ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 85, 2023-07-12 00:00

יוסף טייב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט

יוסף טייב:  היום כ"ג בתמוז התשפ"ג, בנושא: הצעת חוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים של מי שהורשע או הואשם באלימות כלפי ילדים וחסרי ישע – הצעת חוק של חה"כ אופיר כץ והתמזגה אליה הצעת חוק של חה"כ רון כץ

יוסף טייב:      בדיון האחרון עלו מספר חילוקי דעות

יוסף טייב:  אנחנו עבדנו קשה, וכאן המקום להודות גם למציעים וגם ליועצת המשפטית לוועדה, למשרדי הממשלה, לשלטון המקומי, למשרד החינוך, להסתדרות המורים ועוד

יוסף טייב:  ברשותכם, אנחנו נציג בקצרה את ההסכמות ואת השינויים שהגענו אליהם בסעיף 4, ומפה נתקדם

יוסף טייב:      בבקשה, תמי

תמי סלע: אני אציג את הפשרה הזו כמו שאני מבינה אותה, ואחר כך אולי נדייק

תמי סלע:  ויש גם משרדים שלא היו

תמי סלע:  לא כולם היו בשיח, אז נצטרך לשמוע את ההערות שלהם

תמי סלע:      לגבי הסעיף של הצגת אישור משטרה להורה או לאחראי – ונצטרך לנסח את זה בצורה שמשקפת את הסיכומים – תהיה פה הבחנה בין הסוגים השונים של המעסיקים

תמי סלע:  לגבי הורה או אחראי שמבקש להעסיק אצלו בבית בגיר כמטפלת, כבייביסיטר, שם זה אותו מודל שדובר עליו, החידוש בו הוא שהבגיר הזה יכול לפנות למשטרה ולבקש אישור, מה שלא ניתן לפי ההסדר הקיים היום בחוק למניעת העסקת עברייני מין

תמי סלע:  ואז בעצם ההורה שרוצה להעסיק אותו רשאי לבקש לראות את האישור הזה

תמי סלע:  למעשה, אם הוא לא מוציא אישור או לא רוצה להראות אישור, הוא לא חייב להעסיק אותו בביתו

תמי סלע:  זה ההסדר לגבי הסיטואציה הזו

תמי סלע:      הסיטואציה השנייה – ואני קוראת לזה בעלת המשפחתון הפרטי הקטן שלא מעסיקה עובדים

תמי סלע:  היא עצמאית, יש לה משפחתון קטן, לא מפוקח או כן מפוקח, זה לא משנה, לצורך העניין, אבל היא לא מעסיקה עובדים, והורה או אחראי שרוצה שהילד שלו יהיה שם מבקש ממנה אישור משטרה לגביה

תמי סלע:  זה גם משהו שלא היה ברור לגמרי, אם אפשר לבקש אותו מהמשטרה

תמי סלע:  אז יש פה הבהרה שניתן לבקש מהמשטרה אישור כזה, בכפוף להצהרות שהיא מנהלת מוסד כזה, מסגרת כזו, משפחתון

תמי סלע:  חלק מהפשרה הוא שיהיה איזשהו מעמד לנציגות הורים כשזו מסגרת קצת יותר גדולה

תמי סלע:      אבל פה בדרך-כלל לא יהיה, זה שלושה או ארבעה ילדים, הורה או אחראי יכול לבקש שיוצג לו אישור משטרה לגבי המטפלת עצמה, בעלת המשפחתון

תמי סלע:  בסיטואציה שבה יש מעסיק שיש אצלו עובדים, ויש כל מיני סוגים של מעסיקים – זה דובר בישיבה הקודמת, לפעמים זה משרד החינוך, לפעמים זה רשות מקומית, לפעמים זה בעלות, ולפעמים זה גורם פרטי

אופיר כץ: אם זה משפתונים קטנים פרטיים של גיל אפס עד שלוש, שיש להם עובדים, אז מה איתם?     

תמי סלע: אז עכשיו אני אומרת, מעסיק אחר שיש לו עובדים שעובדים אצלו, נציגות ההורים, אם יש, או נציג של ההורים, הוא זה שיפנה למעסיק ויבקש - - -     

אופיר כץ: אבל את זה לא אמרנו על אפס עד שלוש

תמי סלע: נכון

תמי סלע:  דובר בפשרה על גנים של רשות מקומית, אבל בהקשר הזה, אין הבדל בין מעסיק אחר שהוא גן פרטי שמעסיק מבחינת היחסים בין המעסיק להורים

תמי סלע:  הגיוני יותר שנציגות הורים, ואם אין נציגות הורים, אז נציג של ההורים הוא זה שיבקש ויקבל את רשימת העובדים מהמעסיק

תמי סלע:  פה זה מול הגננת

אופיר כץ: כן, אבל כשאנחנו מדברים על נציגות, יש נציגות מוסדרת

אופיר כץ:  בפעוטון של חמישה מקומות אין נציגות

תמי סלע: כשזה חמישה פעוטות גם לא מעסיקים שם עובדים, בדרך כלל

אופיר כץ: אם זה פרטי, אפס עד שלוש, וזה 15?     

תמי סלע: אנחנו רוצים שבסופו של דבר, ההורים יוכלו לבקש שיוצגו להם האישורים לגבי כל העובדים בגן

תמי סלע:  הפשרה והשיח היו במסגרות של הרשויות המקומיות

תמי סלע:  אני כן רוצה להעלות הערה – האם יש הצדקה להבחין בעניין הזה בין גן שהוא לא של רשות מקומית? - - -     

אופיר כץ: למה עשינו את ההבחנה? כי דיברנו שיש יותר פיקוח - - - ופה לא תמיד יש או שיש פחות

אופיר כץ:  ולכן, את זה אנחנו משאירים

תמי סלע: אני אסיים להציג את זה

תמי סלע:  פה יש הבחנה בין מעסיק שהוא משרד ממשלתי, וזה יכול להיות גם שלטון מקומי שיש לו מנגנון של ממשק ממוחשב, כמו שיש היום בעצם למשרד החינוך, כשהוא מקבל את המידע הפלילי און-ליין

תמי סלע:  היום זה ממש בפוש, והוא מבצע פיקוח הדוק יותר על העובדים שלו, ושם בעצם הפשרה היא שזה לא יחול

תמי סלע:  זאת אומרת, האפשרות הזו של הורה או של נציגות הורים לבקש לראות את העובדים שלגביהם יש אישורי משטרה, לא תחול בסיטואציה כזו

תמי סלע:      כיום, המשרד היחיד שעומד בתנאי הזה הוא משרד החינוך, אבל אם יהיו עוד משרדים – אם למשרד הרווחה, אם לשלטון המקומי, אם למשרד הבריאות יהיו מערכות כאלה, והם יעמדו בתנאי הזה שנצטרך לנסח אותו, אז גם עליהם זה לא יחול

תמי סלע:  זה בעצם מה שדובר

קריאה: זה לא שזה לא יחול

קריאה:  זה יחול באמצעות אותה גישה למערכות

תמי סלע: לא

תמי סלע:  אני מפרידה בין ההסדר כולו של הוצאת אישור משטרה, של חובת איסור העסקה, בוודאי שזה יחול

תמי סלע:  כל החלק שלא יחול, זה הזכות של הורה לבקש שיוצג לו אישור משטרה, שזה בעצם מנגנון "פיקוחי", במרכאות, שנועד להתמודד עם צורך של ההורים, רצון שנותנים לו לגיטימציה בהסדר, לוודא שהצוות עומד בדרישות החוק

תמי סלע:      ואגב, יש חלק מההסדרים בתקנות, למשל, לגבי קייטנות או לגבי נהגי הסעות – יש שם הוראות שמתייחסות להצגת אישור משטרה לפי חוק עברייני מין

תמי סלע:  וגם בהסדרים לגבי מעון יום לפעוטות, יש התייחסות לכך שההורים במערכת היחסים בינם לבין מנהל המעון, מקבלים דיווח על הצוות

תמי סלע:  לא כתוב שם ספציפית על אישורי משטרה, אבל כן לגבי כל הצוות, וגם לגבי עובדים שטרם התקבל אישור ממונה בהקשר של הרשעות פליליות

תמי סלע:      אז יש התייחסות לקשר הזה בין ההורים לקבלת מידע על צוות עובדים, לפחות במעונות יום

תמי סלע:  זאת אומרת, זה לא המצאה חדשה

תמי סלע:  זה בעצם המתווה

אופיר כץ: אבל לגבי הסייעות, איך זה יהיה מול הרשויות המקומיות?     

יוסף טייב: אנחנו מגיעים לזה עכשיו, אני אתן סקירה בקצרה

יוסף טייב:      לאחר המון חילוקי דעות, ואני חושב שכל מי שטען והביא את דבריו, זה היה כדי שהחוק יצא בצורה טובה יותר

יוסף טייב:  ההסכמים וההבנות שהגענו אליהם הם שאנחנו מחריגים את משרד החינוך מאותו סעיף 4(א); הורה לא יוכל לפנות לגננת ולבקש ממנה שתציג לו אישור משטרה, אבל משרד החינוך מבין שהוא כן יבקש בשביל אותה גננת או מי שמועסק דרכה את אישור המשטרה; אישור המשטרה יהיה במשרד החינוך, ואנחנו סומכים על משרד החינוך בעקבות כך שיש לו את המערכת ויש לו את הפיקוח של עצמו

יוסף טייב:  המציעים הסכימו להחריג את משרד החינוך

יוסף טייב:      לגבי השלטון המקומי, הגענו להבנה מול השלטון המקומי אתמול בלילה, עם חיים ביבס ועם מיכל, שבעצם הורה לא יוכל לגשת ישירות לשלטון המקומי ולבקש את האישור, אבל תהיה נציגות הורים שתוכל לבקש מהשלטון המקומי את אותם אישורים

יוסף טייב:  זו הבנה שהגענו אליה, והייתה הסכמה של משרד החינוך

יוסף טייב:      לגבי הסתדרות המורים – בעקבות כך שאנחנו מגיעים להבנות האלה, הגננת לא צריכה לשמור קלסר של סייעות או גננות שנמצאות אצלה בגן

יוסף טייב:  ולכן, יש הסכמה על ההבנות האלה גם עם הסתדרות המורים, בשיחה שהייתה לנו אתמול מאיר אסרף וגב' יפה בן-דוד

תמי סלע: בהקשר הזה, אני רוצה להעיר שלגבי מעסיקים גדולים, כדוגמת בעלויות, כדוגמת ויצו, נעמת, שיש להם הרבה גנים, וזה לא גן פרטי שהמעסיק הוא מנהל המוסד באופן ישיר, אני חושבת שאותו הסדר שנציגות הורים היא זו שפונה למעסיק, אין הצדקה לא להחיל אותו גם שם

תמי סלע:  הוא הרבה יותר נכון מבחינת על משרדים של ויצו, שעכשיו הורים מכל הגנים של ויצו יבואו למשרדי המעסיק - - -     

יוסף טייב: אבל הבעלויות לא נמצאות בהסדר בכלל

יוסף טייב:  הם יכולים לפנות לגננת ולקבל ממנה - - -     

תמי סלע: אבל הגננת היא לא המעסיק

תמי סלע:  זה חוזר לאותו קושי שהיה בפנינו, שהמידע לפי החוק מתקבל או אצל הבגיר או אצל המעסיק

תמי סלע:  במקרה שמנהל המוסד הוא לא המעסיק, וזה קורה בגופים הגדולים יותר שיש להם רשת, יותר נכון שהפנייה תהיה על ידי נציגות הורים למעסיק

תמי סלע:  זה גנים, מסגרות גדולות יותר, שיש בהם בדרך-כלל נציגות הורים

תמי סלע:  ואם אין, אז אפשר לכתוב: נציג ההורים

תמי סלע:  יש גם דוגמאות כאלה בחקיקה

אופיר כץ: נציג ההורים בכל גן?     

