

יעקב אשר: לא הבנתי

סימון דוידסון: אני אסביר את זה, פשוט כי עבדתי מולם

סימון דוידסון:  בתקציב הקודם, מול השרה שקד - - -      

יעקב אשר: כשמדובר בסוכה, זה כולל את האיוש שלה?      

משה כחלון: בוודאי

משה כחלון:  היא דיברה על סוכה, איוש והכול לחמש שנים

סימון דוידסון: מעבר לזה, אושרו כמה מיליונים, עאטף, כמה זה היה?      

עאטף חיראלדין: שמי עאטף חיראלדין, אני מנהל אגף חופי רחצה במשרד הפנים

עאטף חיראלדין:  לקראת סוף שנת 2022, יצא ׳קול קורא׳ לפיתוח חופים חדשים

עאטף חיראלדין:  הגישו ארבע רשויות שזכו בחופים חדשים: עכו, טבריה, נתניה וחוף הכרמל

עאטף חיראלדין:  הרשויות האלו זכו כל אחת בחוף רחצה חדש, כאשר התקציב שהוקצה הוא להקמת החוף ולהחזקתו במשך חמש שנים

עאטף חיראלדין:  קרוב ל-25 מיליון שקלים הוקצו לחופים האלה

עאטף חיראלדין:  אנחנו - - -     

יעקב אשר: זה לפיתוח, הקמה, החזקה שוטפת במשך חמש שנים ואחר כך?     

עאטף חיראלדין: אחר כך זה עובר לרשות המקומית

סימון דוידסון: 2

סימון דוידסון: 5 מיליון שקלים לכל מקום

עאטף חיראלדין: ההליך הזה נמשך

עאטף חיראלדין:  כפי שדובר מקודם, רק חוף אחד הוכרז נכון לעכשיו, בטבריה, אבל ארבעת החופים האחרים נמצאים בתהליך הקמה ואני מקווה שתוך חודש, חודשיים או שלושה הם כבר יהיו פעילים ויוכרזו לרחצה

עאטף חיראלדין:  אנחנו בשבוע שעבר השלמנו את ה- ׳קול קורא׳ החדש, על מנת להשלים את ה-10 שהבטיחה השרה שקד ואני מאוד מקווה שבשבועיים הבאים ייצא ׳קול קורא׳ נוסף, לפיתוח חופים

עאטף חיראלדין:  באותה מתכונת של הקמה והחזקה למשך חמש שנים

עאטף חיראלדין:  זה תלוי ברשויות שיגישו

יעקב אשר: כשאתם מוציאים את הקול קורא זה אחרי שיש לכם את כל האישורים המתאימים? או שזה מתחיל כל הוולחוף וכל הדברים האחרים?      

עאטף חיראלדין: לא ולחוף, זו הרשות המקומית

יעקב אשר: זאת אומרת שאין פה בעיה, לא של אישורים סטטוטוריים של מנהל התכנון ולא של שום דבר

עאטף חיראלדין: ב- ׳קול קורא׳ שיוצא, הרשות למעשה מתחייבת לכך שיש לה את כל האישורים הנחוצים, אחרת היא לא תזכה ב- ׳קול קורא׳

עאטף חיראלדין:  בדרך כלל הרשויות שמגישות יודעות שהייעוד של קטעי החוף האלה שרוצים להקים בהם חופים, הם אכן מיועדים לחופי רחצה

משה כחלון: כבוד היושב ראש

משה כחלון:  מה שאני אומר זה שצריך להקים גוף שיאתר 50 מקומות שהם עם פוטנציאל

יעקב אשר: בפריסה גם יותר נכונה

משה כחלון: בוודאי

יעקב אשר: כי יכול גם להיות ש- ׳קול קורא׳ יביא לכך שעיר אחת תדרוש ארבעה או חמישה כאלה

משה כחלון: הוא לא ייתן לו

משה כחלון:  הכתב אומר שסוכה היא סוכה סטנדרטית וזהה בכל המקומות

משה כחלון:  צריך להכריז על 50 מקומות וכל רשות שתרצה, תיקח

משה כחלון:  הבירוקרטיה פה - - -, שים לב שעברה כבר שנה ובקושי הוקמה סוכה אחת

משה כחלון:  לכן, אם המצב הוא כה חמור, בואו נקצר את הבירוקרטיה

עאטף חיראלדין: אני רוצה ברשותכם לחדד נקודה אחת

עאטף חיראלדין:  לא בכל המקומות ניתן להכריז על חופי רחצה

עאטף חיראלדין:  לא יהיו לך 50 מקומות כי אין

עאטף חיראלדין:  אני בדקתי, הייתה לי חברה שעשתה עבורי את המחקר הזה לכל אורך רצועת החוף בים התיכון

עאטף חיראלדין:  איפה תקים? תוריד נמל בשביל להקים חוף רחצה? תוריד שטח אש בשביל להקים חוף רחצה? תוריד שמורת טבע? יש פה שמורות ימיות

יעקב אשר: השאלה היא אחת: האם יכול להיות שיש איזו שהיא תוכנית אחת גדולה? שממנה אחר כך גוזרים את הפעולות הבאות? משהו שנגיד סוקר את כל הפוטנציאל ואז אתם גם יכולים לבצע סדרי עדיפויות, כי אתה רוצה לכסות כמה וכמה שיותר אזורים ברחבי המדינה ולא ללכת למקום אחד

עאטף חיראלדין: לא, אבל אפשר לומר שיש לנו תוכנית שמראה היכן כן ניתן

יעקב אשר: כמה - - - ?     

עאטף חיראלדין: קרוב ל-20, לא יותר

יעקב אשר: זהו?      

עאטף חיראלדין: כן

עאטף חיראלדין:  זה לכל רצועת הים התיכון

יעקב אשר: זה העתיד שלנו בחופים?      

משה כחלון: צריך 100 לפחות

עאטף חיראלדין: אתה יכול לשים סוכות הצלה לכל אורך רצועת החוף, לכל אורך ה-104 קילומטרים

עאטף חיראלדין:  או שלשנות את שיטת ההצלה

יעקב אשר: לא

יעקב אשר:  מה שאתה אומר עכשיו זה דבר נוסף

יעקב אשר:  כי כנראה שיש מושג שנקרא, תקנו אותי אם אני טועה, ׳להקים עוד חוף׳ ויש מושג של ׳לתגבר׳, זאת אומרת, להרחיב במעט חוף קיים

יעקב אשר:  אם אתה לוקח מקום בו יש לך פוטנציאל של עוד 70 או 100 מטרים לצד זה או לצד זה, אז אם אתה שם ברצועה כזו שתי סוכות, אתה בעצם מגדיל את הקיבולת של החוף

יעקב אשר:  אז השאלה היא האם יש דברים כאלה או לא?     

עאטף חיראלדין: ברשותכם אני רוצה גם לחדד את הנקודה הזאת

עאטף חיראלדין:  חוף רחצה מוכרז בהתאם לחוק הוא 150 מטרים

עאטף חיראלדין:  כאשר ראש רשות שרוצה - - -      

יעקב אשר: אין Double? גני ילדים למשל, זה 125 מטרים, אבל יש אשכול גנים, מה קרה? יש שתי גננות

עאטף חיראלדין: אם רשות תבקש, אז אני יכול להאריך חוף מוכרז באישור שלי ל-225 מטרים

יעקב אשר: כמה כאלה של 225 יש לך בארץ?      

עאטף חיראלדין: ניתן להגדיל כל חוף רחצה

ירון עמוס לוי: בבת ים יש לנו את החוף הנפרד ואנחנו הגדלנו אותו מ-150 ל-225 מטרים, בדיוק מהסיבה הזאת של העומס

עאטף חיראלדין: את רוב החופים ניתן להגדיל

יעקב אשר: עזבו את השוטף לרגע בצד

יעקב אשר:  אני מבין שנגיע לזה כי מדובר בהרבה מאוד כסף

יעקב אשר:  אבל האם יש פוטנציאל להגיע להרחבה של חופים קיימים?      

עאטף חיראלדין: יש

עאטף חיראלדין:  אבל רשויות לא ששות לזה

עאטף חיראלדין:  למה? כי זה מחייב את הרשות להגדיל את מספר המצילים, משום שלשלוט ב-150 מטרים זה לא כמו לשלוט ב-225 מטרים

יעקב אשר: אבל אי אפשר לאכול את העוגה ולהשאיר אותה שלמה

ירון עמוס לוי: ירון לוי, סגן ראש עיריית בת ים, מחזיק תיק הרופאים

ירון עמוס לוי:  השאלה היא מי צריך לממן את הדבר הזה

ירון עמוס לוי:  כשאנחנו מגדילים את גודל רצועת החוף שלנו אנחנו צריכים להגדיל את מספר המצילים

ירון עמוס לוי:  זאת אומרת שהתושב בבת ים צריך להוציא עוד כסף כדי לארח מתרחצים מבחוץ

ירון עמוס לוי:  אז השאלה, היא האם המדינה נכנסת לסיפור הזה כאן?      

משה כחלון: תחזוקה של חוף מוכרז עולה כ-3 מיליון שקלים

משה כחלון:  אז אני בהרצליה, שזו רשות איתנה, מתחזק את זה

משה כחלון:  אני קולט כ-85% או-90% מתרחצים מבחוץ

משה כחלון:  רשויות מוחלשות לא ייגשו ל- ׳קול הקורא׳, למרות שיש להן מאות אלפי מתרחצים

משה כחלון:       דבר אחרון וחשוב הוא משבר האקלים

משה כחלון:  אני יכול להניח סככות הצללה רק ב-150 מטרים, אבל הוולחוף לא מאפשר לי להניח לאורך כל ה-200 או 300 מטרים

משה כחלון:  אל חוף הכוכבים, מגיעים 20 אלף איש אנשים בסוף שבוע, אבל יש להם רק 150 מטרים עם סככות הצללה

יעקב אשר: בגלל הרצועה של השחייה?      

משה כחלון: בדיוק, בוודאי

משה כחלון:  אני כבר תקוע מספר שנים בוולחוף, שלא מאשר לי את זה

משה כחלון:  חברים, ב-42 ו-43 מעלות אין הצללה כי לא מאפשרים לי

משה כחלון:  בואו נניח שאני מניח סככות, טעיתי? אז נתקן שמאלה, אבל אי אפשר שבמשך חמש שנים נמתין בשביל לשים סככות הצללה במקומות, גם במוכרזים וגם בלא מוכרזים, יש פה אבסורד, כובלים אותנו

משה כחלון:  אוי לי אם אני אעשה, אז אני מיד יקרא לשימוע והנחת אצבע

עאטף חיראלדין: בחופים לא מוכרזים אתה לא יכול לשים הצללה

עאטף חיראלדין:  זה פשוט מאוד, דו״ח מבקר המדינה קובע שצריך להסיר כל סממן של חוף רחצה מוכרז איפה שזה לא חוף מוכרז

יעקב אשר: עם זה אני מסכים

סימון דוידסון: אתה אמרת דו"ח מבקר המדינה

סימון דוידסון:  אני רוצה להקריא לך מדו״ח מבקר המדינה, אתה לא תאמין

משה כחלון: אני מסיים

משה כחלון:  ל-1,500 יש הצללה ול-8,500 אין הצללה, בחום הכבד

משה כחלון:  אז מישהו צריך להחליט להחליט

משה כחלון:  תאפשרו לנו אחריות וסמכות ונעשה זאת, תודה

יעקב אשר: חבל שלא ידעתי את מה שאמרת עכשיו קצת קודם, בדיונים על חוק ההסדרים, כשהיינו בנושא של ולחוף ושל עוד כל מיני דברים מהסוג הזה

יעקב אשר:  אבל הדבר הזה בעצם הוא רק החלטה שלהם, נכון?      

משה כחלון: בוודאי

משה כחלון:  אם חס וחלילה אני שם בזנ״ט בים - -      

יעקב אשר: את זה הבנתי, אבל אני אומר, זו החלטה של הוולחוף?     

משה כחלון: בוודאי

משה כחלון:  - - אני אקרא לחקירה פנימית

משה כחלון:  עצוב מאוד

יעקב אשר: אני חושב שבימים הקרובים אמור להיות לנו דיון על מצב החופים, במסגרת יום איכות הסביבה, אז אנחנו נעלה - -      

סימון דוידסון: ביום שלישי יש דיון

יעקב אשר: - - את הדבר הזה

יעקב אשר:  אם ישנם 150 מטרים, שהוא הרוחב שמתוקף בשל הנושא של סוכות הצלה, אז אני לא חושב שלעשות סוכות הצללה ב-50 מטרים מכל צד זו כזאת בעיה, אני לא מצליח להבין למה זו בעיה

יעקב אשר:  אפשר לעשות הצללה יפה ומסודרת, שגם לא תזיק לנראות וכולי

יעקב אשר:  אתה יודע, לפעמים יש קיצוניות בדברים הללו

משה כחלון: אני סיימתי, תודה

יעקב אשר: אופיר, בבקשה

אופיר פינס-פז: קודם כל, משה פדלון מצטנע, הוא יושב הראש שלנו ולא רק ראש עיריית הרצליה

אופיר פינס-פז:       שמי אופיר פינס פז, אני מנהל הפורום לרשויות החוף

אופיר פינס-פז:  הייתי גם יושב ראש ועדת הפנים וגם שר הפנים

אופיר פינס-פז:  אני רוצה לומר כך

אופיר פינס-פז:  קודם כל, אני רוצה להגיד לחברי הכנסת יוזמי הדיון: כל הכבוד לכם, יישר כוח

אופיר פינס-פז:  כפי שאמרתם, מדובר בחיי אדם ואסור לנו לחסוך במאמץ

אופיר פינס-פז:  גם אם נצליח להציל בן אדם אחד, כל הדיון הזה היה שווה אלף מונים

אופיר פינס-פז:       אז קודם כל, זה חשוב מאוד שוועדת הפנים מתכנסת לדיון הזה

אופיר פינס-פז:  אני חושב שאנחנו צריכים רביזיה שלמה לתחום ההצלה

אופיר פינס-פז:  אנחנו עובדים אותו הדבר במשך עשרות שנים

אופיר פינס-פז:  אני אומר שהמערכת הזאת, בראשותו של עאטף, יש לי אליו הרבה הערכה והוקרה

אופיר פינס-פז:  בטח הציבור חושב שבמשרד הפנים יש עשרות או מאות אנשים שמטפלים בנושא, אבל זה אדם אחד, שמחזיק את המערכת הזו על כתפיו לאורך הרבה מאוד שנים ומגיע לו יישר כוח

אופיר פינס-פז:  כמובן שיש לנו גם את כל מערכת ההצלה

אופיר פינס-פז:  נמצא אתנו פה אבי אפיה, יש את איגוד המצילים ואת מנהלי החופים שלנו מכל הארץ, שעוסקים בדברים האלה

אופיר פינס-פז:       הדברים שנגעו בהם פה הם נכונים ואני לא רוצה לחזור עליהם, אבל אני חושב שצריך רביזיה

אופיר פינס-פז:  מדובר כבר כמעט ב-10 מיליון בני אדם, שזכותם ושצריכים להגיע לים וחובתנו להגן על חייהם, זהו

אופיר פינס-פז:  דיברנו פה על זה שבסופו של דבר יש 15 או 16 קילומטרים של חוף שהם מוכרזים, מתוך 195, כמעט 200 קילומטרים של חוף, אני מדבר רק על הים התיכון

אופיר פינס-פז:  חשבון פשוט, אנחנו לא צריכים להיות גאונים, יש 180 קילומטרים שעליהם אין חופים מוכרזים, נכון? ב-180 קילומטרים, אפשר למצוא 10 קילומטרים אדוני היושב ראש? לא אמרתי יותר מזה, אם נמצא 10 קילומטרים זו תוספת של עוד 20 או 30 חופים בקלות

אופיר פינס-פז:       זה ברור לך אדוני היושב ראש, שהטפטוף הזה של חוף אחד פעם בשנה הוא לא הגיוני

אופיר פינס-פז:  זה לא הגיוני, זה קטן מידי

אופיר פינס-פז:  השרה הקודמת עשתה מאמץ ועזרה לנו בנושא המימון, שזה מאוד מאוד חשוב

אופיר פינס-פז:  אני בטוח שגם לשר הנוכחי יש את הרצון הטוב לזה, נפגשנו עם המנכ״לֹ וזה ברור

אופיר פינס-פז:  לכן נחוצה כאן רביזיה

יעקב אשר: בתקציב משרד הפנים מופיעים התקציבים הללו לאלה שיזכו ב - - - ?      

עאטף חיראלדין: אתה שואל לגבי 2023?      

יעקב אשר: אני שואל על ה- ׳קול קורא׳

עאטף חיראלדין: אני לא עוסק בתקציבים, אני עוסק בלעודד את כל הרשויות לפתוח עוד חופים

סימון דוידסון: רגע, הכסף שהוקצב ל-10 החופים, הלך פייפן? או שהוא עבר לשנה הבאה?      

עאטף חיראלדין: היתרה עברה לשנה הזו

עאטף חיראלדין:  והארבעה של שנה שעברה כבר קיבלו התחייבויות

אופיר פינס-פז: לגבי ה- ׳קול קורא׳ החדש, שלפי דבריך אמור לצאת בשבועיים הקרובים?      

