הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 56, 2023-07-17 00:00

מיקי לוי: צהרים טובים לכולם, ברוכים הבאים, תודה רבה שבאתם

מיקי לוי:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה

מיקי לוי:   על סדר-היום: היערכות מערכת החינוך לשוק העבודה המשתנה - דוח מבקר המדינה 71ב לשנת 2021

מיקי לוי:       זה דיון המשך לדיון שקיימנו בוועדה בפברואר האחרון

מיקי לוי:  אנחנו לקראת שנת לימודים חדשה ולכן ביקשתי לקיים שורה של דיונים בנושא מערכת החינוך

מיקי לוי:  לטעמי, הנושא הדחוף ביותר שנמצא כרגע על השולחן לפני כל דבר אחר הוא נושא המורים

מיקי לוי:  בלי מורים אין מערכת חינוך

מיקי לוי:  יש מחסור שהולך וגדל בגלל תנאים, שכר ומעמדם הנשחק באופן הרסני של המורים

מיקי לוי:  השביתה הצפויה תשתק את המערכת ועלולה להוביל למשבר גדול

מיקי לוי:  אני רוצה לשמוע היום בדיון התייחסות למשא ומתן ולהבין היכן הדברים עומדים ומה ביכולתה של הוועדה הזאת לעזור

מיקי לוי:       אני רוצה להזכיר לנוכחים ולמי שלא יודע, שהוועדה לביקורת המדינה היא הוועדה היחידה בכנסת שמחויבת לקום מתוקף חוק ומתפקידה לפקח על עבודות הממשלה ולבדוק האם הרשות המבצעת ביצעה את תפקידה כן או לא? השביתה הצפויה תשתק את המערכת ועלולה להוביל למשבר גדול

מיקי לוי:  אני רוצה לשמוע היום בדיון התייחסות למשא ומתן ולהבין היכן הדברים עומדים

מיקי לוי:       מכובדיי כולם, כל החוקרים מסכימים כי העובדים בשוק העבודה נדרשים לפתח מיומנויות אישיות ומקצועיות מתחדשות ביחס למקובל בעבר

מיקי לוי:  ההצלחה בעמידה באתגרי שוק העבודה המשתנה תלויה כמובן בהיערכות מערכת החינוך ובמוכנותה לאתגרים הללו בדגש על הקניית מיומנויות נחוצות לבוגרי מערכת החינוך

מיקי לוי:       בשנים האחרונות, תלמידים הנמצאים בשלב העל-יסודי של החינוך שלהם, נאלצו לעצור את ההתקדמות שלהם בשל כמעט שנתיים של לימודים מרחוק בגלל הקורונה והסגרים

מיקי לוי:  שנת הלימודים שהסתיימה לא מכבר הסתיימה ללא תעודות, ללא ציונים וללא היערכות

מיקי לוי:  כיום יש איום ממשי של השבתת פתיחת שנת הלימודים הקרובה, בדיוק לאותה אוכלוסיית תלמידים

מיקי לוי:  צריך לזכור שתלמידים אלה עומדים בפני בגרויות ומתכונות

מיקי לוי:  עם אלו כלים אנחנו משחררים את התלמידים לעולם המקצועי והאקדמי?      הדוח עוסק בהסדרת המיומנויות של המאה ה-21 כאתגר מרכזי של מערכת החינוך, כפי שגם קבע האו"ם כאחת המטרות הגלובליות לפיתוח בר קיימא

מיקי לוי:  לאורך השנים הושקו בישראל רפורמות רבות שביקשו לחולל שינוי במערכת החינוך

מיקי לוי:       אני כאן יכול להגיד שמגיע שר ובשנייה אחת, באבחת חרב, מחליף רפורמה אחת ברפורמה שנייה עוד לפני שבחן ולמד

מיקי לוי:  חבל שכך מתנהלת המערכת

מיקי לוי:  אמרתי שלאורך השנים הושקו רפורמות רבות שביקשו לחולל שינוי

מיקי לוי:  לפי המכון הישראלי לדמוקרטיה, אנחנו מדברים על לפחות 10 רפורמות או אפילו יותר

מיקי לוי:  גברתי שרת החינוך לשעבר, אחר-כך תוכלי לתקן אותי אם זה לא נכון

מיקי לוי:  עדיין מערכת החינוך לא מצליחה להתאים את עצמה לצרכי הזמן

מיקי לוי:  הפער בין היעדים לבין המתרחש הלכה למעשה, הינו עצום

מיקי לוי:       ישראל נמצאת בתחתית ממצאי "מבחני הפיזה" ומבחנים נוספים האמורים לשקף רמת הישגים של תלמידי ישראל

מיקי לוי:  בפרט, ההישגים נמוכים כשמדובר באוכלוסיות מוחלשות שנראה שאינן רוכשות כישורי ליבה

מיקי לוי:       רק אתמול ראינו כתבה בערוץ 12 על תלמידי תיכון המסיימים 5 יחידות אנגלית ומודים  על עצמם כי אינם מסוגלים לדבר את השפה

מיקי לוי:  ישראל היא מדינה שבה האנגלית הינה שפה נגישה: שילוט, טלוויזיה, המוסיקה אותה הילדים שומעים וגם נוכח האפשרויות העומדות בפניהם כיום לטוס בעולם

מיקי לוי:  עדיין הם אינם מסוגלים לתקשר באנגלית

מיקי לוי:  מה לא עובד בלימודי האנגלית במערכת החינוך? זאת רק דוגמה אחת

מיקי לוי:       עם איזה כישורים אנחנו מוציאים היום את הנוער לשוק העבודה ולאקדמיה? אפשר להסתדר היום בלי אנגלית בעולם הייטק, בעולם העסקים, במחקר? בוודאי שלא

מיקי לוי:  המצב מאוד מאוד מטריד

מיקי לוי:  הרפורמות המשתנות באופן תדיר, רמת השכר שהמורים מקבלים, איכות המורים שנכניסם למערכת, הכול קשור אחד בשני

מיקי לוי:  ברגע שיהיה אופק מקצועי, שכר הגון ותכנית לימודים מסודרת המותאמת למציאות שלנו, נתחיל לראות את הנוער שלנו מתפתח

מיקי לוי:  יש לנו נוער נפלא עם פוטנציאל עצום

מיקי לוי:  זאת תפקידה של מערכת החינוך לתת להם את הכלים להצלחה

מיקי לוי:       לפני שאני מעביר את רשות הדיבור למבקר המדינה, אני חייב להגיד משהו

מיקי לוי:  אתמול דיבר איתי שר החינוך

מיקי לוי:  הוא הביע פליאה על קיום הישיבה הזאת של הוועדה לביקורת המדינה

מיקי לוי:  הפניתי אותו למרכזת הוועדה שפירטה בפניו  מה נושא הדיון

מיקי לוי:  לפני כשבוע פלוס נשלחו הזמנות לכולם, כולל לשר ולמנכ"ל

מיקי לוי:  אני מבין שהדיון הזה לא מספיק חשוב כדי שהשר או המנכ"ל יגיעו הנה כדי להגיד את דברם

מיקי לוי:  אז כמו שהדיון הזה הוא דיון המשך של הדיון שקיימתי בפברואר, אני כבר אומר שאני לא מתכוון לרדת מהנושא כוועדה לביקורת המדינה ואנחנו ונקבע בסיום הדיון הזה דיון המשך

מיקי לוי:  נזמין עוד פעם את המנכ"ל ואם המנכ"ל יחליט שהוא לא בא כי הוא רק מנכ"ל והוא לא בא לוועדה לביקורת המדינה שתפקידה לפקח עליו, אז יש לוועדה הזאת כלים

מיקי לוי:  כבר 7 חודשים אני יושב-ראש הוועדה ונקטתי באמצעי הזה

מיקי לוי:  אפשר להוציא צו הבאה

מיקי לוי:  זאת הוועדה היחידה שיכולה להוציא צו הבאה

מיקי לוי:  אני כבר אומר

מיקי לוי:  אדוני המנכ"ל, אני מאוד הייתי רוצה שתבוא הנה

מיקי לוי:  אני מאוד מעריך אותך לפי מה ששמעתי עליך

מיקי לוי:  לא, אינני מכיר אותך אישית אבל אני רוצה את ההשתתפות שלך בדיון החשוב הזה

מיקי לוי:  אם המנכ"ל יחליט עוד פעם לא לבוא, אז אני אוציא צו הבאה כדי להכריח אותו לבוא

מיקי לוי:  אני לא רוצה להגיע לשם

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, אל תגלה את הכול, כי אז הם ישנו את החוק וכבר אי-אפשר יהיה להוציא צו

יפעת שאשא ביטון:  אתה יודע, זאת הדינמיקה

יפעת שאשא ביטון:  אני רק אפתיע אותך, או אולי לא, אבל בדיון מקביל בוועדת החינוך היתה ביקורת על הנושא של התכנים לשואה והמסורת ופשוט ניתנה הנחייה מלשכת השר שנציגת משרד החינוך תקום ותצא מהדיון ולא תשתתף בו

יפעת שאשא ביטון:  זה העולם שבו אנחנו חיים

איתי חיים: סליחה, אני המתאם של משרד החינוך

איתי חיים:  אני רק אומר שזאת היתה החלטה אישית שלי ולא של השר

איתי חיים:  תודה

מיקי לוי: בסדר, אנחנו לא מנהלים כרגע דיונים על אירועים

יפעת שאשא ביטון: לא כבוד גדול, אתה מייצג את השר

מיקי לוי: אתם יכולים להעביר

מיקי לוי:  אני מאוד מצטער על-כך שמנכ"ל משרד החינוך לא הגיע

מיקי לוי:  אני מכיר את עברו ויודע מה הוא עשה

מיקי לוי:  למרות שהוא והשר הוזמנו, הוא בחר לא להגיע לדיון הכל-כך חשוב הזה

מיקי לוי:  אני לא מתכוון לרדת מדיוני המשך

מיקי לוי:  אם בפעם הבאה הוא יוזמן ולא יופיע, הוועדה תנקוט באמצעי החוקי המצוי בידה

יפעת שאשא ביטון: אני אבקש לדעת מי אדוני שיתפרץ

יפעת שאשא ביטון:  אתה מצוות שר החינוך?     

איתי חיים: אני מנהל תחום קשרי ממשל במשרד החינוך

איתי חיים:  אני המתאם של משרד החינוך

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  להבא, בוועדה אצלי, חוץ מחברי הכנסת שיש להם זכות, אף אחד לא מתפרץ

מיקי לוי:  רק חברי הכנסת יכולים כי זהו תפקידם

מיקי לוי:       מבקר המדינה, בבקשה

מיכה גולדמן: כפי שאמר היושב-ראש, הדוח התמקד בפער בין מה שנדרש להקנות לתלמידים במאה ה-21 במיומנויות לבין מה שמקנה משרד החינוך

מיכה גולדמן:  תקופת הביקורת היא לפני תקופת הקורונה ואת זה צריך לדעת

מיכה גולדמן:       את הפער הזה רפורמת למידה משמעותית ועוד רפורמות פדגוגיות של השנים האחרונות, ניסו לצמצם

מיכה גולדמן:  הדוח בחן את מידת ההטמעה וההצלחה והיכולת להבטיח את היציבות הנדרשת כדי לצמצם את הפערים

מיכה גולדמן:  אנחנו נציג בפניכם מצגת קצרה של הממצאים הרלוונטיים

מורן וולף: (מוצגת מצגת)     שלום לכולם

מורן וולף:  אנחנו בדיון המשך בנושא של היערכות מערכת החינוך ומשרד החינוך בשוק העבודה המשתנה

מורן וולף:  פעולות הביקורת התבצעו בשנים 2019 עד 2020 כך שתמונת המצב נכונה למרץ 2020

מורן וולף:  בדוח הזה התמקדנו ב-8 המיומנויות שבמסגרת מחקרים בינלאומיים נחשבו למיומנויות הנחוצות ביותר למאה ה-21

מורן וולף:  בין היתר אתם רואים חשיבה ביקורתית, יצירתיות וחדשנות, יכולת פתרון בעיות, עבודה בשיתוף פעולה, ניהול מידע וכיוצא בזה

מורן וולף:       אנחנו בדקנו את משרד החינוך ואת בתי הספר העל יסודיים מתוך הבנה שאלו הולכים להיות העובדים של שוק העבודה המשתנה ממש בקרוב

מורן וולף:       בין הנושאים שנבדקו היה הנושא של המדיניות של משרד החינוך בנושא הקניית המיומנויות  והתאמת המסגרת הפדגוגית לאותה מדיניות, לאותה הקניית מיומנויות

מורן וולף:  בין היתר, התאמת תוכניות הלימוד, התאמת תוכניות הערכה והמדידה של התלמידים ומידת הגמישות הפדגוגית המוענקת לבתי הספר במטרה להקנות את אותן מיומנויות

מורן וולף:       אז נקודת המוצא היא בעייתית

מורן וולף:  המצב של תלמידי מדינת ישראל במבחנים הבינלאומיים, כמו שהוצג, הוא לא טוב

מורן וולף:  אנחנו נמצאים בתחתית הטבלה ואנחנו נמצאים שם לאורך שנים

מורן וולף:  מצד ימין, אתם רואים לדוגמה איפה ממוקמת מדינת ישראל ב"מבחן פיזה" בחלק שעוסק בפתרון בעיות שיתופי

מורן וולף:  ברור שזאת אחת המיומנויות הנדרשות לשוק העבודה המשתנה

מורן וולף:  בצד שמאל אנחנו רואים את ההישגים של תלמידי מדינת ישראל באוריינות הקריאה

מורן וולף:  רואים שלאורך כל השנים מדינת ישראל ממוקמת מתחת לממוצע ה-OECD

מורן וולף:  היתה איזו עלייה בשנת 2012 ומאז אנחנו במגמת ירידה

מורן וולף:  מגמה דומה אפשר לראות גם באוריינות המתמטית וגם באוריינות המדעים

מורן וולף:  המשמעות למעשה היא, שהתלמידים חסרי מיומנויות הנדרשות להם למאה ה-21

מורן וולף:  אנחנו רואים את זה גם לאור העובדה שהמבחנים הבינלאומיים כן משנים את פניהם ומתאימים את עצמם למאה ה-21

מורן וולף:  מדינת ישראל נשארה אי שם מאחור

מורן וולף:       כמו שאמרתי, בחנו 8 מיומנויות ובהן התמקדנו לאורך הדוח

מורן וולף:  אנחנו רואים שהדירוג של מדינת ישראל הוא בין הנמוכים, מקומות 29 עד 33 מתוך 37 המדינות הנבחנות

מורן וולף:  מספר בחינות הבגרות, אני אדבר על זה בהמשך, גבוה במיוחד, בין 10-11 בחינות בגרות שתלמיד נדרש להיבחן בהן, מה שמשפיע על האפשרות להקנות לתלמידים האלה את המיומנויות

מיקי לוי: לעומת כמה?     

מורן וולף: אנחנו נדבר על זה בהמשך אבל לעומת 4-5 במדינות העולם

מורן וולף:  שימו לב לנתון המזעזע, 38% מתלמידי בתי הספר העל יסודיים בעצמם סבורים שבית הספר לא מכין אותם לחיים, לא נותן להם כלים שיעזרו להם להשתלב בעולם העתידי

מורן וולף:  גם המנהלים סבורים שבחינות הבגרות, כפי שציינו, בעצם מהוות חסם להקניית מיומנות ה-21

מורן וולף:       אז הדבר המרכזי, כפי שנאמר בתחילת הדיון, שהמדיניות המשרדית של משרד החינוך, ובהקשר זה נתייחס לאחת הרפורמות העיקריות בתחום הזה, זה רפורמת הלמידה המשמעותית

מורן וולף:  זאת רפורמה משנת 2014

מורן וולף:  כבר אז התחילו לדבר על הצורך בשינוי מתכונת הלימוד, בצורת להתאים את תכנית הלימודים למאה ה-21

מורן וולף:  להקנות מיומנויות, לשנות את שיטות הערכה ומדידה כך שיותאמו לאותן מיומנויות

מיקי לוי: תעצרי שנייה, אני מתנצל

מיקי לוי:  ממשרד החינוך, אני מבקש אחר-כך שיתייחסו לנושא של 4-5 בחינות בגרות מומלצות כפי שנהוג בעולם, לעומת 11 שנדרשים אצלנו

מיקי לוי:  מה זה עושה לתלמידים? מה זה גורם בהכשרת התלמידים וכדומה?     אני מניח ששרת החינוך לשעבר תוכל גם כן לתרום מניסיונה

מורן וולף: אז כפי שצוין, רפורמות רבות עברו במערכת החינוך ולאורך השנים משרד החינוך לא מצליח לגבש ולהתניע מדיניות אחת מוסכמת, מתמשכת, שגם אם יתחלפו שרים ומנכ"לים - - -      

יפעת שאשא ביטון: לא הצליח

יפעת שאשא ביטון:  זה עד 2020

מורן וולף: אנחנו מתייחסים עד 2020

מורן וולף:  אנחנו לא מתייחסים לרפורמות שהפסיקו והתחילו לאחר מכן

מורן וולף:  אנחנו לא רואים איזו המשכיות, דהיינו, להמשיך איתה לאורך השנים ללא צורך בהתחשבות בשינויים של שרים ומנכ"לים כך שלמעשה המדיניות תמשיך לאורך השנים

מורן וולף:  אנחנו עמדנו במספר דוחות על הצורך בהקמת מועצה לאומית בחינוך כגוף אסטרטגי שיוכל לקחת איזו מדיניות מוסכמת ולהמשיך איתה לאורך השנים ללא צורך בהתחשבות בשינויים של שרים ומנכ"לים, כך שלמעשה המדיניות תמשיך לאורך השנים

מורן וולף:       בהקשר של למידה משמעותית, משרד החינוך לא ערך תהליך של הפקת לקחים שיטתי ומקיף כדי לבחון את השינויים שנעשו בעקבות רפורמת למידה משמעותית

מורן וולף:  באמת בפועל, כפי שגם הצבענו בדוח, בתי הספר, המפמ"רים, הרכזים המקצועיים, סבורים שהשפעת הרפורמה מ-2014 על הקניית המיומנויות היתה קטנה מאוד

מורן וולף:       יחידות במטה משרד החינוך כל הזמן עבדו על גיבוש מסמכי מדיניות

מורן וולף:  יש עשרות מסמכי מדיניות אבל אף אחד מהם לא דומה לשני

מורן וולף:  כל מסמך מדבר על מיומנויות אחרות, על דרכים אחרות להקניית המיומנויות האלה ולכן אין בעצם שפה אחידה

מורן וולף:  המשרד לא משתמש במסמכים האלה כדי לבנות איזו תכנית פעולה אקטיבית כדי שיוכלו להקנות את המיומנויות לתלמידים

מורן וולף:       כמובן שהמלצנו לגבש מדיניות משרדית אחידה ותוכנית משרדית כוללת כדי להקנות את מיומנויות המאה ה-21 וגם לשקול להקים מועצה, לא בפעם הראשונה

מורן וולף:       בהקשר של הקניית המיומנויות המאה ה-21 אז אחד הפנים שעסקנו בהם זה באמת תוכניות הלימודים

מורן וולף:  אנחנו רואים שתוכניות הלימודים במערכת החינוך לא מעודכנות

מורן וולף:  שוב, נכון ל-2020

מורן וולף:  אנחנו מדברים רק על תכניות לימודים לחטיבות ביניים וחטיבה עליונה שעודכנו לפני למעלה מעשור

מורן וולף:  כתוצאה מכך, ברור שכתוצאה מכך שהמיומנויות לא מוטמעות בפנים

מורן וולף:  לכן כדי להטמיע את המיומנויות, קודם כל צריך לסקור את תוכניות הלימודים, לבחון מה מופיע ומה לא מופיע ולהטמיע