תמי סלע: כן

תמי סלע:  הוא זה שיפנה למעסיק, ולא כל הורה בנפרד, ויקבל את רשימת העובדים שיש להם אישור משטרה

תמי סלע:  אני חושבת שזה משיג את המטרה, בלי להטיל נטל וגם בלי לייצר הבחנות לא ענייניות בין סוגים של מסגרות

יוסף טייב: תחשוב על זה, אופיר

אופיר כץ: רגע, אני רוצה לחדד

אופיר כץ:  הפרטיים, לא כל אלה שהזכרת עכשיו, מלידה עד שלוש, הם צריכים - - -     

תמי סלע: כשהמעסיק הוא מנהל המוסד

אופיר כץ: הפרטיים?     

תמי סלע: אבל כשהמעסיק הוא לא מנהל המוסד - - -     

אופיר כץ: לא, לא

אופיר כץ:  מה שפרטי, ההורה יכול לבוא ולבקש את האישור?     

תמי סלע: אני לא חושבת שההבחנה היא אם זה פרטי או לא פרטי

אופיר כץ: זה כן, מה?     

לירון ספרד: חשוב להבין, כשאתה אומר פרטי, למה אתה מתכוון?     

יוסף טייב: גננת פותחת גן, יש לה חמישה ילדים - - -     

לירון ספרד: פרטי זה אומר שהוא פועל ברישיון או שהוא לא נדרש רישיון לפי חוק

לירון ספרד:  לזה אתה מתכוון

אופיר כץ: מישהי שבאה, פתחה עכשיו משנה עד שלוש

תמי סלע: אני לא מבחינה בין פרטי ללא פרטי

תמי סלע:  גם הבעלויות זה פרטי, גם ויצו ונעמת זה פרטי

תמי סלע:  אבל הן רשתות גדולות שהמעסיק הוא לא מנהל המוסד

קריאה: אבל הוא מתוקצב

תמי סלע: זה לא קשור לאיכות הפיקוח, שהיא גם חשובה, אלא זה קשור לאופן ההתנהלות בין ההורים למעסיק

תמי סלע:  העברת מידע, וזה שאנחנו לא רוצים שיועבר מידע מהמעסיק למנהל המוסד, ואז אני מייצרת פנייה של הרבה מאוד הורים בצורה לא מסודרת לגבי כל עובד בנפרד, במקום מנגנון שמשיג את אותה מטרה

אביגיל סון-פלדמן: אני חושבת שעדיף כן להיצמד להגדרות של החוק

אביגיל סון-פלדמן:  לפי החוק, מעסיק הוא מנהל המוסד

אביגיל סון-פלדמן:  זה אותו גורם

תמי סלע: לא תמיד המעסיק הוא מנהל המוסד

אביגיל סון-פלדמן: זאת ההגדרה

אביגיל סון-פלדמן:  החריג היחיד למנהל מוסד שהוא לא המעסיק הוא כשהקבלה לעבודה היא באמצעות משרד ממשלתי או רשות מקומית

לירון ספרד: זה לא מדויק

אביגיל סון-פלדמן: זאת ההגדרה בחוק

תמי סלע: ההגדרה היא לעניין קבלה לעבודה

תמי סלע:  אנחנו מדברים על המודל הארגוני של הגוף

תמי סלע:  זה משהו אחר

לירון ספרד: תמי צודקת

לירון ספרד:  בעולם הפרקטיקה, כמו למשל, במעון של נעמת, יש את המעון, יש את מנהלת המעון, היא פועלת מטעם הארגון, מטעם נעמת, ונעמת הוא זה שמחזיק ברישיון

לירון ספרד:  אבל יכול להיות שאת הגיוס עצמו, לאו דווקא מנהלת המעון עשתה

לירון ספרד:  כלומר, יכול להיות שהיא באה, עשתה איזה ראיון, ואז היא שלחה אותה למטה, ומשאבי אנוש עשו את הסיכום, ככה שהיא לא באמת המעסיקה

לירון ספרד:  המעסיק זה בעצם הארגון שיושב במטה

לירון ספרד:  ואז, לפי הנוסח האחרון, מנהל המוסד צריך להציג את האישורים

לירון ספרד:      ומה שאני מבין ממה שתמי הציגה פה – מבקשים לערוך שינוי בין גופים שהם גופים גדולים, מעסיקים גדולים, לבין גופים שהם מעסיקים קטנים יותר, שהם המעסיק הישיר או שהם בכלל לא צריכים רישיון

לירון ספרד:  אז צריך לראות איך עושים את החידוד הזה, או לבחון שאולי לא צריך לעשות את החידוד הזה לגבי המוסדות שפועלים ברישיון, ושבכל גן יוחזקו האישורים של כל העובדים שפועלים באותו גן

אביגיל סון-פלדמן: אני רוצה לחדד עוד משהו

אביגיל סון-פלדמן:  זה לא האישורים עצמם

אביגיל סון-פלדמן:  זה מסמך נפרד עם רשימה של כל מי שיש לגביו - - -     

תמי סלע: זה מה שמדובר כשנציגות ההורים פונה, ואני שוב מדייקת, ההסכמה הייתה לגבי שלטון מקומי

תמי סלע:  אני מציעה שגם במסגרות אחרות שבהן המעסיק הוא גדול, ויש לו הרבה מסגרות, הקשר יהיה בין נציגות ההורים למעסיק, ולהציג את רשימת העובדים

אופיר כץ: אבל תמי, ברשויות מקומיות יש נציגות ידועה ורשמית

אופיר כץ:  פה אני לא יודע איזו נציגות

אופיר כץ:  ואם לא יבחרו? - - -     

תמי סלע: אז נציג הורים

אופיר כץ: אני רוצה להשאיר את השלטון המקומי ומשרד החינוך

יוסף טייב: תמי, הגענו אתמול להבנות מול השלטון המקומי ומשרד החינוך, וההבנה הייתה שבגלל שמשרד החינוך והשלטון המקומי הם גופים מוכרים, הם חלק אינטגרלי ממדינת ישראל, וזה לא מישהו שפותח עסק, ולא משנה אם זה עסק קטן או עסק גדול

יוסף טייב:  ולכן עשינו את החלוקה הזאת, ואני חושב שהחלוקה הזאת היא צריכה להישאר

יוסף טייב:  אלו ההבנות

יוסף טייב:  אני מעריך מאוד את ההצעה שלך לנסות לעשות הפרדה ביניהם, אבל - - -     

תמי סלע: לא הפרדה

תמי סלע:  להיפך

תמי סלע:  לאחד באופן ענייני בין סוגי הגופים

יוסף טייב: כן, להרחיב את ההסכם

יוסף טייב: אבל אני אומר הפוך

יוסף טייב:  עניינית, ההבנה הייתה שבגלל שמשרד החינוך הוא גוף ממשלתי, ובגלל שהשלטון המקומי הוא גוף ששייך בצורה כזו או אחרת למדינת ישראל, שם רצינו לעשות את ההפרדה

יוסף טייב:  אגב, עשינו גם הדרגה, כך שמשרד החינוך לא צריך בכלל להציג את האישורים, וראית שבשלטון המקומי אנחנו כן דורשים שהם יציגו

יוסף טייב:  אפשר לעשות עוד דרגה, שמי שהוא בעלות גדולה או גוף פרטי, שם הם יצטרכו להציג את האישורים

יוסף טייב:      אביגיל, לגבי הרשימה של העובדים אמרנו שזה כלפי השלטון המקומי

יוסף טייב:  אבל לגבי הבעלויות וגופים פרטיים, אנחנו נשארים עם מה שהיה בהתחלה, שהם צריכים להחזיק את אישורי המשטרה בקלסר בגן

יוסף טייב:  זו ההבנה

נירית להב-קניזו: אדוני, אני מבקשת רשות דיבור

יוסף טייב: כן, בבקשה

נירית להב-קניזו: אני עו"ד נירית להב-קניזו ממשרד המשפטים

נירית להב-קניזו:  בהצגת האישורים עצמם אנחנו רואים קושי שנובע מהחשש שכשהאישורים עצמם מוצגים להורים או מועברים להורים - - -     

אופיר כץ: מה יש באישור?     

נירית להב-קניזו: רגע, אני אסביר את הכול ואז אני אתייחס

אופיר כץ: האמת ששמענו את זה כבר הרבה פעמים, אבל בסדר, נו

נירית להב-קניזו: לא, אני לא בטוחה ששמעתם את זה

אביגיל סון-פלדמן: היא הגורם הנכון

אופיר כץ: מה זאת אומרת, אביגיל? אנחנו מחזיקים ממך פה

נירית להב-קניזו: אביגיל נהדרת

נירית להב-קניזו:  כשמציגים את האישורים, האישור אומר שלבן-אדם שהוא מתייחס אליו אין עבירות אלימות

תמי סלע: אין מניעה להעסקתו על-פי החוק

תמי סלע:  זה מה שכתוב באישור

איימן עודה: סליחה, המשטרה לבד יכולה להחליט או צריך גם את משרד הרווחה?     

נירית להב-קניזו: אני אענה לשאלה שלך

נירית להב-קניזו:      אין בעיה בעצם הצגת האישור הזה

נירית להב-קניזו:  הבעיה היא שכשהאישורים האלה מסתובבים, אז עלולים לעשות בהם שימוש למטרות שהחוק לא הגדיר אותם

נירית להב-קניזו:  למשל, במוסדות אחרים שמטפלים בקטינים שהם לא במסגרת שהוגדרה בחוק, או למשל, בתחומים שבכלל לא קשורים לטיפול בקטינים, אלא לאוכלוסיות אחרות ולסוגי עבודה אחרים

נירית להב-קניזו:  וזה החשש שלנו מהצגת האישורים עצמם והעברתם

נירית להב-קניזו:  שם יושב החשש

נירית להב-קניזו:      לכן אנחנו מבקשים שלא האישור עצמו יוצג, אלא יוצג מסמך שאומר: זאת רשימת העובדים, ורשימת העובדים הזאת הציגה לי את האישורים, אני מחזיק בידי את אישורי ההעסקה שלהם – כדי שזה לא יהיה מטבע עובר לסוחר אחר כך ויעשו בו שימושים בהקשרים אחרים, שאתם, המחוקק, לא הגדיר אותם

יוסף טייב: אז ברשותך, אני רוצה להפנות אותך לסעיף 6(א), סעיף עונשין, שמגדיר בצורה ברורה מאוד שמי שהולך להשתמש באישורים האלה למטרה שלא לשמה הוא קיבל אותם, יש חוק עונשין בשביל זה

יוסף טייב:  בשביל זה יש חוק

נירית להב-קניזו: ניסיון החיים מלמד אותנו שהאישורים - - -     

אופיר כץ: אבל מה יש באישור הזה? זה כמו שאת עושה טבלה, האנשים האלה יכולים לעבוד, ופה יש את האישור שהיא יכולה לעבוד עם ילדים ואין לה מניעת עיסוק

נירית להב-קניזו: אבל לא סתם גידרנו את החוק הזה והגדרנו אותו ביחס למוסדות מסוימים עם גילאים מסוימים של ילדים, בהקשרים מסוימים

נירית להב-קניזו:  לא אמרנו שזה רלוונטי לעבודה בחוגים במתנ"ס אחר-הצוהריים עם בני-נוער בני 16

נירית להב-קניזו:  הגדרנו מסגרת מאוד ספציפית, ואם אנחנו רוצים להישאר במסגרת הזאת - - -     