עאטף חיראלדין: כן, שבועיים, בעזרת השם

יעקב אשר: כן, אבל יש לך עוד שלושה חופים שלא מומשו מה- ׳קול קורא׳ הקודם

עאטף חיראלדין: ארבעה, שהם בשלבי הקמה

אופיר פינס-פז: קודם כל, צריך לעודד רשויות לגשת ל- ׳קול קורא׳ עכשיו, כדי שיהיו עוד חמש, שש או שבע הצעות

אופיר פינס-פז:  אנחנו מתכוונים לעשות את זה, משה ואני, להתקשר לכל הרשויות ולעודד אותן

אופיר פינס-פז:  ״נשמח לעזור לכן ב-׳קול קורא׳״

אופיר פינס-פז:  בשנה שעברה ה- ׳קול קורא׳ יצא מאוד מאוחר, אם השנה הוא ייצא בתחילת אוגוסט, יהיה מספיק זמן בשביל להיערך

עאטף חיראלדין: יהיו 4 ימים להגיש

אופיר פינס-פז: יופי, אבל כפי שאמרתי, זו עדיין לא הרביזיה שאני מדבר עליה

יעקב אשר: זו טיפה בים

אופיר פינס-פז: העלו פה את הדברים, יש פה - - -     

יעקב אשר: יש לי עוד שאלה ואז אני אתן לך להמשיך

יעקב אשר:  האם ה- ׳קול קורא׳, הוא זהה לכל הרשויות?      

עאטף חיראלדין: כן

עאטף חיראלדין:  לכולן כולל כולן, איתנות וחלשות

יעקב אשר: אז השאלה היא האם זה נכון

יעקב אשר:  אם לא צריך בתוך ה- ׳קול קורא׳, לעשות איזו שהיא דיפרנציאליות בתקציב, שגם באה לסייע לרשויות האיתנות, אבל בעיקר מסייעת לרשות שהיא פחות איתנה

יעקב אשר:  אמר פה ביושר ראש עיריית הרצליה - - -     

עאטף חיראלדין: אתה לא יכול לעשות את זה

יעקב אשר: מה זאת אומרת?      

עאטף חיראלדין: הפרמטרים למעשה מקבלים ניקוד

עאטף חיראלדין:  רשות שהיא פריפריאלית, שרחוקה מהמרכז, מקבלת ניקוד גבוה יותר ואז היא ממוקמת גבוה יותר

יעקב אשר: אז זו השאלה

יעקב אשר:  זה שהוא מקבל ניקוד גבוה יותר והוא יזכה במציאה, זה בסדר

יעקב אשר:  אבל יש כאלו שמראש לא ייכנסו לזה

יעקב אשר:  למה? כי ראש עיר בא ואומר: ״העיר לא מספיק חזקה, עדיף לי להשקיע במקום בהסעות לחינוך מיוחד או לדברים כאלה, אז חוף יותר או חוף פחות

יעקב אשר: ״ אז פה השאלה, האם אפשר להטמיע? לא האם, אבל זה מה שצריך לעשות

יעקב אשר:       תראה, אני הייתי ראש עיר, אבל לא היה לי חוף, היינו הולכים להרצליה, לתל אביב ואחר כך לבת ים ולראשון לציון

יעקב אשר:  אז אין לי הרבה ניסיון בתפעול הזה, מה שנקרא, בזמנו כן עשינו הסכם עם הרצליה, במסגרתו העירייה הייתה משלמת על ההכשרה של החוף וכולי לעיריית הרצליה

יעקב אשר:  אני בא ואומר, שאם אנחנו מבצעים פריסה נכונה, אז יכול מאוד להיות שיש רשויות שהן פחות איתנות ושראשי הרשויות שלהן צריכים שהתקציב שלהם יהיה קצת אחר, זאת בכדי לעודד אותם להיכנס

יעקב אשר:  זה דבר שנצטרך לעשות לגביו ישיבת מעקב, אולי אפילו להביא א השר או את המנכ״ל, כדי באמת לעורר את העניין הזה

יעקב אשר:       זה לא משהו שצריך לעשות מידי שנה, אפשר לעשות איזו שהיא תוכנית תלת שנתית, לחומש, להביא תוך כמה שנים, כמה עשרות מקומות עם פוטנציאל בעזרת תוכנית מסוימת

יעקב אשר:  צריך לדעת שצריך להשקיע בעניין הזה ולאחר מכן הרשויות המקומיות יוכלו לפתח את זה ולהישאר עם זה

יעקב אשר:      עוד דבר, אני מתחום הפרקטיקה ולכן אני שואל

יעקב אשר:  אתה יודע, כשאתה רוצה שמישהו יחזיק משהו, הוא צריך גם לממן את זה באיזו שהיא צורה, אז האם מעודדים את הרשויות לעשות מסביב לאותם חופים? כי גם פה מתחילות בעיות כמו ולחוף וכל מיני ועדות ודברים כאלה

יעקב אשר:  האם אנחנו מעודדים רשות מקומית לעשות משהו מסחרי כזה או אחר, אפילו זמני, לפחות לחודשי הקיץ? אני מבין שזה נוגע פה ב- ״שישו ושמחו״, אני רואה את העיניים שלך

משה כחלון: החופים הם של רמ״י, כך שאתה יכול להבין מה בדיוק קורה

יעקב אשר: אבל בדיוק זו הבעיה

יעקב אשר:  הרי מה עושים? בוא נדבר רגע על הבעיה ונחשוב לרגע על האמת, עזוב לרגע את ׳הכול מצוין׳

יעקב אשר:  בא משרד הפנים ואומר: ״הנה, אני לוקח על עצמי חמש שנים, תתחילו לעבוד״

יעקב אשר:  חמש השנים האלו יגמרו באיזה שהוא שלב

יעקב אשר:  אז רשויות חזקות מאוד יעשו את זה, אבל הרשויות היום עובדות גם על פי ראיית האזרח וגם על פי ראייה כלכלית, כי אחרת הן יגיעו לפשיטת רגל

יעקב אשר:       אז אם אתה יודע כיצד באזור שהופך להיות אזור נופש, לייצר בצורה חכמה וזמנית, אפילו בהקמה של שוק מסוים שעובד בשעות מסוימות או לא יודע מה, כל דבר שיביא קצת הכנסות, אז רשויות ירצו לעשות את זה ואז יהיה win win situation, כי בסופו של דבר הרשויות הן אלו שיחזיקו את זה

יעקב אשר:  באופן זה ייווצר מצב שלאורך ימים ושנים יהיו יותר חופים, יהיו פחות אנשים שיחפשו רחצה בחופים שאינם מוסדרים וכך יהיו פחות מקרים של אנשים שטובעים

יעקב אשר:  זה ברור לגמרי, אבל זה לא בסמכותך

אופיר פינס-פז: אדוני, זה לא בסמכות שלו

אופיר פינס-פז:  יש שתי אפשרויות

אופיר פינס-פז:  או שחברי הכנסת הנכבדים שיושבים פה, פשוט יכינו הצעת חוק פרטית, שתאתגר את הממשלה ותאלץ אותה להתייחס למה שקורה כאן, הצעת חוק שבה יהיה כל מה שצריך להיות בה

יעקב אשר: שתכלול את כל הרכיבים האלה, כולל רכיבים של אחוז מסוים של מסחרי בצורות מסוימות

יעקב אשר:  תראה, אני לא מתכוון להקמה של בניינים שם או דברים כאלה, כי צריך לשמור על החוף

יעקב אשר:  אבל יש גם דברים זמניים שניתן להקים לעונה מסוימת ואחר כך לפרק

יעקב אשר:  צריך לחשוב טיפה מחוץ לקופסה

יעקב אשר:  כי בסוף, מצילים עולים כסף ותחזוקה עולה כסף ואני אפילו לא מדבר על הפיתוח, שהוא חד פעמי, כי זה עוד אפשר - - -      

אופיר פינס-פז: אם רוצים יותר שעות זה גם עולה כסף

יעקב אשר: ואז יהיו יותר שעות

יעקב אשר:  מה זה בכלל שסוגרים חוף מוכרז בשעה 16:00 אחר הצהריים? השמש במלוא תוקפה

משה כחלון: יש לי בחוף הכוכבים 10-15 אלף איש בסוף השבוע, אבל אני אפילו לא יכול להכניס Food-Track

משה כחלון:  פניתי לרמ״י וזו פרוצדורה של חמש שנים כדי להכניס Food-Track לחוף הזה

יעקב אשר: תגיד לי מה זה Food-Track

משה כחלון: Food-Track זה קיוסק

אופיר פינס-פז: יותר מזה, אדוני

אופיר פינס-פז:  יש רשויות מקומיות שסוגרות חופים מוכרזים וחלק מהרשויות האלה שאני מדבר עליהן, הן אפילו רשויות עשירות ועדיין סוגרות חופים מוכרזים

יעקב אשר: למשל? תן לי דוגמה

אופיר פינס-פז: עיר גדולה במרכז הארץ

יעקב אשר: מה הסיבה?     

אופיר פינס-פז: לפי דעתי, כלכלית

יעקב אשר: משרד הפנים, איזה חופים במרכז הארץ נסגרו לאחרונה?      

אופיר פינס-פז: לא לאחרונה

יעקב אשר: אה, אוקיי

צגה מלקו: יש לי שאלה, השר לשעבר אופיר פינס, באשר למה שאמרת על הצורך ברביזיה

צגה מלקו:  אחרי שאנחנו יודעים שמספר האוכלוסייה גדל, אנחנו מדברים על יותר בתי ספר, יותר גני ילדים ויותר בתי חולים

צגה מלקו:  אז האם הדבר הזה נלקח בחשבון לתוכנית? כי ממה שאנחנו שומעים פה, זה מרגיש לי שמה שישנו ישנו

צגה מלקו:  מספר האוכלוסייה גדל וכך גם הצרכים

צגה מלקו:  כמו למשל האוכלוסייה החרדית, שרוצה חוף נפרד, שזה מגיע להם וזו זכותם

צגה מלקו:  אז האם כל זה נלקח בחשבון?      

אופיר פינס-פז: אז הצעתי שתי הצעות ובזה אני רוצה לסיים

אופיר פינס-פז:  או שחברי הכנסת יציעו הצעת חוק פרטית ויכניסו לתוכה את כל מה שהם חושבים שנחוץ לשנות, אנחנו נשמח כמובן גם לייעץ להם, או ששר הפנים יקים ועדה ציבורית ויתחייב מראש לקבל את מסקנותיה, היא תיבחן את כל מה שקשור להצלה, את כל מה שקשור לחופים, את כל מה שקשור לשירותים, את כל מה שקשור לשעות, את כל מה שקשור לתכנון ולבנייה ולכל שאר הדברים הרלוונטיים ותביא את ההמלצות בפני שר הפנים, אז אולי נוכל באמת להתקדם, בהסתכלות כוללת

אופיר פינס-פז:  אנחנו בפיגור גדול מאוד ולפיגור הזה יש תג מחיר, שנקרא: חיי אדם

אופיר פינס-פז:  צריך לזכור את זה

זהבה רומנו: זהבה רומנו, משרד הבריאות

זהבה רומנו:  האם רשויות מקומיות שאין להן חופי רחצה, מסייעות לרשויות שיש להן חופי רחצה?      

סימון דוידסון: אז הוא דיבר על הסכם בין בני ברק להרצליה

סימון דוידסון:  יש כמה הסכמים

משה כחלון: יש לנו חוף נפרד וכולם מוזמנים

זהבה רומנו: אולי צריך לחשוב על זה

יעקב אשר: אבל זה לא יעזור לך אם הבסיס הוא לא מספיק

יעקב אשר:  הפוך, זה רק יכול לגרום לצפיפות גדולה יותר

יעקב אשר:  בעיקרון אני יכול להסכים איתך, אבל - - -      

אדיר בינימיני: שמי עורך דין אדיר בינימיני, אני סגן ראש העיר בנתניה

אדיר בינימיני:  אני אהיה קצר כי חלק גדול מהדברים כבר נאמר

אדיר בינימיני:  אני חושב שצריך באמת רביזיה או רפורמה, כמו שכבר אמר כאן השר לשעבר פינס, בדומה עם מה שנעשה עם איגודי הערים לכבאות

אדיר בינימיני:  יש דברים מסוימים שהרשויות המקומיות פשוט לא מסוגלות להחזיק אותם

אדיר בינימיני:  אין שום הצדקה בעולם, שכספי הארנונה של תושבי העיר נתניה, של בת ים או של ערים אחרות, ילכו לטובת שירות שהוא מיועד לכל תושבי מדינת ישראל

אדיר בינימיני:  אז אסור לנו - - -

אדיר בינימיני:  הרי הכסף הזה אמור לחזור אל אותם תושבים, ששילמו עבור שירות עירוני מוניציפלי

אדיר בינימיני:  ורוב המשתמשים בחוף הם לא נתניתיים

אדיר בינימיני:  אז - - -     

יעקב אשר: רגע, רגע

יעקב אשר:  תקשיב

יעקב אשר:  החוף הוא לא ירושה, לא של ראשת עיריית נתניה המצוינת, שמכהנת היום בתפקידה וגם לא של קודמיה

יעקב אשר:  זו לא ירושה ברמה האישית

יעקב אשר:  לחוף יש גם מטרות נוספות

יעקב אשר:  יש גם בתי מלון, יש גם ארנונה רוויה ויש עוד הרבה מעלות בחוף

יעקב אשר:  אני מסכים איתך על זה שצריך למצוא איזה שהם הסדרים, אבל אני אומר עוד פעם, רשויות חזקות שיושבות על רצועת חוף, שבמקרה גם הותר או מותר, מלונאות שקיימת היום וכיוצא בזה, אז הקופה העירונית שואבת הרבה מאוד ארנונה עתירת משאבים לצרכיה

יעקב אשר:  בעוד ישנן רשויות שהן יותר חלשות, שרצועת החוף שלהן היא גם צרה - - -     

אדיר בינימיני: העסק הזה הוא לא רווחי

אדיר בינימיני:  אנחנו מוציאים הרבה יותר כסף ממה שאנחנו מכניסים

יעקב אשר: אם אתה לוקח רק את העסק הזה ואתה גוזר את החוף אז אני מסכים איתך

יעקב אשר:  אבל אם אתה לוקח ימינה ושמאלה, אתה רואה שאם לא אז אין לך מלונות

יעקב אשר:  כי גם המלונות משתמשים בחופים

יעקב אשר:  אגב, חופי הרחצה של המלונות הם בתוך ה - - -?      

אוריאנה אלמסי: בטבריה אני חושבת שכן

משה כחלון: לא, לא, יש להם ירידה, אבל הם לא שייכים למלונות

יעקב אשר: ירידה לכיוון חוף מוכרז, אבל לא יותר?      

משה כחלון: לא

אופיר פינס-פז: גם באילת, עאטף?      

עאטף חיראלדין: כן

עאטף חיראלדין:  כל החופים הם של העירייה

עאטף חיראלדין:  מופעלים ומתוחזקים על ידי העירייה

עאטף חיראלדין:  המלונות מספקים כיסאות וזהו, לא מעבר לזה

יעקב אשר: ולא יכול היה להיות עוד איזה שהוא רעיון? או לקחת חלק מהשולחן העגול שעליו דיבר אופיר? אם אתה מאפשר למלונות ׳זכיינות׳ מה שנקרא, על החלק שלהם, הוא לא באמת שלהם כי החוף הוא פתוח, אבל לאפשר להם ושהם יישאו בעלויות, זה דבר ששווה להם לעשות? מבחינת האורחים שלהם? ואולי הם גם יכולים - - -     

אדיר בינימיני: אבל האבסורד הגדול הוא שהאדמות שייכות למנהל ולא לעירייה

אדיר בינימיני:  כלומר, זה אולי נמצא בשטח מוניציפלי של העירייה, אבל המנהל הוא זה שמנהל

יעקב אשר: אני לא מדבר רק על העירייה אלא על המלונות כחלק מהפתרונות הכללים

יעקב אשר:  הרי יש לנו מטרה אחת והיא להגדיל את כמות מקומות ההיצע של רחצה מוסדרת

יעקב אשר:  זו המטרה של כל האנשים שיושבים כאן, אוקיי? עכשיו צריך לשים את כל הכלים כדי לראות איך זה קורה

יעקב אשר:  כי בדרך למטרה הזאת יש גם כמה בעיות ששמעת אותן: זה לא רווחי, לא כל רשות תעשה את זה וכולי וכולי וכולי, אז לכן אני מעלה את זה כחלק מהמנעד של הדברים

יעקב אשר:       אברהם אפיה, יושב ראש איחוד המצילים הארצי

יעקב אשר:  בבקשה

אברהם יפה: בוקר טוב לכולם

אברהם יפה:  לידע כללי, מי שלא שם לב, תחנות ההצלה מרוחקות אחת מהשנייה

אברהם יפה:  והסיטואציה היא שתחנה שחולשת על כמעט 150 מטרים, מהצדדים, זה בין 500 מטרים לקילומטר מרחק בין תחנה לתחנה

אברהם יפה:  הסיטואציה, היא שטוענים שאין מקומות, אבל יש הרבה מקומות בהם ניתן לשים, פשוט צריכים להסתכל על זה בפרופורציה נכונה

אברהם יפה:  אם ניקח לדוגמה את חוף ראשון לציון, אנחנו נראה שהחוף כמעט מכוסה לחלוטין, כל 150 מטרים ישנה תחנת הצלה ואז יש יכולת לאפשר רחצה של הרבה אנשים על פני שטח של הרבה מקום

אברהם יפה:       יש שש תחנות על קילומטר, אוקיי? אז הסיטואציה היא שבעצם אפשר גם לשים הרבה תחנות הצלה על שטח רחצה קטן ובכך לתת להרבה מתרחצים להיכנס למים

אברהם יפה:  אנחנו מדברים על חופים גדולים

אברהם יפה:  חוף תל אביב למשל, זה חוף ענק

אברהם יפה:  אבל אם תשים לב אדוני, המרחק בין תחנת הצלה אחת לשנייה הוא של כמעט קילומטר

אברהם יפה:  אז אם היו מכניסים בין שתי תחנות עוד תחנת הצלה נוספת, אז - - -      

יעקב אשר: אפילו תחנות משנה, על כל סככה אחת תחנת משנה

אברהם יפה: אני חוזר ואומר

אברהם יפה:  במצב כזה היית מקבל עוד

אברהם יפה:  לפחות 30 תחנות הצלה

אברהם יפה:  אבל אנחנו מדברים על כסף ואם אנחנו מדברים על כסף אז כולם פשוט נעלמים

אברהם יפה:  סיטואציה נוספת היא שעות הרחצה

אברהם יפה:  הייתי בדיון כאן בוועדת הפנים עם השרה מירי רגב, שביקשה מהמצילים להישאר עד מאוחר יותר והסכמנו, אבל מה קרה?      