מורן וולף:  לשנות את תוכניות הלימודים כך שיטמיעו את המיומנויות החדשות

מורן וולף:       אני כמובן לא מצפה שתקראו מה שכתוב כאן

מורן וולף:  לכל תכנית לימודים, לכל שכבת לימודים ולכל מקצוע יש תיק תוכניות לימודים

מורן וולף:  תיק תוכניות הלימודים כולל בין היתר את המיומנויות שנדרש להקנות לתלמידים בתוך אותה מסגרת של ידע פדגוגי

מורן וולף:       אנחנו בחנו את התיקים של תוכניות הלימודים לחטיבות הביניים ולחטיבות העליונות

מורן וולף:  אתם רואים פה לכל כיתה וכיתה ובכל תחום ותחום ובחנו את 8 המיומנויות, איך הן מופיעות בתיקים האלה

מורן וולף:  האם אמורים להקנות אותן לתלמידים במסגרת אותה תוכנית לימודים או לא

מורן וולף:  האיקסים אומרים שאותן מיומנויות לא מופיעות בתיק תוכניות הלימודים

מורן וולף:  אז כמו שאתם רואים, הרבה מהמיומנויות בכלל לא נמצאות שם

מורן וולף:  כלומר, הן לא על סדר היום

מורן וולף:  כשמורה נכנס לכיתה עם תיק תוכניות הלימודים הזה, שבאמצעותו הוא אמור להקנות את המיומנויות לתלמידים ואז הוא רואה שהוא לא צריך להקנות את המיומנויות האלה בתוכנית הלימודים הזאת אז הוא לא יקנה אותן

מורן וולף:  זה מה שמנחה אותו

מורן וולף:  לכן צריך להטמיע את זה גם בתיקי תוכניות הלימודים, גם בתוכניות הלימודים המעודכנות

מורן וולף:       הצד השני של המטבע הוא הערכה ומדידה, דהיינו, בחינות הבגרות בישראל שהיום משמשות הכלי המרכזי של היבחנות התלמידים

מורן וולף:  הן מהוות מצפן, מצד אחד, לאן צריך להגיע, מה צריך ללמד את התלמידים

מורן וולף:  מצד שני, הן בוחנות מה התלמיד יודע

מורן וולף:  בחינות הבגרות האלה עדיין נראות כפי שהן נראו לפני עשרות שנים

מורן וולף:  הן בוחנות בעיקר ידע תיאורטי שמלמדים בכיתות ושהתלמידים משננים וזה מה שהן מעודדות

מורן וולף:       כל מערכת החינוך, החל משלב חטיבת הביניים, מתכווננת לאותן בחינות בגרות

מורן וולף:  הכול מתכנס לאותו מקום

מורן וולף:  זאת, להבדיל ממה שקורה בעולם

מורן וולף:  בעולם כבר עוברים למצב שבו מקנים לתלמידים מיומנויות וכבר בוחנים אותם בצורה אחרת

מורן וולף:  ראינו את זה במבחנים הבינלאומיים ויש לזה השפעה

מורן וולף:       כן היה מהלך של משרד החינוך להטמיע בתוך בחינות הבגרות שאלות שהמטרה שלהן זה לבחון מיומנויות

מורן וולף:  אבל בבדיקה שערכנו, השאלות האלה מעטות מאוד והן לא מחייבות כך שמרבית התלמידים בכלל לא עונים עליהם

מורן וולף:  גם אלה שכבר בוחרים לענות עליהן, לרוב לא מצליחים

מורן וולף:  זה אומר דרשני

מורן וולף:       כשאנחנו בודקים מה קורה מבחינת מערכת החינוך, מה הם חושבים על בחינות הבגרות? בעוד שהמפמ"רים, שזה המפקחים המקצועיים שמעורבים בבניית אותן בחינות בגרות, סבורים שבחינות הבגרות בסדר

מורן וולף:  הן לא מהוות באמת חסם להקניית המיומנות המאה ה-21

מורן וולף:  כמו שאנחנו רואים, רק 18% מהם סבורים שהבחינות האלה מקשות במידה רבה או רבה מאוד על הקניית המיומנויות

מורן וולף:  מנהלי בתי הספר, שהם נמצאים בשטח, הם האחראים על הקניית המיומנויות, אומרים שהבחינות האלה כפי שהן היום גם בכמות וגם במתכונת שלהן, מהוות חסם להקניית המיומנויות

מורן וולף:   אנחנו מתכנסים למה שבוחנים אותנו עליהם, אנחנו מלמדים את התלמידים רק ידע ואנחנו לא מקנים להם את המיומנויות

מורן וולף:       נשאלתי לגבי מספר בחינות הבגרות

מורן וולף:  כמו שאנחנו רואים בצד שמאל, במרבית מדינות העולם נדרשים ל-2 בחינות בגרות כדי לקבל תעודת בגרות ולסיים למעשה את שלב החינוך העל יסודי

מורן וולף:  בישראל נדרשים 10 עד 11 בחינות בגרות כדי להיות זכאים לבגרות

מורן וולף:  אלא מה? הרפורמות שהוטמעו לאחרונה גם מעודדות הגדלת מספר יחידות הבגרות, כך שזה עוד בחינות בגרות, וגם מעודדות הרחבת מספר מקצועות הלימוד שנלמדים כך 10 עד 11 זה למעשה המינימום שנדרש לשם השגת בגרויות

מורן וולף:  לרוב תלמידי מדינת ישראל - - -      

מיקי לוי: את אומרת שמלמדים איך לעבור בחינה ולא מקנים מיומנויות

מורן וולף: בדיוק כך

יפעת שאשא ביטון: החזירו את המערכת אחורה

מורן וולף: ככל שמעודדים ליותר ויותר בחינות בגרות, אז לא נותר זמן להקנות מיומנויות

מורן וולף:  נשאר מעט מאוד זמן

מורן וולף:  יש 10 עד 11 במינימום

מורן וולף:  רוב התלמידים נבחנים ב-14 בחינות בגרות כשכל המערכת מתכווננת למה שנבחן בבחירות הבגרות, שזה לא מיומנות ולכן אנחנו לא הולכים בכיוון הנכון

יפעת שאשא ביטון: זה גם מבחנים ששייכים לפנת שנת אנו באנו

מורן וולף: נכון מאוד, המבחנים לא משתנים

מורן וולף:       אז בנוגע לעומס, 69% ממנהלי בתי הספר מציינים שהעומס הזה של כמות הבגרויות הגדולה, בעצם לא מאפשרת הם להקנות את המיומנויות ולהתמקד בדברים נוספים שהם רוצים להקנות לתלמידים

מורן וולף:  לכן הם צריכים לצמצם את תכני הלימוד כדי להכין את התלמידים שלהם למה שהם נבחנים בסופו של דבר

מורן וולף:       אז כמובן שההמלצות זה כדי שנוכל להתאים את מערכת החינוך ואת ההערכה במערכת החינוך לתמורה ולצורך בשינוי למאה ה-21

מורן וולף:  אז גם צריך לראות איך משלבים את המיומנויות בבחינות הקיימות וגם צריך לבחון ולגבש מתכונת עדכנית לבחינה

מורן וולף:  אולי בחינות הבגרות כפי שהן היום זה לא המתכונת הנכונה ואולי צריך הערכה חלופית? כמובן שצריך לבחון את עומס הבחינות

מורן וולף:  גם, אם כבר הטמענו שאלות שבוחנות מיומנות בבחינות הבגרות, אז צריך להבטיח שהתלמידים יודעים לענות עליהם ועונים עליהן

מורן וולף:  לחייב אותם או למצוא דרך אחרת לגרום להם לענות על השאלות האלה, כך שבאמת זה יתרום באיזה אופן

מורן וולף:       הדבר האחרון שאנחנו מתמקדים בו זה הנושא של הנגישות הפדגוגית כחסם להקניית מיומנויות

מורן וולף:  משרד החינוך מצהיר לאורך השנים שהוא מקנה לבתי הספר גמישות פדגוגית, אבל יש פער בין ההצהרות האלה למה שקורה בשטח

מורן וולף:  בפועל

מורן וולף:  מנהלי בתי הספר סבורים שלא מוקנית להם מספיק גמישות פדגוגית

מורן וולף:  הנקודות העיקריות שבהן הם חושבים שהענקת יותר גמישות פדגוגית תאפשר להם להקנות מיומנויות, זה כמו שאמרנו, בתוכניות הלימודים ובנושאי הערכה ומדידה

מורן וולף:  לכן המלצנו לבחון את נושא הגמישות הפדגוגית, להעניק יותר גמישות פדגוגית בתחומים האלה

מורן וולף:  גמישות פדגוגית אמיתית, לא מהפה אל החוץ אלא באמת גמישות פדגוגית שתיתן להם אפשרות לשלוט בתכני הלימוד, באופן שבו הם מנהלים את מערכת הלימודים שלהם וגם בשיטות הערכה

מורן וולף:       לסיכום

מורן וולף:  כדי להכין את הבוגרים לתפקוד מוצלח בחייהם העתידיים, על מערכת החינוך להטמיע בקרב תלמידיה, לצד ידע בתחומי הדת השונים והערכים, גם את המיומנויות שנחוצות להם כבוגרים, לחייהם החברתיים, האישיים והמקצועיים במאה ה-21

מורן וולף:  הדבר מקבל משנה תוקף לאור חשיבותו של הנושא והירתמותן של מערכות חינוך ברחבי העולם להטמעת מיומנויות אלה

מורן וולף:  הערכה חיצונית ובעיקר בחינות הבגרות בישראל משמשות מצפן למערכת החינוך כולה ומאפשרות להתוות מדיניות

מורן וולף:  בידי משרד החינוך היכולת לעשות שימוש בכלי הזה של בחינות הבגרות כדי להכווין את המערכת כולה להקניית מיומנויות המאה ה-21 לתלמידים, צעד שמדינות רבות בעולם כבר החלו לנקוט בו

מורן וולף:       תודה רבה       

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  מכיוון שאני לא יודע אם מנכ"ל משרד החינוך ראה את הדוח או לא, אני ממליץ לאנשי משרד החינוך להביא לתשומת ליבו שכדאי שהוא יראו את הדוח

מיקי לוי:  אם הדוח אינו ברשותכם, בוודאי ובוודאי אנשי מבקר המדינה ישמחו להעביר אותו פעם נוספת

מיקי לוי:  יש מסקנות, יש שם סיכום וסקירה מדויקת של המצב בשטח

מיקי לוי:       את רוצה לדבר?     

יפעת שאשא ביטון: כן

מיקי לוי: זכותך

מיקי לוי:  גם היית שרת החינוך וגם חברת כנסת

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אדוני היושב-ראש

יפעת שאשא ביטון:  ראשית אני רוצה לומר שהצגתם את הדברים בצורה מאוד מדויקת אז חסכתם לי הרבה מאוד ממה שרציתי להציג כאן, מהתהליכים שמתרחשים בתוך המערכת וחוסר האפקטיביות שלהם

יפעת שאשא ביטון:       פה אני רוצה לקחת צעד אחד קדימה ולהסביר בעצם למה הרפורמות השונות שנערכו במערכת, שחלקן יכולות להיות מאוד טובות, לא עשו את העבודה

יפעת שאשא ביטון:  כי המצפן, מה שקראת לו מצפן, שזה הבגרות, לא שונתה

יפעת שאשא ביטון:  אני באה מהמערכת ואני יודעת איך זה עובד

יפעת שאשא ביטון:  המנהלים העידו בעצמם איך זה עובד בתוך המערכת

יפעת שאשא ביטון:  כשיש בחינת בגרות מסוימת כולם מוכוונים לאותה בחינת בגרות, באותה מתכונת שבה היא נעשית

יפעת שאשא ביטון:  בבחינות הבגרות של היום עם שאלות פתוחות, בלי שאלות פתוחות, עם ספר פתוח, בלי ספר פתוח

יפעת שאשא ביטון:   זה הכול קוסמטיקה

יפעת שאשא ביטון:  אין באמת התכווננות למיומנות של המאה ה-21

יפעת שאשא ביטון:  אותן מיומנויות שהצגת כאן ועליהן יש עוד אחרות שהן נגזרות שלהן

יפעת שאשא ביטון:       הטמעה של מיומנות זה לא שיש לי שאלה פתוחה במבחן אלא מה היא דרך ההוראה שלי לאורך כל השנים

יפעת שאשא ביטון:  אם היינו עושים זום אין לתוך המערכת, היית רואה, אדוני היושב-ראש, שבבתי הספר היסודיים או בחלק מחטיבות הביניים, בעיקר בכיתות ז', ח', יש תוכניות לימוד חדשניות

יפעת שאשא ביטון:  יש פרויקטים ייחודיים, יש דברים שבאמת המערכת מרשה לעצמה לקיים אותם כי אין להם את מחסום הבגרות שעומד לפניהם

יפעת שאשא ביטון:       אבל כמו שאמרת, מסתיימת חטיבת הביניים, בעיקר כשנכנסים לכיתה י' ופתאום מגלים שהבגרות בפתח והכול משתנה

יפעת שאשא ביטון:  כל החדשנות נעלמת וכולנו מכוונים לאותם מבחנים מאוד מיושנים

יפעת שאשא ביטון:  לכן זאת הסיבה שכאשר נכנסתי למשרד, היה לי ברור שאם אני לא משנה את המצפן, אני לא אצליח לגזור אחורה שום שינוי בתוך המערכת

יפעת שאשא ביטון:  אז צמצמנו את מספר בחינות הבגרות, אבל הפכנו את הבגרויות

יפעת שאשא ביטון:  במקרה הזה לקחנו את מדעי החברה והרוח, כי אלה מקצועות שהמעמד שלהם נשחק וזאת היתה הזדמנות מצוינת לקחת ולחזק אותם

יפעת שאשא ביטון:  שינינו פשוט את השיטה

יפעת שאשא ביטון:  לא ביטלנו את הבגרות וזה מה שחשוב שנבין

יפעת שאשא ביטון:  אף אחד לא קבע שבגרות זה אותו מבחן מיושן של ללמוד בעל-פה ולפלוט החוצה אחר-כך לדף

יפעת שאשא ביטון:  זה לא חייב להיות מבחן הבגרות

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו רואים ביוטופים, אנחנו רואים פרויקטים בביוטכנולוגיה, אנחנו רואים רובוטיקה

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו רואים כל-כך הרבה דברים שקורים במערכת, ששם זה לא מבחן כתוב

יפעת שאשא ביטון:       אני אגלה לך שאלה המקצועות שבהם הילדים יוצאים עם הרבה יותר תחושת משמעות

יפעת שאשא ביטון:  הם זוכרים את זה לאורך זמן, בניגוד לכל אותם מבחנים שהם שוכחים דקה אחרי שהם יוצאים מהכיתה

יפעת שאשא ביטון:       זה לגבי רפורמת הבגרויות

יפעת שאשא ביטון:  מה שקרה לצערנו ואתם צודקים, שיש כל-כך הרבה רפורמות, כל-כך הרבה טלטלה של מערכת

יפעת שאשא ביטון:  כל-כך שמחתי לשמוע את שר החינוך לשבריר שנייה שאמר שהוא לא רוצה לטלטל את המערכת, אבל מערכת החינוך תשנה כיוון

יפעת שאשא ביטון:  תמצאו את ההיגיון והחיבור בין שני המשפטים האלה, לאלוהים הפתרונים

יפעת שאשא ביטון:       אגב, אני רק אומר

יפעת שאשא ביטון:  מדברים עכשיו על בינה מלאכותית

יפעת שאשא ביטון:  איך הילדים ידעו להתמודד עם הבינה המלאכותית אם הם לא יודעים להתמודד בכלל עם המידע שיש עכשיו בחוץ? איך מנהלים את המידע? איך אוספים אותו? איך מבררים בצורה ביקורתית אם הוא אמין או לא? איך עושים את הבקרה שצריך? כל זה נעלם מתוך המערכת אבל יש שם קוד חדש שאפשר להתפאר בו – בינה מלאכותית, מבחני מיצב, בינה מלאכותית

יפעת שאשא ביטון:       זה מחבר אותי ל"פיזה"

יפעת שאשא ביטון:  הילדים שלנו משיגים הישגים נמוכים במבחני הפיזה לא כי הם טיפשים ולא כי הם פחות חכמים מאשר במקומות אחרים ולא כי המורים שלנו פחות טובים

יפעת שאשא ביטון:  כי לא מלמדים אותם את המיומנויות שצריכים להיבחן עליהן במבחני הפיזה

יפעת שאשא ביטון:  אז איך אפשר לבחון תלמיד על משהו שהוא בכלל לא לומד אותו?     עד עכשיו זה היה מתחת לרדאר, אני מקווה שלא ישנו גם את זה, אבל אנחנו שינינו את תוכניות המתמטיקה בחטיבות הביניים, שזה בעיקר הגיל שנבחנים לפיזה, באופן כזה שיילמדו המיומנויות שעליהם נבחנים בפיזה

יפעת שאשא ביטון:  אני מקווה שהתוצאות בשנים הבאות יהיו טובות יותר ממה שאנחנו ראינו

יפעת שאשא ביטון:       לגבי העניין של המורים

יפעת שאשא ביטון:  כוח האדם הוא מאוד משמעותי

יפעת שאשא ביטון:  כל הזמן באים בטענות למורים, שהמורים מיושנים, המורים ותיקים

יפעת שאשא ביטון:  חברים, מורה לא יכול להיות יצירתי אם אומרים לו שבסוף זה המבחן

יפעת שאשא ביטון:  אם הוא צריך ללמד לאיקס, הוא ילמד לאיקס, נקודה

יפעת שאשא ביטון:  הוא יכול להיות מאוד מוכשר, עם מעוף ועם חזון חינוכי ובסוף אומרים לו, לא, לא, אנחנו רוצים רק את הדבר הקטן המצומצם הזה ולשם תתכוונן

יפעת שאשא ביטון:  אז איך הוא יכול להביא מעצמו? אגב, בגלל זה גם אנשים מותשים בתוך המערכת ומי שרוצה קצת בשביל הנפש ולהתפתח, פשוט קם והולך

יפעת שאשא ביטון:  זה האירוע

יפעת שאשא ביטון:  כל עוד שהמצפן הזה לא ישתנה ולצערי הרב החזירו אותו אחורה

יפעת שאשא ביטון:  החזירו את מבחני הבגרות אחורה, בלבלו את המערכת, עשו סלט מהכול, כאילו אנחנו מדברים על איזה משהו שהוא קטן ומינורי

יפעת שאשא ביטון:       הנושא של האנגלית שראית אתמול בערוץ 12

יפעת שאשא ביטון:  אתה יודע שאחוז מאוד גבוה של תלמידים, מעל 50%, נבחן 5 יחידות בישראל

יפעת שאשא ביטון:  זה וואו, נכון? הם לא יודעים לדבר

יפעת שאשא ביטון:  זה אומר בדיוק מה הערך של בחינות הבגרות במדינת ישראל

יפעת שאשא ביטון:  יותר מזה לא צריך להסביר שום דבר

יפעת שאשא ביטון:  לכן אמרנו שמה שחשוב זה שהם יקבלו את המיומנות הדבורה

יפעת שאשא ביטון:  שהם ילמדו לדבר, שהם יספגו את השפה מגיל צעיר

יפעת שאשא ביטון:  התחלנו תוכנית של לימודי אנגלית מגיל גן

יפעת שאשא ביטון:  תכנית שהיתה אמורה להרחיב את עצמה לכלל המערכת ולעלות עם השנים

יפעת שאשא ביטון:  זה גיל גן, כיתות א' ב' התחיל וזה היה אמור להתפתח ולחול על כל המערכת

יפעת שאשא ביטון:       מה אתה חושב שקרה עם התוכנית הזאת? עצרו אותה

יפעת שאשא ביטון:  קיבלנו פניות של גננות שרצו ושאלו מה קורה

יפעת שאשא ביטון:  פנו אלי, אולי אני יודעת משהו

יפעת שאשא ביטון:  בדקנו והם אמרו שאין קול קורא חדש, מי שנכנס שנה שעברה יישאר והתוכנית לא מתרחבת