אופיר כץ: גם את ההגדרות הגדרנו

נירית להב-קניזו: נכון, ואם אנחנו רוצים להישאר במסגרת הזאת, ושהאישורים האלה לא יזלגו למקומות אחרים, כי אנחנו רוצים להגן על אינטרס ציבורי מאוד-מאוד חשוב, אבל מסוים ומתוחם, אז אנחנו צריכים לוודא שהאישורים האלה נשארים במקומות שהגדרנו אותם

נירית להב-קניזו:      זה נכון שיש עבירה פלילית, אבל ניסיון החיים מלמד שזה לא מספיק, בעיקר בגלל שהעובדים עצמם - - -     

אופיר כץ: ניסיון החיים מלמד שכאלו שהיו צריכים לבוא עם אישור משטרה, עבדו בלי אישור משטרה, והיו התעללויות

נירית להב-קניזו: זה נכון, ולכן אנחנו מחזקים פה את ההסדרים ומייצרים את ההסדר הזה

נירית להב-קניזו:  אבל אנחנו יכולים להגיע לאותה תוצאה שמטרידה אותך, בזה שלא הנייר עצמו שהתקבל מהמשטרה ומתייחס לאדם ספציפי, ואחר כך אפשר לעשות בו גם שימושים אחרים, הוא זה שיוצג ויועבר להורים, אלא מסמך מסכם שמתייחס לכלל העובדים ואומר, לגביהם הוצג האישור ואני מחזיק בידי את האישור הזה, ובנייר כזה אי אפשר לעשות שימושים אחרים

נירית להב-קניזו:      למשל, במה שכונה פעם תעודת יושר, ובעצם זה תדפיס זכות עיון במידע הפלילי, יש חוק שהגדיר בדיוק למי מותר לקבל את המידע הזה

נירית להב-קניזו:  וגם היו עבירות פליליות שאסרו לדרוש את המידע ואסרו להביא אותו בחשבון, ועדיין נעשה בזה שימוש רחב מאוד על ידי כל המעסיקים לכל מיני צרכים, עד כדי כך שהמחוקק בשנת 2019 החליט לבטל את הזכות לקבל תדפיס זכות עיון

נירית להב-קניזו:  היום אין דבר כזה, אי אפשר ללכת למשטרה ולקבל תדפיס זכות עיון, בדיוק מהחשש הזה

נירית להב-קניזו:  אלא אדם צריך להגיע למשטרה, להסתכל על מסך מחשב ובזה זה נגמר

תמי סלע: נירית, את מרשה לי לנסח את זה כהצעה פרקטית?     

אופיר כץ: החשש הוא מכאלה שהכניסו עובדות בלי האישור שצריך להתקבל, אז אני לא רוצה לחזור לאותו מקום

אופיר כץ:  אין בזה שום דבר

נירית להב-קניזו: אני שותפה לחשש - - -     

אופיר כץ: בסדר, את שותפה, אנחנו לא מסכימים עם ההצעה

תמי סלע: אבל אני לא בטוחה שיש פה מחלוקת, כי יכול להיות שההצעה היא שבין אם זה נציגות הורים שפונה לפי ההסדר כרגע מול המסגרות של השלטון המקומי, ובין אם הורה פונה בהסדר השני, מה שמוצג לו זה לא אישור פרטני על אדם, אלא זה רשימת עובדים שלגביהם יש אישור משטרה

תמי סלע:      השאלה היא אם מבחינתכם זה משנה, שיהיה אישור-אישור או שתהיה רשימת עובדים שמית שלגביהם יש אישור משטרה

תמי סלע:  נכון, נירית? אני מדייקת?     

יוסף טייב: אני שוב אומר ואני רוצה לחלק, כשזה גוף כמו השלטון המקומי, אז אני יכול לסמוך עליו שאכן הוא קיבל את כלל האישורים, ויש לו את המנגנון שלו, והוא מביא לי רשימה מסודרת למי יש אישור ולמי אין

יוסף טייב:  וכשזו בעלות, כשזה גוף עסקי לכל דבר או מישהו פרטי, עם כל הכבוד, אני פחות סומך, ולכן אני רוצה לראות את האישור

אופיר כץ: טוב, אמרנו שאנחנו לא מקבלים את זה

תמי סלע: זאת אומרת, שהם יכתבו שם שמות שאין לגביהם אישור משטרה

יוסף טייב: לא, אם אין אישור משטרה אז היא לא מועסקת

תמי סלע: לא

תמי סלע:  אני אומרת, בפער הזה בין לקבל אישור פרטני לגבי כל עובד, לבין שתוצג להורה – לא לנציגות, אתם לא מסכימים לנציגות – רשימת העובדים שלגביהם יש אישור משטרה - - -     

נירית להב-קניזו: ואם זה יהיה בתצהיר?     

אופיר כץ: לא

נירית להב-קניזו: המעסיק יצהיר: קיבלתי לגבי רשימת העובדים הזאת אישור משטרה

נירית להב-קניזו:  זה מסמך עם תוקף משפטי

יוסף טייב: לא, לא

יוסף טייב:  אני חוזר ואומר, לגבי השלטון המקומי ומשרד החינוך, אני מסכים

יוסף טייב:  לגבי שאר הבעלויות – לא

יוסף טייב:  אני חושבת שעשיתי את החלוקה בצורה הכי ברורה

יוסף טייב:  אני יכול לנסות להסביר את זה בצרפתית, למי שמדבר

נירית להב-קניזו: זה ברור

נירית להב-קניזו:  השאלה היא איזה נזקים משניים שאנחנו לא מתכוונים אליהם אנחנו יוצרים בחלוקה הזאת

אופיר כץ: איזה נזקים? שהיא יכולה לעבוד עם חסרי ישע? מה הנזק אם מישהו יודע?     

נירית להב-קניזו: כי החוק לא מדבר על עבודה עם חסרי ישע

נירית להב-קניזו:  הוא מדבר על עבודה עם קטינים בגילים מאוד מסוימים, ובאמת החשש שההסדר המיוחד הזה, ושוב, הוא למטרה חשובה מאוד, יזלוג וייעשה בו שימוש למטרות שהמחוקק לא הגדיר

אופיר כץ: אני מפחד שלפי מה שאת רוצה, והמטרה חשובה מאוד גם כן, בסוף יהיו לי רשימות שלא באמת יש אישור או אין אישור

אופיר כץ:  ואני אומר את זה על סמך מקרים שקרו בעבר, שלא היו אישורים, והם כן עבדו

אופיר כץ:  אני לא מסתמך על זה, שההורים יראו את זה לא במשרד החינוך, אלא בפרטיים האלו

אופיר כץ:  זהו

יוסף טייב: לירון ממשרד החינוך, בבקשה

לירון ספרד: אין לנו מה להוסיף

לירון ספרד:  אנחנו מברכים על הנכונות להחריג את מוסדות החינוך הרשמיים מהדרישה להציג להורים, לאור זה שלמדינה, כמו שהבהרנו, יש חזקת תקינות על העבודה; אנחנו הגוף שמקבל את האנשים לעבודה, הגוף שמפקח על ההעסקה

לירון ספרד:  אנחנו מברכים גם על כל הסדר שהגעתם אליו עם השלטון המקומי ועם ארגוני העובדים

לירון ספרד:  אנחנו חושבים שזה הדבר הנכון

לירון ספרד:      ולגבי המוסדות שפועלים ברישיון שפועלים בפיקוח, אנחנו חושבים שההסדר הוא סביר והגיוני

לירון ספרד:  אין לנו התנגדות

יוסף טייב: אני רק רוצה לחדד, לירון

יוסף טייב:  כשאנחנו מחריגים את אותם גנים רשמיים של משרד החינוך, אנחנו מחריגים את הגננות ולא את הסייעות

לירון ספרד: הבנתי

לירון ספרד:  בגלל זה אמרתי, אני מברך גם על ההסדר עם השלטון המקומי

לירון ספרד:      לגבי הנושא שהעלה משרד המשפטים, אני חושב שאולי צריך לבחון את זה בעיניים של הנוסח של האישור

לירון ספרד:  יכול להיות שאם בנוסח של האישור לא תהיה שום התייחסות למידע הפלילי, אלא רק להגיד, אישור משטרה זה מהווה אישור לפי החוק עבור העובד הזה והזה - - -     

יוסף טייב: אם אני לא טועה, מופיע באישור: אין מניעה להעסיק את הנ"ל

תמי סלע: הנוסח לפניי

תמי סלע:  הנוסח קבוע בתקנות, והוא אומר: אני מאשר, כי על-פי הנתונים הקיימים במאגרי המידע המשטרתיים ביום זה וזה, אין מניעה להעסקתן של הנ"ל לפי החוק

תמי סלע:  זה מה שכתוב באישור המשטרה

תמי סלע:  יש גם הודעת סירוב, אבל על זה אנחנו לא מדברים

תמי סלע:  זה לא יוצג

לירון ספרד: הודעת סירוב ממילא לא תוצג להורים, כי אסור להעסיק את אותו אדם

תמי סלע: נכון

לירון ספרד: אם מעסיק אחר מבקש מאדם, אז האישור בכל מקרה נמצא אצל הבגיר, וזה שיקול דעת של הבגיר אם להציג או לא להציג לו את זה

לירון ספרד:  במובן הזה אין חשש

לירון ספרד:      לגבי ההיבט שקשור למוסדות הפרטיים, אני דווקא רואה בעייתיות בזה שכל גוף יכתוב אישור שלעובדים האלה אני מצהיר שיש להם אישור, כי זה מוריד את הרעיון שיש במסמך אותנטי

לירון ספרד:  כל עוד במסמך האותנטי אין התבטאות שיכולה לשמש כנגד מישהו

לירון ספרד:  זה מסמך שהוא בסופו של דבר חיובי

לירון ספרד:  הוא לא מציג אישור שלילי, הוא רק מציג אישור חיובי שאומר: אין מניעה

נירית להב-קניזו: אנחנו לא מסכימים איתו

נירית להב-קניזו:  הצעת החוק הזאת היא הצעה שמקודמת בהסכמה, ואנחנו נצטרך - - -     

אביגיל סון-פלדמן: זאת נקודה בעייתית, מבחינתנו, בהסתכלות רוחבית יותר מההסתכלות שלירון מציג, כי יש פה הסתכלות רוחבית של חוק המידע הפלילי שהוא חוק באחריות משרד המשפטים

יוסף טייב: אביגיל, היו פה ארבעה דיונים של שעתיים, ואף פעם, במשך ארבעה דיונים, לא עלתה ההצעה הזאת

אביגיל סון-פלדמן: הסעיף משתנה כל פעם תוך כדי

יוסף טייב: הסעיף לא השתנה

יוסף טייב:  לגבי הצגת האישור, דיברנו במשך כל הדיונים שאותו אישור יוצג להורים

יוסף טייב:  אני מצטער מאוד, אתם - - - פה פרסה וזה לא מתאים

אביגיל סון-פלדמן: גם בדיון הקודם אמרתי - - -     

אופיר כץ: זו העמדה שלהם

אופיר כץ:  הכול בסדר

אופיר כץ:  דיברתי עם השר, ואני מתקדם

יוסף טייב: מאיר אסרף מהסתדרות המורים, בבקשה

עמי אסף: אני עו"ד מאיר אסרף, מהסתדרות המורים

עמי אסף:      הצעת חוק למניעת העסקה במוסדות מסוימים – ההצעה שמונחת כאן, היא הצעה חשובה מאוד

עמי אסף:  אני רוצה להודות גם לוועדה על העבודה שהיא עושה בנושא הזה, וגם למציע, יו"ר הקואליציה, כי זו הצעה מאוד-מאוד חשובה

עמי אסף:      מתחדד כאן שמי שפותח מוסד פרטי, להבדיל מגננות של הסתדרות המורים ומהסייעות של השלטון המקומי – גננות כעובדות מדינה, נדרשות לעבור תהליכים של קליטה של עובד מדינה על כל המשתמע, לרבות ההחרגה מתקנות השבים לגבי המידע הפלילי, לרבות הכללים לגבי מניעת העסקת עברייני מין