צגה מלקו: עד איזו שעה היא המליצה?      

אברהם יפה: לא משנה

אברהם יפה:  אבל מה קרה? הרשויות קפצו ואמרו: ״מה פתאום? אתה יודע כמה כסף זה יעלה לנו?״ ובכך הן מנעו גם את הארכת השעות

אברהם יפה:  אני אגיד לך אדוני, אני כבר די הרבה שנים יושב פה בוועדות, תספר לך חברתך

אברהם יפה:  היא תעיד על כך שאנחנו יושבים פה שנים רבות ומנסים לעשות כל מה שאפשר על מנת שיהיה אפשר להציל יותר חיים, כי ברוב המקרים, איפה שאנחנו נמצאים אנחנו מונעים את מקרי הטביעה וכשכבר יש טביעה, אנחנו מצליחים להגיע בזמן ובכך מצילים חיים

אברהם יפה:  הסיטואציה היא שנותנים לאנשים להיכנס למים באזורים בהם אסור להיכנס למים

אברהם יפה:  אני אסביר עוד משהו קטן

אברהם יפה:  יש שלושה סוגים של חופים: חוף רחצה אסור, חוף רחצה מותר וחוף ללא סטטוס

אברהם יפה:  אתה מבין? כשאתה נותן לאדם חוף ללא סטטוס

יעקב אשר: לכן שאלתי מקודם

אברהם יפה: ואז הסיטואציה היא שמותר לך

אברהם יפה:  לא אסור לך, לא מונעים את הרחצה בחופים האלה

אברהם יפה:  אדם יכול להיות בחוף כזה, שנמצא 70 או 80 מטרים מתחנת הצלה, בצמוד, ליד, המציל יגיע ויבקש ממנו לצאת מהמים ואותו אדם יגיד לו: ״לא, זה לא התחום שלך, התחום שלך הוא שם, פה לא אוסרים עלינו

אברהם יפה: ״ אנשים נכנסים למים בחופים האלה וקורות שם טביעות, המצילים צריכים לרוץ אל אותו אזור - - -      

וליד אל-הואשלה: כוועדה צריך להכניס את זה בפנים

יעקב אשר: אבל אתה צריך לאייש את זה

וליד אל-הואשלה: או לאייש את זה או לאסור על זה

סימון דוידסון: אני חייב לומר משפט

סימון דוידסון:  יש חוק במדינת ישראל

סימון דוידסון:  יש קנסות מנהליים, 500 לירות קנס למי שנכנס למים בחוף שהוא לא מוכרז

סימון דוידסון:  אני רוצה שיגידו לי האם ב-20 השנים האחרונות ניתן קנס מנהלי אחד לאדם שנכנס למים בחוף לא מוכרז

עאטף חיראלדין: היה מעט מאוד

סימון דוידסון: זה חוק שתקף מ-1969 לדעתי, 500 לירות

אברהם יפה: אני רוצה להוסיף נקודה אחת באשר לחופים חסרי סטטוס

אברהם יפה:  אין רשות שאין לה חוק עזר עירוני

אברהם יפה:  בחוק העזר העירוני, עברתי על חוקי העזר העירוניים בכל הרשויות, כתוב במפורש: ״הרחצה היא רק בחופים מוכרזים, שהוכרזו על ידי הרשות ובשעות הפעילות

אברהם יפה: ״ הווי אומר, גם אם אלה חופים חסרי סטטוס, הם אסורים לרחצה

יעקב אשר: אבל מי אוכף את זה שם?      

עאטף חיראלדין: הרשות המקומית חייבת לאכוף את זה

סימון דוידסון: נו באמת, עאטף

סימון דוידסון:  תראה לי קנס מנהלי אחד שמישהו אי פעם קיבל

סימון דוידסון:  אין דבר כזה ואתה יודע שאין

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע את המשטרה, המשרד לביטחון לאומי, תתייחס גם לנקודה הזאת, בבקשה

יובל משולם: צהרים טובים

יובל משולם:  יובל משולם, אני רמ״ד תורה והנחייה ולשעבר גם רמ״ד שיטור ימי, בין השנים 2020-2023

יובל משולם:  בעניין הדו״חות, לשיטור הימי יש בסך הכול חמישה בסיסים ושלושה מהם לאורך כל גזרת הים התיכון, שזה אשקלון, תל אביב וחיפה

יובל משולם:  בסיס שיטור ימי נוסף נמצא בכינרת ואחד נמצא באילת

יובל משולם:  בכל בסיס יש שני כלי שיט, ספינות ושני אופנועי ים

יובל משולם:  השיטור הימי אחראי בעיקר על כל הנושא של רישוי משיטים ושל הצבת כלי שיט בים

יובל משולם:       באשר להצלה בכל חופי הים הלא מוכרזים, שם הוא מסייע כחלק מפקודות המשטרה סעיף (3), על הצלת הנפש והרכוש

יובל משולם:  זו לא אחריות שלו, אבל באשר לשאלתכם, אנחנו נותנים דוחות מנהליים לכלי שיט

יובל משולם:  הסמכות בחוף היא של הפיקוח

יובל משולם:  נתתי כדוגמה טובה את ראשון לציון, שיש לה הרבה חופים מוכרזים, שם הם גם עובדים עם הפיקוח בשעות הלא מוכרזות

יובל משולם:  אם תשימו לב לסטטיסטיקה, בתקופה שאני הייתי בשיטור הימי, כמות הטביעות בראשון הייתה נמוכה אם לא אפסית, מכיוון ששם עושים פיקוח ואכיפה בחופים המוכרזים והלא מוכרזים

יעקב אשר: לא רק זה, הם עושים הרחבה

יובל משולם: השיטה של ראשון לציון היא טובה

סימון דוידסון: הם הכניסו את הטכנולוגיה הזאת

קריאה: קילומטר אחד אפשר להשתלט

יובל משולם: אבל הם משתלטים עליו גם ביום וגם בלילה, הם עושים גם פיקוח ואכיפה וגם נותנים דו״חות

יובל משולם:  שאלת על הדו״חות, אז שם נותנים דו״חות

יובל משולם:  העירייה בראשון לציון נותנת דוחות

קריאה: אדוני היושב ראש, אתה יודע מה הם עושים? מגרש החנייה שליד החוף עובד 24 שעות, גם אם תבוא בשעה 03:00 לפנות בוקר תצטרך לשלם חנייה

קריאה:  זה נוגע למה שאמרת על ההכנסות הצדדיות

קריאה:  הם יודעים גם לאזן את זה

קריאה:  יש שם מסעדות

יעקב אשר: רק שבקנסות הם לא

אלי שוורצברג: סליחה אין קשר

אלי שוורצברג:  אני מנהל החופים של ראשון, לאחר מכן, ברשותך, אני אשמח להשיב

יובל משולם: עוד פעם, באשר לפעילויות הצלה בשיטור הימי, ככל שקוראים לנו אנחנו זמינים לאירועי תגובה

יובל משולם:  השיטור הימי עושה סיורים

יובל משולם:  כמו ששמת לב, אנחנו רק צוות אחד בכל גזרה

יובל משולם:  לאורך כל ה-195 קילומטרים של גזרת הים התיכון אנחנו רק שלושה צוותים במשך היום, שאחראים לעשות את כל פעולות האכיפה, לשמור על הסדר הציבורי ועל התחום הפלילי בים

יעקב אשר: עם מבט לחוף

יעקב אשר:  לא פח״ע או דברים מהסוג הזה

יובל משולם: לא פח״ע

יובל משולם:  אבל מבט לחוף רק באירועי תגובה, כנגד אופנועים שמשתוללים ומסכנים חיי אדם וכנגד בריונות בים

יעקב אשר: בריונות מכלי שיט

יובל משולם: כן

אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, רק לעדכן אותך על המשטרה, לא בצד של הים אלא בצד של החוף

אופיר פינס-פז:  משטרת ישראל הפסיקה השנה לבוא לחופים בכלל

אופיר פינס-פז:  גם לשוטרים בשכר

אופיר פינס-פז:  אני לא יודע האם זה בגלל המחאה, שגובה מהם כוח אדם

יעקב אשר: לך, בשונה ממני, מותר להגיד את זה

אופיר פינס-פז: אבל העובדה היא שאין בכלל שוטרים בשכר בחופים וזו בעיה מאוד קשה

יעקב אשר: שוטרים בשכר זה בדרך כלל בהסכם של העירייה

אופיר פינס-פז: אפילו בשכר אי אפשר לקבל

יעקב אשר: הרשויות ביקשו ואין?      

אופיר פינס-פז: כן

אופיר פינס-פז:  אין, בוודאות

יעקב אשר: אוקיי

יעקב אשר:  כן, תסיים בבקשה

יובל משולם: אז נושא ההסברה הוא די חשוב

יובל משולם:  גם באשר לחופים המוכרזים וגם באשר לחופים הלא מוכרזים

יעקב אשר: אגב, יש הסברה ממשלתית כוללת?      

אופיר פינס-פז: אני לא ראיתי לאחרונה

עאטף חיראלדין: למה? ישנו פרסום

עאטף חיראלדין:  משרד הפנים מפרסם על רחצה בטוחה בכל אמצעי התקשורת לכל המגזרים, לאורך כל עונת הרחצה

יובל משולם: זאת הסברה כללית

יובל משולם:  אני ממליץ לעשות הסברה יותר קונקרטית באשר לאותם חופים, שאותה רשות מקומית תעשה הסברה עם פלאיירים

אופיר פינס-פז: אדוני, גם על זה יש לי הערה חשובה

אופיר פינס-פז:  היה מחקר שעשו בים המלח וחוקרים הגיעו למסקנה שאמצעי ההסברה האפקטיבי ביותר הן מערכות הכריזה של המצילים

אופיר פינס-פז:  כשאתה מדבר בכריזה זה יותר טוב מ-1,000 פלאיירים ומכל אמצעי אחר

אופיר פינס-פז:  הכריזה של המצילים היא הדבר הכי חשוב

יעקב אשר: אוקיי, תודה

יעקב אשר:  סגן ראש עיריית בת ים

ירון עמוס לוי: אוקיי, בהמשך לדברים של אופיר, אני כן חושב שצריך לקיים כאן שולחן עגול, אבל מבחינה פרקטית, השאלה היא מה אנחנו עושים מחר בבוקר

ירון עמוס לוי:  כי להקים עוד תחנות הצלה ולהרחיב את החופים זה תהליך של לוקח זמן

ירון עמוס לוי:  דבר נוסף מאוד חשוב שלא עלה כאן ואבי אפיה נמצא כאן, צריך להודות למצילים שעושים עבודות קודש

ירון עמוס לוי:  אני נמצא לא מעט שעות בתחנות ההצלה ויש שאלה אחת שעולה, שמעניין אותי מאוד מי יוכל לענות עליה, כמובן שלא המצילים: כמה זמן לוקח להציל מטביעה אדם שנמצא במים? או מהרגע לפני? אני אקצר ואתן את התשובה, שתי דקות לפני שהוא טובע

ירון עמוס לוי:  זה רק מראה בעצם את העבודה הקשה שעושים המצילים וזה גם שובר את הסטריאוטיפ הזה שהם באים לבלות ולהעביר את הזמן

יעקב אשר: אני רוצה לשאול שאלה אחת

יעקב אשר:  יושבים פה ראשי רשויות וסגנים של ראשי רשויות, תכף נגיע גם לשמוע את ראשון לציון

יעקב אשר:  אבל אני רוצה לשאול, ראשי רשויות משקיעים בשנים האחרונות בהמון אירועי תרבות, בהמון חגיגות שקורות על המדרכות, במיוחד בחופשים

יעקב אשר:  אז אם מסתכלים על הפרופורציה

יעקב אשר:  אין לי מושג כמה עולה חוף מוסדר, אבל מה הפרופורציה של החזקת חוף רחצה אחד למשך עונת רחצה?      

סימון דוידסון: שלושה מיליון שקלים

משה כחלון: אני מתקצב על שבעה חופים 22 מיליון וזה מעבר לעבודות - - -     

יעקב אשר: אבל זה בילוי של חצי שנה

משה כחלון: כן

יעקב אשר: בילוי של חצי שנה מבוקר עד ערב לכל תושבי העיר וכמובן שזה גם פלוס לאחרים מחוץ לעיר

משה כחלון: ובין 8 ל-10 מיליון שקלים עולה הפיתוח

יעקב אשר: מה התקציב של פעולות התרבות שאתה עושה?      

משה כחלון: 40 מיליון שקלים

משה כחלון:  אבל שוב, בתרבות 100% מהתושבים מקבלים ממני תרבות

משה כחלון:  פה 15%

יעקב אשר: אבל כשיש אירועי מופעים לא יבואו מבחוץ?     

משה כחלון: יבואו

יעקב אשר: תקשיבו, בסוף בעיר שלך, אם יש לחצי שנה חוף פתוח, יש לו את הבילוי ויש כאלה שמבלים בחוף הים הרבה פעמים, זה לא בילוי חד פעמי

משה כחלון: מדהים

משה כחלון:  אני מוכן כבר מחר בבוקר לפתוח עוד שלושה חופים מוכרזים, רק שהמדינה תקצר את ההליכים

יעקב אשר: אתה אומר שאתה אפילו לא צריך את התקציב, רק שלא יפריעו לך

משה כחלון: בדיוק

משה כחלון:  מחר בבוקר אני פותח בחוף הפרצה ובחוף השרון, תן לי, אבל - - -     

יעקב אשר: אתה הגשת ב- ׳קול קורא׳?      

משה כחלון: עכשיו יש ׳קול קורא׳, אבל הוא מאוד מסובך, זה לא פשוט

יעקב אשר: מסובך? ירון, אתה מבין כשאתה קורא אותו?      

ירון עמוס לוי: אני יכול להבין כי אנחנו מחכים כמה חודשים טובים לפתיחה של תחנה בבת ים

ירון עמוס לוי:  תחנה חדשה שעומדת בתשתיות, במסגרת ה- ׳קול קורא׳ הקודם אם אני לא טועה

עאטף חיראלדין: נכון

עאטף חיראלדין:  משנת 2019

יעקב אשר: נו, מה הבעיה? תן לי דוגמה

ירון עמוס לוי: אני אשמח לשמוע

עאטף חיראלדין: הבעיה בבת ים היא למעשה בעיה בטיחותית

עאטף חיראלדין:  החליטו ששמים את סוכת ההצלה 50 מטרים מקו המים

ירון עמוס לוי: 15 מטרים

עאטף חיראלדין: 50 מטרים

עאטף חיראלדין:  אני מדדתי את המרחק הזה כבר שלוש פעמים, אז עד שהמצליח יצליח להגיע להציל מישהו הוא כבר יגיע לקפריסין

ירון עמוס לוי: אז השאלה היא אם אין פתרון שהמדינה יכולה לתת לנו כדי למנוע בעיה, כי התחנה כבר נמצאת וגם התשתיות

ירון עמוס לוי:  עכשיו חסרים רק המצילים כדי לתת שירות לאלפי אנשים ש - - -      

ירון עמוס לוי: נתתי פתרון

יעקב אשר: הרווח בין 50 ל-15 הוא 35 מטרים

עאטף חיראלדין: נכון

עאטף חיראלדין:  המרחק הזה הוא מאוד חשוב

עאטף חיראלדין:  הנה, יש פה מצילים ואתה יכול לשאול אותם עד כמה חשוב העניין של הזמן שבו המציל מגיע אל הטובע

אברהם יפה: יש גם את עניין הראייה למרחק

אברהם יפה:  אי אפשר לראות מתחנת הצלה שנמצאת 50 מטרים מקו החוף

אברהם יפה:  ברגע שיציבו שמשיות וכסאות נוחים, לא יצליחו לראות את אותם אנשים שנמצאים בקו החוף

אברהם יפה:  לכן נושא המרחק מקו המים הוא אדיר

עאטף חיראלדין: אני נתתי פתרון לסיפור הזה של בת ים

עאטף חיראלדין:  דיברת על סוכת משנה

עאטף חיראלדין:  אז אמרתי להם שבינתיים, עד שהם יצליחו להזיז את הסוכה לכיוון קו המים, הם יכולים להוסיף עוד מציל ולשים סוכת משנה שתהיה למעשה על קו המים

עאטף חיראלדין:  דיברתי על זה עם ראש העיר

יעקב אשר: טוב, אתם צריכים לפתור את הבעיה הזאת

ירון עמוס לוי: ברור, אנחנו עובדים על זה

ירון עמוס לוי:  רק עוד דבר אחד בנושא אחר

ירון עמוס לוי:  אבי, תקן אותי אם אני טועה

ירון עמוס לוי:  בתחנת הצלה יש שלושה מצילים במשמרת, לכן הדבר הראשון שאנחנו חושבים שצריך לעשות זה להגדיל את מספר המצילים

ירון עמוס לוי:  מאחר ואנחנו יודעים שהם לא מתרכזים רק ב-150 מטרים של החוף המוכרז אלא גם בצדדים, מה שאומר שיש להם לא מעט עבודה וזה דבר שיכול לפתור הרבה

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  ראשון לציון, תשכיל אותנו בעוד

יעקב אשר:  קיבלת את המחמאות שקיבלת ועכשיו תגיד לנו, האם אתה חושב שזה מוצדק?      