יפעת שאשא ביטון:  מדובר על כ-2,000 מוסדות חינוך מתוך 22,000 גנים ועוד 5,000 מוסדות חינוך ביסודי ועל יסודי

יפעת שאשא ביטון:  אז גם את הדבר החשוב  הזה שדיברו על חדשנות והכול, לקחו ועצרו

יפעת שאשא ביטון:  זה לא היה נטל על הגננות כמו שמנסים להגיד

יפעת שאשא ביטון:  גננת בחרה אם היא מכניסה לומדות או שהיא מכניסה גוף שעושה את זה בתוך הגן

יפעת שאשא ביטון:  גם הן הרוויחו הרבה מאוד כי הן למדו את השפה יחד עם הילדים

יפעת שאשא ביטון:  כל הדבר הטוב הזה נעלם והעיקר מדברים על חדשנות

יפעת שאשא ביטון:       לגבי מועצה לאומית

יפעת שאשא ביטון:  כשהייתי במשרד התחלנו לבדוק את הנושא של מועצה לאומית שהיא בעצם תוכל להוביל תהליכים לאורך זמן

יפעת שאשא ביטון:  אגב, אני לא מצפה שמועצה לאומית תקבע מדיניות

יפעת שאשא ביטון:  בסוף יש שר שקובע מדיניות

יפעת שאשא ביטון:  אבל יש דברים שהם מקצועיים שהולכים לתהליך, כמו שאנחנו מדברים על רפורמת הבגרויות

יפעת שאשא ביטון:  זה לא עניין של מדיניות של שר כזה או אחר, זאת מציאות שאנחנו מחויבים לה בשטח ולכן צריך שיהיה גוף מקצועי שיידע לקחת את זה, להוביל את זה, להטמיע את זה ולעשות את השינויים שנדרשים תוך כדי תנועה

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו התחלנו בתהליך

יפעת שאשא ביטון:  בדקנו את זה מבחינה משפטית

יפעת שאשא ביטון:  אני לא יודעת מה עולה בגורל הדבר הזה

יפעת שאשא ביטון:  אני לא חושבת ששרים צריכים לפחד מזה

יפעת שאשא ביטון:  להיפך, זה גוף שיכול מאוד לסייע מבחינה מקצועית

יפעת שאשא ביטון:       לסיכום הדברים שהוצגו כאן אני רק שמספר הבגרויות במדינת ישראל לא משקף עד כמה ילדי ישראל יודעים, נקודה

יפעת שאשא ביטון:  אין להם שום אינדיקציה לנבא יכולת של למידה ולא יכולת של השתלבות בעולם המבוגרים אחר-כך, כי הילדים לא באמת מקבלים משהו שהוא רלוונטי לחיים שלהם כבוגרים

יפעת שאשא ביטון:  תודה רבה

מיקי לוי: גברתי, אני מבקש שני משפטים מניסיונך, כי אני יודע שגם כשאת היית שרה בפתחנו היתה שביתה

מיקי לוי:  התלמידים שיושבים פה עכשיו לא קיבלו תעודות

מיקי לוי:  יש שביתה בפתח והסעיר אותי רק לשמוע את השר שבמקום להגיד שהוא עושה את מירב המאמצים לפתור  ולהגיע להידברות עם האוצר, הוא אומר לכולם להתכונן לשביתה ארוכה

מיקי לוי:  הייתי סגן שר האוצר, אני יודע מה זאת ההידברות הזאת

מיקי לוי:  הוא אומר לכולם, תתכוננו לשביתה ארוכה

מיקי לוי:  תלמידים, שביתה ארוכה ארוכה בבית? תכף נעביר לאחרים אבל אם את יכולה לתרום לנו אני אשמח

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אדוני היושב-ראש, שהעלית את הסוגייה הזאת

יפעת שאשא ביטון:  צריך לזכור שבסוף אנחנו יכולים לדבר על כל הדברים היפים, מה צריך, איך צריך, איזו בגרות תהיה

יפעת שאשא ביטון:  בלי מורים אין מערכת חינוך

יפעת שאשא ביטון:  אין מערכת חינוך בלי עובדי הוראה

יפעת שאשא ביטון:  לכן הייתי מצפה שתהיה מלחמה ממשרד החינוך, יחד עם האוצר, על הסכם שכר למורים העל תיכוניים

יפעת שאשא ביטון:  עשינו את זה עבור המורים ביסודי וחטפתי

יפעת שאשא ביטון:  אם אתה זוכר, חטפנו ביקורת, נייצג את הארגונים

יפעת שאשא ביטון:  אנשים לא הבינו את הקשר איך אני נלחמת על המורים

יפעת שאשא ביטון:  היה לי ברור שאם אני לא אלחם עליהם, לא יהיו לי מורים במערכת

יפעת שאשא ביטון:       כשבא שר חינוך ואומר שחודשיים ראשונים של פתיחת השנה לא יהיו לימודים ותהיה שביתה, הוא בעצם אומר לנציגי האוצר, קחו את הזמן, אתם יכולים להמשיך למרוח, ניפגש בעוד חודשיים מפתיחת שנת הלימודים

יפעת שאשא ביטון:  מה אתה חושב שיקרה בחודשיים האלה? כלום

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו נמצא את עצמנו אחרי חודשיים בדיוק באותה נקודה שבה אנחנו נמצאים היום

יפעת שאשא ביטון:  את המלחמה הזאת היה צריך לעשות לא עכשיו

יפעת שאשא ביטון:  עוד בתקופה שאני הייתי שרה אנחנו התחלנו את הדיונים על הסכם השכר

יפעת שאשא ביטון:  אז אמרו, בואו נסיים עם ההסתדרות ומשם אנחנו נתגלגל

יפעת שאשא ביטון:  לצערנו הרב נכנסנו לתקופת בחירות ואי-אפשר היה להמשיך את זה

יפעת שאשא ביטון:       אבל בכלל לא היינו צריכים לעמוד בנקודת הזמן הזאת ולדון על הסכם השכר

יפעת שאשא ביטון:  הוא כבר היה צריך להיות סגור ומסוגר

יפעת שאשא ביטון:  היה צריך ללמוד בעצם מניסיון העבר

יפעת שאשא ביטון:  אבל כשאין שר חינוך וסליחה שאני אומרת את זה, שמוכן להילחם ולשים את הדם שלו כדי שהדבר הזה יקרה, בשביל שהמערכת שלנו לא תתערער, אז אנחנו גם לא נמצא הסכם שכר

יפעת שאשא ביטון:  אתה רואה את הקבוצה היקרה של הנערים והנערות? הם אלה שמשלמים את המחיר

יפעת שאשא ביטון:  לא המורים משלמים את המחיר, לא הם אלה שנפגעים

יפעת שאשא ביטון:  גם הם, אבל בעיקר הילדים האלה שאין מי שייכנס אליהם לכיתה

יפעת שאשא ביטון:  הם לא יודעים אם שנת הלימודים תיפתח או לא

יפעת שאשא ביטון:  הם אלה שלא קיבלו תעודות

יפעת שאשא ביטון:  הם אלה שלא יצאו לטיולים

יפעת שאשא ביטון:  הם אלה שמשלמים את המחיר הכבד

יפעת שאשא ביטון:  הכי נוח זה לבוא ולהגיד לרן ארז שהכול בגללו

יפעת שאשא ביטון:       רן ארז ואני לא היה סיפור אהבה, נכון? היו גם לא מעט מלחמות וקמפיינים והכול

יפעת שאשא ביטון:  בסוף הסתדרנו כי הבנו שמה שבאמת חשוב לי זה המורים

יפעת שאשא ביטון:  אבל הסיפור הוא לא רן ארז, במחילה

יפעת שאשא ביטון:  הוא לא רלוונטי פה בעניין הזה

יפעת שאשא ביטון:  מי שרלוונטי זה המורים שהוא מייצג בתוך המערכת

יפעת שאשא ביטון:  אם משרד החינוך לא יקום ויילחם עליהם, לא יהיה להם הסכם שכר ואנחנו נמצא את עצמנו מול שוקת שבורה

יפעת שאשא ביטון:  אני אומרת בכאב  שהמערכת שלנו כבר מתרסקת

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:       עמותת מורים מובילים, טל לוריא

מיקי לוי:  אני נאלץ להחיל את מה שקורה במליאת הכנסת

מיקי לוי:  לחברי הכנסת מותר לדבר 3 דקות במליאה אז לכן זה בין 3 ל-4 דקות

מיקי לוי:  דוח מנהלים קצר וקולע

מיקי לוי:  זה נכון גם לתלמידים וגם לכולם

מיקי לוי:  יש כאן מובילים אחרים שיקבלו יותר

סטלה לוי: תודה רבה

סטלה לוי:  אנחנו רוצים שמערכת החינוך שלנו תותאם למאה ה-21

סטלה לוי:  אנחנו רוצים שיהיו לנו מורים שילמדו את התלמידים ויכשירו אותם קדימה

סטלה לוי:  כמו שאמרו פה לפני, אין מורים

סטלה לוי:  אבל אני לא רוצה לדבר דווקא על המספר של המורים

סטלה לוי:  אני רוצה רגע לגעת בנקודה למה אין מורים

סטלה לוי:  יחד עם העובדה שאנחנו רוצים שמערכת החינוך תותאם למאה ה-21, אין לנו ברירה אלא שגם העסקת המורים תותאם למאה ה-21

סטלה לוי:  הבעיה שלנו היום זה שהעסקת המורים תקועה איפשהו במאה ה-19

סטלה לוי:  כשהיום סטודנטים מתלבטים האם להגיע למערכת החינוך, או מורים שנמצאים בשנים הראשונות שלהם במערכת החינוך, הם מתחילים לפזול החוצה

סטלה לוי:  הם לא מסתכלים על עוד 1,000 שקל יותר או פחות בשכר שלהם

סטלה לוי:  הם מסתכלים על איך אני מועסק? איך נקבע תלוש השכר שלי? מה מערכת היחסים שיש לי עם המנהל? מי מייצג אותי? האם למשרד החינוך אכפת ממני?      כשהם מסתכלים החוצה הם מסתכלים על המגזר הציבורי בחום העמותות שהרבה פעמים מורים עוברים לשם או למגזר הפרטי

סטלה לוי:  שם הם רואים משהו אחר לגמרי

סטלה לוי:  הם רואים שבחוץ ההעסקה היא העסקה גמישה

סטלה לוי:  מגיע מורה, אם יש לו איכות מסוימת, אם יש צורך במה שהוא עושה, אם מעריכים את העבודה שלו, אז הוא מתוגמל על זה בהתאם מבחינת שכר

סטלה לוי:  האם מערכת היחסים שלו עם המנהל היא כזאת שהמנהל אומר, אני מעריך אותך ולכן אתה תקבל איקס ולכן אתה תקבל וואי

סטלה לוי:       אבל היום בתוך מערכת החינוך המורים מיוצגים בעל כורחם על-ידי ארגוני מורים שקובעים מעל הראש שלהם את השכר במנותק מהמנהלים, במנותק מהמורים

סטלה לוי:  אומרים להם: אתם תגיעו למערכת וזה יהיה השכר שלכם

סטלה לוי:  כשמורה מגיע למערכת הוא רוצה להגשים חזון

סטלה לוי:  הוא רוצה לקדם את מערכת החינוך למערכת ה-21, לקחת את התלמידים שלו ולהצעיד אותם קדימה

סטלה לוי:  הוא אומר: אני כאן בשבילכם

סטלה לוי:  אני רוצה שאתם תצאו מאושרים, מרוצים ומיומנים

סטלה לוי:  הוא למנהל שלו והוא אומר לו שיש לו חזון והוא רוצה להגשים אותו

סטלה לוי:  אבל למנהל אין ברירה, אין לו כמעט אוטונומיה בשליטה במה המורה יעשה

סטלה לוי:  מקבלים איזה סל שעות, תעשה את השעות האלה והכול יהיה בסדר

סטלה לוי:  תשב על הכיסא שלך ועוד 20 שנה אתה תהיה מרוצה מהשכר

סטלה לוי:       במקום להגמיש את העסקת המורים, לתת אוטונומיה למנהלים כדי שיוכלו לקחת מורים שיגשימו חזון בתוך מערכת החינוך כדי להצעיד אותה למאה ה-21, אנחנו תקועים במקום בדיוק כמו לפני 100 שנה

סטלה לוי:       מילה אחת על השביתה

סטלה לוי:  השביתה הזאת פוגעת בתלמידים, אבל היא פוגעת גם במורים בשתי צורות

סטלה לוי:  ראשית, היא פוגעת במעמד המורה והיא לא עוזרת לו

סטלה לוי:  מעמד המורה באופן היסטורי במדינת ישראל נשאר נמוך וזאת על אף המאבקים של ארגוני המורים

סטלה לוי:  ארגוני המורים מציבים אותנו בעל כוחנו אל מול התלמידים

סטלה לוי:  אנחנו צריכים לעמוד ולקבל מהם את הודעות הווטסאפ, המורה, למה אתה לא נותן לי ציון? המורה, למה אתה לא יוצא איתי לטיול?     

מיקי לוי: משפט לסיכום

מיקי לוי:  אני מתנצל

מיקי לוי:  אני מתחייב שנשב לישיבה נוספת כי אני לא מתכוון לרדת מהעניין

סטלה לוי: אני מסיים

סטלה לוי:       אז מעמד המורים נפגע

סטלה לוי:  שתיים, מעמד המורים נפגע מבחינה כלכלית

סטלה לוי:  רן ארז אמר לנו שנתחיל להיערך, אתם לא תקבלו שכר בחודשים הראשונים של השנה

סטלה לוי:  אני לא הולך להחליט במהלך הקיץ הקרוב אם אני קונה סופר לילדים או אם אני חוסך כסף שיהיה לי לתחילת השנה

סטלה לוי:  אסור לנו להגיע לשביתה

סטלה לוי:  זה אומר שגם רן ארז, גם שר החינוך וגם שר האוצר היו צריכים לשבת כבר לפני חודשיים ואם לא, אז מחר בבוקר ולסגור את הסיפור הזה כדי שתהיה העסקה גמישה ואיכותית וכדי שיגיעו מורים איכותיים לתוך מערכת החינוך, יישארו שם ויהיו מרוצים

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, אני חייבת ברשותך להתייחס קונקרטית לדברים שנאמרו כאן

יפעת שאשא ביטון:  בוא נפרוט רגע לפרוטות את הדברים שאתה מעלה

יפעת שאשא ביטון:  טל, בוא נגיד באופן הגון, תפיסה של פורום קהלת

יפעת שאשא ביטון:       כשאנחנו מדברים על מערכת שבה יש 220,000 עובדי הוראה, אז קודם כל ניתנה גמישות

יפעת שאשא ביטון:  בשנה האחרונה, גם במסגרת הסכם השכר, בעיקר ביסודי ובחטיבות הביניים, הורחבה הגמישות למנהלים

יפעת שאשא ביטון:  אבל מה אתם מדברים? אתם מדברים על זה שיהיו חוזים אישיים

יפעת שאשא ביטון:  כאילו אם נביא עכשיו שלושה מורים בחוזה אישי, זה מה שיפתור את המערכת

יפעת שאשא ביטון:  או, אם אנחנו נביא מהנדס, שיכול להיות שהוא פנומנאלי, אבל הוא לא יודע ללמד כי הוא לא מורה

יפעת שאשא ביטון:  מבחינתם, זאת אינדיקציה לאיזו איכות

יפעת שאשא ביטון:  יש גבול לגמישות שאתה יכול לאפשר מבחינת השכר או ג'ונגל השכר בתוך מערכת כל-כך גדולה עם 220,000 מורים

יפעת שאשא ביטון:  בסוף יש ילדים וצריך להיכנס בכל יום לכיתה במשך מספר חודשים, מה-1 בספטמבר ועד ה-20 ליוני

יפעת שאשא ביטון:  לכן ההסכם שלהם צריך להיות הסכם קבוע בתוך גבולות שהם סבירים, עם מידת גמישות שניתנת באמת למורים שהם יותר מצטיינים

יפעת שאשא ביטון:  הם מקבלים עוד תפקיד ובעקבות זה הם יקבלו עוד שעות ועוד שכר

יפעת שאשא ביטון:  זה מה שאנחנו עשינו עם בתי הספר היסודיים

יפעת שאשא ביטון:       מה קרה לאוצר עם ההסכם הזה? במקום לבוא ולתת את ההסכם הזה לארגון ולהגיד לו שזה יהיה הבסיס להסכם השכר, חזרו חזרה לכל ההצעות ההזויות שהציעו לנו בתחילת הדרך וכולם ראו שאין בזה שום דבר אמיתי

יפעת שאשא ביטון:       אני אשמח אם באמת תנסו לכוון שההסכם שהיה עם ההסתדרות הוא יהיה הבסיס להסכם השכר עם ארגון המורים ולא כל מיני חלומות שהם לא באמת  ברי קיימא

סטלה לוי: במחילה, את רק הכנסת מילים לפי שלא אמרתי אותם, אבל אני בהחלט מסכים כמעט עם כל מה שאמרת

יפעת שאשא ביטון: אולי יחמיא לך אבל אני קראתי הרבה ממה שכתבת

מיקי לוי: נציג מועצת התלמידים, 4 דקות ואחר-כך רן ארז

רן שי: אני יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית

רן שי:  אני בן 18 מבאר-שבע

רן שי:  ב-1 בספטמבר אני אתחיל מכינה קדם צבאית, כך שאני כבר לא כל-כך תלמיד

רן שי:  יושבים איתי חברים ששנה שלמה ואפילו יותר נפגעים מעיצומים מאוד מאוד משמעותיים על החיים שלהם ועל היציבות

רן שי:       אני משתמש בשתי דקות ושון ימשיך

רן שי:  אני אספר מהצד שלי

רן שי:  עכשיו אני נמצא עם השר השני בקדנציה שלי וכבר עברתי איזה חמישה שרים לפני כן בתפקידים אחרים

רן שי:  כל אחד יש לו את הגישה שלו אבל בסוף בסוף מבחינתי יש מבחן תוצאה

רן שי:  בסוף, בתחילת השנה האחרונה היה לנו בלגאן, היה לנו מלחמה, מאבקים ושיחות, אבל בסוף פתחנו את שנת הלימודים עם הסכם שכר שמאוד מקדם את המערכת ובסופו של דבר גם שומר עלינו התלמידים

רן שי:       אז התחלנו את השנה

רן שי:  חשבנו שאולי בטעות תהיה לנו יציבות פעם במערכת הזאת וזה לא קרה

רן שי:  איך שהתחלנו ישר הבנו שאין טיולים, אין ציונים, אין יציאות

רן שי:  פתאום יש שביתת פתע

רן שי:  פשוט, זאת לא היתה שנה בשבילנו

רן שי:       אני בקשר עם השרה לשעבר שאשא ביטון ועכשיו גם עם השר קיש ועם משרד האוצר ועם כולם

רן שי:  בסוף, דוגרי אגיד לך, אני מרגיש שזה רק עניין של בחירה

רן שי:  מדברים איתי על זה שתהיה פריצת תקציב, מדברים איתי על אחוזים ועל אינפלציה

רן שי:  אני לא כלכלן

רן שי:  אני גם לא חושב שאי פעם בחיים אני אהיה כלכלן וזה גם לא מעניין אף אחד ממיליון בני הנוער שסובלים בשנה הזאת

רן שי:  יש אולי 400,000 תלמידים בתיכונים וזה לא מעניין אותנו

רן שי:  אנחנו דורשים שב-44 הימים הקרובים יעשו משהו שלא הצליחו לעשות בחצי השנה האחרונה וזה לעבוד בשבילנו

רן שי:  אמנם אין לנו זכות הצבעה ואנחנו לא יכולים לאיים לא להתגייס ואנחנו לא יכולים לאיים לא לעשות כל מיני דברים, אבל אנחנו חלק מהמדינה הזאת