עמי אסף:  ואנחנו שומעים פה התנגדות

עמי אסף:      סליחה, אני באתי לדבר על ההחרגה של הגננות ועל ההסכמות שהגענו אליהן, אבל אני שומע את זה ואני פשוט לא מבין

עמי אסף:  אני קראתי את העבודה של פרופ' רות קנאי

עמי אסף:  אני חושב שלא לזה היא התכוונה

עמי אסף:  היא הייתה הבסיס לתיקון של החוק שאוסר על אנשים להגיש תעודת יושר

עמי אסף:  לא לזה התכוונו

עמי אסף:      צודק יו"ר הקואליציה, המציע, שהוא עומד על כך בנושא של איסור העסקה של עבריינים

עמי אסף:  מדובר בגני ילדים

עמי אסף:  כוונת המחוקק, גם בתקנות השבים, לא הייתה שעובדים שנקלטים אחרי שהם ישבו במאסר על עבירות מין יעבדו עם ילדים

עמי אסף:  ממש לא

עמי אסף:  אנחנו כהסתדרות המורים מתנגדים לדבר הזה

עמי אסף:  הדבר הזה הוא לא סביר בעיניי, ואני חושב שיש כאן עוד ארגונים שיצטרפו לדבר הזה

עמי אסף:      החוק הזה הוא חוק מאוד-מאוד חשוב

עמי אסף:  חשוב לי לציין, מזכ"לית הסתדרות המורים, יפה בן-דוד, והגב' ענת דדון ראש המחלקה לגננות, ועו"ד רחל בורברג, שעוסקות יום-יום, שעה-שעה, בהגנה על תנאי עבודה ושכר של עובדי ההוראה וספציפית של הגננות, הבינו שיש פה איזושהי נקודת כשל בהבנה

עמי אסף:  מאחר שגננות של משרד החינוך הן עובדות מדינה, והן עוברות את כל התהליכים של קליטת עובד מדינה, כפי שציינתי, אין שום סיבה שהן יציגו אישור על עצמן

עמי אסף:  לצורך ההקבלה, כשנגיע לדיון נראה יועץ משפטי, עובד מדינה, שיושב בדיון, ונשאל אותו: אתה יכול להראות לי תעודת עורך-דין? זה לא סביר

תמי סלע: אל תיתן רעיונות

עמי אסף: ברגע שעובדת מדינה, חלילה, מורשעת בעבירה או מואשמת בעבירה, למשרד החינוך יש תהליך סדור של האופן שבו נוהגים והאופן שבו פועלים כדי להגן על הילדים

עמי אסף:      לגבי הנושא השני, ההחרגה מהחובה להחזיק קלסר ולהציג אישורים וכולי – זה דבר שהוא לא סביר ולא הגיוני מכמה סיבות

עמי אסף:  קודם כל, הגננת היא לא המעסיקה של הסייעות והיא לא המעסיקה של הטכנאים שמגיעים

עמי אסף:  היא אכן בודקת שהם אנשים שקיבלו אישור מהשלטון המקומי להיכנס לגן, אבל היא לא יכולה להיות זאת שאחראית על הרישוי

עמי אסף:      בעבר היו מאבטחים בגני ילדים ומוסדות חינוך, ואולי צריך להחזיר אותם, אבל עובדות ההוראה, הגננות, לא ייקחו את זה על עצמן

עמי אסף:  ולכן אני שמח שהמציע ויו"ר הוועדה הסכימו באדיבותם הרבה להחריג את הדבר הזה – לא להחריג כדי לבטל, חלילה

עמי אסף:  שלא ישתמע שאנחנו מתכוונים פה להכניס כל דכפין לתוך הגן

עמי אסף:  הכוונה היא שהשלטון המקומי כגוך ריכוזי שמנהל את עובדיו הוא יהיה הכתובת של נציגות ההורים, ובהיעדר נציגות הורים, אני מציע, של אחד ההורים, שיוכל לבוא לשלטון המקומי ולהגיד: האם מועסקים פה אנשים שאסור לו לעבוד, כן או לא?     זו הצעה חשובה מאוד

עמי אסף:  אני מודה לכם על ההסכמות, ומזכ"לית הסתדרות המורים ביקשה ממני להודות לכם אישית על ההסכמות, כי חשוב לנו שהגננות ירגישו שמאמינים בהן, שסומכים עליהן, ושכל העבודה החשובה שהן עושות היא עבודה חינוכית ולא עבודה מינהלית

עמי אסף:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  מיטל בק, מהמועצה לשלום הילד, בבקשה

מיטל בק: אנחנו מברכים על ההסכמות, ואין לנו התנגדות בהיבט הזה

מיטל בק:  רצינו להוסיף את הנקודה שכבר הערנו עליה פעם קודמת

מיטל בק:      אחת הסוגיות הכי חשובות מבחינתנו זה לעשות פה תיקון עקיף לחוק למניעת העסקה של עברייני מין, שיובטח שכל הורה יוכל לבקש אישור גם לגבי פגיעות מיניות

מיטל בק:  זה מתבקש, זה מציל חיים

מיטל בק:  אנחנו כתבנו על זה בנייר העמדה שהגשנו לפני שבוע

יוסף טייב: דיברנו על זה אתמול בלילה, אבל אמרתי, לא בזה עסקינן כרגע

יוסף טייב:  יכול להיות שזה נצרך, אבל לא בזה עסקינן

מיטל בק: אנחנו לא יכולים לעשות הבדלה בין סוגי אלימות, אדוני היו"ר

מיטל בק:  אלימות בתוך מסגרת חינוכית יכולה להיות גם אלימות של התעללות, גם אלימות מינית

מיטל בק:  אלימות היא דבר רחב

מיטל בק:  אנחנו לא יכולים לעשות את ההבדלה הזאת

מיטל בק:  אנחנו חושבים שהמציעים אולי כן יתמכו בעמדתנו, ונוכל להעביר כאן את הדבר הזה בהזדמנות הזאת

מיטל בק:  זה פשוט יציל חיים של ילדים, פשוטו כמשמעו

תמי סלע: אני אגיד בהקשר הזה שיש היגיון ענייני שכאשר נציגות הורים פונה למעסיק, והרי הוא מחזיק את כל האישורים על תקיפה של ילד עד גיל שש, ואין מניעה לפי החוק הזה שיהיה אישור, אבל אין אישור על עבירות מין חמורות ואת זה אי אפשר יהיה לקבל

תמי סלע:  זה מוזר

תמי סלע:  יכול להיות שבשלב מתקדם יותר אפשר יהיה להגיש את התיקון העקיף, אבל בסופו של דבר, הגיוני שהחקיקה תהיה אחידה בהקשר הזה

יוסף טייב: אמרתי, הגיוני ונצרך אבל לא תחת החקיקה הזאת

מיטל בק: למה לא עכשיו, אדוני היו"ר? סליחה שאנחנו ככה

יוסף טייב: כי אני לא רואה הסכמות של משרד המשפטים ושאר המשרדים בסיפור הזה

מיטל בק: משרד החינוך מסכים לחלוטין

מיטל בק:  הוא אמר את זה גם בפעם קודמת

מיטל בק:  לירון יוכל לומר

מיטל בק:  ולדעתי, גם המציעים

לירון ספרד: החוק למניעת העסקת עברייני מין הוא לא באחריות שר החינוך

לירון ספרד:  הוא באחריות ועדת החוקה, חוק ומשפט

לירון ספרד:  ופה חשוב לשמוע גם את עמדת משרד המשפטים

לירון ספרד:  אני חושב שההסדרים צריכים להיות חופפים

לירון ספרד:  יש היגיון – זה אישור וזה אישור, ושני האישורים רלוונטיים לעובדים, אבל הסוגיה הזאת צריכה להיות בהתייחסות של משרד המשפטים לגבי הכול

לירון ספרד:  כלומר, גם המידע שמסרתי, בסופו של דבר, הוא של משרד המשפטים

לירון ספרד:  זאת הסמכות והאחריות שלהם

לירון ספרד:  אנחנו, כמשרד, לא מתנגדים

אביגיל סון-פלדמן: אני לא נוגעת כרגע בכלל בשאלה המהותית

אביגיל סון-פלדמן:  אני מדברת כרגע על השלב ועל החוק

אביגיל סון-פלדמן:      בחוק מניעת העסקה של עברייני מין, כמו שאמרתי בדיונים הראשונים, יש הרבה דמיון ויש גם הרבה שוני

אביגיל סון-פלדמן:  יש הרבה מאוד שוני בין שני החוקים, גם אם יש איזשהו גרעין משותף

אביגיל סון-פלדמן:  התחולה שם היא הרבה-הרבה יותר רחבה בכל מיני היבטים

אביגיל סון-פלדמן:  בחוק מניעת העסקה יש תיקון חקיקה ממשלתי שיש כוונה לקדם אותו, אבל לא ככה, לא בתיקון עקיף, לא בכזה שלב, לא בצורה כזאת

אביגיל סון-פלדמן:  יש השלכות לתיקון, ולכן אנחנו מתנגדים כרגע, בשלב זה, לפתוח את החוק הזה

תמי סלע: אני רק אשאל שאלה קטנה, ואני מבינה שיש פה גם עניין של הסכמות

תמי סלע:  נכון שהיקף המוסדות הוא הרבה יותר גדול וגם היקף העובדים, אבל אפשר היה לומר שבחוק הזה, כשמבקשים להציג אישור, לגבי המוסדות האלה והעובדים פה והמסגרות שפה, כבר יוכלו להציג להם את האישור שגם לפי החוק ההוא אין מניעה להעסיק

אביגיל סון-פלדמן: בתיקון עקיף שם, המשמעות של מוסד היא משמעות אחרת, המשמעות של עבודה היא משמעות אחרת

תמי סלע: אני לא אומרת תיקון עקיף שם

תמי סלע:  אני אומרת שפה, בחוק הזה, כשמבקשים שיוצג אישור משטרה לגבי העובדים במוסדות האלה, יוצג גם שיש לאותם עובדים אישור משטרה לפי חוק מניעת העסקת עברייני מין

תמי סלע:  לא על כל המוסדות ששם בחוק

תמי סלע:  זאת רשימת עבירות רחבה יותר לגבי אותן מסגרות שבהן יש ילדים על גיל שש וחסרי ישע

אביגיל סון-פלדמן: אני לא יודעת מה יש ומה אין

אביגיל סון-פלדמן:  ושוב אני אומרת, אנחנו בהכנה לשנייה ושלישית, זה לא נכלל, לא בראשונה ובטח לא קודם

אביגיל סון-פלדמן:  וכמו שאמרתי, ההגדרות שם שונות, והסעיף הזה כשלעצמו גם נוסף תוך כדי התהליך

אביגיל סון-פלדמן:  אז עכשיו גם להרחיב אותו על חוקים אחרים? אני מבינה את הרציונל, אבל תיקונים שנעשים בהקשר הזה צריכים להיעשות שם על כל המשמעויות, לשקול אותם, ובטח לא בצורה הזאת

יוסף טייב: משטרת ישראל, אני רוצה לשאול שאלה

יוסף טייב:  אם למישהו יש עבר של עבירות מין, והוא בא לבקש אישור כדי להיות מועסק בגן

יוסף טייב:  הוא יקבל את אותו אישור שאכן, לפי העבירות של אלימות שבהן אנחנו מתעסקים עכשיו, הוא יכול לעבוד, אבל יש לו רישום לגבי עבירת מין שהייתה לו בעבר

יוסף טייב:  באישור – הוא יוכל להיות מועסק באותו מוסד או לא?     