אלי שוורצברג: תודה

אלי שוורצברג:  כן, זה מוצדק

יעקב אשר: מה אתם עושים שאחרים אולי לא עושים?      

אלי שוורצברג: אני אומר לך

אלי שוורצברג:  שמי אלי שוורצברג, אני מנהל אגף חופים ואגמים בעיריית ראשון לציון

אלי שוורצברג:  אני מציל במקצועי וחבר בוועדה המקצועית

אלי שוורצברג:  אבי ואני חברים באותה ועדה ואנחנו עושים הכול כדי שבאמת ההצלה תתחזק, תורחב ותהיה מקצועית יותר

אלי שוורצברג:  אבל ברמה הפרקטית, מה אתה עושה ברמה הפרקטית כמנהל חופים? איך אתה מפעיל חוף כדי לתת מענה בטיחותי לתושב? אני אספר לכם סיפור, תושבים יקרים היו כותבים לי אימיילים כמו שהיו כותבים לכל מנהלי החופים:      ״אני מסיים לעבוד בשעה 18:00 בערב ומגיע לחוף בשעה 18:20 עם אשתי והילדים

אלי שוורצברג:  עושים צעד לתוך המים ובשעה 18:40 אתה שומע את הכרוז: ״קהל נכבד, נא לצאת מהמים, שירותי ההצלה מסתיימים

אלי שוורצברג: ״ אור יום, קיץ, טמפרטורה נעימה

אלי שוורצברג: ״ אני עונה בחזרה לאזרחים, לאחר שאני מקבל המון אימיילים כאלה ואני יודע שאני לא צודק כי האזרח צודק

אלי שוורצברג:  אבל לאחר שעולה אליי אזרח עם הילדים - - -      

יעקב אשר: אם העירייה תחליט שהיא שמה עד 20:30, לך אסור - - -      

אלי שוורצברג: שניה, אני אומר לך מה עשינו

אלי שוורצברג:  אותו אזרח בא ואומר לי: ״אלי, למה אתה לא בא ושומר עליי? אני לא רוצה להיות עבריין, לא רוצה לסכן את עצמי ואת הילדים שלי, אז תשמור עליי

אלי שוורצברג: ״ והוא צודק ב-100%

אלי שוורצברג:  עליתי לראש העיר ביחד עם המנכ״ל ועשינו מהלך

אלי שוורצברג:  יש לנו בסך הכול שש תחנות הצלה פעילות ואני אמרתי ששלוש מתוכן אני אפתח בין השעות 07:00–19:00 ואת שלושת התחנות הנותרות אני אפתח מ-08:00 עד 20:00

אלי שוורצברג:  זאת אומרת שאני נותן היום שירותי הצלה מ-07:00 בבוקר ועד 20:00 בערב

אלי שוורצברג:  הקהל מוחא כפיים על המהלך הזה ומברך עליו

אלי שוורצברג:  לשמחתי הרבה, אני לא יכול לומר שזה ב-100%, אבל אין לנו טביעות מוות

אלי שוורצברג:       בחוף האסור, שהוא חוף לספורט ימי, אנחנו כן אוכפים

אלי שוורצברג:  אני בעצמי נמצא שם מידי ערב ואנחנו כמובן מסבירים שלא להיכנס למים כי מדובר באזור מסוכן

אלי שוורצברג:  אז מי שנשמע להוראות זה טוב מאוד, אבל אם יש אדם שלא נשמע אנחנו כן אוכפים ונותנים דו״חות

סימון דוידסון: רגע, שם הכנסתם את המערכת הטכנולוגית?      

אלי שוורצברג: אנחנו לא הכנסנו מערכת טכנולוגית

אלי שוורצברג:  יש רמקולים

אלי שוורצברג:  העברתי מערכת רמקולים שנשלטת על ידי תחנת ההצלה

אלי שוורצברג:  אם המציל רואה שנכנסים רחוק הוא פשוט כורז

אלי שוורצברג:  הוא מנתב את הרמקול לכיוון ואומר להם: ״בואו אלינו, תיגשו לכאן, לחוף המוכרז, כי האזור שם מסוכן

אלי שוורצברג: ״ רבותיי - - -      

יעקב אשר: בסוף אנשים שומעים למה שאומרים להם

אלי שוורצברג: נכון, בוודאי ששומעים

אלי שוורצברג:  כמובן שגם צריך סיורים במקום

אלי שוורצברג:  כאשר האזרח רואה שאתה מתקרב אליו אז הוא קצת יותר חושש והוא כן יישמע להוראות

אלי שוורצברג:  ברמת המניעה, המצילים עושים עבודת מלאכים, עבודה נפלאה באמת, אבל מה אנחנו עושים, כרשויות מקומיות? בראשון לציון אנחנו מגיעים לכל כיתות ט׳

אלי שוורצברג:  אני באופן אישי מגיע לכל שכבה ושכבה בכיתות ט׳ ומסביר להם

אלי שוורצברג:  מישהו כאן דיבר על מערבולות

אלי שוורצברג:  אני רוצה לבוא ולומר לך, שאין מערבולות, לא טובעים ממערבולות אלא מזרם חוזר

אלי שוורצברג:  אוקיי?      תשאל כל אדם סביר מתושבי המדינה: ״ממה טובעים אנשים בחופי רחצה?״ והם יענו: ״ממערבולת, מהזרם הסיבובי״

אלי שוורצברג:  אבל זה נכון

אלי שוורצברג:  אנשים לא יודעים את זה

אלי שוורצברג:  אנחנו מדינת קיץ, כולם מגיעים כל הזמן לחופי הרחצה ולמרות זאת אנשים לא מודעים לזה

אלי שוורצברג:  כל כיתות ט׳ בראשון לציון מקבלות הרצאה בת 40 דקות, שממנה הם יוצאים עם תובנות גם אליהם וגם אל סביבתם הקרובה, אל המשפחה שלהם, זה חשוב מאוד

יעקב אשר: רק ששיעורי שחייה כבר לא קיימים, אני חושב

יעקב אשר:  נכון?      

אלי שוורצברג: שיעורי שחייה קיימים

יעקב אשר: טוב, תכף נדבר על זה

יעקב אשר:  יש פה נציג של משרד החינוך

יעקב אשר:  אוקיי, אני חייב לעצור אותך כדי שנספיק לשמוע עוד

יעקב אשר:  טל חיים, עיריית תל אביב יפו, בבקשה

טל חיים פילטר: שלום לך אדוני ושלום לחברי הוועדה

טל חיים פילטר:  גם אני הייתי פה לא מעט פעמים עם אבי ועם חברים נוספים

יעקב אשר: תפקידך בכוח?      

טל חיים פילטר: שמי טל פילטר

טל חיים פילטר:  אני סגן מנהל אגף החופים והמציל הראשי של עיריית תל אביב יפו

טל חיים פילטר:  אנחנו חייבים קצת לצאת מהקופסה ולעשות דברים נוספים

טל חיים פילטר:  כי לוועדה מאוד איכפת מהנושא הזה, אבל היא מתכנסת בקיץ כשיש כמה מקרים של טביעות ואחר כך חוזרים לסדר היום ולצערי, משנה לשנה, התופעה הזאת חוזרת על עצמה ואנחנו לא מצליחים להתקדם

טל חיים פילטר:  אז יש כמה דברים שאני הכנתי לכם, שאני חושב שמעורבות שלכם תוכל בהחלט לסייע בהם

טל חיים פילטר:       הדבר הראשון והחשוב ביותר הוא נושא החינוך

טל חיים פילטר:  כמו שאלי חברי אמר

טל חיים פילטר:  אין ברירה

טל חיים פילטר:  חייבים להכניס את זה

טל חיים פילטר:  כמו שיש בבתי הספר תוכנית לזהירות בדרכים וכל ילד עובר הדרכה על איך לחצות את הכביש ואיך להתנהג היום בכביש

טל חיים פילטר:  אני לא יודע אם גם ברשויות אחרות שאין להן את ה - - - הזו כמו שיש בעיריית תל אביב יפו, אבל יש גם היום הדרכה בעיריית תל אביב יפו, על איך נוסעים ואיך רוכבים על אופניים, מלמדים על איך נוסעים על אופניים ואיך רוכבים בבטיחות

טל חיים פילטר:       יש לנו כ-300 קילומטר ים במדינת ישראל ואנשים וילדים לא יודעים איך להתנהג בים, לכן חייבים להכין תוכנית עבור הנושא הזה

טל חיים פילטר:  אני, ביחד עם חבר נוסף בשם יוני ניסים, שהוא מציל מאוד ותיק בתל אביב ולא נמצא איתי פה היום, הכנו תוכנית, כבר עשינו עבורה פיילוט ולימדנו אותה השנה בבתי הספר את כיתות ו׳

טל חיים פילטר:  בנוסף, גם הבאנו אותם לסיור בים והסברנו את הדברים שם

טל חיים פילטר:  בלי הדרכה, זה לא יקרה ודרך הילדים - - -      

יעקב אשר: כרגע זה פיילוט?      

טל חיים פילטר: זה פיילוט שמאוד הצליח

טל חיים פילטר:  גם עאטף, חברי פה, הכין ערכה שיצאה דרך משרד הפנים לפני 14 שנה, על איך ללמד את הנושא הזה בבתי הספר, הבאתי את הערכה הזאת איתי

טל חיים פילטר:  אני לא חושב שאפילו פעם אחת, מורה כל שהוא במדינת ישראל הדריך את הערכה הזו, על איך מתנהגים בים

טל חיים פילטר:  אז אני חושב שזה Must

טל חיים פילטר:  ואני יכול לקחת מהערכה הזאת, מהפיילוט שאנחנו עשינו ומאלי, אבל צריך מישהו מכם שירים את הכפפה וישלב את משרד החינוך כדי ליישם את זה, כי זה לא מיושם

טל חיים פילטר:       הדבר השני הוא שיש בעיות מאוד פרוטות בהצלה, אנחנו מדברים פה על משהו ברומו של עולם, על חיי אדם

טל חיים פילטר:  אני מאמין שאתם תזדעזעו לשמוע שמעל חצי שנה כבר, שמדינת ישראל פשטה את הרגל ושאין מבחנים למצילים

טל חיים פילטר:  אנחנו סובלים בחופים ממחסור ענק במצילים

טל חיים פילטר:  היום, מציל שסיים קורס מצילים לא יכול להיבחן, המדינה לא מאפשרת לו להיבחן

יעקב אשר: למה, מה קרה?     

טל חיים פילטר: המדינה מפריטה את הכול

טל חיים פילטר:  משרד הכלכלה הפריט את המבחנים להצלה והוא כרגע מפעיל אותם לא בעצמו, אלא על ידי חברה קבלנית

טל חיים פילטר:  החברה הקבלנית מפעילה את הבחינות בסיום הקורסים, שאותן מבצעים מצילים ותיקים מבנינו, שעושים את זה מתוך אידיאל מקצועי

טל חיים פילטר:  אף מציל לא מרוויח על זה כסף, אלא פשוט לא עובדים באותו יום ומגיעים לבחון את המצילים שסיימו קורס

יעקב אשר: את זה עושה משרד הכלכלה?      

טל חיים פילטר: את זה עושה משרד הכלכלה דרך חברה קבלנית, שלא מבטחת את הבוחנים

טל חיים פילטר:  זאת אומרת, שאם אני או אחד מהחברים שלי, הולכים היום לבחון קורס שהסתיים, אז אם אותו חניך שנמצא במבחן הסיום של הקורס, נפגע או פוגע במישהו - - -      

יעקב אשר: כמה זמן אורך הקורס בו לומדים להיות מציל?      

טל חיים פילטר: הקורס הזה הוא מאוד קצר, אני אדבר גם על זה

טל חיים פילטר:  העניין הוא הסיפור של ההכשרה, שלוקחת ארבע שנים

טל חיים פילטר:  אתה עובד תוך כדי לימודים, סוג של סטאז׳, עד שאתה נהייה מציג סוג שלוש

יעקב אשר: וזה בעצם גם מתגבר את הסוכות

טל חיים פילטר: בוודאי

טל חיים פילטר:  אבל מה שקורה היום כרגע, זה שמעל חצי שנה, אף אחד לא יכול להיכנס למערך ההצלה כי אין מי שיבחן אותו, אין ביטוח לבוחנים במידה ומישהו מהנבחנים ייפגע

טל חיים פילטר:  בנושא ההכשרה של המצילים בארץ

טל חיים פילטר:  משרד הכלכלה פשט את הרגל

טל חיים פילטר:  יש אנשים פרטיים שמדריכים את המצילים ואם מישהו פה לא ירים את הכפפה ויקים בית ספר ארצי להכשרת מצילי ים במדינת ישראל, כמו שעושים במערך הכבאות ובכוחות הביטחון, אז כל אחד שבא ונותן כמה אלפי שקלים לאותו מדריך פרטי יוכל להיכנס לקורס

טל חיים פילטר:  והיום כבר מעט - - -     

יעקב אשר: אוקיי, מה הן הנקודות הנוספות? אני נאלץ לקצר אותך

טל חיים פילטר: ככה, גם היום יש מאות מצילים שלא עובדים במקצוע, מכיוון שהדור היום לא מוכן לתת את הזמן שלו בשכר שמוצע למציל

טל חיים פילטר:  אנחנו לא מצליחים לגייס היום מצילים, בדור של היום, שהולך ומשתנה

טל חיים פילטר:  גם הקורונה עשתה שינויים במדינה

טל חיים פילטר:  אז אנשים היום רוצים עבודה היברידית, עבודה מהבית, עבודה גמישה

טל חיים פילטר:  היום כשמגיע אליי מציל לראיון עבודה הוא מראיין אותי ולא אני מראיין אותו

טל חיים פילטר:  הוא אומר לי: ״אדוני, אתה חושב שאני יעבוד כל שישי ושבת? אתה חושב שאני יעבוד כל שבת וחג? יש לך טעות״

קריאה: כמה שעות זה?      

טל חיים פילטר: 12 שעות ביום, בלי חופשה וכל שישי שבת, אז אנשים לא מוכנים לעבוד

טל חיים פילטר:  הוא אומר לי: ״בתמורה לשכר הזה״ - - -      

קריאה: כמה אתה משלם?      

טל חיים פילטר: מציל מקבל 50 שקלים לשעה

ירון עמוס לוי: כמה זמן לא עודכן השכר של המצילים?      

טל חיים פילטר: עודכן ב-2016

טל חיים פילטר:  תראו, אין ספק ש - -      

עאטף חיראלדין: זה היה הרבה יותר גרוע

טל חיים פילטר: בוודאי

טל חיים פילטר:  אין ספק שבמקום כמו מדינת ישראל, אזרחי מדינת ישראל צריכים לקבל שירותי הצלה מזריחה ועד שקיעה

טל חיים פילטר:  יש חוק שעות עבודה ומנוחה, יש את מערך המצילים הקיים היום ויש את היכולת של המצילים, מציל לא יכול לתת יותר ממה שהוא נותן, שזה 12 שעות

טל חיים פילטר:  לכן חייבים להכין תוכנית עתידית, בת חמש ועשר שנים, שבשלב מסוים גם תעביר את המצילים לעבודה בשתי משמרות ושתעסוק גם בשימור השכר שלהם ובהעלאתו

טל חיים פילטר:  זה לא יכול להמשיך

טל חיים פילטר:  הדור הצעיר, דור האלפא, לא מוכן לתת את הזמן שלו כמונו

יעקב אשר: כמה שעות מותר למציל לעבוד ברצף?      

טל חיים פילטר: 12 שעות

טל חיים פילטר:  ואנחנו צריכים לפחות 15 שעות

יעקב אשר: אבל כרגע זה שמונה שעות

טל חיים פילטר: יש רשויות שבגלל חוסר במשאבים מפעילות גם שמונה שעות, כי זה מה ששר הפנים חייב, אבל רובן 12 שעות

אברהם יפה: ברובן, ביולי ובאוגוסט, לפחות 12 שעות

טל חיים פילטר: חברים, אני אומר לכם שאם הוועדה הזו לא תרים את הכפפה ותפעל מפה לשיפור תדמית המציל, כמו שמנסים לעשות היום עם תדמית המורה, אז תהיה לנו בעיה

טל חיים פילטר:  היום אנשים צעירים לא רוצים להיות מצילים, זה לא דבר מכובד להיות מציל

טל חיים פילטר:  ברשותך, יש לי עוד כמה נקודות

טל חיים פילטר:  אני מתנצל, חשוב לי שתשמעו את זה

טל חיים פילטר:  לכן אני חושב שמישהו פה ירים את הכפפה ושתקום ועדה בין משרדית - - -      

יעקב אשר: אמרו את זה, הלאה

טל חיים פילטר: אוקיי

טל חיים פילטר:  עוד כמה נקודות קטנות: חייבים לפחות לנסות לשתף את משרד הביטחון בלגייס מצילים יוצאי יחידות קרביות ולתת את העבודה הזו כעבודה מועדפת

טל חיים פילטר:  אני ניסיתי, ביחד עם העירייה שלי, להכניס את העבודה - - -      

סימון דוידסון: אין תחום במדינת ישראל שלא מבקש את זה, רק שתדע

טל חיים פילטר: חייבים גם לשפר פה ולהכניס מערכות טכנולוגיות, כמו שאמרו פה החברים, אין ברירה

טל חיים פילטר:  עוד שתי סוגיות קטנות: אחת, מערך העזרה הראשונה שיש היום בחופים, הוא לא מתאים למאה שבה אנחנו נמצאים

טל חיים פילטר:  היום משרד הפנים מחייב שבחוף מוכרז יישב מגיש עזרה ראשונה ויגיש עזרה

טל חיים פילטר:  אבל הידע של מגיש עזרה ראשונה הוא מאוד דל, - - -      

יעקב אשר: מה כיום יש על ידי - - - של מד״א?      