רן שי:  אנחנו מאה אחוז מהעתיד של המדינה הזאת ואנחנו מצפים לשינוי

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אני מודה לך על מה שאמרת

שון לוקיאנץ: אני יו"ר מחוז צפון במועצת התמידים

שון לוקיאנץ:  צהרים טובים

שון לוקיאנץ:  משפט אחד על הרפורמה או על הרפורמות, יותר נכון

שון לוקיאנץ:  אני לא נכנס לנכון, לא נכון, טוב, לא טוב

שון לוקיאנץ:  אני רק רוצה שתסתכלו שנייה על ההיבט הנפשי של התלמידים שחווים את כל הרפורמות האלה

שון לוקיאנץ:  זה מתחלף כמו גרביים

שון לוקיאנץ:  אנחנו לא מספיקים להסתגל לרפורמה אחת, בום רפורמה אחרת

שון לוקיאנץ:  פה בגרויות, פה עבודה

שון לוקיאנץ:  אנחנו לא יודעים לאן להיצמד, אין לנו את היציבות הזאת

שון לוקיאנץ:  אז זה באמת פרמטר שאני רוצה שתתייחסו אליו בתוכנית העבודה שלכם כי זה משהו חשוב

שון לוקיאנץ:       לגבי עיצומי ארגוני המורים

שון לוקיאנץ:  זה נושא כבד, קשה, שמלווה אותנו הרבה מאוד זמן

שון לוקיאנץ:  אני רוצה להתייחס אליו כמשוואה

שון לוקיאנץ:  בכללי, המשוואה הזאת מכילה הרבה מאוד פרמטרים אבל כרגע אני רוצה להסתכל על זה מהפן של התלמידים ושל המורים

שון לוקיאנץ:  ברגע שאנחנו מתחילים לערער את המשוואה הזאת, המערכת לא עובדת

שון לוקיאנץ:  ברגע שהמורה לא נתן לתלמיד לצאת לטיול, לתת לו ציון למבחן או לתת משוב לתלמיד כדי שיוכל להתפתח, מה שלי גם היה חסר, אז אנחנו מתחילים להתערער

שון לוקיאנץ:  אז הקשר הזה בעצם נמתח ונמתח כמו מסטיק מתוח והוא פשוט לא יציב

שון לוקיאנץ:       אני קורא לכל מי שקשור לעניין, בואו נפתור את זה עד ה-1 בספטמבר

שון לוקיאנץ:  אנחנו לא רוצים למתוח את זה, אנחנו רוצים להתחיל

שון לוקיאנץ:  כל זמן שגורעים לנו מתחילת השנה אנחנו נפגעים

שון לוקיאנץ:  אנחנו צריכים ללמוד לבגרויות, צריכים לעשות עבודות

שון לוקיאנץ:  יש כל-כך הרבה דברים לעשות בזמן הזה ולוקחים לנו את הזמן

שון לוקיאנץ:  זמן זה דבר יקר, כולכם יודעים את זה

שון לוקיאנץ:  אני מבקש בכל לשון של בקשה, שנשב ונעשה את כל המאמצים כולנו יחד

שון לוקיאנץ:  נשב וניצור איזו תוכנית או איזה משהו פרקטי שיביא אותנו לפתרון הזה כי די, נמאס לנו

שון לוקיאנץ:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אני כל-כך שמח שנתתי לך לדבר

מיקי לוי:       רן ארז, בבקשה

ראובן ארזי: שלום לכולכם

ראובן ארזי:  כבוד היושב-ראש, גברתי שרת החינוך לשעבר, ד"ר שאשא ביטון וכל המכובדים האחרים

ראובן ארזי:  אני מסכים לכל מילה בתחום החינוך והבגרויות שאמרה השרה לשעבר

ראובן ארזי:  אין לי ויכוח אפילו עם רבע משפט

ראובן ארזי:  הייתי אומר דבר מאוד פשוט

ראובן ארזי:  מורה רוצה להצליח

ראובן ארזי:  מורה נמדד בהתאם ליכולת שלו להעביר את התלמידים בגרות

ראובן ארזי:  מי שמודד אותו זה המנהל

ראובן ארזי:  המנהל נמדד על-ידי ראש העיר וההורים

ראובן ארזי:  כל אחד רוצה להוכיח זכאות בבחינות הבגרות ולכן בחינות הבגרות הן המגדלור של מערכת החינוך

ראובן ארזי:  כולם מכוונים לשם

ראובן ארזי:  ברגע שמזיזים את המגדלור הזה ממקום למקום, עולים על שרטון

ראובן ארזי:       ראש העיר רוצה תוצאות, כי ברגע שהוא יכול להתפאר שאחוז הזכאות בבית הספר גבוה, מחירי הדירות עולים

ראובן ארזי:  שנית, מנהל בית הספר צריך להוכיח שבית הספר שלו טוב, אז הוא לוחץ את המורים

ראובן ארזי:  המורים לוחצים את התלמידים ובסופו של דבר מגיעים למה שאמרה השרה

ראובן ארזי:       לכן, השיטה הזאת כפי שתוארה היא נכונה, אבל היא גרועה

ראובן ארזי:  מה שתיארה שרת החינוך לשעבר זה נכון אבל המצב הוא גרוע

ראובן ארזי:  באשר לזה, אני לא רוצה להוסיף דברים כי זה עניין מקצועי, חינוכי, פדגוגי

ראובן ארזי:       אני רוצה להתייחס לחלק השני של המאבק

ראובן ארזי:  עשינו הסכם קיבוצי בעבר בתקופתו של גדעון סער בלי שביתות

ראובן ארזי:  עשינו בזמנו הסכם קיבוצי עם שי פירון בלי שביתות

ראובן ארזי:  הגענו להסכם קיבוצי עם שרת החינוך לשעבר, ד"ר שאשא ביטון בלי שביתות

ראובן ארזי:  היא אמרה שבינינו היו גם יחסים פחות טובים, יותר טובים, אבל הסתדרנו

ראובן ארזי:  מה פתאום קרה עכשיו? למה עכשיו אנחנו צריכים לעשות מאבק?      מדינת ישראל פנתה לפני כעשר שנים לוועדת מקנזי כדי לדעת מה לעשות במדינת ישראל על-מנת שהמערכת תשתפר

ראובן ארזי:  אחרי שנה של עבודה והרבה מיליונים ששילמו לחברת מקנזי, הם כתבו משפט אחד: איכות החינוך זה איכות המורה

ראובן ארזי:  אוקי, בואו נראה עכשיו מה זה איכות המורה

ראובן ארזי:       כאשר מורה למתמטיקה מסיים 4 או 5 שנים לימודי מתמטיקה באוניברסיטה ואמור לעבוד במערכת החינוך עם שכר ברוטו של 8,000 שקלים, הוא מעדיף לעבוד בחברת ביטוח, בהייטק או בכל מקום אחר

ראובן ארזי:  אותו דבר מורה לאנגלית, מורה ללשון

ראובן ארזי:  אותו דבר אמור לגבי כל אקדמאי שרוצה להתפרנס

ראובן ארזי:       לכן, לכן כדי שבמערכת החינוך יהיו מורים איכותיים, היא צריכה למשוך אותם על-ידי שכר יותר טוב

ראובן ארזי:  באיזה מצב אנחנו נמצאים היום? היום אנחנו נמצאים במצב גרוע ביותר ואני אסביר מדוע

ראובן ארזי:  גרוע ביותר כי אותם עולים שעלו מרוסיה או ברית המועצה לשעבר בשנות ה-90, פורשים לפנסיה

ראובן ארזי:  הם מילאו את המערכת והיום הם אינם

ראובן ארזי:  בחינוך העל-יסודי חסרים היום 20% מהמורים

ראובן ארזי:  המורים בחינוך העל-יסודי שמלמדים היום, הם מלמדים מקצועות שלא הוכשרו אליהם

ראובן ארזי:  כדי לסתום חורים, מורה להיסטוריה מלמד אנגלית ומורה לספרות מלמד אזרחות

ראובן ארזי:  אנשים למדו 5 שנים באוניברסיטה לתואר שני כדי ללמד מקצוע מסוים והם נאלצים ללמד משהו אחר ולהסתדר כדי לסתום חורים

ראובן ארזי:  את זה משרד החינוך צריך להבין

ראובן ארזי:  לצערי הרב הם לא מבינים

ראובן ארזי:       פניתי לשר החינוך  ואמרתי לו לאחר שיחה: תעשה טובה, תדבר עם משרד האוצר ותנסה לשכנע אותם שהשכר בחינוך העל-יסודי צריך לעלות

ראובן ארזי:  הוא אמר לי בפירוש: לא רוצה להתערב

ראובן ארזי:  הפערים הם גדולים ואני מוכן להתערב רק אם הפערים הם קטנים

יפעת שאשא ביטון: פה מתחילות הצרות

מיקי לוי: אם הפערים קטנים לא צריך את התיווך שלו

ראובן ארזי: אבל אז אפשר לקבל קרדיטים

ראובן ארזי:  הוא היה שותף לפתרון

ראובן ארזי:  הוא סירב להשתתף

ראובן ארזי:  הוא מנע מהמנכ"ל שלו להשתתף במשאים ומתנים

ראובן ארזי:  למעשה ניהלנו את המשאים והמתנים מול משרד האוצר

ראובן ארזי:  הם בעלי המאה, הם בעלי הדעה

ראובן ארזי:  הם חותמים על השיקים, במירכאות, ולכן הם גם קובעים

ראובן ארזי:  כאשר משרד החינוך לא מעורב בזה ולא מנסה להשפיע, למעשה הם למדו להיות אסרטיביים ולשמור על הקופה והם לא נותנים כלום

ראובן ארזי:       מה הם אומרים לנו? הם אומרים לנו דבר מאוד מעניין

ראובן ארזי:  להסתדרות המורים נתנו 2%, תקבלו גם אתם 2%

ראובן ארזי:  להסתדרות הכללית נתנו 2%, תקבלו גם אתם 2%

ראובן ארזי:  אבל בואו נסתכל רגע אחד באיזה מצב אנחנו נמצאים

ראובן ארזי:  אנחנו עובדים היום כמו שעבדנו לפני שנה אבל מקבלים 5% פחות כי יש אינפלציה

ראובן ארזי:  הערך של השכר שלנו ירד ב-5%

ראובן ארזי:  אם הם באים ואומרים שנחתום על הסכם קיבוצי של 2%, למעשה זה לא תוספת שכר אלא להפחית משכרנו 3%

ראובן ארזי:  האם איגוד מקצועי יכול לעשות דבר כזה? מדינת ישראל, אם היא רוצה לקחת כסף מהשכירים אז בעבר היה מלווה קליטה, מלווה ביטחון, מלווה מששון

ראובן ארזי:  לבוא ולהגיד לנו לבוא ולחתום על הסכם של הפחתת שכר? למה? במקום לתת תוספת שכר כדי למשוך כוחות הוראה מעולים למערכת שחסרים היום, אנחנו עוד נפחית שכר? זאת התיאוריה שלהם, הם לא מוכנים

ראובן ארזי:       הייתי בפגישה מסוימת לפני יומיים שלושה עם מנכ"ל משרד האוצר והוא אמר: אני נחרץ לא לתת לכם יותר

ראובן ארזי:  נו, אז מה אנחנו נעשה עכשיו? נעבוד ונוריד את הראש ונגיד טוב?     

מיקי לוי: 	מאיפה הוא יביא מורים למתמטיקה בוגרי אוניברסיטה?     

ראובן ארזי: זה לא מעניין אותם

ראובן ארזי:  אז מה אנחנו נעשה, נוריד את הראש ונגיד לפריץ אתה צודק? ניאבק

ראובן ארזי:  גם התלמידים צריכים להבין שמי שפוגע בהם זה לא אנחנו

ראובן ארזי:  אנחנו קצה השרשרת

ראובן ארזי:  הפגיעה היא מלמעלה, מהאוצר, ממשרד החינוך

קריאה: שר האוצר נעלם פשוט

ראובן ארזי: נכון

מיקי לוי: כאחד שהיה סגן שר האוצר ומתמצא בשורות התקציב הנוכחי, אני יכול להגיד בדיוק לאן הלך הכסף הנוכחי, אבל אני לא רוצה להפוך את זה לפוליטי

ראובן ארזי: אני אומר לך בפירוש, אדוני היושב-ראש, אנחנו לא מגזימים במה שאנחנו דורשים

ראובן ארזי:  לפחות לשמור על ערך השכר שלנו

ראובן ארזי:  ערך השכר שלנו נשחק

ראובן ארזי:  אנחנו דורשים תוספת שכר שהיא לא הפחתת שכר אלא רוצים תוספת שכר שתהיה אטרקטיבית

ראובן ארזי:  יותר מזה

ראובן ארזי:  דיבר פה קודמי, טל לוריא

ראובן ארזי:  הוא אמר שרוצים חוזים אישיים

ראובן ארזי:  גם אנחנו

יפעת שאשא ביטון: לא, הוא לא אמר, אני אמרתי

ראובן ארזי: אני יודע, הוא אומר את זה כל הזמן

יפעת שאשא ביטון: קראנו את זה איפשהו במקרה

ראובן ארזי: נכון

ראובן ארזי:  אני רוצה לומר שאנחנו לא נגד חוזים אישיים, אבל אנחנו בעד הסכם קיבוצי שנותן רובד לכולם

ראובן ארזי:  אם יש איזה טלנט באיזה בית ספר, ורוצים לתת לו יותר, שיתנו לו חוזה אישי

יפעת שאשא ביטון: אגב, יש היום חוזים אישיים

ראובן ארזי: נכון, גם לנו יש

ראובן ארזי:  אבל לעשות חוזים אישיים לכל המערכת זה בדיוק לרסק את העבודה המאורגנת

ראובן ארזי:  זה לא ילך

ראובן ארזי:  לא רק עם ארגון המורים, זה לא ילך עם שום ארגון כי שום ארגון לא ייתן יד לריסוק העבודה המאורגנת

ראובן ארזי:  אנחנו בעד לקדם את המערכת גם בתחום החינוכי וגם בתחום הארגוני, אבל יש גבולות שאנחנו לא נעבור אותם

ראובן ארזי:  לכן המאבק שלנו על השכר, על ההסכם הקיבוצי, לא יכול להיפסק כרגע

ראובן ארזי:  אנחנו שנה וחצי עובדים בלי הסכם קיבוצי ואנחנו מדברים לקירות

ראובן ארזי:  מה שמציעים לנו זה לקבל מה שקיבלו אחרים

ראובן ארזי:       אני לא יודע מה היו השיקולים של האחרים שקיבלו

יפעת שאשא ביטון: הלוואי עליך לקבל את ההסכם של הסתדרות המורים, אני רק אומרת

ראובן ארזי: אני אומר שהלוואי שמה שעשית בשבילם היו עושים גם בשבילנו

יפעת שאשא ביטון: נכון

יפעת שאשא ביטון:  אגב, עד ששר החינוך והמנכ"ל לא יכנסו לחדרי המשא ומתן ולא יצאו עד שזה לא נחתם, זה פשוט לא יקרה

יפעת שאשא ביטון:  זה מה שקרה, אנחנו גרנו באוצר

ראובן ארזי: משפט אחרון, אדוני

ראובן ארזי:  אנחנו לא אוהבים לשבות ובשביתה גם אנחנו נפגעים ולא מקבלים משכורת

ראובן ארזי:  יש עם זה לא מעט בעיות

ראובן ארזי:  אנחנו לא יוצרים מסגרת חינוכית לתלמידים

ראובן ארזי:  למעשה אלה התלמידים שלנו ולא האויבים שלנו ואנחנו נאבקים גם עבורם

ראובן ארזי:  אנחנו נאבקים עבור כל המדינה הזאת

ראובן ארזי:  אני אומר משפט אחד שצורך בליבי

ראובן ארזי:  אני לא רוצה לדבר על פוליטיקה

ראובן ארזי:  כולנו קוראים עיתונים ורואים טלוויזיה וכדומה

ראובן ארזי:  יותר ממיליון ישראלים מחזיקים דרכון זר כדי ליצור אופציה נוספת

ראובן ארזי:  במקום להבין שאיכות החיים שלנו פה, השורשים שלנו במדינה, היכולת שלנו להתמודד פה במדינה הזאת, קשורה בחינוך

ראובן ארזי:  את זה לא מבינים

מיקי לוי: תודה רבה לך אדוני

מיקי לוי:  אני מסכים עם כל מילה שלך

מיקי לוי:  גילוי נאות, אשתי עזבה את המערכת לפני הרבה שנים מהסיבות שאמרתם כאן

מיקי לוי:  אני מבין את כל מה שאתה אומר

מיקי לוי:  אני לא מתכוון לרדת מזה

מיקי לוי:  הכנסת יוצאת ב-1 לאוגוסט לפגרה ואנחנו נקיים דיון בפגרה כדי לראות מה קובעי המדיניות החליטו

מיקי לוי:       יעל אודם מחכה הרבה זמן ורוצה לרדת מהזום, אז בבקשה

יעל אודם: תודה רבה לך יושב-ראש הוועדה שהזמנת אותי לדבר

יעל אודם:  הוזמנתי לדבר בנושא האנגלית בעקבות הכתבה של אתמול אז אני אתחיל בזה ואם אפשר אני גם אתייחס גם לשתי נקודות נוספות

יעל אודם:       קודם כל, אנחנו באמת בעולם שהופך להיות טכנולוגי יותר ויותר

יעל אודם:  מדברים על AI, מדברים על ההייטק וכמה הוא תורם למדינת ישראל, אבל אי-אפשר לעשות את כל הדברים הנהדרים והיפים והחשובים האלה

יעל אודם:  אי-אפשר להתקדם בחיים, אי-אפשר להתפרנס בחיים מבלי לדעת את השפה האנגלית וזה דבר שאנחנו נכשלים בו פעם אחר פעם

יעל אודם:       היו ניסיונות של שרים קודמים להוביל איזו תוכנית משמעותית בשפה האנגלית

יעל אודם:  תלמידי ישראל, כמו שהשרה אמרה, מסיימים 5 יחידות מתמטיקה מבלי שהם יודעים לדבר אנגלית

יעל אודם:  אם אנחנו לא נגדיר את הנושא הזה כמשימה לאומית, שזאת מיומנות משמעותית מאוד עבור כל תלמיד, אנחנו לא נצליח לצמצם את הפער הזה

יעל אודם:  עצם ההגדרה היא משמעותית ממש

יעל אודם:       נפתלי בנט, כשהיה שר החינוך, הכריז על תוכנית במתמטיקה

יעל אודם:  אמנם יש הבדל אבל הוא הכריז והצליח ואי-אפשר לקחת את זה ממנו

יעל אודם:  אותו דבר צריך היה לעשות גם באנגלית

יעל אודם:  אני משוכנעת שגם ההורים וגם התלמידים רוצים את זה

יעל אודם:  זה באמת דבר שאין עליו מחלוקת

יעל אודם:  צריך להביא בכסף מורים מחו"ל או לשלם לדוברי אנגלית שנמצאים וחיים בארץ הזאת כדי שייכנסו לכיתות וילמדו את הילדים שלנו אנגלית מדוברת

יעל אודם:  לא לכתוב מלא מילים על הלוח ולשנן אותן בלי שום הקשר, אלא אנגלית מדוברת

יעל אודם:  הראינו את זה אתמול במהדורה

יעל אודם:       ראש הממשלה הבטיח שתלמידי ישראל ילמדו אנגלית כבר מהגנים וגם במגזר החרדי

יעל אודם:  זה נשמע כמו חלום ורוד, מאוד רחוק מהמציאות

יעל אודם:  אני חושבת שכדאי מאוד להשקיע בנושא הזה

יעל אודם:       אם כבר עסקנו בראש הממשלה, הפערים בין רן ארז לבין האוצר הם כל-כך גדולים וכל-כך משמעותיים

יעל אודם:  המשא ומתן מתנהל כבר כל-כך הרבה חודשים והוא עקר, הם לא מגיעים לעמק השווה