אופיר כץ: הוא לא הרביץ לילד, אבל הוא - - -     

קריאה: אבל הוא התעלל בו מינית

תמר בייט שרון: אז לפי החוק של איסורי העסקה עבירות מין, הוא לא יקבל אישור

יוסף טייב: אז זה יופיע באישור הזה שהוא הולך לקבל, שהוא לא יכול להיות מועסק בגן?     

תמי סלע: לא, זה לא יופיע

תמר בייט שרון: הוא לא יקבל אישור לפי החוק של עבירות מין

אפרת פילזר ביזמן: ברגע שמציגים אישור מסוג אחד, אבל לא מציגים אישור מצד אחר, זה יכול לגרום לבעיה, גם מצד העסקה, גם עבור ההורים והילדים

אפרת פילזר ביזמן:  למה שנעשה הבחנה בין סוגי האישום?     

תמר בייט שרון: האישור שנוציא מכוח הצעת החוק הנוכחית יהיה בהקשר של עבירות שמנויות בחוק הזה

תמר בייט שרון:  האישור שאנחנו מוציאים מכוח החוק בעבירות מין, הוא על פי עבירות בעבירות מין

תמר בייט שרון:  תיאורטית, יכולה להיות סיטואציה שבה בן-אדם לכאורה מקבל אישור מכוח חוק אחד, אבל לא מקבל אישור מכוח חוק אחר

תמר בייט שרון:  אז המעסיק שלו, או הוא עצמו, צריכים להבין שהוא לא יכול לעבוד בעבודה הזו

אפרת פילזר ביזמן: זאת בדיוק הנקודה הקריטית מבחינתנו

אפרת פילזר ביזמן:  אנחנו אומרים שלא יכול להיות שעל עבירות חמורות של עבירות מין יתקבל האישור

אביגיל סון-פלדמן: ההורים לא מקבלים אישורים

אביגיל סון-פלדמן:  יש פה הסדר ספציפי שמאפשר להציג להם, שאין אותו בחוק מניעת העסקה של עברייני מין

אביגיל סון-פלדמן:  כמובן שלפי חוק מניעת העסקה של עברייני מין, אסור לקבל לעבודה, אסור להעסיק, אסור להם לעבוד

אביגיל סון-פלדמן:  אני מזכירה שבנושא עברייני מין יש מארג חוקים שאין פה

אביגיל סון-פלדמן:  יש גם את חוק הגנה על הציבור

אביגיל סון-פלדמן:  אני אומר את זה בצורה ברורה – אנחנו מתנגדים כרגע - - -     

יוסף טייב: אביגיל, אני אסכם את זה כי אני רוצה להתקדם

יוסף טייב:  על זה נאמר, תפסת מרובה – לא תפסת

יוסף טייב:  אני מציע שאנחנו נתקדם

יוסף טייב:  ההצעה היא חשובה

יוסף טייב:  אני חושב שבצורה כזו או אחרת זה היה צריך להיכלל, אבל זה רק ידחה ויעכב אותנו

אפרת פילזר ביזמן: אדוני, מה עם מספר ימים עיכוב לפחות, רק לצורך הבדיקה?     

יוסף טייב: זה לא מספר ימים

יוסף טייב:  אם אנחנו לא מעבירים את זה היום בהצבעה, זה פשוט לא עולה במושב הזה

אפרת פילזר ביזמן: אני רק אציין שלאחרונה ממש היה מקרה שהתפרסם במחוז הדרום לגבי אדם שניהל עסק של אימון ספורטאים

אפרת פילזר ביזמן:  הוא הורשע בעבירות מין, והוא בכל זאת קיים את העסק הזה, ובעצם הדבר הזה עבר מתחת לרדאר

אפרת פילזר ביזמן:  ועכשיו הגישו נגדו כתב אישום חדש

אפרת פילזר ביזמן:  אז נוצר כאן מצב שהוא פשוט מסוכן, בגלל שלא יהיה אפשר לקבל את האישור על עברייני מין

אפרת פילזר ביזמן:  זה מצב שלא מסתדר גם מבחינה לוגית, שעל אלימות כן ועל עבירות מין לא

אפרת פילזר ביזמן:      החוק הזה מציע תיקון עקיף לחוק המעצרים

אפרת פילזר ביזמן:  זה לא שזה לא נעשה כאן בהצעת החוק הזאת

אפרת פילזר ביזמן:  אז צריך לעשות גם את הדבר הזה, ואם צריך לעשות בדיקות, אז לעשות אותן, אבל הדבר הזה הוא קריטי, הוא מציל חיים

אפרת פילזר ביזמן:  יכול להיות שבדרך הזאת נציל את אותו ילד שייפגע בעבירת מין

לירון ספרד: אני חושב שאפילו במחיר של לא להעביר את הצעת החוק במושב הזה, לבחון רק לגבי ההחלה של המוסדות שבהם חובה להציג את האישור של האלימות

לירון ספרד:  למרות שאני יודע שמשרד המשפטים מתנגד לזה, אני חושש שזה יכול לייצר הטעיה ברורה של ההורים או של המעסיק, שמצד אחד יש לו אישור וזה לא חזות הכול, כי נדרשים שני אישורים מהמשטרה לגבי אותו מוסד

לירון ספרד:  ואז הורה יבוא, יציגו לו את האישור של האלימות אבל לא את האישור של עברייני מין, ואולי חלילה אין לאותו אדם אישור של עבירות מין וזה נחזה כאילו להיות התמונה המלאה

לירון ספרד:      אולי שווה – כמו שהציעה עו"ד סלע, היועצת המשפטית של הוועדה – רק לגבי המוסדות שבהם צריך להציג את האישור הזה, רק לגביהם להציג גם את האישור של עברייני מין

לירון ספרד:  רק לגביהם

לירון ספרד:  ושוב, בהחרגה של מוסדות החינוך הרשמיים

לירון ספרד:  אני חושב שיש בזה הרבה מן ההיגיון, גם במחיר שהצעת החוק לא תעלה להצבעה במושב הזה, ולבחון את זה ולהגיע להסכמות עם משרד המשפטים שצריכים לתת את דעתם

לירון ספרד:      העמדה שלי היא לא עמדת הממשלה, אלא היא עמדה מקצועית לנו כנציגים של המשרד

לירון ספרד:  החשש הוא שתיווצר פה הטעיה, והורים יחשבו שיש אישור כשאין לבן-אדם את כל האישורים הנדרשים

אביגיל סון-פלדמן: אני לא יודעת מה זה כל האישורים הנדרשים

אביגיל סון-פלדמן:  על מה שיוצג כתוב אישור לפי איזה חוק - - -     

לירון ספרד: אין בעיה, אבל הם יראו שיש להם אישור לפי האלימות, אבל הם לא יודעים או כן ידעו אם יש אישור לפי עבירות מין

לירון ספרד:  השאלה היא אם כשהם שואלים את המעסיק, אז חובה להגיד יש את האישור או אין את האישור

לירון ספרד:  זה משהו ששווה בחינה גם במחיר של השהיית ההצבעה על החוק, בעיניי

יוסף טייב: השלטון המקומי, בבקשה

דגנית לפידור זינגר: אני רק רוצה להבהיר לעניין ההסכמות

דגנית לפידור זינגר:  מקובל עלינו שנציגות הורים תפנה, ולא כל הורה, אבל זה למנהל המוסד, לא למעסיק, לא לכל רשות ורשות, אלא למי שמנהל את אותו מוסד חינוכי

יוסף טייב: לא הבנתי

דגנית לפידור זינגר: מבחינת ההסכמות שדוברו קודם, אז רק להבהיר שבהחלט מקובל שנציגות הורים תפנה ולא כל הורה והורה, והפנייה היא לא אל הרשות אלא אל מי שמנהל את המוסד

יוסף טייב: אלו לא ההסכמות שהגענו אליהן אתמול

דגנית לפידור זינגר: אז זה מה שעכשיו נאמר לי

יוסף טייב: אני צריך לבדוק את זה

לירון ספרד: ממש לא

לירון ספרד:  אנחנו מתנגדים לחלוטין

קריאה: גם אנחנו מתנגדים

יוסף טייב: אלה לא ההבנות שהגענו אליהן אתמול עם חיים ביבס

יוסף טייב:  יש פה נציגה מהשלטון המקומי שמחדדת לנו שההסכמות שהגענו אליהן אתמול הן לא לכאורה לא מה שסיכמנו עם חיים, ובעצם נציגות ההורים תוכל לפנות למנהלת המוסד ולא לשלטון המקומי עצמו

יוסף טייב:  זה לא ההבנה שהגענו אליה אתמול, ואני לא יודע מאיפה אתם מביאים את זה

אופיר כץ: מה שהיא אומרת - - -     

יוסף טייב: זה להחזיר אותנו למה שהיה

אופיר כץ: אני חושב שמה שאת מציעה זה מה שהיינו דווקא בהתחלה, וההתנגדות הייתה אצלכם

קריאה: אולי הם לא מעודכנים על ההסכמות של אתמול

דגנית לפידור זינגר: זה מה שעכשיו בדקתי מול נציגי המרכז, וזה מה שנאמר לי להבהיר פה

אופיר כץ: אז יש פה אי הבנה

אופיר כץ:  אתמול דיברתי עם חיים בערב, והוא דווקא העדיף את - - -     

דגנית לפידור זינגר: ביקשתי שייצרו איתו קשר - - - פעם נוספת

דגנית לפידור זינגר:  זה מה שנאמר כרגע - - -     

אופיר כץ: אנחנו התחלנו עם זה

אופיר כץ:  הבקשה הייתה דווקא לשנות את זה

יוסף טייב: משם התחלנו

אופיר כץ: זה מה שרצינו

אופיר כץ:  אין לי בעיה לחזור לזה, אבל לפי דעתי, יש פה איזושהי אי-הבנה

דגנית לפידור זינגר: אנחנו עושים בדיקה

תמי סלע: מבחינת המעסיקים שזה לא יחול עליהם, בעצם, משרד החינוך, הבקשה פה היא לקבוע את זה במפורש – הסעיף הספציפי של האפשרות של הורה לבקש שתוצג לו הרשימה או אישור משטרה, שזה בעצם כן יהיה שמית, אבל אנחנו נעשה את זה בתוספת כדי שבמקרה שיהיו משרדים שגם הם יעמדו בתנאים האלה של ממשק ממוחשב און-ליין, אפשר יהיה להוסיף אותם, אבל שזה יהיה במפורש בתוספת לחוק, המעסיקים שפטורים מאותו סעיף

תמי סלע:  כרגע זה יהיה משרד החינוך

עמי אסף: גברתי, אבל חשוב שמי שיהיה אחראי להחזיק את הניירות לא יהיה מנהל המוסד, כמו שתיארה כאן נציגת השלטון המקומי

יוסף טייב: אמרנו את זה

תמי סלע: זו נקודה נפרדת שבבדיקה כרגע

תמי סלע:  אני דיברתי על איזה מעסיקים - - -     

יוסף טייב: זה בבדיקה

תמר בייט שרון: אני רק רוצה להעיר שכל ממשק טכנולוגי, מול כל גורם, דורש פיתוח והיערכות

תמר בייט שרון:  זה משאבים וזמן

תמי סלע: בסדר, בגלל זה אנחנו אומרים שכרגע זה רק משרד החינוך

יוסף טייב: אם המצב הזה ייתן תמרוץ - - -     

תמר בייט שרון: אני בעד ממשקים טכנולוגיים, אבל זה עניין של משאבים וזמן

תמי סלע: אוקיי

תמי סלע:  אז אני חוזרת לתיקונים של דברים אחרים

תמי סלע:  יש לנו פה שינוי בהגדרה של אישור משטרה שעבר מסעיף ההגדרות לסעיף 3, בשינוי קל, כי היה כתוב שם: אשר הונפק בשנה שקדמה למועד הצגתו לפי חוק זה, ועכשיו בסעיף המתוקן, בעמוד 3 למטה:         

תמי סלע: זה בעצם בדיוק זהה לנוסח שיש היום בחוק מניעת העסקת עברייני מין, בלי שינוי

תמר בייט שרון: לגבי הסעיף הזה, איך זה מתיישב עם העובדה שאנחנו צריכים לבדוק את כל אלה שכבר מועסקים, ומן הסתם, הם מועסקים למעלה משנה?     