טל חיים פילטר: מגיש עזרה ראשונה

יעקב אשר: בתוך כל סוכה?      

סימון דוידסון: לא, הוא לא בסוכה

יעקב אשר: אלא?      

טל חיים פילטר: יש אדם שעבר 44 שעות הכשרה - - -      

יעקב אשר: איפה הוא נמצא?      

טל חיים פילטר: במרפאה

יעקב אשר: הבנתי

יעקב אשר:  סככה זה כולל מרפאה

טל חיים פילטר: כן

טל חיים פילטר:  באירוע טביעה כל דקה היא חשובה, כי לא מגיע חמצן למוח וללב, אז אם לא יעלו את רמת מגישי העזרה בחופים לרמה של פרמדיק, שיכול לבצע פעולות מצילות חיים, אז הדבר הזה הוא מאוד מאוד גרוע

טל חיים פילטר:  2

טל חיים פילטר:  חייבים לגייס את השופטים במדינת ישראל, להבין שחייב להיות מוטל אשם תורם גבוה יותר, על אדם שנכנס למים במקום שהוא אסור לרחצה או בזמנים שאסורים לרחצה

טל חיים פילטר:  היום בית המשפט רואה את אותו אדם מסכן שטבע ונהיה צמח או את המשפחה שלו, לכן הוא מטיל על הכיס העמוק של הרשויות, לשלם מיליוני שקלים של פיצויים ולכן חייבים לעשות איזה שהוא כנס של שיתוף פעולה עם הפן המשפטי, עם הפרקליטות

יעקב אשר: זאת אומרת שהוא לא מתייחס לאם זה - - -      

טל חיים פילטר: לא, הוא לא מתייחס

טל חיים פילטר:  הוא אומר: ״האדם הזה מסכן ואיבד את חייו

טל חיים פילטר: ״ אבל את המיליונים האלה ראשי הרשויות יכולים להשקיע לטובת הציבור במקום לאותו האדם שעבר על החוק

יעקב אשר: מרכז השלטון המקומי כאן?      

אופיר פינס-פז: אנחנו מייצגים אותם

יעקב אשר: אני מבקש, אם אפשר, לאסוף לנו נייר שאומר כמה שולם בחמש השנים האחרונות במסגרת החלטות על פיצויים של טביעה במקומות שהם לא מוסדרים, לא בחוף מוסדר

משה כחלון: אני ממלא המקום של ביבס, אתה תקבל

אופיר פינס-פז: אגב, עוד דבר

אופיר פינס-פז:  חברות הביטוח לא מוכנות היום לבטח רשויות מקומיות

יעקב אשר: נכון

יעקב אשר:  אז גם התייחסות לזה

יעקב אשר:  אחד ממגישי ההצעה, חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

וליד אל-הואשלה: שלום לכולם

וליד אל-הואשלה:  תודה אדוני היושב ראש על קיום הדיון הזה

וליד אל-הואשלה:  אני חושב שהוועדה צריכה להיכנס לעובי הקורה מבחינת העבודה שלה ולהכריז על החופים האלה, חופים שנמצאים ללא סטטוס או חופים שאסורים לרחצה, אנחנו צריכים לפנות בעניין הזה לשר הפנים משה ארבל כדי שננסה למנוע את זה

וליד אל-הואשלה:       קודם כל, צריכה להיות אכיפה

וליד אל-הואשלה:  סימון דיבר על הקנסות שמשלמים, שעדיין נמצאים בעידן הישן ולכן אני חושב שאנחנו צריכים לאכוף בצורה נכונה יותר

וליד אל-הואשלה:  המשטרה צריכה להיכנס לעניין הזה בצורה מאוד חזקה

וליד אל-הואשלה:  כי אם אנחנו מסתכלים על המספרים שנמצאים כאן, אז רוב הטביעות הן בחופים ללא סטטוס או בחופים שאסורים לרחצה

וליד אל-הואשלה:  לכן אני חושב שהוועדה צריכה לקבל החלטות בעניין הזה, גם אם זה מצריך מאיתנו לקיים דיון נוסף, על מנת שנאכוף ונמנע מאנשים להיכנס לחופים האלה, כי המספרים מדברים בעד עצמם

וליד אל-הואשלה:       למה הצטרפתי אל החברים שלי ויזמתי את הדיון בנושא הטביעות? בחברה הבדואית, יש לנו מצוקה

וליד אל-הואשלה:  רוב הישובים הבדואים, מלבד רהט, חורה ולקייה שבהם יש בריכות שחייה – אין לנו בריכות ביישובים הבדואים בנגב

וליד אל-הואשלה:  לכן, אני פונה מכאן גם למיקי זוהר, שר הספורט וגם למשרד החינוך, לעבוד איתנו ביחד על מנת שנתקדם בנושא הזה

וליד אל-הואשלה:  לפני כחודש נפטר אצלנו תלמיד בית ספר בשם סאלח מאבו סולב ואתמול נפטר תלמיד נוסף

סימון דוידסון: בבריכה או בים?      

וליד אל-הואשלה: טבע בבריכה

וליד אל-הואשלה:  אז אתמול נפטר יוסף ולפני חודש התלמיד מאבו סולב

וליד אל-הואשלה:  עמאר יוסף - - - וסאלח אבו סולב

וליד אל-הואשלה:  לכן אני חושב שאנחנו צריכים לשים דגש על הנושא הזה ולהתקדם

וליד אל-הואשלה:  סימון, אתה עזרת המון להתקדם עם הנושא בחורה, עבדנו ביחד, התקדמנו והקמנו בריכות שחייה ויש תוצאות

אחמד טיבי: הוא צודק אגב

יעקב אשר: לא להפריע לחברי הסיעה המתחרה

יעקב אשר:  אוקיי

יעקב אשר:  חיים אוטמזגין, זק״א, בבקשה

חיים אוטמזגין: חיים אוטמזגין, מפקד יחידת הצוללים של ארגון זק״א

חיים אוטמזגין:  אני מבקש להעלות על סדר היום בוועדה, ככל והיא תיקח את הנושאים שדיברו עליהם כאן ותגבש איזו שהיא רביזיה: א׳- להבין שלאחר כל המאמץ של המניעה או טיפול של הצלה תוך כדי שהאירוע קורה, מרבית, או לפחות מחצים מהאירועים של תביעה, מסתיימים באיתור של נעדר מתחת למים

חיים אוטמזגין:       איתור נעדר מתחת למים, מדובר בחופי ים, מצריך גיוס כוחות מאוד מקצועיים וחיפוש שלפעמים נמשך שעות ובמרבית הפעמים גם נגרר לימים

חיים אוטמזגין:  הדבר הזה מתעד בעצם ימים שלמים של פגיעה בכבוד המת, שבעצם נמצא מוטל בקרקעית

חיים אוטמזגין:  אנחנו כארגון, לקחנו על עצמנו משנת 2004, להקים את יחידת הצוללים, שתסייע בעניין הזה

חיים אוטמזגין:  חילצנו מעל 117 טובעים ממעמקי הים במתארים שונים

חיים אוטמזגין:  אנחנו כן נבקש להעלות לסדר את פעילות יחידת הצוללים של זק״א, מאחר ולפעמים היא מוגבלת מסיבות - - -      

יעקב אשר: זאת אומרת שבעצם כל העניין הזה נופל היום עליכם?      

חיים אוטמזגין: לא

חיים אוטמזגין:  האחריות היא אחריות משטרתית וגם יחידת ׳להבה׳ עושים עבודה נהדרת

חיים אוטמזגין:  הנקודה היא שכשאירוע מתמשך הרבה מעבר לכמה שעות, זה לוקח המון כוח אדם, גם של המשטרה וגם יש חוסר ביכולת, היחידות האלה הן מוגבלות

חיים אוטמזגין:  אנחנו, עם סד״כ של 180 צוללים, עם ציוד צלילה מהמתקדמים בארץ

חיים אוטמזגין:  יש לנו סונאר, שזה כלי ייחודי לנו

יעקב אשר: מתנדבים כולם?      

חיים אוטמזגין: כולם מתנדבים וזמינים

חיים אוטמזגין:  יש מגבלות בהיקף היכולת שלנו לבוא ולפעול, מכיוון שמדובר באירועים משטרתיים ולא בכל מקום אנחנו יכולים להשתלב

חיים אוטמזגין:  אני בטוח שהסדרה של העניין הזה, גם יחד עם המשטרה וגם יחד עם הרשויות, יביאו תועלת גדולה ובעיקר חיסכון

חיים אוטמזגין:  זמן התגובה שלנו הוא מיידי

חיים אוטמזגין:  ככל שמגיעים מהר יותר באירוע כזה, אז הסיכוי למצוא את הגופה היא מהירה יותר

חיים אוטמזגין:  המשמעות היא כבוד למשפחות

יעקב אשר: יש שיח כרגע? גם עם ה - - -      

חיים אוטמזגין: יש בעיה שצריך לחצות אותה

חיים אוטמזגין:  אין שיח

חיים אוטמזגין:  אנחנו מבינים את הבעיה

חיים אוטמזגין:  המטרה לא יכולה לשנות את הבעיה, כי היא בעיה - - -     

צגה מלקו: אני רוצה לומר פה משהו על אנשי זק״א

צגה מלקו:  הם עושים באמת עבודת קודש, זה משהו שאי אפשר לתאר, לכן אני באמת מצדיעה לכם, כל הכבוד

חיים אוטמזגין: אז אנחנו מבקשים שבמסגרת הרביזיה, יעלה גם הנושא הזה והאפשרות של זק״א לתרום בעניין, כפי שהיא עשתה עד היום, שתהיה מוסדרת ותוכל בעצם לתת שירות, גם למשטרת ישראל, שהאחריות היא עליה וגם בעיקר לתושבים, שנמצאים על שפת הים ונמצאים ברגעים מאוד מאוד קשים

יעקב אשר: הוועד הארצי למניעת טביעות, דקלה הראל, בבקשה

דקלה הראל: אבי ומורי, יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת, בפרט חבר הכנסת דוידסון, שמהרגע הראשון דוחף ומקדם ואני מודה לך על זה מכל הלב, אתה יודע

יעקב אשר: מה אבא עושה? מה תפקידו בכוח?     

דקלה הראל: הכול

דקלה הראל:  מהתחלה ועד הסוף

דקלה הראל:  כמובן, גם יושב ראש הפורום משה פדלון, שמרגע שנפגשו גם דוחף ועוזר, ואופיר פינס, אני חושבת שמכולם אתה הראשון שאיתו נפגשתי ואני באמת מרגישה את הלב שלך לעניין וכמובן כל מי שנמצא כאן

דקלה הראל:  טיפה שנבין את המצב שלנו לעומת מה שקורה בעולם

דקלה הראל:  כשמסתכלים בהשוואה ל-OECD, זה נראה שישראל במצב טוב

דקלה הראל:  במיוחד אחרי שמתייחסים לזה שבעולם יש הרבה מאוד טביעות שקשורות למקרים של רצח ולהתאבדויות

דקלה הראל:  אז בגלל שזה פחות מקובל אצלנו - - -     

סימון דוידסון: דקלה, אני אעצור אותך רגע

סימון דוידסון:  תגיעי לדברים שצריך לעשות במדינה

דקלה הראל: אבל רק תראו את היחס, של אדם אחד טובע כל 10 קילומטרים חוף, לעומת העולם, שם זה אדם אחד כל 857 קילומטרים, אחד ל-690

דקלה הראל:  רק שתבינו את המצב שלנו לעומת מה שקורה בעולם וכמה עוד אפשר לשפר

דקלה הראל:  כמו שאמרנו, המצב שלנו הוא שישנם 21 קילומטר חופים, 170 חופים אסורים לרחצה ו-144 חופים לא מוכרזים

דקלה הראל:  המטרה שלנו היא להגיע למצב שיש 80 קילומטרים חוף, כלומר להוסיף עוד 60 קילומטרים לחוף ולהפוך את הלא מוכרז שיישאר, שזה רק 54 קילומטרים של חוף, לאסור לרחצה

דקלה הראל:  ברגע שזה יהיה ככה תהיה הגדרה מאוד ברורה

דקלה הראל:       היום בחוק, בחופים האסורים לרחצה צריך להיות שילוט שאוסר על הרחצה, צריך להיות שם פיקוח ומתן קנסות

דקלה הראל:  האזרח יגיע ויראה את הדברים בצורה מאוד ברורה

דקלה הראל:  אני באה מעולם החינוך, אני מורה, כשאתה רוצה לחנך מישהו אתה צריך להגיד לו בצורה מאוד ברורה: פה מותר ופה אסור

דקלה הראל:  המצב בחוף לא מוכרז הוא לא ברור

דקלה הראל:  אח שלי טבע בחוף לא מוכרז

דקלה הראל:  לא היה שם שילוט, הייתה חנייה והיו פחים, זה היה נראה שאפשר לרחוץ ואז הוא באמת לא הבין שהוא במצב סכנה

דקלה הראל:  זה צריך להיות מאוד מאוד ברור וזו ההצעה שלנו

דקלה הראל:  עכשיו, איך מגיעים ל-80 קילומטרים של חוף? כי שוב, כמו ששמענו פה, מדובר בעלות מאוד מאוד גבוהה

דקלה הראל:       אז אנחנו בעצם מצאנו את שיטת ׳הצלת רחבה׳, הפרויקט האוסטרלי

דקלה הראל:  את כל הדברים היפים האלה, למדתי כמובן מפול, שיושב כאן לצידי

דקלה הראל:  אם היום יש לנו 150 מטר חוף של שלושה מצילים, אז צריך להגדיל אותו לקילומטר חוף

דקלה הראל:  כמובן שאפשר לשנות את זה בכל מיני צורות

דקלה הראל:  אפשר לעשות מגדל הצלה בצד

דקלה הראל:  אפשר להשתמש בסיור מצילים

סימון דוידסון: תעצרי רגע, זאת נקודה מאוד חשובה

סימון דוידסון:  זה העתיד

יעקב אשר: אנחנו מדברים על לקחת את הסוכה הסטנדרטית שמכירים היום ופשוט לשדרג אותה עד כמה שאפשר במינימום עלויות

יעקב אשר:  אולי עם השקעה של - - -      

דקלה הראל: תראו, עלות אחזקה לשנה של 60 קילומטר חוף זה 30 מיליון שקלים, זה הכול, זה כלום

סימון דוידסון: לא, אדוני היושב ראש, אבל העניין פה זה שאם לקחת את ה-150 מטרים האלה והרחבת אותם לקילומטר, אז כדי שזה יהיה פרקטי, צריך סיורי מצילים, מגדלי הצלה, מגדלי רפואה ומערכת התראה

סימון דוידסון:  אז אתה בעצם יכול להגדיל את זה לקילומטר

יעקב אשר: אפילו מגדלי רפואה, אפשר לשנע אותם

יעקב אשר:  זה לא חייב להיות כל הזמן במרפאה

יעקב אשר:  היום הם יכולים לשים את כל המכשור שצריך על אופנוע ולעזור

יעקב אשר:  תכף נשמע גם את ׳איחוד הצלה׳

דקלה הראל: גם ׳איחוד הצלה׳, גם מד״א וגם כולם מסכימים לזה ורוצים לקחת בזה חלק ויש גם מתנדבים, רק צריכים את העזרה של עאטף עם רייזרים, רק את העזרה מסביב ובמערכת ההתראה

יעקב אשר: רגע, החישוב של ה-30 מיליון, מה הוא כולל?      

סימון דוידסון: הכול ל-60 קילומטר

יעקב אשר: לכמה אתה מגיע היום בנתונים שאתה משלם עבור ה-60 קילומטר?      

דקלה הראל: היום 150 מטרים זה מיליון ו-400 אלף שקלים לפחות

דקלה הראל:  זה פשוט מצחיק

דקלה הראל:  מערכת ההתראה היום, כפי שדיבר עליהן חבר הכנסת דוידסון, הן פיתוח ישראלי מדהים, שלא רק מאתר כשמישהו נמצא בסכנה

יעקב אשר: איפה זה קיים היום?     

דקלה הראל: זה קיים היום באשדוד, כבר שנתיים

דקלה הראל:  זה עובד מעולה ומצליח

דקלה הראל:  זה קיים גם בארצות הברית ובכמה מקומות נוספים בעולם, רק צריך - - -      

יעקב אשר: באשדוד יש כיסוי יותר גדול? אם אתה יודע על משהו שאני לא יודע אז תגיד

יעקב אשר:  דקלה, אנחנו תכף נחזור אלייך

יצחק דוד כהן: שלום שמי דודו כהן ואני מציל מאשדוד

יצחק דוד כהן:  אני מכיר את המערכת הזאת, מדובר במערכת בלוף

יעקב אשר: אתה אומר את זה מפוזיציה?     

יצחק דוד כהן: לא, אני עבדתי בתחנה שבה המערכת הזאת קיימת, היא נמצאת קילומטר וחצי מהתחנה

יעקב אשר: היום אתה לא עובד שם?      