יעל אודם:  כולם בעצם הרימו ידיים והודיעו לנו שיש שביתה

יעל אודם:  בחיים לא היה דבר כזה שמתחיל החופש הגדול בידיעה ששנת הלימודים מתחילה בשביתה

יעל אודם:  אז אולי ראש הממשלה צריך להתערב בדבר הזה ולעשות פה סדר כי באמת מערכת החינוך מתרסקת

יעל אודם:       נקודה אחרונה, אני לא רוצה לגזול מזמנכם

יעל אודם:  שמעתי את יושב-ראש ארגון המורים רן ארז אומר שבעצם בית ספר התלמידים, המורים והמנהלים נמדדים על-פי הבגרויות

יעל אודם:  אבל אם כבר קצת נזיז את הגבינה והבגרויות לא יהיו המדד, אז נתרגל למדוד את אותו בית ספר ואת אותו מנהל על דברים אחרים

יעל אודם:  כך זה בפינלנד, בשבדיה, בהולנד

יעל אודם:  ביקרתי בשלושת מערכות החינוך במדינות האלה וראיתי מה זה אומר למדוד ילד על מיומנות, על משהו שהוא יודע לחשוב, לעשות, לשאול שאלות

יעל אודם:  אנחנו מגדלים רובוטים שיודעים לענות על שאלה כמו שהבוחן מבקש לקרוא

יעל אודם:  הם לא יודעים לשאול שאלות, הם לא יודעים לצאת מאזור הנוחות של עצמם

יעל אודם:  הם ילדים מפונקים ומרובעים ובאמת לא נצליח לגרום להם להיות מבוגר עצמאי שמשתלב בעולם וזה הדבר שהכי כואב מבחינתי

מיקי לוי: לפני שאת יורדת מהזום, משפט הסיום שלי הוא שאם שר החינוך לא רוצה להתערב, הוועדה לביקורת המדינה קוראת לראש הממשלה להתערב

מיקי לוי:  האיום הוא איום ממשי

מיקי לוי:  איום החינוך יכול להשפיע עלינו, על הדורות הבאים, על הטכנולוגיה, על 8200, על הרופאים, על כל המערכות השונות אם לא נתקן את זה ואנחנו בפיגור אמיתי

מיקי לוי:  פיגור אמיתי בכלל הנושאים וראוי שהמורים האלה יקבלו את מה שמגיע להם כדי שישנסו מותניים, יתנו מזמנם, מהיכולות שלהם, כדי שנוכל למשוך כוח אדם משמעותי וראוי נוסף

מיקי לוי:  נוכל לשלם להם, אחרת הם לא יבואו

מיקי לוי:  אני לא מתכוון לרדת מהעניין הזה

מיקי לוי:  בתחילת אוגוסט אני מתכוון לקיים דיון נוסף, למרות שהכנסת תצא לפגרה ולחייב את מנכ"ל משרד החינוך לבוא

מיקי לוי:  אם יהיה צורך, אני אביא גם את ראש אגף התקציבים לכאן

מיקי לוי:  חברת הכנסת ביטון, לא כל-כך ממהרים לשנות חוקים למרות שכאן כן

מיקי לוי:  אבל יש ביכולת הוועדה הזאת את האפשרות היחידה להוציא צווי הבאה לאישי ציבור שהם לא פוליטיקאים כדי לחייב אותם לתת דין וחשבון בפני הוועדה לביקורת המדינה

מיקי לוי:  זה תוקפה ומתוקף זה היא עובדת

מיקי לוי:       אני מאוד מודה לך גם על מה שעשית אתמול, זה פתח לנו צוהר נוסף

יעל אודם: תודה רבה לך

מיקי לוי: חבר הכנסת קינלי, בבקשה

משה טור פז: תודה למבקר המדינה על הדוחות שהוא מביא לכאן כי בהקשר של מערכת החינוך אני מרגיש שהם עושים פה הרבה מאוד ומייצרים בקרה מאוד נכונה

משה טור פז:  שנית, בוא נזכור שכל התוצאות של המבחנים הבינלאומיים שמובאים בכל דוח, תמיד חסרים 22% מהתלמידים, כי 14% החרדים לא נמדדים, 5% מזרח ירושלים לא נמדדים ו-3% מהמערכת שהם לא פשוט לא רשומים כי הם תלמידים פרטיים וגם הם לא נמדדים, כך לפי הדוח האחרון שנמסר לוועדת החינוך לפני 7 שנים

משה טור פז:  סך הכול 22% מהמערכת לא נמדדים ולכן התוצאות העלובות שלנו הן עוד הרבה יותר גרועות כי ה-22% האלה לא בדיוק האליטה שלנו מבחינה לימודית

משה טור פז:       אחרי שאמרתי את זה

משה טור פז:  רן ארז, אני מאחל לך לקבל הישג כמו שהביאה השרה שאשא ביטון להסתדרות המורים בהקשר של המשא ומתן, גם בדרך שהוא נוהל וגם בתוצאות שלו

משה טור פז:       אני מסכים עם הקו שנאמר

משה טור פז:  אני חושב שצריך במערכת החינוך יותר תחרות, יותר חוזים אישיים

משה טור פז:  אני שמח שאמרת את זה, רן

משה טור פז:  יותר אפשרות למנהלי בתי הספר לבחור את המורים שלהם ולתגמל את המצטיינים

משה טור פז:  זה נכון שיש למערכת החינוך הרבה דברים לתקן אבל בסופו של דבר אמרת את הנקודה, וזה יתרונך בהיותך איש חינוך

משה טור פז:  אם יהיו לנו מורים טובים אז אנחנו נביא הישגים גבוהים

משה טור פז:  בסוף זה הכול

משה טור פז:  זה לא רק שכר

משה טור פז:  גמישות תעסוקתית, תחרות פנימית ותגמולים שהם לא רק שכר, הם חלק מהאירוע

משה טור פז:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:       משרד החינוך ולאחר מכן משרד האוצר

מיקי לוי:  יש פה רפרנט חינוך ממשרד האוצר? אני רואה שכן

מיקי לוי:  שנס מותניים, אני רוצה לשמוע בשורות

מיקי לוי:  אני בא מכם

מיקי לוי:  הייתי אצלכם שנתיים

מיקי לוי:  כסגן שר האוצר אני יודע את כל השטיקים

אפרת צנגן: אני מנהלת אגף אסטרטגיה במשרד החינוך

אפרת צנגן:  אני לא אתייחס לדברים שנאמרו על פתיחת שנה

אפרת צנגן:  מנכ"ל המשרד עסוק מאוד בכל מה שקשור לפתיחת שנה, טיפול במחסור במורים לפתיחת שנה בחינוך המיוחד ובהסכמי השכר

אפרת צנגן:       אני אתייחס לדברים המקצועיים ולדוח מבקר המדינה שהוצג כאן

מיקי לוי: תיתני לנו בשורה, האם צפויה לנו שביתה

אפרת צנגן: אני לא אתייחס לדברים האלה

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  את יכולה להעביר למנכ"ל משרד החינוך שבאוגוסט אני מקיים דיון נוסף ואנחנו נזמין אותו

מיקי לוי:  באמת, לא מהפה אל החוץ, אני מאוד מכבד אותו וגם את עברו ואני אשמח שהוא יבוא בלי כל השטיקים והסיפורים מסביב של צווי הבאה

מיקי לוי:  זה לא מכובד

מיקי לוי:  לא מכובד שלא מכבדים את הוועדה הזאת שהיא הוועדה לביקורת המדינה

מיקי לוי:  מחובתה לפקח על עבודת הממשלה, כולל השר שלך

מיקי לוי:  תגיד לך את זה השרה שיושבת כאן

מיקי לוי:  מה לעשות, ככה זה עובד

מיקי לוי:  הרשות המחוקקת מפקחת על הרשות המבצעת

מיקי לוי:  לא תמיד יש לה רוב אבל יש לה יכולות נוספות

אפרת צנגן: בסדר גמור, תודה

אפרת צנגן:       אני רוצה להתחיל בלהביע קצת צער מול משרד מבקר המדינה

אפרת צנגן:  אנחנו נמצאים בתקשורת כבר 3 שנים סביב הדוח הזה

אפרת צנגן:  עבדתי במשרד בתכלול הדוח, עבדתי מול עורכות הדין שעבדו על הדוח ומול כל הצוות שחלקו יושב כאן

אפרת צנגן:  אנחנו במשרד התייחסנו ותכללנו מענה מאוד מקצועי

אפרת צנגן:  בזמנו, מי שחתמה על המענה והעברתו היא השרה לשעבר שיושבת כאן

אפרת צנגן:       צר לי שהדברים מוצגים כאן בדיוק כמו שהם הוצגו לפני שלוש שנים וגם בדיוק גם כפי שהם הוצגו בפברואר

מיקי לוי: אז תגידי לנו

אפרת צנגן: אני אגיד

יפעת שאשא ביטון: מאז שהייתי במשרד התרסק כמעט הכול

אפרת צנגן: לא, אני דווקא אעדכן

אפרת צנגן:  אנחנו מקפידים וגם אז הקפדנו לעדכן כל הזמן את המבקר בדברים החדשים שקורים

אפרת צנגן:  גם אז המשרד התייחס מאוד ברצינות לדוח ולדברים

אפרת צנגן:  כפי שאמרת, המשרד מכיר את הדוח, הגורמים המקצועיים במשרד מכירים את הדוח

אפרת צנגן:  גם ראשי המשרד מכירים את הדוח ואנחנו עובדים קשה מאוד על היישום של הדברים

אפרת צנגן:  אמרנו אותם פה גם בפברואר כשנפגשנו

אפרת צנגן:       אני אחזור על חלק מהדברים ואני גם אעדכן בדברים החדשים

אפרת צנגן:  הייתי רוצה, גם בשביל הציבור וגם בשביל הוועדה, שיוצגו עדכונים

אפרת צנגן:  אנחנו כאן כדי להיות בקשר, אנחנו יכולים לעדכן בכל דבר שהוא לא ידוע

אפרת צנגן:  עדכנו בכל הדברים

אפרת צנגן:  נאמר כאן קודם שזאת תמונה מדויקת, אבל התמונה הזאת לא מדויקת, התמונה הזאת היא מלפני שלוש שנים

מיקי לוי: יש לי כבר הצעה

מיקי לוי:  אני רואה אותן מושכות כתפיים וממצמצות בעיניים

מיקי לוי:  כשתצאו מכאן, אם תרצו אני אהיה השכן והמתווך

מיקי לוי:  תחליפו טלפונים

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לשמוע דוגמאות

מיקי לוי: רגע

מיקי לוי:  אני רק רוצה להסדיר וליישר את ההדורים כי תמיד יש לי דברים כאלה שקורים מול משרד מבקר המדינה

מיקי לוי:  נא קבעו מועד, קפה על חשבוני

מיקי לוי:  תשבו ותיישרו את כל הדרוש תיקון

דודי כהן: אני רק אגיד משהו, ברשותך

דודי כהן:  אני מבקר הפנים של משרד החינוך

דודי כהן:  יש עבודה סדורה מול משרד מבקר המדינה ויש תהליך סדור שבו מבקר המדינה מפרסם דוח

דודי כהן:  על-פי החוק, המשרד הממשלתי צריך להגיב

דודי כהן:  לכל דוח שעולה פה בוועדה, יש דוח צוות תיקון ליקויים שבו המשרד מדווח לראש הממשלה ולמבקר המדינה סטטוס לגבי התיקונים

דודי כהן:       אפרת מציינת שחלק מהדברים שדווחו כבר בעבר למשרד מבקר המדינה, חלקם טופלו ויש מתודולוגיה

דודי כהן:  יש פה איזה פער כי מצד אחד, מוצגים  הנתונים נכון לשנת 2019-2020 שאז נכתב הדוח ויש תהליכים שכבר בוצעו

מיקי לוי: כשניפגש באוגוסט בטבלאות שלהם הם יציינו מה תוקן ושופר

יפעת שאשא ביטון: חברים, אנחנו הגבנו לדוח הזה

יפעת שאשא ביטון:  זה היה נכון לתקופה שאני הייתי שם

יפעת שאשא ביטון:  כל מה שעלה כאן אנחנו הגבנו

יפעת שאשא ביטון:  קראתי מילה מילה והתייחסנו

יפעת שאשא ביטון:  כל מה שהיה בדוח, אפשר לחתום עליו פעמיים

אפרת צנגן: הדברים עדיין נכונים ואפילו טובים יותר

יפעת שאשא ביטון: רגע

יפעת שאשא ביטון:  איזה דברים טובים יותר? המערכת חזרה אחורה

יפעת שאשא ביטון:  המבחנים הישנים חזרו

יפעת שאשא ביטון:  אל תיתני להם לעשות לך את זה

אפרת צנגן: אני אתייחס לזה

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, תתייחסי רק לנושא של המיומנויות

יפעת שאשא ביטון:  כל מה שעשינו נמחק

מיקי לוי: אני רוצה לתת לאנשים שבאו מרחוק גם לדבר

מיכה גולדמן: כפי שציינו בהתחלה, הדוח מציג את התמונה העובדתית

מיכה גולדמן:  עם כל הכבוד, תיקון ליקויים אתם מדווחים

מיכה גולדמן:  אבל אנחנו לא בדקנו? זה מה שאתם מדווחים

מיכה גולדמן:  אנחנו מדווחים את מה שבדקנו

מיכה גולדמן:  זאת התמונה נכון לתקופה שדיווחנו עליה ואת זה ציינו בהתחלה

מיכה גולדמן:  מעבר לכך, מה שאתם מציינים שתיקנתם או לא תיקנתם, או אתם בתהליכים, זה התפקיד שלכם

מיכה גולדמן:  זה התהליך שמתקיים בוועדה

אפרת צנגן: ניכנס לתוך הדברים

אפרת צנגן:  עברו שלוש שנים ותיקנו

אפרת צנגן:  נתחיל מלמידה משמעותית, כי זה אחד הדברים המשמעותיים שהיו בדוח וגם דיברנו על זה בפברואר

אפרת צנגן:  היו ארבעה לקחים בנושא של למידה משמעותית

אפרת צנגן:  יש דוח הערכה של רמ"ה, המשרד ביצע למידה של דוח הערכה

אפרת צנגן:  יש ארבעה דברים מרכזיים שעלו בדוח וגם עלו בדוח המבקר

אפרת צנגן:       אחד מהם זה היעדר שפה משותפת

אפרת צנגן:  דיברת על שפות מיומנויות רבות וכדומה

אפרת צנגן:  יש תפיסת למידה שקיימת בכל הפורטלים של המשרד

אפרת צנגן:  פורסמה תפיסת למידה עם 13 מיומנויות שהמשרד מדבר בהם, שכל המערכות של המשרד מדברות בהן, אם זה המזכירות הפדגוגית וכל תוכניות הלימודים שהותאמו

אפרת צנגן:  אגב, חלקן כבר עודכנו

אפרת צנגן:  נאמר פה שלא עודכנו תוכניות הלימודים

אפרת צנגן:  יש יותר מ-13 תוכניות לימודים שעודכנו מאז 2020, ביניהם הכי משמעותית מבחינת מקצועות החובה זה באזרחות

אפרת צנגן:  יש תוכנית לימודים חדשה באזרחות

יפעת שאשא ביטון: אבל הרגו אותה

אפרת צנגן: יש גם אחרות, שפה עברית

אפרת צנגן:  השפה העברית, השפה הערבית, מקצועות הליבה שלנו, מקצועות החובה שלנו מעודכנות בימים אלה וחלקן כבר עודכנו

אפרת צנגן:  זה דבר מאוד חשוב שצריך להגיד

אפרת צנגן:  אז השפה המשותפת מוטמעת במשרד

אפרת צנגן:  כמובן שהדברים האלה לוקחים זמן

אפרת צנגן:  כולנו יודעים כמה זמן הם לוקחים אבל עדיין אנחנו בהתקדמות משמעותית

אפרת צנגן:  ברמ"ה יש כלים להערכת מיומנויות שכבר פורסמו

אפרת צנגן:  גם חטיבת הביניים, גם חטיבה עליונה

אפרת צנגן:  יש מבדקי "עמית" ו"איתי" שהם גם כלים וולונטריים פנימיים שנעשים על-ידי הצוות

קריאה: - -      

אפרת צנגן: אני לא בטוחה שאצליח לעמוד בחמש דקות

מיקי לוי: אתם לא תתחמקו מזה שאתם תשבו יחד

אפרת צנגן: בשמחה רבה, אנחנו עושים את זה תמיד

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חשוב לשמוע אותה

יפעת שאשא ביטון:  אגב, היא גם לא אשמה

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו טעונים אבל את לא אשמה כי שלחו אותך לפה

אפרת צנגן: אז שפה משותפת קיימת במשרד

אפרת צנגן:  עובדים על הטמעתה, יש תפיסת למידה ואנחנו מטמיעים אותה בכל המנגנונים המשרדיים

אפרת צנגן:       דבר שני, היו כלים שהיו חסרים למורים בלמידה משמעותית, כלים להערכה

אפרת צנגן:  בעצם הם דיברו על הערכה חלופית, אין כלום

אפרת צנגן:  זה היה אחד הלקחים המשמעותיים

אפרת צנגן:  היום יש לנו משימות שלא נקברו, משימות עם מיומנויות, מכוונים להערכת מיומנויות, שנכנסו לתוך תוכנית הבגרויות הגמישה וכלים רבים נוספים שפותחו להערכה של מיומנויות, לקידום והוראה של מיומנויות

אפרת צנגן:  הם מוטמעים בשטח, גם במסגרת תכנית הבגרויות הגמישה וגם בדברים אחרים

אפרת צנגן:       רכז בית ספרי

אפרת צנגן:  רכז של מיומנויות שהתחיל ברפורמה בגלגולה הקודם ועדיין נמצא היום בבתי הספר

יפעת שאשא ביטון: אגב, הוא ימשיך שנה הבאה?      

אפרת צנגן: הוא ממשיך

אפרת צנגן:       זה לא היה בלמידה משמעותית וכעת הוא נמצא כאן

אפרת צנגן:  זה היה לקח מאוד משמעותי בלמידה משמעותית וזה נעשה

אפרת צנגן:       דבר אחרון, בקרה והערכה

אפרת צנגן:  גם הערכה חלופית 30% לא נבדקה בלמידה משמעותית

אפרת צנגן:  היו כל מיני נושאים, אחד מהם מתנוסס על הדגל, השואה, שנהיה נושא בחירה וגרר הרבה מאוד תגובות וכו'

אפרת צנגן:  לא נעשתה בקרה והערכה בכלל של המשרד לגבי אותם דברים, לגבי אותה הערכה חלופית

אפרת צנגן:  היום אנחנו עושים תהליכי בקרה שגם היו בגלגולה הקודם של הרפורמה וגם עדיין נמצאים היום והם ייושמו

אפרת צנגן:       אני עוברת מלקחים של למידה משמעותית לנושא של מספר בחינות הבגרות והנושא של גמישות פדגוגית

אפרת צנגן:  אנחנו יצאנו לתוכנית הבגרות הגמישה

אפרת צנגן:       בואו נדבר לרגע על נקודת המוצא

אפרת צנגן:  נקודת המוצע של תכנית הבגרויות הגמישה היתה דווקא שיתוף של הציבור

אפרת צנגן:  יצאנו באותו זמן כדי להבין עם התלמידים, המורים והמנהלים מה אתם צריכים ולמה אתם מצפים? כמובן שיש מגוון

אפרת צנגן:  יש מורים שיגידו כך או אחרת ויש תלמידים שיגידו כך או אחרת, אבל ביקשו בצורה מאוד ברורה הדרגה

אפרת צנגן:  זה היה אחד הדברים המשמעותיים שקורים החל מהשנה בתוכנית הבגרויות הגמישה

יפעת שאשא ביטון: הרפורמה היתה בהדרגה, היא היתה בתהליך של שלוש שנים

אפרת צנגן: הרפורמה חלה על כל המערכת - - -      

יפעת שאשא ביטון: זה תהליך הדרגתי של שלוש שנים

יפעת שאשא ביטון:  אל תגידי דברים שאת יודעת שהם לא נכונים

אפרת צנגן: אני אגיד מה שאני יודעת שנכון

יפעת שאשא ביטון: הרפורמה היתה בתהליך של הבשלה של שלוש שנים

אפרת צנגן: אני רוצה לדבר על מה שקיים היום

אפרת צנגן:  בגמישות פדגוגית דיברנו על נושא הבחירה

אפרת צנגן:  בית הספר היום יכול לבחור אם הוא נכנס לתוך מתווה הבגרויות החדש בין מקצוע אחד לארבעה מקצועות

אפרת צנגן:  זה קשור למשרד הבחינות

אפרת צנגן:  בכל אחד ממקצועות החובה עדיין צריך להיבחן - - -      

קריאה: זה היה כבר בתשפ"ג או שזה יהיה בשנה הבאה?     