תמי סלע: בהוראות המעבר יהיה סעיף חריג שאומר שעל אף ההוראות שמתייחסות לקבלה לעבודה, זה יהיה מהלך חד-פעמי של קבלת אישורים גם לעניין המשך העסקה

תמי סלע:  שם נצטרך להתייחס גם לפער הזה, שזה יהיה ברור שזה חל

תמי סלע:  אז אני רושמת את זה לעצמי

תמי סלע:      בעמוד 2, בהגדרה של עבירת אלימות או התעללות בילד או בחסר ישע, אני רק מפנה לתיקון שהוא בעצם בעקבות השינוי שירד האחראי ועשינו את ההתאמה, כי זה נכלל בפסקה 2 של ההגדרה

תמי סלע:      אני עוברת לסעיף 3, לגבי אישור המשטרה

תמי סלע:  זה ניסוח של דברים שעלו פה בישיבה הקודמת לגבי הודעת סירוב

תמי סלע:  בעצם אותה הוראה שבגיר שקיבל הודעת סירוב, יצוין בה שהוא זכאי להגיש בקשה לוועדת המומחים לשם קבלת פטור

תמי סלע:  אני מקריאה – אני לא חוזרת על סעיפים שכבר קראנו ואין בהם מחלוקות

תמי סלע: גם היום יש תקנות לגבי אופן הניסוח והמסירה של אישור משטרה והודעת סירוב, לפי חוק מניעת העסקת עברייני מין

תמי סלע:  פה יצטרכו לקבוע הוראות כאלה לגבי החוק הזה

תמי סלע: פה המידע בהודעת סירוב הוא הרבה יותר אישי ורגיש כמובן, מאשר באישור משטרה, וגם כשנגיע לעונשין נתייחס לזה באופן שונה

תמי סלע:  הקראתי: לעניין חוק זה, "אישור משטרה""

תמי סלע:      אני עוברת לסעיף 4

תמי סלע:  דיברנו על ההסדר עצמו, נצטרך לנסח אותו ויהיה נוסח שישקף את הדברים שעלו פה, אז אני לא חוזרת על זה כרגע

תמר בייט שרון: סליחה, בסעיף קטן 3(ו), אולי חשוב לומר שמעסיק שקיבל לא רק הודעת סירוב אלא גם אישור, לא יעביר לאחר ולא יעשה בזה מידע, וזה פותר - - -     

תמי סלע: היו על זה דיונים בהקשר של חוק מניעת העסקה, ושם אין את ההוראה הזו לגבי אישור משטרה

אביגיל סון-פלדמן: אבל פה יש את סעיף 4 שאין אותו גם שם

אביגיל סון-פלדמן:  ברגע שיש פה את האפשרות להציג, אז צריך שיהיה פה across the board איסור שימוש באישורי המשטרה שלא לפי הוראות החוק

תמי סלע: נחזיר את זה

תמי סלע:  זה היה קודם וכששינינו הורדנו את זה, אז עכשיו צריך להחזיר

תמי סלע:      אני עוברת לסעיף 5

עמי אסף: אפשר להקריא את סעיף 4?     

תמי סלע: את סעיף 4 יהיה קשה להקריא כרגע, כי יש הסכמות חדשות

תמי סלע:  דיברנו על המתווה עצמו, ונצטרך לנסח אותו בצורה מדויקת יותר ולהבהיר את הנוסח, אבל הפרטים עצמם הובהרו

תמי סלע:      בסעיף 5 היה פה דיון לגבי המשרדים שהוועדה תוכל לקבל מהם מידע רלוונטי

תמי סלע:  ובעקבות הדיון הוספנו בסעיף קטן 5(ו) את משרד הבריאות ומשרד הרווחה

תמי סלע:  היו לנו הערות על זה, אז פה נצטרך לשמוע אותם

תמי סלע:  אולי בעניין הזה נשמע את ההערות לגבי המידע שוועדת המומחים יכולה לקבל, כי בחוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין מעריכי מסוכנות מקבלים את המידע, יש פירוט רב של המידע, כולל תסקירים של קצין מבחן, כולל הערכות מסוכנות וכל מיני חוות-דעת של עובדים סוציאליים

תמי סלע:      פה לא נכנסנו לפירוט הזה, וגם אין הסדרה של מעריכי המסוכנות, אבל כן רצינו לציין את המשרדים העיקריים שהמידע שמופק אצלם יכול להיות מאוד רלוונטי להחלטה של הוועדה הזו, והוא לא נמצא בהכרח בידי המבקש, ואנחנו גם לא רוצים להטיל עליו את הנטל הביורוקרטי להתחיל לפנות ולהשיג את המידע הזה שהרבה פעמים הוא חסוי ולא יועבר אליו, ולכן יש חשיבות לדברים האלה

אביגיל סון-פלדמן: בהקשר הזה, אני חושבת שצריך להתאים פה את המידע

אביגיל סון-פלדמן:  קודם כל, צריך שיהיה ברור מה המידע, כי זה ברמת הסדרה וצריך שיהיה ברור מה המידע, וגם להבין לעניין הוועדה הזאת לאיזה מידע היא זקוקה מבחינת אופן הפעילות שלה

אביגיל סון-פלדמן:  אני מחדדת, זה נכון שאין פה מעריכי מסוכנות, אבל זה לא שוועדת הפטור היא ממש מעריך מסוכנות

אביגיל סון-פלדמן:  זאת אומרת, מבחינה מקצועית וההכשרות והמשמעויות של זה, זאת בכל זאת ועדה מעין שיפוטית

אביגיל סון-פלדמן:      כרגע אין לה כלי מוסדר כמו הערכת מסוכנות, ולכן אני חושבת שצריך פשוט להבין, ואולי הנהלת בתי-המשפט או הגורם המתאים יוכל להסביר איזה מידע הם חושבים שהוועדה תרצה, ויהיו לה את הכלים לעשות שימוש במידע הזה כדי להעריך את האפשרות לתת פטור או לא לתת פטור, ובהתאם לזה, לנסח את הסמכויות, ולא בהכרח copy-paste, כי ההסדרים בחוק הגנה על הציבור נעשו ביחס להערכות מסוכנות כשזה כלי שהיה מוכר, ידעו מה הוא, זה כלי מקצועי שאנשי מקצוע, פסיכיאטרים, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים הם אלה - - -     

תמי סלע: השאלה היא אם לגבי המשרדים שכרגע מנויים פה – אני מבינה שלמשרד הבריאות אין התנגדות, ויש להם מידע שיכול להיות רלוונטי

תמי סלע:  שירות בתי-הסוהר – זה דובר בישיבה הקודמת

תמי סלע:  משטרת ישראל – כמובן שמידע מהמרשם הפלילי, ויכול להיות גם הכרעות דין, גזרי דין ומידע שהוא רלוונטי

תמי סלע:  כמובן שזה מידע שנחוץ לה לצורך החלטתה

תמי סלע:  זה גם כתוב

תמי סלע:  אפשר, אגב, להוסיף איזושהי הוראה לגבי הסמכה ולקבוע בתקנות אם יעלה צורך במידע נוסף

אלכסנדר וייסבורד: אני אלכס וייסבורד, ייעוץ משפטי, מדור אח"מ

אלכסנדר וייסבורד:  בעניין סעיף 5(ו), ההגדרה של כל מידע, לטעמנו, זה נוסח רחב מדי

אלכסנדר וייסבורד:  היות והמידע הרלוונטי שמועבר הוא מידע שמסתמך על המרשם הפלילי, מרשם משטרתי, דהיינו, תיקים סגורים ותיקים שממתינים לבירור דין, כלומר, רישום שלהם

אלכסנדר וייסבורד:  למשל, מידע מודיעיני זה לא מידע שמועבר לצורך העניין

אלכסנדר וייסבורד:  גזרי דין זה משהו שלא מקבלים מהמשטרה

אלכסנדר וייסבורד:  הכרעות דין וגזרי דין זה משהו שמקבלים מהפרקליטות

תמי סלע: יכול להיות שצריך להוסיף פה את משרד המשפטים בהקשר הזה

אביגיל סון-פלדמן: השאלה היא אם משטרת ישראל רלוונטית, כי את ההסדרה לגבי המידע מהמרשם אנחנו עושים בתיקון עקיף לחוק המידע הפלילי, ככה שצריך להבין לשם מה נדרשת פה משטרת ישראל

אביגיל סון-פלדמן:  אני רוצה להבין לאיזה מידע מכוון כל גוף, וספציפית, לגבי מידע מהמרשם, אנחנו עושים את זה בתיקון עקיף, ובעצם הסעיף הזה הוא ממילא לא זה שיסמיך לקבל מידע מהמרשם

אביגיל סון-פלדמן:  אנחנו נעשה את זה בתיקון עקיף לחוק המידע הפלילי

מישל בוסקילה: אני הילה בוסקילה, מהנהלת בתי המשפט

מישל בוסקילה:  אני אשמח להעיר הערה

מישל בוסקילה:      מבחינת המסמכים והמידע שצריכים להיות בפני הוועדה, לטעמנו, צריך להיות כמה שיותר מידע, ובהינתן שאין בשלב הזה הערכת מסוכנות, למעשה הוועדה צריכה מידע שעל בסיסו היא תקבל את ההחלטה

מישל בוסקילה:  אני מזכירה שהדיון הזה מתנהל במנותק מההליך הפלילי, כלומר, זה ללא ידע מקדים

מישל בוסקילה:  אז אנחנו סבורים שצריך לקבל כמה שיותר מידע

תמי סלע: יש משהו ספציפי שחסר כאן? כרגע אנחנו בישורת האחרונה

מישל בוסקילה: אנחנו לא יכולים לדעת משום שהוועדה טרם - - -     

תמי סלע: אז אפשר לקבוע את הגורמים האלה, ולקבוע בתקנות אפשרות לקבוע גופים נוספים שאפשר יהיה לקבל מהם מידע באישור

מישל בוסקילה: לגבי הקביעה בתקנות, מהעיון בנוסח חשבנו שנכון לקבוע בצורה מפורשת כבר בחקיקה שאת המסמכים מההליך הפלילי – הדבר הראשון שאנחנו חושבים עליו זה, כמובן, פסק הדין שמדבר על ההרשעה – זה משהו שצריך לקבוע אולי בחקיקה, ושהמבקש הוא זה שיצטרך לצרף אותו לבקשה

מישל בוסקילה:  הסיבה לכך היא שההליכים האלה, ברוב המקרים, הם הליכים חסויים, ובחוק בתי-המשפט קבעו שלא ניתן לפרסם מידע או החלטות או פסקי דין שניתנו במסגרת הליך בדלתיים סגורות

מישל בוסקילה:  ולכן, לא ניתן יהיה להתגבר על הוראות חוק בתי-המשפט בתקנות, ויכול להיות שבגלל זה כדאי לקבוע את זה כבר בחקיקה ולהטיל את החובה לצרף את פסק-הדין לבקשה על המבקש עצמו

קריאה: זה הגיוני

קריאה: או לחתום על ויתור סודיות, למשל

מישל בוסקילה: זה לא רק הוא

מישל בוסקילה:  אם מדובר בקטין, אז גם יש מכוח חוק הנוער

מישל בוסקילה:  יש לזה המון דברי חקיקה שאוסרים את פרסום - - -     

תמי סלע: אני חייבת לומר שלגבי חוק הגנה על הציבור, לא המבקש צריך לצרף אותו, אלא הוא נמסר לגורם שמעריך את המסוכנות