יצחק דוד כהן: לא

יצחק דוד כהן:  היום אני עובד בחוף הדתי

יצחק דוד כהן:  המערכת הזאת לא עובדת כמו שמדברים עליה וכמו שמצפים ממנה

יצחק דוד כהן:  גם כשכבר רואים וקולטים משהו במערכת, אז עד שאתה מגיע לטובע, שהרי מדובר בקילומטר וחצי, אז אתה יכול רק לעשות לו החייאה

יעקב אשר: טוב

יעקב אשר:  דקלה, תמשיכי, בבקשה

דקלה הראל: אוקיי

דקלה הראל:  אבל יש היום גם סיורי מצילים שהם מתנדבי הצלה ויש גם הרבה אפשרויות אחרות בתוך הדבר הזה

דקלה הראל:  אפשר גם לקחת מתנדבי הצלה מהפרויקט הצלה מהפרויקט האוסטרלי, שבאמת כבר יש להם שיטת הפעלה

דקלה הראל:  יש לנו גם עוזרי מציל, כמו שיש אצל אלי בראשון לציון ואפשר לעשות גם משהו איתם

דקלה הראל:  כלומר, אפשר פשוט לשבת עם אבי ולתכלל משהו, אבל צריך להתחיל לבנות משהו

אלי שוורצברג: הערת ביניים ברשותך

אלי שוורצברג:  לגבי קורס עוזרי מציל או לימודי ההצלה באשדוד

אלי שוורצברג:  מדובר בלימודים חינוכיים בלבד, זה לא בא במקום מציל

אלי שוורצברג:  אנחנו לא נשלח ילדים בני 15 להציל חיים ולא ניתן להם את האחריות הזו, זה חד משמעי

אלי שוורצברג:  אז שלא יובן כאן לא נכון

סימון דוידסון: זה לא במקום מציל

עאטף חיראלדין: אתה נותן לו תעודת הצלה

עאטף חיראלדין:  ברגע שאתה נותן לו את התעודה הזאת, הוא יבוא גם בשעה 17:00 וב-18:00 וייכנס פנימה, גם הוא עלול לתבוע שם

עאטף חיראלדין:  אז אם קורה לו משהו מי ייתן על כך את הדין?      

פול חכים: אנחנו אפילו לא התחלנו

דקלה הראל: רגע, שנייה

דקלה הראל:  אפשר שזה יהיה על יבש

דקלה הראל:  אפשר שהם אלה שרק יקפיצו את המצילים

דקלה הראל:  אפשר לחשוב מה באמת נכון ולעשות את זה לאט לאט ובשלבים

דקלה הראל:  אבל באמת צריך לפתוח קצת את הראש

דקלה הראל:  אנחנו מדברים על איסוף הנתונים בחופים הלא מוכרזים שלוקה בחסר, אני לוקחת את זה מתוך מבקר המדינה

דקלה הראל:  אלה דברים שאני לא כל כך הצלחתי להבין

דקלה הראל:  כשקיבלתי את הנתונים האלה ממשרד הפנים, אמרו לי שחוף לא מוכרז ב-2020-2021 היו אפס טביעות, אלה הנתונים שאני קיבלתי

דקלה הראל:  רק מהתקשורת ראיתי חמש טביעות ובמרכז המידע והמחקר של הכנסת ראיתי 14 טביעות

דקלה הראל:  אז משהו בנתונים צריך להיות אולי קצת יותר מסודר וברור

דקלה הראל:       דו״ח מבקר המדינה גם מדבר על זה שאין שום נתונים על פציעות ובעולם מראים שעל כל בן אדם שטובע למוות יש עוד ארבעה שנשארים נכים

דקלה הראל:  אין גם את כל הנתונים של מה קורה לאדם אחרי שהוא מגיע לבית החולים

דקלה הראל:  אז מד״א למשל, אמרו שהם מוכנים לעזור בהקשר הזה

דקלה הראל:  אבל שוב, צריך איש מקצוע שיחבר את כל הדברים האלה

דקלה הראל:  בנוסף, אין הפקת לקחים וגם דו״ח מבקר המדינה מדבר על זה

דקלה הראל:  בשנת 2007, בן 48 טבע למוות בחוף ׳מעיין צבי׳, בתו ניצלה

דקלה הראל:  בשנת 2014, בן 45 טבע למוות ובנו בן ה-10 ניצל

דקלה הראל:  בשנת 2018, גבר בן 23

דקלה הראל:  ב-2021 אח שלי טבע למוות

יעקב אשר: למה אין איזושהי רשות שחושבת על הפתרונות? כמו שיש לרלב״ד או משהו כזה, רשות שגם חושבת על הפתרונות

יעקב אשר:  משרד הפנים צריך להפעיל את זה

עאטף חיראלדין: למה? יש לדוגמה את איגוד ערים כינרת

עאטף חיראלדין:  יכולים לעשות כזה איגוד לכל חופי הרחצה, שמתוקצב על ידי המדינה ונמצא תחת משרד הפנים

דקלה הראל: זה אמור להיות התפקיד של אגף הרחצה

דקלה הראל:  אגף הרחצה צריך למצוא פתרונות, זה מה שדו״ח מבקר המדינה דורש ממנו

דקלה הראל:  אח שלי לא היה צריך למות

יעקב אשר: אח שלך טבע? אני לא שמעתי

דקלה הראל: זה היה הגבר בן ה-23 בשנת 2021 שכתוב שם

דקלה הראל:  תראו כמה התראות

דקלה הראל:  למה לא יכלו לעשות משהו לפני כן? למה לא יכולת לאסוף את הנתונים האלה מראש? תראה מה שראש המועצה אומר, שנים הם יודעים שיש טביעות

יעקב אשר: פקחים זה דבר שמציל חיים

עאטף חיראלדין: עם כל הצער שבדבר, אני לא חושב שמישהו שנכנס לחוף שאין בו שירותי הצלה ותחנת ההצלה נמצאת במרחק של קילומטר ממנו, צריך להיכנס למים

יעקב אשר: רגע

יעקב אשר:  היא דיברה עכשיו על הפקת לקחים, מבלי להיכנס לגופו של מקרה

יעקב אשר:  הפקחת לקחים היא גם באשר לחופים שהם לא מוסדרים, אוקיי

יעקב אשר:  כי יכול להיות שהשילוט שם לא מספיק ברור

יעקב אשר:  יכול להיות שמישהו מגיע לשם מתוך החוף

יעקב אשר:  הפקחת לקחים היא א׳ ב׳ של כל התנהלות של מישהו שאחראי על משהו

יעקב אשר:  אז אני מקבל את הנקודה הזאת ב-100%

יעקב אשר:  הלאה, בבקשה

דקלה הראל: דו״ח מבקר המדינה אומר את זה, לא רק אני

יעקב אשר: גם אם הוא לא היה אומר את זה היית צודקת

דקלה הראל: דו״ח מבקר המדינה גם מצביע על כך שאין למשרד הפנים כלים לאכיפה

דקלה הראל:  למשל היום, רוב הרשויות המקומיות בעצם כן קבעו בחוק העזר העירוני שלהן, שמותר לרחוץ רק בחוף עם מציל ורק בזמן ששירותי ההצלה פועלים

יעקב אשר: אתה אחראי גם על הקשר מול הפיקוח העירוני?      

עאטף חיראלדין: לא

עאטף חיראלדין:  למעשה הרשות היא האחראית על האכיפה, על הפיקוח ועל הכול

יעקב אשר: מי בודק את עבודת הפיקוח?      

עאטף חיראלדין: אני הרגולטור

עאטף חיראלדין:  אני בודק את הפעילות של הפעלת החופים

עאטף חיראלדין:  באשר לפיקוח מעבר לשעות הפעילות, אני לא מפקח על הרשות אם היא עושה או לא

משה כחלון: יש מנהל רשות חופים בכל עיר

יעקב אשר: מנהל רשות חופים מטעם משרד הפנים?      

עאטף חיראלדין: מטעם הרשות

יעקב אשר: אני שואל שאלה

יעקב אשר:  הוא אחראי גם על הפיתוח, גם על לעשות ׳קול קורא׳, גם על לבדוק את כל הבעיות והכול, אבל עדיין

עאטף חיראלדין: יש לי מפקח שלמעשה שעושה את הפיקוח על הרשות, שהיא אכן מקיימת את הוראות החוק

יעקב אשר: אז יש לך מפקחים או שאתה לבד?     

עאטף חיראלדין: יש לי שני מפקחים בכל הארץ

יעקב אשר: זה יותר טוב מאפס

דקלה הראל: אבל אין להם החלפה

יעקב אשר: אני ראיתי

יעקב אשר:  תחתרי למשפט סיום אם אפשר

דקלה הראל: אוקיי

דקלה הראל:  בנוגע לחופים הנפרדים

דקלה הראל:  אנחנו יודעים שיש אוכלוסייה דתית, מסורתית וחרדית 55%, אבל רק 7% מהחופי רחצה הם נפרדים

יעקב אשר: נכון, לא רק יהודית

יעקב אשר:  נכון אחמד? ברגע שהתחלנו את הישיבה זה עמד על 55

יעקב אשר: 01%

יעקב אשר:  זה אומר שציבורים כאלה, שלא הולכים למקום שלא מוסדר לפי אורחות חייהם, יחפשו את הנישה, זה הכול

דקלה הראל: לקחנו את החוברת שהראו קודם, של משרד הפנים

דקלה הראל:  עשינו מזה סרטונים, ספרונים ותכנים שהם כולם חינמיים במתנה

דקלה הראל:  פשוט כל מה שצריך, זה שמשרד הפנים יפיץ את זה לרשויות במדינת ישראל בחינם ובמתנה, עשינו לומדות

עאטף חיראלדין: למה שמשרד החינוך לא יפיץ את זה?      

דקלה הראל: גם דרך הרשויות

דקלה הראל:  אז ההמלצות הן: בניתי תוכנית חומש ל-60 קילומטר, תוכנית מפורטת לפרטי פרטים שנוצרה ביחד עם מנהלי החופים, שעוסקת בשיטת ההצלה ובכל השאר, כתבתי את הכול בחוברת פה

דקלה הראל:  תוכלו לראות את זה

יעקב אשר: אוקיי

יעקב אשר:  זה יבוא לידיי ביטוי

יעקב אשר:  תודה רבה רבה

יעקב אשר:  חבל שנכנסתם לזה בגלל כזה סיפור קשה

יעקב אשר:  השם ימלא חסרונכם, עד כמה שאפשר לאחל לכם

יעקב אשר:  חבר הכנסת טיבי, אתה הולך לנהל את ועדת הכספים אז אני אתן לך את רשות הדיבור, בבקשה

אחמד טיבי: נכון, תודה

אחמד טיבי:  אז בקצרה

אחמד טיבי:  א׳- הנושא הזה הוא סופר חשוב ואני מודה לכם על היוזמה

אחמד טיבי:  אני שמח לראות פה את אופיר פינס שהיה שר הפנים ואחד מחברי הכנסת הטובים והדינמיים ביותר שהיו כאן

אחמד טיבי:  הנושא הזה חשוב לנו מאוד, לכן יש פה שני חברי כנסת מהסיעות שמייצגות את הציבור הערבי

אחמד טיבי:  אני לא יודע אם יש סטטיסטיקה ומספרים לגבי פילוח של מספר הטובעים, אני אשמח לשמוע

יעקב אשר: זה נאמר בתחילת הדיון

אוריאנה אלמסי: בעונת הרחצה הנוכחית, לפי נתוני משרד הפנים, אין בני מיעוטים בין הטובעים למוות

אחמד טיבי: רק בשנה הזאת

יעקב אשר: בשנה הזאת

יעקב אשר:  בשנה שעברה היה אחוז די גבוה

אחמד טיבי: אוקיי

אחמד טיבי:  אז אני רוצה להתייחס באופן כללי

אחמד טיבי:  נאמר כאן שיש סוגי חופים שונים: מותר לרחצה, אסור לרחצה וחוף לא מוכרז

אחמד טיבי:  רוב הטביעות הן בחופים האסורים לרחצה ובחופים הלא מוכרזים ונאמר כאן גם שיש חוסר בהנחיות, חוסר בשילוט וחוסר בחינוך

אחמד טיבי:  אנשים הולכים לחופים הלא מוכרזים ונדמה לי ששלטים יכולים להציל חיי אדם בנושא הזה

אחמד טיבי:  גם ראינו במצגת את הצורך להרחיב את רצועת

אחמד טיבי:  החוף מ-150 מטר לקילומטר

אחמד טיבי:       הנקודה הנוספת היא חינוך לשחייה

אחמד טיבי:  האיש הזה, דוידסון, עוסק בזזה יום יום, גם בכנסת

אחמד טיבי:  בחברה הערבית יש מעט מאוד בריכות שחייה, בהשוואה לחברה היהודית, ולכן יש פחות חינוך לשחייה ושיעורי שחייה, כך שהסכנה היא סכנה גדולה יותר

אחמד טיבי:  רק אתמול ביריחו, נפטר ילד מכסייפה בתוך בריכת שחייה

אחמד טיבי:  בחוף ג׳סר א-זרקא למשל, יש מצילה, חממה ג׳ובראן, שהיא אגדה

פול חכים: היא שייכת לעמותה שלנו

אחמד טיבי: רק לפני כמה ימים היא הצילה שני אנשים

אחמד טיבי:  כל הכבוד לה וכל הכבוד לכם, על העבודה המצוינת שאתם עושים, לפעמים כנגד כל הסיכויים

אחמד טיבי:  איך זה שבכל הנגב יש שתי בריכות שחיי? אחת בהרט, שעליה דיבר ואליד ועוד אחת שהיא בחורה

יעקב אשר: הנושא כרגע הוא לא בריכות

אחמד טיבי: לא, כשיש בריכות אתה מחנך אנשים ומלמד אותם לשחות

אחמד טיבי:  אוקיי? ואז כשהם מגיעים לחוף הים הם - - -      

יעקב אשר: כן אבל גם אם בסוף יהיו בריכות, אף אחד לא חייב לחנך

אחמד טיבי: אני אומר שהדברים משולבים וקשורים אחד בשני

אחמד טיבי:  באשר לחופים לא מוכרזים, צריך לשים שילוט שמורה על כך שהרחצה אסורה וזה לצד האכיפה

אחמד טיבי:  תודה רבה

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  רחל, ׳איחוד הצלה׳

רחל צ'ובטה: בוקר טוב לכולם

רחל צ'ובטה:  שמי רחל צ׳ובטה ואני מנהלת שעת חירום של ׳איחוד הצלה׳

רחל צ'ובטה:  ככה, ׳איחוד הצלה׳ מתפרס מצפון ועד דרום, על כל רצועת החופים במדינת ישראל

רחל צ'ובטה:  יש לנו מאות מתנדבים שנותנים מענה בחופים מקצה לקצה

רחל צ'ובטה:  כאשר יש לנו גם רכבים ייעודיים עבור המענה הזה, אם זה רייזרים ואם זה רכבי שטח, שיודעים לתת מענה

רחל צ'ובטה:  כרגע אנחנו פרוסים על תשעה חופים, ברצון לגדול ולהגיע לכל חוף

יעקב אשר: כשאת אומרת פרוסים, הכוונה היא שזה בשיתוף פעולה מול הרשויות? מול המצילים? מול מי? או שזה במסגרת הפריסה הארצית שלכם? שאתם ברוך השם נמצאים בכל מקום

רחל צ'ובטה: המטרה היא בסוף להגיע לפריסה ייעודית מול הרשויות, כרגע אנחנו יודעים - - -      

יעקב אשר: יש איזו רשות מסוימת שאתם כבר עובדים איתה?      

רחל צ'ובטה: אנחנו יודעים לעבוד ועובדים עם חוף כרמל

יעקב אשר: זאת אומרת שבשמונת המקומות שבהם אתם נמצאים, אכן יש תיאום מול הרשויות?      