אפרת צנגן: לא

אפרת צנגן:  החל משנת תשפ"ד

אפרת צנגן:  תשפ"ג היתה שנת מעבר

אפרת צנגן:  אנחנו באמצע השנה החלפנו את הדברים וכיתות י' קיבלו איזו שנת מעבר כזאת וזה לא הוחל

יפעת שאשא ביטון: אז מה יהיה בשנה הבאה?     

אפרת צנגן: מתוך 828 בתי ספר 555 בתי ספר בחרו לפחות במקצוע אחד מהמתווה החדש

אפרת צנגן:  המתווה החדש כולל  משימות שמוטמע בהם הנושא של מיומנויות, גם הצגה, גם קריאה וגם חקר

אפרת צנגן:  כל המיומנויות שהוצגו כאן, יש ניסיון מאוד משמעותי של המשרד להכניס את זה

אפרת צנגן:  זה נעשה יד ביד עם המוכנות של תלמידים, מורים ומנהלים

יפעת שאשא ביטון: וגם מבחן בסוף?     

אפרת צנגן: מבחן לא בסוף, מבחן נמצא

אפרת צנגן:  אני רוצה להגיד משהו על מבחן

אפרת צנגן:  מבחן הוא לא אם כל חטאת

אפרת צנגן:  מבחן מקדם מיומנויות

יפעת שאשא ביטון: איזה מיומנויות מקדם המבחן של פעם? יש לך אותו במקצועות אחרים

אפרת צנגן: לא רק המבחן של פעם, גם המבחנים מותאמים

אפרת צנגן:  המבחנים הם לא אם כל חטאת

אפרת צנגן:  צריך לדבר גם על משמעותם של מבחנים מבחינת התלמידים, מבחינת המורים

אפרת צנגן:  צריך לדבר על המשמעות של הדבר הזה

אפרת צנגן:  קודם כל, הדרגה התבקשה על-ידי המורים, המנהלים והתלמידים

אפרת צנגן:  תנו לנו לבחור איך אנחנו נכנסים לזה

אפרת צנגן:       דבר שני, מבחן הוא יכול להיות עתיר סיכון, כלומר, הוא יכול להיות כל הציון של התלמיד

אפרת צנגן:  הוא יכול להיות גם פחות

אפרת צנגן:  היום המבחנים הם במשקל מועט הרבה יותר מתוך הציון הכולל של התלמידים

יפעת שאשא ביטון: מזה זה רלוונטי

אפרת צנגן: זה מאוד רלוונטי בגלל שזה נותן סט מיומנויות מגוון

יפעת שאשא ביטון: בואו נעשה את זה בדיון

יפעת שאשא ביטון:  אתם, התלמידים, זה משנה לכם אם המבחן הוא 30% או 40%? כשאתם מגיעים למבחן זה אותו לחץ, זה אותו עומס רגשי

אפרת צנגן: זה לא נכון

יפעת שאשא ביטון: את אומרת לי שזה לא נכון?     

אפרת צנגן: זה לא נכון גם מחקרית

יפעת שאשא ביטון: בוודאי שזה נכון

יפעת שאשא ביטון:  הרי למה כל הרפורמות לא הצליחו? בגלל שבסוף הם שינו פה 30%, שם 20%

יפעת שאשא ביטון:  אבל המערכת היתה מכוונת למבחן החיצוני שכולו מגיע למשרד החינוך וכמו שאמר רן ארז, שופטים על-פי הציון שלו

יפעת שאשא ביטון:  לכן זה לא משנה כמה מנסים עכשיו מיומנויות, להתפלפל ולספר סיפורים, בסוף מה שקובע בתוך המערכת זה אותו מבחן

יפעת שאשא ביטון:  אתם רוצים לקרוא לו 30%, תקראו לו 30%

יפעת שאשא ביטון:  זה הסיפור

יפעת שאשא ביטון:  הם יושבים כאן ואומרים לכם את זה בלייב

מורן וולף: גם לא כל בני הנוער יודעים מה האחוז של אותו מבחן בגרות שהם ניגשים אליו

מורן וולף:  זה לא תמיד ידוע

אפרת צנגן: אני מקבלת ומבינה

יפעת שאשא ביטון: בסוף הם עומדים בסיטואציה של מבחן

יפעת שאשא ביטון:  קצת פסיכולוגיה להבהיר את המשמעות של הדבר הזה עבור הילדים בשטח ולא רק לדקלם

קריאה: המשקל של המבחן הוא 49% וקודם הוא היה 50%

קריאה:  זה ההבדל

אפרת צנגן: 49% על 50% מתוכנית הלימודים

יפעת שאשא ביטון: חברים, עבור הילד זה אותו דבר

רן שי: בסופו של דבר, מבחינה עובדתית, הבגרות הכתובה היא עדיין היעד הסופי, בין אם זה 30% או 40%

רן שי:  הבגרות הכתובה היא היעד הסופי

רן שי:  זה מבורך שמוסיפים גם דברים של הערכה חלופית אבל ברגע שהבגרות הכתובה, היא אותה בגרות שההורים שלו עשו והיא המטרה הסופית, זה - - -      

קריאה: בואו נזכיר שגם על למידה משמעותית 30% מבתי הספר עושים מבחן ולא עושים שום דבר אחר

קריאה:  אז זה 30% ועוד 40%

מיקי לוי: אני מנטרל את השרה לשעבר, דברו איתי

מיקי לוי:  אתם אומרים שנצמצם לאיקס מקצועות שזה העוגן המרכזי ובשאר תנו לנו איזה מיומנויות כדי שנוכל להתרכז ולהתפתח לעתיד לבוא

מיקי לוי:  זה מה שהתלמידים אומרים לי?     

קריאה: בסופו של דבר יש 11 בגרויות שבכל אחד מהמקצועות האלה יש גם 30% וגם את החיצוני וזה יוצר כל-כך הרבה עומס

קריאה:  כל פעם שמשרד החינוך מגיע עם איזו תוכנית גדולה להקנות לנו מיומנויות למידה, זה פשוט עולה לנו בעוד עומס ובעוד עבודות שבסופו של דבר מתורגמות למבחנים או שמטילות עלינו המון עומס

קריאה: אני יכולה לומר שאישית, לפחות בבית הספר שלי, דווקא הרפורמה שהיתה בהקלות קורונה, זה משהו שהקל ברמות על העומס שהיה על תלמידים

קריאה:  אומרים שכיתה יא' היא כיתה מלחיצה ועמוסה ברמות א בל הלחץ ירד ברגע שאמרו שיש לנו 5 מקצועות שאנחנו נבחנים עליהם בבחינה חיצונית ויש הקלות בחומר וכל מיני התאמות שמוסיפים לנו

קריאה:  לכן אני לא זוכרת את כיתה יא' כחוויה רעה

מיקי לוי: תשמעו אותם

יפעת שאשא ביטון: היא לא אשמה, מסכנה

מיקי לוי: אני לא בא אליה בטענות

מיקי לוי:       חבר'ה, התלמידים, כבשתם את הוועדה

רן שי: אני חייב להגיד שבגלל שאנחנו גוף מייצג ואנחנו עובדים הרבה עם המשרד, אני חייב לומר שהאנשים במשרד הם מאוד רוצים

רן שי:  אני חושב שיש דברים שמגבילים אותם

רן שי:  למשל, אגף אסטרטגיה מאוד משתפים, שואלים ומתייעצים

רן שי:  המנהלים בשטח מאוד רוצים לשפר ולשנות ולהקנות מיומנויות

רן שי:  הם שואלים את התלמידים

רן שי:  יש המון תהליכים שאנשי המקצוע כן רוצים לשפר ולשנות בשביל התלמידים, אבל בעיניי יש פה הגבלות אחרות ולכן אני לא חושב שהם הכתובת

רן שי:  היתה קצת אווירה של עליהום

מיקי לוי: אני רק אומר שתשמעו אותם

מיקי לוי:  אני מניח שיש להם עוד אלפי תלמידים

אפרת צנגן: אני אחזור ואגיד שהמתווה היום מאפשר גמישות רבה לבתי הספר

אפרת צנגן:  אני בטוחה שכל אחד מהתלמידים חווה את המבחנים והעבודות וכל הדברים האלה

אפרת צנגן:  גם בתמהילים קודמים של הרפורמה, גם כשהיתה עבודה מסכמת בקצה, שקראו לה עבודה סמינריונית, זה איים ועשה שמות לא פחות מאשר מבחן הבגרות

אפרת צנגן:  אז כל הדברים האלה תמיד נשמעים מפחידים

אפרת צנגן:  יש שוני בין איך שהשטח חווה

אפרת צנגן:  בסוף צריך להחיל איזו מדיניות ובסוף מנסים להתחשב בדברים שנאמרים ואכן הרבה דברים נאמרו כאן

אפרת צנגן:  גם צריך שיהיה מי שיוביל את השינוי

אפרת צנגן:  כשמורים ומנהלים אומרים שהם רוצים הדרגה ורוצים לבחור, אז אנחנו כן, אנחנו מקווים

אפרת צנגן:  השנה הזאת היתה שנת מעבר - - -      

מיקי לוי: כמה מבחנים יהיו בשנה הבאה?     

אפרת צנגן: אגב, יכול להיות שיש בית ספר שאולי נבחן במבחן אחד מתוך הארבעה האלה, חוץ ממקצועות הליבה

אפרת צנגן:  זה בגלל שיש לנו עדיין את ממירי הבגרות, כלומר, תמר, חלוצי הערכה, דברים שלא עושים בהם בחינה

מיקי לוי: אין לנו ויכוח על לימודי ליבה

מיקי לוי:  תגידי לי כמה סך הכול

אפרת צנגן: אז אני אומרת שיכולים להיות בתי ספר שיש להם 5 מבחנים כמו בתקופת הקורונה

אפרת צנגן:  זה תלוי במוכנות של בית הספר וביכולת שלו להוביל את השינוי הזה בתוך בית הספר

מיקי לוי: מאיפה נולד המספר 11?     

אפרת צנגן: המשרד נותן את כל הכלים - - -      

אודליה שינדורף: הילדים שלי נבחנים ב-13 בחינות בגרות

אודליה שינדורף:  מאיפה את מביאה את המספר?     

אפרת צנגן: 11 זה במקסימום

מיקי לוי: גברתי, אני מבין את הרוגז

מיקי לוי:  אני גם כן שואל, אז מה המדיניות? כמה בחינות בגרות יש לתלמידי מדינת ישראל

מיקי לוי:  על אנגלית ומתמטיקה אין לנו ויכוח

מיקי לוי:  מה סך הכול בחינות הבגרות?     

איציק שמולי: אני מנהל תיכון אזורי ברנר ונדמה לי שאני מנהל בית הספר היחיד בחדר אז אולי אני יכול לתת מידע מה קורה בשטח

איציק שמולי:       אני רק רוצה לענות לשאלתך

איציק שמולי:  אני לא יודע איך הגיעו ל-10 או 11, תלמיד בישראל נבחן ב-9 בחינות בגרות: מתמטיקה, אנגלית, שני מסלולי הרחבה, 4 מקצועות הומניים ועברית

איציק שמולי:  יש תלמידים מאוד מסוימים שבוחרים לעשות יותר מזה אבל זה מעט

איציק שמולי:       לגבי התוכניות המיוחדות שהציגה נציגת משרד החינוך, בית הספר אכן יכול לבחור בחלק קטן מהמקצועות, בעיקר במקצועות ההומניים, לעשות תוכנית שמחליפה את הבגרות

איציק שמולי:  את אמרת את זה כלאחר יד אבל חשוב לציין שאני כמפעיל חלק מהתוכניות האלה, מדובר על מהלך מאוד מורכב, מאוד מאתגר

איציק שמולי:  צריך מורים מאוד מסוימים שיכולים לעשות את זה

איציק שמולי:  להגיד שבית הספר יכול לעשות 5 מבחנים? בית ספר יכול לעשות 5 מבחנים אם הוא מאוד מאוד מתאמץ, אבל זאת כבר הקדמה למה שאני אגיד כשיגיע תורי

קריאה: בבית הספר של חמד עושים הרבה יותר בגרויות

מיקי לוי: גברתי, סיימת? אני כבר אומר לך שאת תשבי איתם כי אני לא יכול את הפינג פונג הזה

אפרת צנגן: בשמחה

מיקי לוי: אם היה עכשיו נושא של ביטחון הייתי יותר בעניינים

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח רק למשפט, גם על הסיפור של שיתוף ציבור

יפעת שאשא ביטון:  אני רוצה שתבינו את אופי המחשבה וחוסר הרצינות

יפעת שאשא ביטון:  כששולחים סקר להורים וסקר רחב לציבור ושואלים: איך לדעתך צריך ללמד את מקצועות ההומניסטיקה ומשאירים את זה כשאלה פתוחה

יפעת שאשא ביטון:  אחר-כך שואלים: איזה מיומנויות לדעתך צריך להקנות ומשאירים את הדברים האלה כשאלה פתוחה

אפרת צנגן: חלק מהשאלות היו שאלות פתוחות

יפעת שאשא ביטון: יש לי צילומי מסך

אפרת צנגן: כתבנו את הסקר בעצמנו, היו שם שאלות סגורות לבחירה

מיקי לוי: אני אשלח לאדוני

יפעת שאשא ביטון: רק שתבין שזאת זילות של מקצוע ההוראה

יפעת שאשא ביטון:  הם לא מורים

יפעת שאשא ביטון:  לכתוב פדגוגיה, לדעת איך מלמדים, להיות מסוגלים לענות על שאלה כזאת

יפעת שאשא ביטון:  הם מצפים מכל אזרח שיידע איך ללמד ומה ללמד? אני חושבת שזה אומר הכול על חוסר הרצינות

מיקי לוי: אני חייב להספיק את משרד האוצר

מיקי לוי:  אדוני רן ארז הסכת ושמע לנציג משרד האוצר

מיקי לוי:  נראה איך אנחנו מתקדמים

מיקי לוי:  זה כרגע האיום הגדול ביותר

מיקי לוי:  כל נושא הבגרויות וכל נושא העוגנים האחרים, אולי יהיה אפשר בהמשך

מיקי לוי:  בבקשה, תן לנו איזו ראייה, איזה עתיד, איזה אור בקצה המנהרה

שמואל אביטל: אני רכז חינוך והשכלה גבוהה בממונה על השכר באוצר

שמואל אביטל:   אני רוצה לפתוח במחאה על כמה דברים שעלו פה

מיקי לוי: למה לא אגף התקציבים?     

שמואל אביטל: כי מי שמנהל את המשא ומתן זה אגף שכר והסכמי עבודה, כמו כל המשאים ומתנים במגזר הציבורי

מיקי לוי: אבל הם משלמים

מיקי לוי:  הרי הם אומרים לך אין לי

שמואל אביטל: ההתנהלות היא טיפה שונה כשמדובר  - - -      

מיקי לוי: בוא נשמע

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חברתי השרה לשעבר

יפעת שאשא ביטון:  אני רוצה למחות על שתי טענות שעלו פה

יפעת שאשא ביטון:  אחת של חברי רן ארז על זה שלא אכפת לנו

יפעת שאשא ביטון:  למשרד האוצר מאוד מאוד אכפת אני יכול להמשיך לספר למה זה אכפת אבל זה לא מעניין ואין לנו זמן

יפעת שאשא ביטון:       עוד טענה שעלתה, היא טענה של השרה לשעבר, שלמשרד האוצר יש איזה אינטרס סמוי למשוך זמן

יפעת שאשא ביטון:  אני אחזור שנה אחורה כי לפני פחות או יותר שנה, בחופש הגדול בשנה שעברה, אחרי איומי השביתה של הסתדרות המורים, אז בחדר פה ליד בוועדת החינוך היה דיון מיוחד בנושא

יפעת שאשא ביטון:  אני באתי כנציג משרד האוצר ושרת החינוך הגיעה לדיון המיוחד

יפעת שאשא ביטון:  נשאלתי האם אני חושב ששנת הלימודים תיפתח

מיקי לוי: אתה יודע שמעמדה של הוועדה הזאת היא ביקורת

מיקי לוי:  אני מתכוון לבקר אתכם ואני כבר אומר לך שהממונה על השכר - - -      

יפעת שאשא ביטון: עזבו, גררו רגליים

יפעת שאשא ביטון:  אם לא היינו שם בחדר זה לא היה קורה

מיקי לוי: הממונה על השכר גם כן יהיה פה

מיקי לוי:  זה שקובי התחלף לא אומר כלום

שמואל אביטל: נשאלתי האם אני צופה ששנת הלימודים תיפתח כסדרה

שמואל אביטל:  אמרתי שאני לא אופטימי

שמואל אביטל:  אז גם שרת החינוך צעקה עלי

יפעת שאשא ביטון: ברור, כי השנה נפתחה

שמואל אביטל: והשנה נפתחה

שמואל אביטל:       אני מאוד מקווה שהשנה תיפתח אבל אני לא אופטימי

שמואל אביטל:  אנחנו לא מנהלים משא ומתן סביב שולחן הוועדה

מיקי לוי: בטוח שלא

שמואל אביטל: אבל אני רוצה להתייחס לכמה נושאים

מיקי לוי: בטוח שלא, אבל הוועדה תבקר האם התהליכים שאתם עושים יבואו למנוע את ההשבתה שלהם ואת הישיבה שלהם בבית

מיקי לוי:  אני לא מתערב אם זה שקל, איך תדברו, או אם יתנו להם אחרת

מיקי לוי:  הוועדה באה ומבקרת את התהליכים שלכם

מיקי לוי:  זאת מהותה של הוועדה

שמואל אביטל: אנחנו נתייצב וניתן דין וחשבון בהתאם למה שצריך וגם יותר מהחובה שלנו

שמואל אביטל:  אנחנו מחויבים

שמואל אביטל:       דיברה גם שרת החינוך לשעבר על כך שנעשה הסכם עם הסתדרות המורים

שמואל אביטל:  אני אגיד שהגענו להסכמות גם ההסתדרות הכללית החדשה על הסכם בסדרי גודל פחות או יותר פי 7 באוכלוסייה מארגון המורים

שמואל אביטל:  הגענו להסכמות עם ארגוני הסגל הבכיר באוניברסיטאות

שמואל אביטל:       אנחנו יודעים לסגור הסכמים

שמואל אביטל:  משרד האוצר יודע להגיע להסכמות

שמואל אביטל:  אתה יכול לשאול את שרת החינוך והיא כבר אמרה האם ההסכם שסגרנו עם הסתדרות המורים היה טוב

יפעת שאשא ביטון: מצוין

שמואל אביטל: אפשר לשאול את ארנון בר דוד על ההסכם שאמור להיחתם אולי היום סופית

שמואל אביטל:  האם ההסכם שהוא חתם עליו היה טוב? האם המשא ומתן היה ענייני? האם משרד האוצר יודע להגיע להסכמות? האם משרד האוצר יודע להתפשר כשצריך ולהתעקש שצריך? הוא יגיד לך שכן