אביגיל סון-פלדמן: לא

אביגיל סון-פלדמן:  זו פשוט סמכות, כי זו לא הוועדה אז זה לא רלוונטי לסיטואציה הזאת שיש מבקש

אביגיל סון-פלדמן:  זה מעריך מסוכנות, וזה סעיף של המידע שמעריך המסוכנות מוסמך לקבל

אביגיל סון-פלדמן:  הסעיף לא מסדיר מי מוסר מה

אביגיל סון-פלדמן:  זה רק סמכות לקבל

אביגיל סון-פלדמן:  אני חושבת שמה שחשוב להנהלת בתי-המשפט זה הוודאות שלוועדה יהיה את המסמך הזה, והם רוצים להיות בטוחים שיהיה לה את המסמך

מישל בוסקילה: בטוחים שיהיה את המסמך, גם באמצעות העובדה שמותר לה לקבל אותו וגם באמצעות הקביעה של מי מעביר את זה - - -     

תמי סלע: השאלה היא אם בהכרח הכול נמצא בידי המבקש – כתבי אישום, הכרעות דין, גזרי דין

אביגיל סון-פלדמן: כמובן, יכול להיות שעברו הרבה שנים, אז צריך - - -     

קריאה: מי שבהכרח זה קיים בידו זה בית-המשפט, הנהלת בתי-המשפט

קריאה: אבל לבית-המשפט אין סמכות להיכנס לתיק שהוא תיק בדלתיים סגורות ולהוציא מסמכים מתוכו

תמי סלע: אני חושבת שאפשר להסמיך שהוועדה תוכל לקבל ממשרד המשפטים את המידע הזה, שהיום הוא מפורט בפרטי המידע של חוק הגנה על הציבור

תמי סלע:  כתוב: כתבי אישום, הכרעות דין, גזרי דין, מהליכים לגבי העבירות הרלוונטיות המיוחסות, אז אפשר להתייחס ספציפית

תמי סלע:  כמובן שהוא יצרף את - - -     

קריאה: - - - ועדת שחרורים מקבלת את ההחלטות השיפוטיות - - -     

תמי סלע: ואני מציעה, בנוסף לגורמים שמפורטים כרגע: משרד הרווחה, משרד הבריאות, משטרת ישראל – אתם אומרים שהתיקונים העקיפים נותנים לי את זה, ואלא אם כן, המשטרה תגיד שיש מידע חשוב ורלוונטי שהוא לא מהמידע הפלילי שחשוב שיהיה בפני הוועדה, ואתם המומחים, אז אנחנו נסתפק בתיקונים העקיפים בחוק המידע הפלילי ושירות בתי-הסוהר, ולהוסיף אפשרות לקבוע בתקנות הוראות לעניין גורמים - - -     

אביגיל סון-פלדמן: מבחינת הסמכות, יש מידע שצריך הסמכה בחקיקה לקבל את המידע

אביגיל סון-פלדמן:  ברגע שהסמכות הזאת קיימת בחוק, אני מניחה שבתקנות כן אפשר להגיד מי ימסור אותו

קריאה: אז הסמכות תהיה קיימת בחקיקה?     

אביגיל סון-פלדמן: הסמכות לקבל את המידע נדרשת בהקשרים מסוימים, כמו למשל, בדלתיים סגורות, אבל מי יעביר את זה פיזית - - -     

ליאורה נהון: אני ליאורה נהון, מהלשכה המשפטית

ליאורה נהון:      הסעיף מתייחס ספציפית למרשם פלילי, תיקים פתוחים, תלויים ועומדים, או תיקים סגורים

ליאורה נהון:  המידע הזה לא נמצא באמתחתנו

ליאורה נהון:  המידע שנמצא אצלנו זה הדוח הסוציאלי שמועבר לוועדת שחרורים

ליאורה נהון:  הדוח הזה כן גלוי, אבל יש שם כל מיני פרטים, לדוגמה, אם אסיר או אסירה עברו טיפול פסיכיאטרי, אם הם חולי נפש, גם מבלי לציין את המחלה עצמה

ליאורה נהון:  אנחנו חושבים שצריך פה סייג ספציפי לגבי העברת מידע שיש בו חיסיון על פי כל דין

ליאורה נהון:  אנחנו רוצים להיות מוגנים בהעברת המידע הזה

תמי סלע: אבל זה נותן את הסמכות להעביר אותו, ואנחנו רוצים שיהיה כל המידע הרלוונטי בפני הוועדה ושהיא תוכל לקבל החלטה

תמי סלע:  זה נדון פה בישיבה הקודמת, לגבי חוות-דעת

תמי סלע:  זה שופט או שופט בדימוס ושני מומחים שהם עם מומחיות רלוונטית לעניין

תמי סלע:  זה לא שעכשיו זה מתפרסם

תמי סלע:      אני גם מציעה להוסיף לגבי הוועדה, גם בגלל הערות שעלו פה, הוראה שמי שהגיע אליו מידע לפי הסעיף הזה, ישמרנו בסוד, לא יגלה אותו ולא יעביר אותו כמו שמקובל וגם יש בחוק הגנה על הציבור

קריאה: מבחינתנו, חשוב שזה יהיה מעוגן בצורה מפורשת בחוק

אופיר כץ: אין בעיה

אופיר כץ:  יהיה רשום שזו ועדה שהמידע שלה נשאר בוועדה

תמי סלע: באופן שכתוב או אחרת?     

ליאורה נהון: אנחנו היינו שמחים שיהיה כתוב: לרבות כל מידע חסוי על פי דין

ליאורה נהון:  זאת אומרת, בסופו של דבר, יש פה מידע רגיש מאוד

יוסף טייב: זה ברור מאליו

אופיר כץ: בסדר

אופיר כץ:  אין בעיה

אביגיל סון-פלדמן: צריך שיהיה ברור איזה מידע

יוסף טייב: תמי, בואי נתקדם

תמי סלע: אני מנסה

קשת יונה פיינברג: אנחנו רוצים להגיב

קשת יונה פיינברג:  אפשר? ממשרד הרווחה

יוסף טייב: כן

יוסף טייב:  משרד הרווחה, בקצרה

קשת יונה פיינברג: אני קשת יונה פיינברג, מהייעוץ המשפטי של משרד הרווחה

קשת יונה פיינברג:  ביקשנו שהות לדבר על הנוסח של הסעיף כי יש פה מורכבויות, במיוחד שמדובר על מידע מהמשרד

קשת יונה פיינברג:      קודם כל, הרבה מהמידע נמצא ברשויות המקומיות

קשת יונה פיינברג:  הוא לא נמצא אצלנו

קשת יונה פיינברג:  זאת אומרת, צריך להבין ששירותי הרווחה אוספים ותיק רווחה נמצא בכל רשות ורשות

קשת יונה פיינברג:  אז צריך לשמוע גם את הרשויות המקומיות בהקשר הזה, כי זה מטיל עליהם איזושהי חובה לספק את המידע לוועדה

קשת יונה פיינברג:      וגם, בהקשר של הערכת מסוכנות שיש בחוק למניעת העסקת עברייני מין, הסיטואציה היא קצת שונה, כי בעצם אותו מומחה עושה ראיון עם הבן-אדם, הוא עושה הערכה קלינית

קשת יונה פיינברג:  הוא משתמש בחומרים האלה ביחס למשהו בהווה

קשת יונה פיינברג:  הוא יושב עם הבן-אדם חמש שעות, מתשאל אותו, עושה ראיון קליני, וכל החומרים שיש אצלו הם רק רקע, ואנחנו מקבלים הערכה שהיא נכון לעכשיו

קשת יונה פיינברג:      כשאנחנו מדברים על הוועדה היום ומה שהולך להיות בחוק הזה, זו ועדה מסוג אחר

קשת יונה פיינברג:  אז גם בהקשר של רלוונטיות החומרים, צריך להגביל את התקופה, כי זה לא הגיוני שיתייחסו לחומרים שהם מלפני ההרשעה, זאת אומרת, זה צריך להיות חומרים שהם רלוונטיים, אולי ארבע שנים אחורה או משהו כזה

קשת יונה פיינברג:  אחרת, זה פשוט חוטא למטרה, בן-אדם שהשתקם וכבר ריצה את עונשו, והחומרים שמתייחסים אליהם הם נורא-נורא ישנים, והוא לא יכול להתקדם הלאה

קשת יונה פיינברג:  בהקשר הזה, אנחנו חושבים שנכון להגביל את התקופה שהוועדה תוכל לעיין בחומרים

תמי סלע: זה יכול גם לעזור לו, אגב, אבל הגישה פה היא שהגורמים הם בעלי מומחיות והוועדה הזו תדע להעריך את המידע נכון למועד נתינתו

תמי סלע:  אבל כן חשוב שהרקע הזה יהיה בפניה, וזה כן דומה, נכון שלא זהה, אבל דומה מבחינת הרציונל למה שמובא לפי חוק הגנה על הציבור לצורך הערכות מסוכנות

תמי סלע:  נכון שצריך לתקן ולוודא שגם הגורמים הסוציאליים הרלוונטיים ברשויות המקומיות יוכלו להעביר, כי לא תמיד זה נמצא אצל משרד הרווחה, אלא אצל עובדים סוציאליים לפי חוק, שהם כתבו את - - -     

אביגיל סון-פלדמן: שוב, חשוב לא להציף גוף שאמור לקבל החלטה במידע שהוא לא יודע מה לעשות איתו ולא יודע איך לשקול אותו

אביגיל סון-פלדמן:  אני מתחברת לדברים של קשת, לגבי מעריכי מסוכנות

אביגיל סון-פלדמן:  זה היה מידע שמותאם לכלי מקצועי שידעו מהו, יודעים מהו, וגם ידעו מה הוא אז כשחוקקו את החוק, הכירו אותו גם מחו"ל

אביגיל סון-פלדמן:  כאן הוועדה היא ועדה חדשה שעוד לא קמה, והנהלת בתי-המשפט – לפחות מה שאני הבנתי, והם יוכלו להציג אם הם רואים את זה – הם רואים לנגד עיניהם בעיקר את המידע מההליך

אביגיל סון-פלדמן:  ושוב, גם עודף מידע שלא יודעים איך לשקול אותו יכול לעוות החלטות שיפוטיות

אביגיל סון-פלדמן:  זאת אומרת, גוף צריך לקבל מידע שהוא באמת נכון

תמי סלע: אני חושבת שתתגבש פה מומחיות עם הזמן

תמי סלע:  הרי בהפעלת ועדת המומחים אנחנו נעשה הרבה יותר נזק אם החוק לא יאפשר לקבל מידע שהוא חשוב ורלוונטי, ואנחנו לא כותבים פה את כל הגורמים, כל משרדי הממשלה, או כל גורם ציבורי

תמי סלע:  אנחנו כותבים משרדים ספציפיים שהמידע שלהם הוא רלוונטי

תמי סלע:  הם לא יעבירו כל פרט שיש להם לגבי אותו אדם

תמי סלע:  הם יגבשו נוהלי עבודה והוועדה תבקש את מה שרלוונטי

מיטל בק: עדיף עודף מידע מאשר מידע חסר

מיטל בק:  בסוף אנחנו מדברים פה על ילדים ועל הגנה על ילדים, גם אם זה מידע מלפני שש או שבע או עשר שנים – לא לתחום את זה לארבע או חמש שנים

מיטל בק:  אפשר לסנן מידע

תמי סלע: וזה לשני הכיוונים

תמי סלע:  אם האדם עבר תהליכים והשתקם, ויש לו חוות-דעת חיוביות, חשוב שהן יהיו בפני הוועדה