רחל צ'ובטה: בדיוק

רחל צ'ובטה:  יש לנו פריסה מלאה בחדרה למשל

רחל צ'ובטה:  רייזרים נותנים מענה מקצה לקצה

רחל צ'ובטה:  אנחנו גם התחלנו ביחד עם פול, קורס ייעודי של המשמר הימי, זאת על מנת להכין את הכוננים שלנו ולתת להם ידע נוסף, ממש להעשיר אותם מקצה לקצה

רחל צ'ובטה:  כפי שאתם יודעים, יש גם סירה שנותנת מענה בכינרת

רחל צ'ובטה:  ביום שישי האחרון הסירה הזאת נתנה מענה לילד בן 10 בתוך תהליך החייאה והצילה את חייו

רחל צ'ובטה:  המטרה שלנו בסוף היא באמת לבנות שיתוף פעולה מלא

רחל צ'ובטה:  מול כל הרשויות, מול כל העיריות, להעצים ולהגדיל את כמות רכבי השטח בשטחים האלה על מנת לתת את המענה הזה ולהשתפר

רחל צ'ובטה:       דבר נוסף שאנחנו עושים זה הסברה כמובן שבחינם לחלוטין

רחל צ'ובטה:  אם זה ליצור לכל העיריות, הדרכות כאלו ואחרות, אם זה סרטונים ייעודיים בשיתוף עם דקלה ואם זה עם אנשי מקצוע, שעושים הכול על מנת לתת עוד משהו קטן כדי לשפר כל נקודה קטנה, כדי ללמד ולגרום לכך שהכול רק יגדל ויגדל

רחל צ'ובטה:  זה הכול

רחל צ'ובטה:  תודה רבה

יעקב אשר: תודה רבה ויישר כוח גדול על כל העבודה שלכם, שכזכור נעשית בהתנדבות

יעקב אשר:  פול, כל כך הרבה שומעים את השם שלך אז אני רוצה לשמוע גם אותך

יעקב אשר:  בבקשה

פול חכים: בוקר טוב, שמי פול חכים ואני מנכ״ל של משמר ההצלה הימי

פול חכים:  אנחנו אולי היחידים שמתעסקים בארץ בבטיחות בים, לנוער, לילדים ולמבוגרים

פול חכים:  אנחנו עושים הכשרות בנוגע לבטיחות בים

פול חכים:  אנחנו גם היחידים בארץ שחברים בארגון ההצלה הימי: ׳The international lifesaving federation׳

פול חכים:  אם דיברתם על revision, להסתכל בקופסה, אז הקופסה כבר קיימת בעולם ההצלה, לא במדינת ישראל אבל ב-130 מדינות שכבר מטפלות במצב הזה כרגע ועוסקות בחינוך ובהצלה, כך שלא צריך להמציא את הגלגל

פול חכים:  תסתכלו בבקשה, בצד שמאל, זה הלוגו של ה- ׳The international lifesaving federation׳ של אירופה

פול חכים:       איכפת לנו

פול חכים:  יש לנו שפע של מתנדבים

פול חכים:  מדברים על כסף וכסף וכסף, אבל היי, אבל יש לנו אנשים עם רצון טוב, שרוצים לעבוד ולעזור

פול חכים:  ב- ׳איחוד הצלה׳ יש 6,000 אנשים שמתנדבים, גם במגן דוד אדום מתנדבים אנשים מעולים

פול חכים:  כולם מתנדבים

פול חכים:  אנחנו רוצים עם ההכשרה הבינלאומית הארוכה, לעשות פטרולים על החופים

פול חכים:  מה רע בזה? זה win win, זה פיילוט, בואו נעשה את זה

פול חכים:  אפשר כבר תוך שבועיים להביא אנשים שיהיו אחרי הכשרה ויעבדו עם עזרה של מצילי הים, אין בעיה

פול חכים:  אנחנו לא מחליפים אף מציל ים, אנחנו כאן כדי לתמוך בהם ולהיות כוח בנוסף אליהם

פול חכים:       זה ברור לחלוטין שזה דבר שכבר קיים בעולם, במיוחד באוסטרליה, יש מתנדבים יותר מ-70 אלף אזרחים, שמצילים יותר מ-10 אלף אנשים מידי שנה

פול חכים:  אז חברים, אנחנו כאן כדי לעזור כי איכפת לנו, ביחד עם הצהוב והאדום

פול חכים:  זה ברור לכל אחד מהאזרחים, שיודעים שיש איפה שהוא כתובת

פול חכים:  ממש איכפת לנו

פול חכים:  אז הרעיון הוא פטרולים של מתנדבים שרוצים לעזור

פול חכים:  כמו שאמרתי, כמו שיש במוסדות ביטחון, אז תמיד יש שפע של אנשים שרוצים לעזור

פול חכים:       הדבר השני הוא נושא החינוך, שכפי שאמרתי, אנחנו היחידים שמלמדים ילדים בנושא הזה

פול חכים:  יותר מ-2,000 ילדים מבתי הספר במגזר הערבי, מג׳סר א זרקא, מיפו ומהמגזר הבדואי

פול חכים:  אנחנו היחידים שבאמת עובדים בשטח

פול חכים:  כולם מדברים, מדברים ומדברים אבל בבקשה, זה לא עניין של פוליטיקה אלא עניין של הצלת חיים

פול חכים:  הנושא הבא זה החשיבות של ציון היום הבינלאומי למניעת טביעות, בתאריך ה-25 ביולי

פול חכים:  אנחנו, במשמר ההצלה הימי ביחד עם השגריר האוסטרלי, נעשה את זה

יעקב אשר: דוידסון, תעשה יום בכנסת

סימון דוידסון: נעשה

פול חכים: זה יום גלובלי, הכנסת צריכה להיצבע בו בצבע אדום

פול חכים:  נושא נוסף הוא עניין החוק

פול חכים:  ילדים לא יכולים ללמוד לשחות בלי הים

פול חכים:  כמו שלא לומדים סנפליג בלי חבל וכמו שלא לומדים לנהוג באוטו בלי רכב

פול חכים:  זה לא רק עניין תיאורטי

פול חכים:  אז יש לנו את החומר הרלוונטי, יש לנו את הידע ויש לנו את מדריכי הבטיחות במים, שיכולים ללמד את זה

פול חכים:  צריך לשנות את הרעיון כך שילדים כן יוכלו לאהוב את הים להיכנס לים ולא יפחדו ממנו

פול חכים:  בנוסף, נושא הפטרולים

פול חכים:  אפשר לעשות את זה עם מינימום של שישה אנשים וזה - - -      

סימון דוידסון: פול, איפה הבעיה?      

פול חכים: הבעיה היא במודעות

סימון דוידסון: לא, איפה הבעיה שלך להכניס את הנושא הזה יותר ויותר?      

יעקב אשר: הוא צריך אישור בשביל הפטרולים

סימון דוידסון: אני יודע מראש עיריית הרצליה שזה גם קיים שם

פול חכים: בוודאי

פול חכים:  אנחנו מידי שבוע - - -      

יעקב אשר: פול, אבל האם יש איזה שהוא חסם?      

סימון דוידסון: כן, אני יודע שיש איזו שהיא בעיה

פול חכים: הבעיה היא שלא רוצים לקבל אותנו כארגון הצלה

פול חכים:  ישר ולעניין, תגיד לכולם שאתה לא רוצה לקבל אותנו כארגון הצלה

עאטף חיראלדין: אני לא רוצה שאתה תציל

עאטף חיראלדין:  אותו בחור בן 15 לא ייכנס לים

פול חכים: אף פעם לא אמרתי שמישהו בן 15 יעשה את זה

עאטף חיראלדין: אתה רוצה שהילד הזה שאותו אתה מכשיר ונותן לו תעודת הצלה, שהוא ייכנס ויציל?      

פול חכים: אני לא אמרתי את זה

עאטף חיראלדין: אם זה עניין של חינוך והעלאת מודעות אז אין שום בעיה, גם אמרתי לך את זה כבר

עאטף חיראלדין:  אבל אתה נותן תעודת הצלה, אתה נותן לאותו ילד בן 14 או 15 תעודת הצלה, תקרא לזה איך שאתה רוצה

עאטף חיראלדין:  צריך שהילדים האלה יבינו שהם לא נכנסים להציל

פול חכים: בבקשה, זו לא הצלה

פול חכים:  זו תעודה שהם מקבלים כשהם עוברים את הקורס

פול חכים:  That’s it

יעקב אשר: חברים תודה, הבנתי הכול

יעקב אשר:  יש עוד משהו או שאנחנו יכולים להתקדם?      

פול חכים: זו פעם רביעית כבר שאנחנו מדברים על הנושא הזה, כן?     

יעקב אשר: אוקיי

יעקב אשר:  זו פעם ראשונה שלי כאן כיושב ראש

פול חכים: אז ברוך הבא, אני שמח על זה

פול חכים:  אבל באמת, יש פה אנשים שתכלס רוצים לעבוד

יעקב אשר: אוקיי, תכף תשמע את הסיכום שלי ואני מקווה שהוא יהיה משביע רצון

פול חכים: אז בואו נעשה את זה כבר

פול חכים:  אפשר תוך שבועיים כבר לעזור ולמנוע טביעות

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  קודם כל יישר כוח על מה שאתה עושה ועל ה- passion שיש לך לנושא הזה, צריך פשוט לדעת לתעל את זה נכון

יעקב אשר:  ולתת לזה צורה, אולי בתקנות, כי יש דברים פה שאפשר גם להסתכל עליהם מכיוון אחר, אז שלא ייצא מצב שאדם שהוא לא מוסמך יעשה דברים כאלה ואחרים

יעקב אשר:  לכן צריך למצוא את האיזון, את מה נכון לעשות ואת מה לא

יעקב אשר:  כמו שאנחנו יודעים, שלמשל בתחנות של כיבוי אש ודברים כאלה, יש בני נוער שנמצאים ולוקחים חלק, אבל אף אחד מהם לא חושב שהוא כבאי, אולי הוא חושב שיהיה כבאי בעתיד, אבל הוא יודע שהוא לא כבאי והוא לא מחליט פתאום לפתוח תחנה בפני עצמו

יעקב אשר:  אז יש דברים שצריך לדעת לעשות אותם במינון הנכון, כדי שלא חלילה יקרה לנו ״שכרו בהפסדו״

אברהם יפה: סליחה, רק רציתי להגיד משהו קטן

אברהם יפה:  בזמנו, ארגון המצילים הארצי הצהיר שאין לו בעיה להביא אנשים להיות בתחנת ההצלה עוד לפני שמכשירים אותם, במינון מסוים

אברהם יפה:  יש בעיה של ביטוחים לאותם אנשים, שיתנו לנו תמיכה

אברהם יפה:  אתם מבינים שמדובר בחיי אדם, אז אחד כזה שטובע ונגמר הסיפור

יעקב אשר: ברור

יעקב אשר:  ידידי, אתה כבר נגעת בנקודה

אברהם יפה: אז ארגון המצילים הציע את זה ונתן מקום

יעקב אשר: התשובה לכל הדברים האלה היא הסדרה, הסדרה כוללת של הכול

יעקב אשר:  אנחנו תכף נגיע לזה

יעקב אשר:  אני רק רוצה לשמוע קודם את משרד החינוך

יעקב אשר:  מי נמצא פה ממשרד החינוך? בבקשה

רותם זהבי: שלום, שמי רותם זהבי, אני מנהל אגף הבטיחות במשרד החינוך

רותם זהבי:  אני יכול להגיד כמה דברים, ראשית - - -      

יעקב אשר: תן לי תמונת מצב של היום, מה משרד החינוך מחייב לעשות בבתי הספר? האם יש שיעורים בנושא? אם כן, לאיזה גילאים? בגדול

רותם זהבי: קודם כל, יש איסור רחצה בים התיכון, זה דבר אחד

רותם זהבי:  איסור גורף להתרחץ בים התיכון במערכת החינוך, לאור הסיכונים ולאור אירועים שהיו

יעקב אשר: אני לא מתכוון מבחינת הטיולים שאתם מוציאים

יעקב אשר:  אין היום שום שיעורי חינוך בנושא?      

רותם זהבי: מבחינת החינוך, יש לימודי שחייה

יעקב אשר: איפה זה קיים?     

רותם זהבי: יש היום בסביבות ה-60 אלף בשנה ואנחנו מכניסים עוד קרוב ל-10, בתגבור למגזר החרדי ולמגזר הערבי

יעקב אשר: לאיזה כיתות?      

רותם זהבי: אנחנו מדברים על כיתות ה׳, אבל רוצים להוריד את זה לכיתה ד׳

רותם זהבי:  זה בגלל המגבלות של הבריכות

סימון דוידסון: אני רק אתקן אותך, כי כפי שאתה יודע זה העולם שלי

סימון דוידסון:  בנושא הזה של לימוד שחייה, יש את הנושא הזה של גובה פני המים בבריכות השחייה

סימון דוידסון:  יש מספר עיריות שעושות את זה באופן מצוין כבר בכיתה ב׳

סימון דוידסון:  בהרצליה למשל, ראש העיר נמצא פה אבל כמי שהקים את בני הרצליה - - -      

יעקב אשר: הנושא הוא קודם כל מה יש ואז מה צריך

סימון דוידסון: אני אומר, יש כיתות - - -     

יעקב אשר: הוא עושה את זה על חשבונו

סימון דוידסון: לא, אותו הפרויקט של משרד החינוך שעליו הוא מדבר, נמצא בהרצליה בכיתות ב׳

סימון דוידסון:  וב- -      

יעקב אשר: מתוקצב? הוא לא מתוקצב

סימון דוידסון: - - ובראשון לציון

סימון דוידסון:  בכל השאר זה ד׳ או ה׳

סימון דוידסון:  התקווה היא להוריד את הכול לכיתה ב׳

רותם זהבי: אי אפשר להוריד את זה לכיתה ב׳

רותם זהבי:  יש פה עניין של מדריכים, יש פה ילדים קטנים

יעקב אשר: אני שואל שאלה

יעקב אשר:  סימון, אתה מדבר על הרצוי ואני קודם כל רוצה לדעת מה המצוי

רותם זהבי: אז אנחנו בשאיפה להוריד את זה קודם כל לכיתה ד׳

רותם זהבי:  זאת השאיפה

יעקב אשר: אבל איך אתם מגיעים למנעד יותר גדול? 60 אלף ילדים בשנה

סימון דוידסון: לא, זה הרבה יותר מ-60 אלף

רותם זהבי: לא, אלה המספרים

רותם זהבי:  כולל התגבור שאנחנו עושים באיזו שהיא תוכנית מיוחדת עם משרד הבריאות למגזרים השונים, אנחנו מגיעים ל-70 אלף, אלה המספרים, לא יותר מזה

יעקב אשר: 70 אלף ילדים בשנה, שכמה שיעורי שחייה הם מקבלים?      

רותם זהבי: זה יוצא בסביבות ה-10-12 שיעורים

יעקב אשר: והעלות כולה היא על משרד החינוך?      

סימון דוידסון: לא, שליש

רותם זהבי: כן, ההורים משלמים את ההסעה במידה וצריך

סימון דוידסון: יש את ההורים, יש את העירייה ויש את משרד החינוך, זה שליש, שליש ושליש

רותם זהבי: כן

רותם זהבי:  ההורים והעירייה נותנים את ההשלמה של ה - - -      

יעקב אשר: זאת אומרת שיש שליש, שליש ושליש? פחות או יותר

רותם זהבי: משהו כזה, כן

יעקב אשר: רשות, משרד החינוך וההורים

רותם זהבי: כן

יעקב אשר: ואתה אומר שאתם מגיעים ל-70 אלף

רותם זהבי: בסביבות ה-70 אלף

יעקב אשר: שכמה קורסים הם מקבלים בשנה אחת? כאילו, כמה פעמים הם פוגשים את ה? - - -      

סימון דוידסון: 10 פעמים

רותם זהבי: 10-12 פעמים

יעקב אשר: בכיתות ה׳ ואתה אומר שאתם שוקלים להקדים את זה לד׳

יעקב אשר:  זאת אומרת, שאם תעשה את זה בד׳ אתה תחסוך את ה׳, כך שזה אותו הדבר

יעקב אשר:  השאלה היא מה יותר נכון, אבל אין לנו זמן עכשיו להיכנס לעניין הזה

יעקב אשר:  האם יש גם שיעורים שמדברים על סכנות הטביעה? האם במסגרת הלימודים, יש איזה שהוא משהו שמדבר על אי כניסה לים בחופים שאינם מוסדרים

רותם זהבי: כן

רותם זהבי:  מדברים על זה בשיעורי החינוך הגופני, לקראת החופשה, אבל לא מספיק

רותם זהבי:  יש לנו גם הנחיות בנושא

יעקב אשר: יש לכם איזה שהוא חוזר להנחיות?     

רותם זהבי: בוודאי

רותם זהבי:  יש לנו חוזרים שמדברים על זה

רותם זהבי:  האם זה מספיק? האם יש מקום להגביר את זה? בהחלט אפשר לעשות דברים נוספים

יעקב אשר: חברים, אני ממש בדקות האחרונות

דקלה הראל: מנהל החופים של אשדוד ביקש שאני אקריא בשמו שני משפטים

דקלה הראל:  הוא פשוט מאוד הופתע לגבי הנושא שהעלו כאן כנגד המצלמות וביקש להגיב: ״ראשית, מן הראוי לשמוע את מנהל החופים באשדוד, אשר מוביל ויוזם כניסה של טכנולוגיות למערך ההצלה

דקלה הראל:  שנית, המציל הנוכח שם נמצא ללא ידיעת מנהל האגף, הוא לא מייצג את אגף האוכפים ואת העירייה, למערכת בהחלט יש מקום בעולם ההצלה״

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  עינת שגיא, ארגון ׳בטרם׳, בבקשה

עינת שגיא אלפסה: עינת שגיא אלפסה

עינת שגיא אלפסה:  באמת נאמרו פה הרבה דברים והם חשובים וטובים

עינת שגיא אלפסה:  אני רוצה להתייחס לכך שבאשר לארגון, אנחנו מדברים על ילדים מתחת לגיל 18

עינת שגיא אלפסה:  ב-15 השנים האחרונות, 88 ילדים טבעו למוות בחופים בלבד, אני לא מדברת כרגע על בריכות או על טביעות בבית

עינת שגיא אלפסה:  אנחנו רואים ייצוג יתר לבני נוער בני 15-17, שזה באמת, בפעמים רבות, עניין של התנהגות סיכונית

עינת שגיא אלפסה:  פה נכנס עניין החינוך, כי עבודה בבתי הספר יכולה להיות מאוד משמעותית, גם בהסברה וגם בהדרכות פרטניות

עינת שגיא אלפסה:  בנוסף, אנחנו רואים, כשאנחנו מסתכלים על ה-15 השנים האחרונות, אנחנו רואים ייצוג יתר לחברה הערבית

יעקב אשר: יש לכם שיתוף פעולה עם הרשויות?      