שמואל אביטל:  כנ"ל גם ארגוני הסגל הבכיר באוניברסיטאות שה-IQ חורג בהרבה מה-	IQ של עובד אוצר שעובד מולם במשא ומתן

שמואל אביטל:       ההצעה שאנחנו שמנו בפני ארגון המורים, עולה בקנה אחד עם ההסכמים שהזכרתי ועם הסכמי העבר של ארגון המורים

שמואל אביטל:  אנחנו לא יכולים להיות בסיטואציה שבה אנחנו – אני מצטער על המשל – יורקים בפנים של ארגוני העובדים האחרים

שמואל אביטל:  אני מדבר עכשיו על כסף

שמואל אביטל:  יש מגרש משחקים ואנחנו צריכים לשחק בו ואנחנו לא יכולים לחרוג

שמואל אביטל:  יש דרכים לעשות את זה ביחסי עבודה קיבוציים במגזר ציבורי

שמואל אביטל:  יש כללים, חלקם כתובים וחלקם לא כתובים ואנחנו חייבים להתנהל בהם

שמואל אביטל:  דיברו על כך שצריך להסתכל על משוואה שיש בה תלמידים, מורים, מנהלים והורים

שמואל אביטל:  יש עוד דברים במשוואה הזאת, בטח כשמשרד האוצר מסתכל

שמואל אביטל:       לגופו של עניין

שמואל אביטל:  משרד החינוך מאוד מעורב במשא ומתן

שמואל אביטל:  היתה פה טענה שמשרד החינוך מתנער והוא לא נמצא

שמואל אביטל:  אני רוצה להגיד שמשרד החינוך מאוד מעורב

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על המשרד, על סוניה וזה שהם כל הזמן מעורבים

יפעת שאשא ביטון:  איפה המנכ"ל והשר? אתה יודע שעד שאני לא נכנסתי לחדר ודלית גרה אצלכם – היא פשוט עברה דירה

יפעת שאשא ביטון:  היא היתה צריכה לשלם ארנונה בירושלים – עד שזה לא קרה, זה לא נפתר

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו יודעים איך זה עובד

שמואל אביטל: בסדר, יש לנו פרשנות טיפה שונה של מה שהיה

שמואל אביטל:       ההצעה ששמנו על השולחן פורסמה ואנחנו רוצים לשבת ולדבר סביב ההצעה הזאת

שמואל אביטל:  היא מדברת על שינוי משמעותי בשכר המורה המתחיל

שמואל אביטל:  תעדוף משמעותי של שכר המורה המתחיל עם תוספת למורים הוותיקים שהיא תוספת נמוכה יותר

שמואל אביטל:  במסגרת המגבלות שיש לנו, אנחנו מתעדפים את המורים הצעירים

שמואל אביטל:  אנחנו רוצים לחזק ולהעצים את מחנכי הכיתות

שמואל אביטל:  עשינו את זה גם בהסכם עם הסתדרות המורים ותעדפנו את המורים המתחילים בצורה משמעותית בהסכם של הסתדרות המורים

שמואל אביטל:  ארגון המורים הוא עולם אחר

שמואל אביטל:       דיברו פה על גמישות למנהלים וזה עוד משהו שעשינו וגם שרת החינוך - - -      

יפעת שאשא ביטון: אפשר לקבל את ההצעה שנתתם לארגון? מעניין אותי לראות אותה

יפעת שאשא ביטון:  חוץ מהשכר של המורה המתחיל, שאני חושבת שאסור לייצר פערים בתוך חדרי המורים

יפעת שאשא ביטון:  אסור להביא את זה חזרה לעולם הזה, אבל אני רוצה לראות שזאת לא מלכודת דבש, כמו שעשיתם בהסתדרות המורים, שזרקתם סכום שהציבור התחבר אליו ואחר-כך את כל היתר פשוט נפנפתם מהחלון

יפעת שאשא ביטון:  אז צריך לראות איך יוצרים את האיזונים

יפעת שאשא ביטון:  איך נותנים למורה אופק של התפתחות מקצועית בתוך המערכת לאורך שנים

מיקי לוי: איך משמרים אותו

יפעת שאשא ביטון: בדיוק

מיקי לוי: אנחנו נבדוק מתי את יוצאת לחופשה באוגוסט ומתי שאר המועמדים יוצאים לחופשה

יפעת שאשא ביטון: איזו חופשה? אני מוכנה לנהל איתכם את המשא ומתן

מיקי לוי: לא בטוח ששר החינוך יסכים

שמואל אביטל: במטרה להעצים גם את העבודה הניהולית ובאמת להעצים או לחזק את הנושא של מצוינות ואיכות

שמואל אביטל:  מצוינות זאת מילה מאוד יחסית אז אני אגיד איכות

שמואל אביטל:  גם בהצעה שלנו וגם עשינו מנגנון דומה שאנחנו רוצים להרחיב אותו טיפה יותר בהסכם הזה, בנוגע לגמולים גמישים, או תגמול גמיש בידי המנהלים על בסיס תפקידים שהמורים לוקחים על עצמם ושהמנהלים יוצרים

שמואל אביטל:  אנחנו מאוד רוצים להעצים את נושא המנהלים, גם מבחינת השכר שהם מקבלים

שמואל אביטל:  יותר מזה, וזה גם פורסם, אנחנו רוצים להעסיק את המנהלים בחטיבות העליונות בחוזים אישיים

שמואל אביטל:  אני אסביר למה

יפעת שאשא ביטון: רובם מועסקים בחוזים אישיים כי הם שייכים או לכל הרשתות השונות - - -      

שמואל אביטל: יש מקומות שזה קיים וזה גם לא מתוקצב

שמואל אביטל:  אנחנו רוצים שהמנהלים שלנו יהיו כמו עובדים בכירים אחרים במגזר הציבורי

שמואל אביטל:  הם לא מורים עם תוספת, עם לא מורים משודרגים, הם משהו אחר

שמואל אביטל:  המיומנות הנדרשת ממנהל היא מיומנות אחרת

שמואל אביטל:  בדיוק כמו שהמנהלים הבכירים בכל משרדי הממשלה ובכל המגזר הציבורי כמעט – יש חריגים מסוימים שגם בהם המדיניות היא להפסיק עם זה

שמואל אביטל:  אנחנו רוצים שההעסקה שלהם תהיה בחוזים אישיים

שמואל אביטל:  מדובר במנכ"לים

שמואל אביטל:  מנכ"לים של בתי ספר צריכים להיות מועסקים בחוזים אישיים בשכר גבוה

יפעת שאשא ביטון: בהסכם עם ההסתדרות עשינו את זה

יפעת שאשא ביטון:  עשינו אבחנה בין המנהלים

יפעת שאשא ביטון:  הם כבר לא מורים עם גמול

שמואל אביטל: מעבר לזה, יש בעיה במערכת החינוך של קושי להיפרד ממורים שלא מתאימים

שמואל אביטל:  ההיקפים כנראה לא גדולים

שמואל אביטל:  אנחנו בעולם של מחסור במורים אבל עדיין מורה שהוא באמת לא טוב, הנזק הוא דרמטי

שמואל אביטל:  היום הליך הפיטורין אורך פחות או יותר שנתיים

יפעת שאשא ביטון: זה כשהוא מעל 15 שנה במערכת

יפעת שאשא ביטון:  אם הוא פחות מ-15 שנה, גם תוך שנה אתה יכול להוציא את המורה בתהליך נכון

יפעת שאשא ביטון:  אגב, אני תוהה כמה זמן לוקח לפטר אדם במגזר הציבורי

מיקי לוי: בשביל זה אמרתי, אני מכיר את זה ממסגרות אחרות

שמואל אביטל: אנחנו רוצים להתמודד גם עם המחסור במורים

שמואל אביטל:  יש עוד הרבה פרטים בהצעה אז אני רק סוקר את הנקודות העיקריות, או חלק מהן

שמואל אביטל:  אנחנו רוצים גם חוזים אישיים במשורה בתוך המערכת גם למורים במטרה להתמודד, או לסייע בהתמודדות עם מחסור

שמואל אביטל:  זה אומר מחסור במקצועות מסוימים, יכולת להעצים בתי ספר חלשים או מרוחקים גיאוגרפית

שמואל אביטל:  גם אולי להביא אנשים שלא עומדים בתנאים הרגילים

שמואל אביטל:       השרה לשעבר הזכירה את הנושא של המהנדס

שמואל אביטל:  דווקא מהנדס שאולי אין לו תעודת הוראה, אבל הוא מאוד טוב בללמד

יפעת שאשא ביטון: יש גם כאלה אבל אי-אפשר לתלות את כל תקוותנו על הדבר הזה

שמואל אביטל: אנחנו לא תולים את תקוותנו בשום דבר אבל אנחנו חושבים שהרבה מאוד צעדים קטנים יכולים לסייע

שמואל אביטל:       אני רק אסיים בזה שאנחנו באים למשא ומתן הזה בתום לב ואנחנו קוראים לארגון המורים לחבור אלינו, בתוך ההקשר התעשייתי שבו אנחנו נמצאים

שמואל אביטל:  כיום הפערים הם כאלה שמאוד קשה לנו להתכנס

שמואל אביטל:  אני מדבר על הפערים בכסף כי יש עוד הרבה שהעליתי שעוד לא עלו לשיח בינינו לבין ארגון המורים כי אנחנו עדיין בשאלת המסגרת הכספית

שמואל אביטל:  הפערים הם כאלה גדולים שכרגע אנחנו מאוד מתקשים ולכן לצערי אני לא אופטימי

יפעת שאשא ביטון: במקום לענות על צורך, קובעים מסגרת ומשם הם גוזרים

מיקי לוי: בבקשה גברתי מארגון ההורים הארצי

אודליה שינדורף: אני סגנית יו"ר הנהגת המורים הארצית ואני מרכזת את הצוות העל-יסודי

אודליה שינדורף:       כבוד היו"ר, אני חושבת שלערבב את שני הנושאים זאת טעות

אודליה שינדורף:  כל נושא כאן צריך יותר מישיבה אחת

מיקי לוי: הלוואי והייתי יכול

אודליה שינדורף: אני רק אומרת שזה לא היה נכון לערבב אותם

מיקי לוי: אחר-כך תבואי ואני אסביר לך למה ערבבתי

אודליה שינדורף: אני רק אומרת

מיקי לוי: מכיוון שאינך מתמצאת אני אעיר

מיקי לוי:  אני צריך איזו מקפצה של משרד מבקר המדינה, של ביקורת, כדי להמשיך הלאה

מיקי לוי:  מה לעשות, אלה החוקים

אודליה שינדורף: יושבים כאן הורים וצופים בכם וחושבים שמדובר כאן בשתי מדינות, מדינת מבקר המדינה ומדינת משרד החינוך ובא להם לדפוק את הראש בקיר ולהגיד, למי אני יכול להאמין?     ישבנו גם עם אנשי מבקר המדינה בזמן הקורונה

אודליה שינדורף:  הם שאלו אותנו ובטח עשו סיבוב אצל כולם כי אנחנו לא מיוחדים

אודליה שינדורף:  קיבלו מה שקיבלו והגיעו לתוצאות

אודליה שינדורף:  אחרי זה מגיע משרד החינוך ואומר,  חבר'ה, זה לא רלוונטי, זה לא נכון, זה רק בערך

אודליה שינדורף:       ההורים רוצים יציבות, הורים רוצים לדעת מה נכון

אודליה שינדורף:  בסוף צריך לחתוך ולהגיד שורה תחתונה

אודליה שינדורף:  אז לא ראוי לנו

אודליה שינדורף:  כשהורים צופים בדבר כזה, אנחנו רק סופרים את הימים מתי הילדים שלנו יסיימו את מערכת החינוך

אודליה שינדורף:  תוהים אם כך פועלת מערכת החינוך כשאנחנו יודעים, איך היא מתנהלת כשאנחנו לא יודעים

אודליה שינדורף:       אני אחלק את הדברים שלי לשניים, לחלק של המיומנות ולחלק של השכר ב-1 בספטמבר

אודליה שינדורף:  כולם יודעים שהנהגת ההורים התנגדה נחרצות למתווה החדש

אודליה שינדורף:  אני ספקתי אישית לא מעט מזה

אודליה שינדורף:  ספגתי חרם במשרד החינוך, הטילו וטו על פגישות בגלל שאני עמדתי בקולי הנחרץ ואמרתי שזאת טעות

אודליה שינדורף:  אני עד היום אומרת שהמתווה החדש הוא טעות

אודליה שינדורף:  לא צריך להשוות למדינות העולם

אודליה שינדורף:  נכון, אנחנו מדינה יהודית

אודליה שינדורף:       סליחה שאני אגיד כאן דבר שאולי יזעזע אתכם, אבל כשחותמים על הסכם קואליציוני ובסעיף 141 כתוב שכל הבגרויות יחזרו, אז מה היה לעשות איתנו כביכול איזה מתווה? הרי ברור מה תהיה התוצאה, אז אל תעבדו עלינו

אודליה שינדורף:       השרה שאשא ביטון, גם לי לא תמיד היו יחסי אהבה איתה, צעקנו אחת על שנייה, דיברנו והיו לנו מחלוקות

אודליה שינדורף:  אבל בדרך ההתחלתית היתה הבנה שאי-אפשר להישאר ב-8 בגרויות

אודליה שינדורף:  הילדים שלי עשו 13 בגרויות

אודליה שינדורף:  אי-אפשר להמשיך ככה יותר ואי-אפשר להגיד שנעשה סל, מישמש של הכול, גם עבודות וגם מבחן

אודליה שינדורף:       אני אחדש לכם

אודליה שינדורף:  30% הערכה חלופית, שהרעיון שלה היה נהדר, אני רוצה להגיד במילה עדינה, היתה כישלון קולוסאלי, זאת מהסיבה הפשוטה שאין עליו בקרה ואין עליו ביקורת

אודליה שינדורף:  האוניברסיטאות לא מאמינות לציונים האלה

אודליה שינדורף:  יש שם מסחרה בציונים

אודליה שינדורף:  אין אחידות, אין סטנדרט אחיד במדינת ישראל ללמידה משמעותית

אודליה שינדורף:  30% בנתניה לא שווה לרעננה, לא שווה לאשקלון

אודליה שינדורף:  יכול להיות שבאשקלון עובדים הרבה יותר קשה כי אין כאן סטנדרט

אודליה שינדורף:  אף אחד לא יודע באמת איך נותנים את הציון

אודליה שינדורף:       אני אגלה לך סוד

אודליה שינדורף:  בתי הספר החזקים, המנהלים שלהם אומרים: אני רוצה לוודא שהילדים יודעים את החומר

אודליה שינדורף:  אני את ה-30% הזה רובו עושה במבחן

אודליה שינדורף:  אז כל מה ששי פירון, השר לשעבר, ניסה לעשות, לא מתקיים בהרבה בתי ספר

יפעת שאשא ביטון: בסוף בתי הספר מכוונים ל-70%

אודליה שינדורף: אז זה מאוד נחמד שהורדנו את המבחנים ל-40% מהחומר וצמצמנו אבל ברוב בתי הספר גם את ההערכה  החלופית עושים בבחינה ואז זה לא 40% אלא 70%

אודליה שינדורף:  זאת האמת גם אם לא נוח לכם לשמוע אותה

אודליה שינדורף:       אנחנו יודעים שאנחנו הרחק מאחור בכל המיומנויות כי אף ילד כמעט לא יודע לדבר ולעשות פרזנטציה באנגלית ולא יודע לשלוח מייל או נייר עמדה

אודליה שינדורף:       אנחנו יצאנו למסע

אודליה שינדורף:  אתה יודע איזה מסע עשינו, כבוד היו"ר? נפגשנו עם כל הרקטורים של האוניברסיטאות, נפגשנו איתם אחד אחד

אודליה שינדורף:  אחרי זה הלכנו לצה"ל

אודליה שינדורף:  אמרנו: תגידו, מה קורה כאן? הילדים אולי יוצאים עם ידע לתקופה קצרה אבל בלי שום מיומנות

אודליה שינדורף:  בואו שקפו לנו את המצב

אודליה שינדורף:  הם אמרו לנו שגם בפקולטאות הכי טובות עם התלמידים הכי טובים, התלמידים גרועים והם לא בסטנדרט שאנחנו רוצים אותם באקדמיה

אודליה שינדורף:  הם לא יודעים לכתוב פסקת טיעון אחת כמו שצריך

אודליה שינדורף:  הם לא יודעים לבטא את עצמם

אודליה שינדורף:  הם לא יודעים לעשות שום דבר ממה שאנחנו רוצים

אודליה שינדורף:  הם אמרו שהבחינות לא שוות כלום ומבחינתם שלוש או ארבע בחינות מספיקות לצורך העניין

אודליה שינדורף:  אם נתפרע, כי אנחנו מדינה יהודית, אז חמש בחינות

אודליה שינדורף:  כדי לקבל ילדים לאוניברסיטה, לא צריכים את כל הבחינות האלה

אודליה שינדורף:  זאת האמת לאמיתה

אודליה שינדורף:  הלכנו לאחור בזה והטלנו עומס על הילדים

אודליה שינדורף:       יכול להיות שגם את המתווה שהוצג צריך לרכך וצריך לבנות אותו יותר נכון

אודליה שינדורף:  אבל היום בכיתה יב' יש מתווה מסוים ובכיתה יא' יש מתווה שני ובכיתה י' יש מתווה שלישי

אודליה שינדורף:  מסכנים המורים, עשו להם סלט במוח מהמתווים

אודליה שינדורף:  היחידים שיודעים מה המתווים זאת הנהגת ההורים

אודליה שינדורף:  מנהל מתקשר אלי ושואל אותי: כיתה י', מה אני עושה? כיתה יא' מה אני עושה? אז זאת האמת, יש להם, מסכנים, סלט בראש

אודליה שינדורף:  טוב שאנחנו יודעים כל פסיק

אודליה שינדורף:       אבל תקשיבו, קחו את הדוח הזה ותעבדו עליו כמו שצריך כי בסוף הילדים שלנו משלמים את המחיר

אודליה שינדורף:  הם לא מוכנים לשום דבר

אודליה שינדורף:       לגבי ה-1 בספטמבר

אודליה שינדורף:  רן, אני לא האויבת שלך

אודליה שינדורף:  בבית המשפט תקפתם אותי כאילו אני האויבת שלך, כאילו הנהגת ההורים הם האויבים שלכם

אודליה שינדורף:  אנחנו רוצים שכר ראוי

אודליה שינדורף:  יושבים כאן האוצר ויודע שר החינוך

אודליה שינדורף:  אני ביקשתי אישית שלא יהיו קמצנים על גבי המורים

אודליה שינדורף:  אנחנו יודעים שלמדינת ישראל יש מספיק כסף לשלם לכולם מה שהיא רוצה

אודליה שינדורף:  מורים זה ערך אבל צריך חינוך איכותי ואני חושבת שנסכים על זה

אודליה שינדורף:  אנחנו רוצים את המורים הכי טובים, הכי איכותיים ושאפשר יהיה לבקר אותם

אודליה שינדורף:  אז כאן צריכה לבוא רפורמה מקיפה על הכול ביחד

אודליה שינדורף:  לא פלסתר

אודליה שינדורף:  אל תעשו לנו הסכם שכר של פלסתר שנותן 1,000 שקל וזורק את כולם לעזאזל לעוד חמש שנים

אודליה שינדורף:  אנחנו רוצים כאן רפורמה עמוקה שנותנת אופק למורים, שנותנת לילדים שלנו אופק, שנותנת אופק למערכת שלנו

אודליה שינדורף:  מספיק עם הפלסתרים

אודליה שינדורף:  אל תהיו קמצנים, זה כסף שלנו, של האזרחים

אודליה שינדורף:  יד נדיבה

אודליה שינדורף:  תדרשו מהמורים מה שאתם רוצים

אודליה שינדורף:  סליחה שאני אומרת, רן

אודליה שינדורף:  אולי גם לעבוד 60 שעות אם צריך, אבל תהיו נדיבים כלפי המורים

אודליה שינדורף:  אנחנו רוצים שנת לימודים אמיתית

אודליה שינדורף:  לא בכאילו, בלי איומים של השבתה

אודליה שינדורף:  עם פולין, עם טיולים, עם כל הנשמה שהמורים יודעים לתת מסביב כי זאת מערכת חינוך

אודליה שינדורף:       אבל מה שקורה כאן היום, אנחנו צריכים להילחם על ה-1 לתשיעי

אודליה שינדורף:  הורי ישראל צופים ואומרים לכולכם שנכשלתם, זה ביזיון מה שהיה כאן השנה

אודליה שינדורף:  לא רק רן ארז אשם, לא רק משרד החינוך אשם וגם לא משרד האוצר

אודליה שינדורף:       סליחה, המחוקקים

אודליה שינדורף:  תזמין את ראש הממשלה לדיון של 40

אודליה שינדורף:  שהוא ייתן את התשובות למה 1

אודליה שינדורף: 9 לא התכנס כאן

אודליה שינדורף:  תדרשו בשם הילדים, בשם ההורים ובשם המורים להביא לזה סוף

אודליה שינדורף:  זה לא מגיע לנו

אודליה שינדורף:  אנחנו רוצים דיון ולשמוע את קולו של ראש הממשלה שיגיד שאכפת לו

אודליה שינדורף:  הוא יודע להכניס את היד לכיס

אודליה שינדורף:  תפסיקו להתקמצן על הילדים, על העתיד, על החינוך ועל המורים

אודליה שינדורף:       אני לא אויבת שלך רן, מעולם לא הייתי

אודליה שינדורף:  אני מבקשת שבבית משפט לא צריך להכריז עלי כאויבת המדינה

אודליה שינדורף:  זה לא היה לעניין

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  הרמתי את הכפפה האחרונה שלך, יהיה 40 במליאה, אנחנו נגיש את זה

מיקי לוי:  תודה רבה לך על כל הדברים שנאמרו מעומק הלב ובכאב

מיקי לוי:  בסוף זה הילדים של כולנו, לא רק הילדים שלכם

מיקי לוי:       מר חולדאי, מנהל בית הספר, בבקשה

איציק שמולי: תודה

איציק שמולי:  קראתי בעיון את הדוח של המבקר

איציק שמולי:  אני מייצג את "ארגון מנהיגים" שמייצג את ארגון מנהלי בתי הספר בישראל

איציק שמולי:  אנחנו מסכימים גם עם הממצאים שמתוארים בדוח וגם עם ההמלצות שלו

איציק שמולי:  אדם שקורא את המסמכים של משרד החינוך או גולש באתר משרד החינוך מתרשם ובצדק, שמשרד החינוך מאוד רוצה לקדם מיומנויות רלוונטיות למאה ה-21 ולשוק התעסוקה

איציק שמולי:  אם האחידו את כל המסרים יחד זה נהדר אבל הבעיה היא שאף אחד לא עושה את זה

איציק שמולי:  אדם שנכנס לבתי הספר בישראל ולכיתות - - -      

מיקי לוי: שנייה, עצור

מיקי לוי:  אתה אמרת את האמירה הכי משמעותית עכשיו

איציק שמולי: תן לי להמשיך ואני גם אגיד מה צריך לעשות

מיקי לוי: אני לא מבין אתכם

מיקי לוי:  זה לא ממני, זה מהשטח שלכם

מיקי לוי:  זה לא ממני

מיקי לוי:  זה לא מהשרה שעבר שתגידו שיש לה אינטרסים

מיקי לוי:  זה מנהל שמגיע כל בוקר לבית הספר

מיקי לוי:  בפעם הבאה אני רוצה כאן עוד 5-7 מנהלים

מיקי לוי:  אני רוצה לשמוע את המנהלים כדי לעשות ביקורת עליכם

מיקי לוי:  שמעתי את התלמידים, כל מה שיש בדוח התלמידים האלה רוצים

מיקי לוי:  אומר לי המנהל היחיד שנצא היום בוועדה וזאת פאשלה שלי שלא הזמנתי עוד עשרה

מיקי לוי:  תשמעו אותם

מיקי לוי:       בבקשה, אני מתנצל

אפרת צנגן: אני יכולה להתייחס?     

מיקי לוי: לא

מיקי לוי:  אני מגן עליו עכשיו והוא יסיים

אפרת צנגן: לא צריך להגן

איציק שמולי: אז ברור לכולנו שמשרד החינוך מאוד רוצה לקדם מיומנויות שרלוונטיות לעולם

איציק שמולי:  מהיכרות עמוקה עם בתי הספר גם היסודיים והתיכוניים – אני גם אבא ולא רק מנהל – כמעט ולא עוסקים במיומנויות במערכת החינוך

איציק שמולי:  כמעט כל מה שעוסקים בו זה הוראת ידע דיסציפלינארי במתמטיקה, באנגלית, בהיסטוריה וכדומה

איציק שמולי:  הפער הזה הוא בלתי נסבל והשאלה היא למה הוא קיים?     אני רוצה לגעת בשלושת הסיבות העיקריות שאנחנו בארגון מנהיגים מזהים והדוח נוגע בהם לא פחות טוב מאיתנו אבל פה זה הדיון

איציק שמולי:  בעיה אחת זה עודף בחינות הבגרות

איציק שמולי:  נאמר כאן בהרחבה, ככל שיהיו פחות בחינות בגרות כך אנחנו כמנהלים נוכל לקדם ארגון חינוכי שמקדם מיומנויות

מיקי לוי: זה מה שאמרה נציגת ארגון ההורים, אומרים התלמידים ואומר משרד מבקר המדינה

מיקי לוי:  נו, מה יש לי עוד להגיד

מיקי לוי:       בבקשה

איציק שמולי: זאת נקודה אחת שבה משרד החינוך יכול להשפיע על-ידי קביעת כללי המשחק

איציק שמולי:  הרי מתוך הערכה סופית של המערכת, נגזר כל התהליך בדרך

איציק שמולי:  אמרו את זה לפני ואני לא ארחיב

איציק שמולי:       בעיה שנייה זה טיפול בבעיות עומק של המערכת

איציק שמולי:  אני לא אכנס לעומקם של דברים כי הדברים נאמרו במידה רבה: שיפור מעמד המורה, שיפור מעמיד המנהל, תגמול למורים ולמנהלים

איציק שמולי:  בהקשר הזה אין ספק שהשביתה שצפויה היא סיפור מורכב

איציק שמולי:  ברשותכם, אני לא אכנס לזה כי מצד אחד יש פה מאבק על תנאי העבודה של מורים ומנהלים ומצד שני, ברור שיש לזה גם מחיר

איציק שמולי:  השנה עמדתי מול התלמידים שלי לא פעם ולא פעמיים בידיים ריקות ובאמירה שזה לא בידיים שלי, זה שאנחנו לא יוצאים לטיול שנתי

איציק שמולי:  אני יוצא לכל הטיולים השנתיים של בית הספר שלי

איציק שמולי:       אני רוצה לגעת בנקודה שבעיניי היא הנקודה המרכזית וזה אוטונומיה למנהלים

איציק שמולי:  בסופו של דבר, בית ספר הוא לא יחידה צבאית

איציק שמולי:  סופוביץ כתב ב-2008 שבית ספר הוא ארגון עם קשרים רופפים

איציק שמולי:  כלומר, היחידה הזאת שנקראת בית ספר, כל אחד עושה בה מה שהוא רוצה

איציק שמולי:  המנהל לא יכול לקבוע איך בית ספר באמת באמת עובד כי כאשר המורה נכנס לחדר הכיתה, הוא סוגר את הדלת ועושה את מה שהוא רוצה

איציק שמולי:  מה הוא רוצה לעשות? את מה שהוא עשה בשנה שעברה

איציק שמולי:       כלומר, הנקודה המרכזית להבנתנו היא, שמשרד החינוך טועה

איציק שמולי:  זה לא משרד החינוך הנוכחי דווקא

איציק שמולי:  משרד החינוך טועה כבר הרבה מאוד שנים בכך שהוא חושב שהוא יכול ליישם מדיניות מורכבת, לשנות פרדיגמה בעולם החינוך ולהפסיק לשעמם להם את הנשמה

איציק שמולי:  דרך אגב, מאז הקורונה הם כבר גם לא בכיתות

איציק שמולי:  עזוב את זה שהם לא לומדים מיומנויות כי המורה לא מלמד, הם גם לא שם בכלל

איציק שמולי:  הם כבר למדו לעשות את העבודה שלהם לבד

איציק שמולי:       אז משרד החינוך חושב שהוא יכול לכתוב לי תוכנית לימודים וספר הוראות שיגיד לי ללמד מיומנויות ואני אעשה את זה

איציק שמולי:  זה פשוט לא אוהב כך

איציק שמולי:       חן שכטר, מי שמכיר, ראש החוג בבר אילן, כתב על זה את רוב החומר שלו

איציק שמולי:  בתי הספר והמורים עושים מה שהוא קורא לו buffering and bridging

איציק שמולי:  ההנחיות של ראש אגף אסטרטגיה מגיעות לבית הספר, בית הספר מוריד את הראש שלו וההנחיות עוברות מעליו

איציק שמולי:  בית הספר מרים את הראש וממשיך לעשות בדיוק את מה שהוא עשה תמיד

איציק שמולי:       הדבר היחיד שיכול להניע את מערכת החינוך שלנו קדימה זה מנהיגים חינוכיים שמובילים ארגונים חינוכיים

איציק שמולי:  כאלה שיש להם חזון, שיודעים לרתום את הקהילות שלהם, שיודעים לרתום את צוותי ההוראה שלהם

איציק שמולי:  את זה משרד החינוך לא יכול לעשות והגיע הזמן שהוא יבין את המגבלות שלו

איציק שמולי:  משרד החינוך הוא מטה, הוא לא ארגון

איציק שמולי:  אני לא חלק מהארגון שנקרא משרד החינוך

איציק שמולי:  אני חלק מארגון שנקרא תיכון אזורי בברנר

איציק שמולי:  ככזה, אני יכול לרתום את כל בעלי העניין של הארגון ולייצר חינוך רלוונטי

איציק שמולי:  בתוך החינוך הרלוונטי הזה ודאי שיהיו גם מיומנויות

איציק שמולי:       הרי מה התלמידים יגידו לי? תלמד אותנו חינוך פיננסי

איציק שמולי:  אז אני מלמד חינוך פיננסי

איציק שמולי:  ההורים אומרים לי, תלמד אותם להוביל פרויקטים, תלמד אותם לשתף פעולה, תלמד אותם חינוך חברתי ריגשי, אז אני עושה את זה

איציק שמולי:  כל זמן שלמנהלים אין אוטונומיה אלא יש אוסף של רפורמות צולבות, סותרות, אוסף של בקרות

איציק שמולי:  השרה לשעבר הכניסה תוכנית שבעיניי על הנייר היא תוכנית מדהימה

איציק שמולי:  תוכנית גפ"ן, גמישות פדגוגית ניהולית, שאמורה להעביר נתח משמעותי מהתקציב שלי לרשותי

איציק שמולי:  והנה, הרפורמה הזאת מלאה בבקרות ובאין סוף מגבלות שגורמות לזה שאני עובד עוד יותר על הנתח המאוד קטן הזה מתוך התקציב

יפעת שאשא ביטון: מה לעשות שיש מנהלים שמעסיקים תוכנית של בן הזוג שלהם

יפעת שאשא ביטון:  מה לעשות? זה לא כולם חס וחלילה

יפעת שאשא ביטון:  צריך לראות שהדברים עובדים ועובדים נכון

יפעת שאשא ביטון:  בהתחלה, כן, עושים בקרה

יפעת שאשא ביטון:  2

יפעת שאשא ביטון: 4 מיליארד שקלים אי-אפשר לשלוח לשטח ולבוא בעוד חמש שנים לראות איפה הם היו

מיקי לוי: תסכם כי גם לי מגיע איזה שתיים וחצי דקות

איציק שמולי: הסיכום שלי בשורה התחתונה זה שמשרד החינוך צריך בעיניי להתמקד אך ורק בשני דברים

איציק שמולי:  לעזוב את העניין של תוכניות מאוד מתוחכמות ללימוד מיומנויות או כל דבר אחר

איציק שמולי:  הוא צריך להפחית את בחינות הבגרות

איציק שמולי:  הוא צריך לעבוד על שיפור מעמד המורה ומעמד המנהל ומקומו של החינוך בחברה הישראלית ולתת לנו לעשות את העבודה בשטח

איציק שמולי:  ככל שיהיו אנשים יותר טובים בכיסא שבו אני יושב, כך מערכת החינוך שלנו תתקדם ותקדם כל דבר, כולל מיומנויות לעולם התעסוקה המשתנה

מיקי לוי: תודה רבה לך על הדברים החשובים, אני מאוד מודה לך

מיקי לוי:       קשה לי לתכלל ולסכם את כל מה שנאמר פה כי נאמרו פה כל-כך הרבה דברים חשובים

מיקי לוי:  כל אחד צריך איזה סמינר בפני עצמו כדי לנסות לדון ולשפר

מיקי לוי:  מכורח העניין עשינו קצת מיקס

מיקי לוי:       רפרנט אוצר רפרנט חינוך, אני קורא לכם להפשיל שרוולים ולסיים את האירוע

מיקי לוי:  הוועדה קוראת לראש הממשלה

מיקי לוי:  האמירה של שר החינוך שהיא נוראית בעיניי, ולי מותר להגיד, שאני לא נכנס לאירוע כי הפערים הם גדולים

מיקי לוי:  אני לא מכיר דבר כזה

מיקי לוי:  אני רוצה ששר החינוך יבוא ויגיד לא שתתכוננו לשביתה אלא שאני עושה את כל המאמצים כדי שלא תהיה שביתה

מיקי לוי:  לתת איזה אופק, לתת איזו תקווה

מיקי לוי:       בהיעדר שר הוועדה קוראת לראש הממשלה להיכנס לאירוע

מיקי לוי:  האיום על חינוך, האיום על תלמידי ישראל, הן מבחינת המערכת, הן מבחינת התכנים, הן מבחינת כלל הנושאים, הוא קיום משמעותי, יותר חשוב ויותר גדול מאשר אויבנו החיצוניים

מיקי לוי:       ראש הממשלה מתבקש, ואנחנו נוציא את זה החוצה, להיכנס לאירוע הזה גם מול הארגון עצמו כדי למנוע קודם כל שביתה ולראות איך מטפלים בשאר הנושאים

מיקי לוי:       לגבי הרפורמות, אמרתם אתם שאין עוגן, אין רציפות, אין אופק

מיקי לוי:       לגבי בחינות הבגרות, שמעתי מכולם

מיקי לוי:  אם  רוצים לתת מיומנויות יש להתרכז בשניים המרכזיים, שני מקצועות הליבה מתמטיקה ואנגלית ותוספת  תבינו יותר ממני

מיקי לוי:  היא אמרה שהילדים שלה עשו 13 מקצועות ויש כאלה שאמרו שישה

מיקי לוי:  אדוני המנהל אמר תשע מקצועות

מיקי לוי:       מי יכול לרכז את זה? מי יכול לעשות את זה? ראוי שלנושא הזה תהיה איזו המשכיות

מיקי לוי:  בא השר פירון ועשה רפורמה, בא השר הזה ועשה רפורמה

מיקי לוי:  שמעתי כאן את השרה לשעבר אומרת שצריך להקים מועצה מקצועית שתפקח על הרצף, על הצד המקצועי

מיקי לוי:  אני פוליטיקאי אז אני יכול להגיד שלא יבוא כל פוליטיקאי חדש ואחרי דקה וחצי ישנה את זה

מיקי לוי:  זה אסון שאין רצף, אסון

מיקי לוי:       אם היו שואלים אותי, הייתי רוצה לשים איש מקצוע ברשות המשרד הזה

מיקי לוי:  אבל מה לעשות, עדיין לא שואלים אותי

מיקי לוי:  את לצורך העניין מתאימה, כי זה המקצוע שלך

מיקי לוי:  אני חושב שבאמת רשות מקצועית ראויה לעשות את זה כדי לשמור על רצף

מיקי לוי:       עוד פעם, בהתייחס למתמטיקה ואנגלית, שמענו כאן את מה שאמרה יעל אודם בנושא האנגלית

מיקי לוי:  זאת קטסטרופה

מיקי לוי:  יכולים לעשות 5 יחידות במתמטיקה אבל איך ייגשו לבינה המלאכותית? הכול מושתת אנגלית

מיקי לוי:  אני מכיר את זה מקרוב

מיקי לוי:       מורים שמתאימים ללמד תלמידי תיכון בכלל המקצועות, מדינת ישראל ראוי שתשלם להם

מיקי לוי:  צריך למשוך אותם מהאקדמיה, צריך למשוך אותם מהמפעלים, צריך למשוך אותם מהתעשייה

מיקי לוי:  יש להם ניסיון, הם ראויים לעשות את זה

מיקי לוי:  אני לא גאון גדול ובעל מקצוע גדול בנושא של הכשרת מורים אבל אני חושב שבהכשרה קצרה וראויה אפשר להכשיר איש מקצוע, מי שעשה תואר בפיסיקה ונמצא כרגע באקדמיה ובתעשייה

מיקי לוי:       יש לשמר את המורים

מיקי לוי:  אני לא מכיר מילה אחרת, זאת שליחות

מיקי לוי:  אדוני המנהל, אתם יותר מקצוענים ממני

מיקי לוי:  כשלא משמרים עובד בכלל התחומים והוא לא מתמקצע, אנחנו מאבדים אותו בסופו של דבר

יפעת שאשא ביטון: ידע ארגוני, זיכרון ארגוני

מיקי לוי: לגבי גמישות המנהל, מנהיגות, ניהול, מיומנויות

מיקי לוי:  זה באמת הכישורים לעתיד

מיקי לוי:  הם מייד פוגשים את זה בצבא בכלל המקצועות

מיקי לוי:  מייד פוגשים את זה כשמשתחררים ויוצאים לטיול ואיך הם מסתדרים

מיקי לוי:  אחר-כך מה הם בוחרים באקדמיה, לאיפה הם הולכים, איך הם רואים את העתיד שלהם

מיקי לוי:  זה פשוט חבל מאוד

מיקי לוי:       משרד החינוך, אני אומר לכם, מה שאומר מבקר המדינה, מה ששמענו מהתלמידים, מה ששמענו מאנשי המקצוע ומההורים

מיקי לוי:  אתם תשבו ואתם תבואו הנה באוגוסט ותגידו כאן לוועדה לביקורת המדינה מה בוצע

יפעת שאשא ביטון: מה שטראגי זה שכבר זה בוצע רק שזה שונה

יפעת שאשא ביטון:  זה הסיפור

יפעת שאשא ביטון:  זה שונה, יש פער בין הפורטל לבין המציאות

יפעת שאשא ביטון:  בין פער בין מה שאנחנו הובלנו לגבי מיומנויות וצמצום מספר בחינות הבגרות לבין מה שקורה היום

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  השרה ביטון, עברתי בשתי דקות

מיקי לוי:  נקבע דיון באוגוסט

מיקי לוי:  ראש המזכירות הפדגוגית יוזמן, ראש אגף התקציבים יוזמן

מיקי לוי:  מנכ"ל משרד החינוך יוזמן

מיקי לוי:  תגידו לו שאני מאוד מעריך אותו על עברו

מיקי לוי:  הוועדה לא רוצה לנקוט באמצעים

מיקי לוי:  ראוי שהוא יבוא ויעמוד בפני הוועדה

מיקי לוי:  הווייתה הוא ביקורת המדינה

מיקי לוי:  הרשות המחוקקת מבקרת את השופטת

מיקי לוי:  מה לעשות, זה מה שנקבע בחוק

מיקי לוי:       תודה רבה לכולם, אני מודה לכם

מיקי לוי:       הישיבה נעולה