עינת שגיא אלפסה: יש לנו, לא עם כולן

עינת שגיא אלפסה:  אבל כן קיים שיתוף פעולה, גם עם רשויות במגזר הערבי וגם במגזר החרדי

יעקב אשר: כן, אני חושב שאני הייתי הראשון איתכם

עינת שגיא אלפסה: נכון

יעקב אשר: אוקיי

יעקב אשר:  ניר עוז, יושב ראש ארגון מנהלי בריכות השחייה, בבקשה

ניר עוז: תודה רבה אדוני היושב ראש

ניר עוז:  אני חייב לציין שלצד חופי הרחצה, יש 3,300-3,400 בריכות שחייה ואנחנו נמצאים במצוקה מתמדת של מצילים

ניר עוז:  אנחנו כבר אמורים לפתוח בחודש אוגוסט עוד קאנטרי קלאבים בלוד ובבני ברק ואין לנו מצילים

ניר עוז:  המצוקה היא אמיתית ואנחנו זועקים את זה כבר למעלה מ-15 שנה

ניר עוז:  על מנת לקבל ולהכניס למעגל העבודה מצילים נוספים, הרי זו עבודה עונתית, אנחנו למעשה פותחים בריכת שחייה בקיץ, לארבעה עד חמישה חודשים

ניר עוז:  יושבים פה גם כן חברי הוועדה ואנחנו זקוקים למצילים ומבקשים להוריד את גיל המצילים ל-17

ניר עוז: 5 לפחות

ניר עוז:       בנוסף, כמו שכולם מבקשים אז גם אנחנו, שהעבודה הזו תתאפשר כעבודה מועדפת

ניר עוז:  היום יש עבודה מועדפת למצילים בבתי מלון, אז אנחנו מבקשים שזה דבר שיהיה גם גורף לכל שאר בריכות השחייה, היות ואנחנו לא מסוגלים לתת את הביטחון של המתרחצים בבריכות השחייה, כי אין לנו מספיק מצילים

ניר עוז:  נושא ההצלה הוא נושא כאוב ואני אבקש אליו התייחסות פה מהוועדה, על מנת לסייע ולנו ולתת לנו תוספת

ניר עוז:  חבר הכנסת סימון דוידסון הרים את הכפפה, הוא עוזר ויוזם

ניר עוז:  אז אנחנו מבקשים גם מחברי הוועדה שנמצאים פה, לסייע לנו להוריד את גיל המצילים ל-17

ניר עוז: 5

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  ריקה, בבקשה

אריה אלטמן: ריקה אידלמן, קרן ׳נתניה ירוקה׳

אריה אלטמן:  אני רוצה להגיד שלושה דברים: 1

אריה אלטמן:  בעניין ההשתלטות של כיסאות הנוח ליד המצילים: הם מגיעים עוד לפני שהחוף התעורר ועוד לפני שהגיע המציל ואז מגיעות משפחות שנאלצות להתרחק כי כבר אין להן מקום

אריה אלטמן:  כל הכיסאות האלה נשארים ריקים, אבל אנשים חייבים ללכת הצידה כי אין להם מקום

אריה אלטמן:  2

אריה אלטמן:  אני רוצה לדבר על הוראה של הבנה מה זה ים

אריה אלטמן:  שזה אומר, ללמוד לשחות בבריכה זה שונה מאשר לשחות בים עצמו

אריה אלטמן:  אני הייתי שחיינית והשתתפתי בתחרויות

אריה אלטמן:  אני חותרת, אני גולשת ונמצאת הרבה בים ומדובר בשני דברים שונים לחלוטין

אריה אלטמן:  אז חייבים שהילדים יגיעו לחוף הים

יעקב אשר: ברור, אפילו אני מבין את זה

אריה אלטמן: לגבי הוראה, שמורים מלמדים בבתי הספר

אריה אלטמן:  המורים עצמם, שלא מבינים מה זה ים, מגיעים עם הקבוצות

אריה אלטמן:  השבוע הגיעה קבוצה של חרדים לים ונכנסו לים דווקא במקום הכי מסוכן שהיה בחוף

אריה אלטמן:  למה? כי זה המקום הכי שטוח, אבל זה בדיוק הזרם שלוקח לעומק, על אף שזה נראה כמו המקום הכי בטוח

אריה אלטמן:  3

אריה אלטמן:  כרגע יש דיון מקביל לדיון פה, של משרד התיירות, מנהל פיתוח ותיירות, על פתיחת נקודות Camping בחופי הים, לא הוזכר אפילו מה קורה עם שירותי ההצלה

אריה אלטמן:  שבוע הבא, ב-24 ביולי, זה כבר אחרי שהם מצאו אתרי הקמה, יהיה דיון נוסף

יעקב אשר: אם את יכולה לשלוח לי מכתב בעניין הזה

אריה אלטמן: אני אשלח לך

אריה אלטמן:  כי אתם - - -      

יעקב אשר: הבנתי, אבל זה לא לדיון הזה

יעקב אשר:  משרד הבריאות, בבקשה

זהבה רומנו: שמי זהבה רומנו, אני מנהלת את התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים במשרד הבריאות

זהבה רומנו:  אני רוצה לספר שהתחלנו כבר בתחילת חודש יוני, בקמפיין למניעת טביעות

זהבה רומנו:  הקמפיין הוא קמפיין טלוויזיוני ובמדינה הדיגיטלית

יעקב אשר: זהו, רציתי לשאול גם על ה - - -, כמה יש פרסום? אתם מובילים את זה?      

זהבה רומנו: אנחנו מובילים את זה

זהבה רומנו:  התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים

זהבה רומנו:  אני רוצה לומר שגם ביחד עם משרד החינוך, העלנו את מספר לימודי השחייה ובעצם התוכנית הלאומית מתקצבת, ביחד עם משרד החינוך, את לימודי השחייה בחברה החרדית ובחברה הערבית, הבדואית בפרט

זהבה רומנו:  אנחנו גם עושים שיתופי פעולה ביחד עם פול

זהבה רומנו:  אנחנו רוצים לבנות מערכי שיעור, ביחד עם פול ועם משרד החינוך, על מנת ליצור את הפלטפורמה הנכונה לאופן בו מעבירים את השיעורים האלה

יעקב אשר: האם אי אפשר במסגרות הנוער השונות שקיימות? בתנועות נוער ובארגוני נוער? זו גם יכולה להיות חוויה כיפית וזה גם לימודים

סימון דוידסון: כיום זו תנועת הנוער הגדולה ביותר באוסטרליה

יעקב אשר: אני מדבר איתך על הארץ

יעקב אשר:  צריך לפנות לראשי תנועות הנוער, שהם חברה רציניים וזה יכול להיות עוד משהו משלים למשרד החינוך

זהבה רומנו: אני רוצה לומר שאנחנו, כתוכנית לאומית לבטיחות ילדים, חושבים שזה win win situation

זהבה רומנו:  גם במתן האחריות והמשמעות לבני הנוער

זהבה רומנו:  תנועות הנוער יוכלו להעביר את המסרים לאותם הרוחצים

זהבה רומנו:  אנחנו נשב ונגדיר בצורה נכונה את הסמכות ואת האחריות עם אותם מתנדבים בחוף וכמובן שנבוא עם זה למשרד הפנים על מנת לקבל את אישורם

זהבה רומנו:  בנוסף, יש קמפיין שעתיד לצאת, אמנם הקמפיין העולמי יוצא לפני תשעה באב, אבל אנחנו חשבנו שזה לא נכון להוציא אותו לפני תשעה באב

זהבה רומנו:  יומיים אחרי תשעה באב אנחנו נוציא את הקמפיין ונציין את היום למניעת טביעות

זהבה רומנו:       בכוונתו לעשות פעילות גם בתוך משרד הבריאות

זהבה רומנו:  אגב, משרד הבריאות לקח על עצמו לקדם את כל הנושא של טביעות

זהבה רומנו:  העברנו עלוני מידע לכל אחיות טיפות החלב, לכל הדוברים בבתי החולים ולכל הדוברים בקופות החולים, כדי להעלות את המודעות לכל מי שמגיע לקופות החולים, באמצעות אותן אחיות שיוכלו להעביר את המידע למשפחות

זהבה רומנו:  בנוסף, יש לנו קבוצה של אחיות מתנדבות, שלקחו על עצמן את התפקיד ׳נאמנות בטיחות ילדים׳ והן עושות פעילויות בחוף, הן יוצאות אל חופי הים ונותנות הסבר לאיך להתנהג ליד ים

יעקב אשר: אני חייב לסיים

יעקב אשר:  יש המון דברים חשובים פה ואני מבין שאנחנו לא מספיקים הכול

יעקב אשר:      אני רוצה לומר כמה וכמה נקודות לסיכום: אני חושב שהמטרה הגדולה ביותר היא הגדלת החופים המוכרזים, הן באמצעים טכנולוגיים והן באמצעים אחרים

יעקב אשר:  הרחבה של החופים הקיימים, שזה בעצם בסוף אותה תוצאה

יעקב אשר:  ככל שנרחיב ונגיע ליותר כאלה, אפשר יהיה לעשות אכיפה יותר משמעותית במקומות הלא מוסדרים

יעקב אשר:  אנשים יחפשו את זה פחות, כי בסוף אנשים מחפשים את המקום להגיע אליו

יעקב אשר:  שעות פעילות: אני חושב שאימוץ הדבר הזה של, לא משקיעה ועד זריחה אלא משקיעה ועד צאת הכוכבים, מזריחה לחשכה, לדעתי זה צריך להיות קנה המידה של העבודה

יעקב אשר:  כמובן שצריך להתאים את זה לחוק שעות עבודה ומנוחה

סימון דוידסון: אתה מדבר על זמני החופשה? על יולי ואוגוסט?      

יעקב אשר: אני דיברתי על עונת הרחצה, אתה יודע מה? אני גם מוכן להתפשר שזה לא יהיה לכל זמן תקופת הרחצה אלא רק בכמה חודשים מרכזיים

יעקב אשר:  חברים, תעשו לי טובה, אל תהיו עכשיו פרפקציוניסטיים כי זה לא הדבר שייצא מפה כרגע

יעקב אשר:      הגברת האכיפה של הרשויות המקומיות: למנוע כניסה לחופים הלא מוכרזים, לדעתי גם צריכה להיות הגדלה של כל מה שקורה במשרד הפנים

יעקב אשר:  ראינו פה בן אדם שבאמת חי את הנושא, שיש לו עוד עובד וחצי או שניים, אז אני חושב שזה נושא שצריך לקבל משמעות גדולה יותר ואני תכף גם ארחיב על זה

יעקב אשר:       נושא ההסברה: אז קיבלנו מידע שיש

יעקב אשר:  צריך לבדוק באמת, אם בדומה לתאונות דרכים ולדברים כאלה, גם זה נמצא באותם סדרי גודל מבחינת תדירות וכדומה

יעקב אשר:  לא אותם סדרי גודל אבל לפחות משהו קרוב, לדעתי צריך להגביר את זה

יעקב אשר:  באשר לשיעורי הסברה והכנה לבתי הספר וכמו שגם הוספנו לתנועות הנוער, אני רואה שיש משהו בסיסי, אבל השאלה היא עד כמה הוא עובד באמת וכמה הוא עובד בצורה מלאה

יעקב אשר:  צריך לתת לזה את ההסדרה הנכונה

יעקב אשר:       בנושא המשרד לביטחון פנים ונושא החילוץ, לדעתי צריך שתהיה אכיפה עם יותר מבט אל החוף, אל החלק הקרוב של החוף וגם יותר שיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות, זה חייב לבוא ביחד

יעקב אשר:  זה צריך להיות איזה שהוא כוח מאוחד, כמו שיש שיטור עירוני, שהפקחים יודעים לדבר גם עם שירותי המשטרה

יעקב אשר:  אז פה, מאחר וזה נמצא בים, צריך שיהיה שיתוף פעולה בין הרשויות

יעקב אשר:       העלאת הרמה של הטיפול הרפואי: כמו שדיברו כאן, מבחינת פרמדיקים, מבחינת ההכשרה שלהם וכולי

יעקב אשר:  הסתייעות בארגוני ההצלה שבאים ואומרים: ״בואו, אנחנו מוכנים״

יעקב אשר:  יכול להיות שנדרשות השקעות קטנות כאלו ואחרות, היום יש שינוע ואתה יכול לעשות הרבה מאוד דברים

יעקב אשר:  ככל שיהיו יותר אנשים שמבינים בהצלה בשניות הראשונות של הטביעה, אז יהיה הרבה יותר טוב

יעקב אשר:      בנושא הפסקת המבחנים למצילים: משרד הכלכלה, אני מבקש להכין לי מכתב לשר הכלכלה, כדי לקבל מידע על מה שקורה עם הסיפור הזה וממה זה נובע

יעקב אשר:       עידוד שכר המצילים: עבודה מועדפת

יעקב אשר:  אמר פה סימון שאין כמעט תחום בו לא עולה נושא העבודה המועדפת, אבל צריך לבדו מה עושים גם עם העניין הזה

יעקב אשר:  אני רוצה לקבל נתונים על - - - , כמה מושקע בשונה מדברים אחרים

יעקב אשר:  נושא המצילים בבריכות: שוב, מצילים בבריכות זה גם נושא של משרד הכלכלה

סימון דוידסון: אני טיפלתי בנושא הזה, זה יושב היום במשרד הפנים

סימון דוידסון:  זה היה אז ממש - - -      

יעקב אשר: אז תדבר איתי על זה אחר כך ונראה

יעקב אשר:      חיבור בין מתנדבי הארגונים השונים: חיבור בין הגורמים המקצועיים השונים לבין הרשויות, הכוונה היא גם לרשויות המקומיות וגם לרשויות משרד הפנים וכולי

יעקב אשר:  אני אומר חיבור

יעקב אשר:  זה לא אומר שאתה תסכים לכל מה שהוא חושב שהוא יכול לעשות, או שכל מה שאתה לא חושב שהוא צריך לעשות הוא יסכים, אבל חיבור זה בדיוק העניין

יעקב אשר:  לכן, גם כל הדברים האלה ביחד, מגיעים בסוף אליך, ידידי השר לשעבר פינס

יעקב אשר:  אגב, אני רוצה גם להודות למגן דוד ולכל הארגונים האחרים, לכל כוחות הרפואה שנמצאים לטובת חופי הים

יעקב אשר:      ובסוף אני מגיע לשני דברים: 1

יעקב אשר:  הוועדה ממליצה למשרד הפנים, שלדעתי הוא צריך להיות ה- Pivot בעניין הזה, להקים ועדה בין משרדית, שבה ייקחו חלק גם נציגי ציבור

יעקב אשר:  הקמה של משהו כזה

יעקב אשר:  אני לא רוצה להגיד הקמה של רשות, כי זה גם סיפור שאולי מצריך החלטת ממשלה

יעקב אשר:  אבל יכול להיות שמה שצריך זה להקים איזה שהוא גוף, להגדיל אותו מבחינת ההשתתפות של כלל הגורמים בעניין הזה, כדי שמכאן תצא בסוף ההסתכלות הכוללת

יעקב אשר:       2

יעקב אשר:  אני אומר לכם, לחברי חברי הכנסת, שאני איזום ביחד איתכם, הצעת חוק מטעם כל חברי הוועדה, הצעת חוק שיחתמו עליה כלל חברי הוועדה

יעקב אשר:  אני רוצה שהצעת החוק הזאת תכלול הכול

יעקב אשר:  אני אומר, אם הממשלה תתקדם, תקים את הדברים האלה ותתייחס אליהם לבד, לאותן תקנות שצריך לעשות ולאותם דברים, אז מוטב, אבל אם לא, סימון, אנחנו נדחוף את זה עם הצעת חוק, שנכניס אליה גם מישהו מהקואליציה

יעקב אשר:  על אף שגם המצב שלך בוועדת שרים הוא לא גרוע

יעקב אשר:  אבל לצורך זה אנחנו צריכים את העזרה שלכם

יעקב אשר:       אנחנו לא מבקשים שתכתבו לנו את הצעת החוק, אוקיי? אבל אנחנו כן רוצים לקחת את הנקודות שדיברנו עליהן מכאן

יעקב אשר:  שזה יתייחס גם לאחריות של משרד הפנים וגם לאחריות הבין משרדית בעניין

יעקב אשר:  לא יכול להיות שכל אחד יעבוד לבד

יעקב אשר:  גם באשר להתייחסויות לכל הדברים הרבים מאוד שאמרנו כאן

יעקב אשר:  אני מתנצל שלא יכולתי לתת לכולם לדבר עד הסוף, אבל זו הייתה טעימה ראשונה

יעקב אשר:  אני מקווה, אני מכיר קצת את עצמי וגם החברים פה מכירים אותי, שתהיה ישיבת מעקב נוספת

יעקב אשר:  הפתרונות לא יקרו בשנה הזאת

יעקב אשר:       בשנה הזאת אנחנו צריכים באמת לפנות לכל ההורים ולכל מי שרק יכול על מנת לפקוח עיניים ולא לעשות טעויות, כי טעות כזאת משנה את החיים לגמרי

יעקב אשר:  אבל אני מבטיח לכם דבר אחד, במהלך הפגרה אולי וגם במהלך החורף, זה הזמן הטוב לדבר בו על הדברים, אנחנו נקיים ישיבה נוספת

יעקב אשר:  עד אז אני ארצה לבנות את הדברים ולקבל מכם איזו שהיא פלטפורמה, אבל לא עם מיליון דברים אלא בנקודות עם הפתרונות

יעקב אשר:  אנחנו נגבש את זה ביננו, כל חברי הכנסת של הוועדה, אלה שהיו כאן ואלה שלא ונעבוד בשני המישורים

יעקב אשר:       אני בטוח, בהכירי את מנכ״ל משרד הפנים, את המשרד ואת השר, אני בטוח שאם נבוא אם משהו עם משהו מוסדר וביחד, הוא ירים את הכפפה לעניין הזה

יעקב אשר:  אני מקווה מאוד שמשהו יהיה משולב, לפחות בהסדרת הטיפול

יעקב אשר:  אני למדתי דבר אחד מעבודתי כראש עיר וגם במשך כל השנים, ברגע שהצלחת לשים את כולם סביב השולחן בצורה הנכונה, עם איגום משאבים נכון, זה תמיד מוביל לשינוי

יעקב אשר:  בין אם שינוי סביר ובין אם שינוי מדהים, אבל ככה מתחיל השינוי

יעקב אשר:  מה לעשות? אנחנו יודעים

יעקב אשר:  איך לעשות? אנחנו נלמד איך ונעשה את זה ביחד

יעקב אשר:       תודה רבה לחברי הכנסת שיזמו את הדיון

יעקב אשר:  כמה דקות עד הפסקה עד הישיבה הבאה