תמי סלע:  לשני הכיוונים זה נכון

מיטל בק: כל המידע שרלוונטי, נכון

גליה ניב: אני גליה ניב, משירות המבחן למבוגרים במשרד הרווחה, אני רוצה למקד את הדברים

גליה ניב:      כאשר כותבים כל חומר ממשרד הרווחה, מדובר בהרבה מאוד חומרים שחלקם באמת לחלוטין לא רלוונטיים, וגם מבחינת היישום של איך אפשר לאסוף בכלל את החומרים האלה, אני מוכרחה לומר שאני עובדת סוציאלית 30 שנה, ואם הייתי מקבלת בקשה כזאת, לא הייתי יודעת לאן לפנות ומה לעשות

גליה ניב:  באמת מדובר בהרבה מאוד חומרים שרובם, כפי שקשת אמרה, נמצאים ברשויות המקומיות

גליה ניב:  חלקם נמצאים בשירותים שונים של המשרד, עם מאפיינים שונים

גליה ניב:  יש כאן בעייתיות

גליה ניב:      אני חושבת שזה צריך להיות יותר ממוקד, ובהחלט יכול להיות שאפשר למקד את זה בהמשך התהליך בתקנות

גליה ניב:  זאת אומרת, לכתוב משהו כמו מידע ממשרד הרווחה בהתאם למה שייקבע בתקנות שיקבעו השרים, או משהו כזה

גליה ניב:      ספציפית, אני מבקשת להחריג במידע ממשרד הרווחה תסקירי שירות מבחן

גליה ניב:  בהגדרה, בתקנות, נקבע שתסקירי שירות מבחן נכתבו לצורך ההליך הספציפי שלשמו הם התבקשו ואי אפשר להעביר אותם לשום הליך אחר

תמי סלע: אבל למה בחוק הגנה על הציבור הם מועברים לצורך הערכת מסוכנות, ופה לא?     

גליה ניב: בחוק הגנה על הציבור הם עוברים לצורך הערכת מסוכנות

גליה ניב:  אגב, העיסוק הקבוע שלי בדרך-כלל הוא בתחום עבריינות מין, ואני גם יושבת בוועדת המומחים לפי חוק למניעת עסקת עברייני מין

גליה ניב:  כך שאני מכירה את הדברים גם מהצד של שירות המבחן וגם מהצד של הוועדה

גליה ניב:      כאשר מדובר בעברייני מין, מי שאכן מקבל את החומר זה מעריך מסוכנות

גליה ניב:  מעריך מסוכנות הוא אדם שמונה לתפקיד הזה עם דרישות מאוד-מאוד ספציפיות וברורות בתקנות של מה אמורות להיות דרישות ההשכלה וההכשרה שלו, והן מאוד-מאוד נוקשות

גליה ניב:  כפי שקשת אמרה, הוא פוגש את האדם למשך שעות רבות, וגם אנשים נוספים, הוא רואה הרבה מאוד חומרים, אבל את החומרים שהוא רואה גם מההיסטוריה, הוא יודע לשלב בתוך הערכה קלינית מקצועית שהוא עושה לגבי המצב של האדם לעומת העבר

גליה ניב:      כאשר הוועדה מקבלת את החומר של הערכת המסוכנות במסוכנות מינית, בדרך-כלל מדובר בהערכת מסוכנות משלימה להערכות קודמות, כי מדובר באדם שביצעו עבורו הערכת מסוכנות גם לשלב גזר הדין, גם לפני השחרור ממאסר, גם לצורך הארכת צווי פיקוח ומעקב

גליה ניב:  כשהוא מגיע אחרי 15 שנה לוועדה לפי חוק למניעת העסקה, מדובר בהערכת מסוכנות שמבוססת על הרבה הערכות קודמות

גליה ניב:  זאת אומרת, זה לא שמדובר כאן בתסקיר מעצר שבוצע לו לפני 15 שנה, כשהשאלה הייתה אם סבתא שלו יכולה לשמש חלופה מגבה או לא, ואת זה פתאום הוועדה מקבלת

גליה ניב:  אין לזה שום רלוונטיות, וגם הדברים האלה יכולים להטות את הדברים או לרעתו או לרעת הציבור

תמי סלע: את נותנת דוגמה שהיא לא רלוונטית, אבל יכולה להיות דוגמה שהיא יותר רלוונטית

תמי סלע:  אני חושבת שלא יהיה נכון להחריג את זה ממש מהחוק, אלא לאפשר קביעה בתקנות של הפרטים של המידע שיועבר

גליה ניב: אני יכולה גם להציע הצעה לפתרון של זה

גליה ניב:  במקום תסקירי מבחן, שירות המבחן יכול להגיש דוחות סוציאליים

גליה ניב:  זה בסדר, עם זה לא אמורה להיות בעיה

תמי סלע: לא פירטנו לא את זה ולא את זה

תמי סלע:  כרגע כתבנו משרד הרווחה, ואנחנו נאפשר לקבוע בתקנות את הפרטים

תמי סלע:  אני חושבת שזה יהיה הכי נכון

גליה ניב: אוקיי, בסדר גמור

קשת יונה פיינברג: אני יכולה להציע בהקשר של פרטיות של צדדים שלישיים, וכתבנו את זה בהערות

קשת יונה פיינברג:  בעצם החומר אצל הרשויות המקומיות מערב חומר על כל המשפחה

קשת יונה פיינברג:  לא תמיד הדברים חשופים גם בפני אותו אדם

קשת יונה פיינברג:  יכול להיות שיש תסקיר של חוק נוער שיש בו מידע חסוי, ויש מידע שצריך לעשות פה הוראות מורכבות נורא לעניין העברת המידע

קשת יונה פיינברג:  אצלנו גם אמרו שלא ברור איך זה ייעשה

עמי אסף: בעצם את אומרת שאת מגינה על הקטין שהיה הקורבן כי עלול להיות ניצול לרעה של אותו מידע כלפי הקורבן של העבירה?     

תמי סלע: יכול להיות רשום שזה מידע בקשר לעבריין

קשת יונה פיינברג: לא, אני אומרת שמעורבבים בחומרים שבשירותי הרווחה דברים שהבן-אדם לא חשוף אליהם

קשת יונה פיינברג:  צריך גם יהיה לקבוע איזושהי הוראה, למשל, שאותו בן-אדם שניגש לוועדת הפטור, יש לו אפשרות אחר-כך להשיג על ההחלטה הזאת, והוא ירצה לראות את החומרים, ולא כל החומרים יכולים להיות חשופים, וצריך לתת את הסמכות לוועדה לחסות חלק מהחומרים שעומדים בפניה, שגם זה חשוב

קשת יונה פיינברג:      השאלה היא אם אפשר, כדי לעבור את הפלונטר הזה כי זה דורש זמן, ואנחנו צריכים גם לראות איך יעשו את זה

קשת יונה פיינברג:  זאת אומרת, מי יהיה אותו גורם שיפנה את הוועדה למקום הנכון

קשת יונה פיינברג:  אין איזשהו נציג כזה של שירותי הרווחה שפונים אליו ואומרים לו, תביא לנו את החומר

קשת יונה פיינברג:  צריך לחפש בכל המדינה

קשת יונה פיינברג:      ושוב, כשאני אומרת על הגבלת הזמנים, יכול להיות שבן-אדם היה מוכר ברווחה לפני 15 שנה, ומאז הרגל שלו לא דרכה בלשכת הרווחה, והעובדת הסוציאלית שטיפלה בו כבר מזמן לא במערכת

קשת יונה פיינברג:  אז אנחנו צריכים איזושהי הגבלה של זמנים כדי שזה יהיה סביר מבחינת המערכת להביא את החומרים, אחרת, גם הבקשות וגם ועדת הפטור יתעכבו המון זמן

קשת יונה פיינברג:      אז השאלה היא אם אפשר להשאיר פתח בחקיקה שאומר, הוועדה תהיה רשאית לקבל מידע שהוא חסוי על-פי כל דין, אבל בהתאם לתקנות שייקבעו בלי לציין איזה גופים

קשת יונה פיינברג:  זאת אומרת, בלי לציין ספציפית את המשרד שלנו או את משרד הבריאות

קשת יונה פיינברג:  ואחר-כך, כשנדון בזה בתקנות נעשה את ההתאמות

תמי סלע: עלתה פה הצעה כזו, והייתה התנגדות לעשות הוראה שהיא כללית מדי, מידע מכל גורם

תמי סלע:  אני חושבת שאנחנו כן ניסינו להתייחס לגורמים הכי רלוונטיים

תמי סלע:  לי אין התנגדות שזה יהיה יותר רחב

אביגיל סון-פלדמן: אני חושבת שזה בעייתי עוד יותר רחב

אביגיל סון-פלדמן:  אני יכולה לחשוב על גופים שהם לא רלוונטיים בכלל, ביטחוניים

תמי סלע: אני הייתי נשארת עם זה - - -     

קשת יונה פיינברג: אבל אם זה יהיה סעיף כללי שאומר, הוראות בנוגע למידע שהוועדה תוכל לקבל ייקבעו בתקנות

אביגיל סון-פלדמן: אני חושבת שבתקנות צריך יהיה להסדיר מה בפועל המידע שהיא תפנה לקבל, ממי ואיך

תמי סלע: בסדר

תמי סלע:  את זה אנחנו ננסח לגבי המידע עצמו, הוראות אחרות, אופן קבלת המידע, ונתייחס לזה בסעיף הסמכה לתקנות

תמי סלע:      אני עוברת עכשיו לסעיף קטן 5(ז) בעמוד 6, שלא קראנו

תמי סלע:  אני קוראת אותו וממשיכה לסעיף 6

תמי סלע: זה בהתאמה להסדר בחוק עברייני מין, אני אקרא לו כך בקיצור

תמי סלע: זה קנס עד 75,000 שקלים

תמי סלע:  ההוראות פה תואמות את מה שיש בחוק מניעת העסקה, אבל היו הערות שלמרות ששם זה כך, יש הצדקה אולי לעשות הבחנות לפי חומרה

תמי סלע:  אז אפשר יהיה לשמוע

תמי סלע:  כרגע זה תואם

תמי סלע: זו בעצם עבירה במודעות, שהמעסיק יודע שהוא מקבל או מעסיק מישהו שהורשע בעבירה כזו

תמי סלע:  יכול להיות שפה יש הצדקה לעונש חמור יותר מקנס של עד 75,000 שקלים, למרות שזה ככה בחוק המקביל

תמי סלע: זה משהו יותר ביורוקרטי, ושם קבעו את אותו עונש

תמי סלע:  אביגיל, גם אתם הערתם על זה

תמי סלע:  מה ההצעה שלכם בעניין העונש?     

יוסף טייב: בואו נתקדם בהקראה ואחרי זה הערות, אם אפשר

אביגיל סון-פלדמן: אנחנו הערנו שנכון שהיום זה בחוק מניעת העסקה, אבל יש פער נורמטיבי בין מי שמעסיק כל בגיר באישור, לבין מי שמעסיק במודע אדם שהורשע

אביגיל סון-פלדמן:  סעיף 2, על שני סעיפים שלו, הוא יחסית באותה חומרה - - -     

תמי סלע: הגיוני שזה יהיה דומה

תמי סלע:  אני מסכימה לזה

תמי סלע:  ההערה מקובלת? שלגבי מעסיק שבמודע מעסיק מישהו שהוא יודע שהורשע, העונש יהיה כמו על אדם שעובד כשהוא יודע שאסור לו?     

קריאה: כן

תמי סלע: זה בעצם הסעיף שדיברנו עליו, לגבי העוסק עצמו

תמי סלע:  עכשיו פה יש תוספת:             

תמי סלע: זה יותר חמור מלהעביר אישור משטרה, אבל יכול להיות שכמו העסקה ללא אישור משטרה זה יהיה הגיוני במקרה הזה, קנס - - -     

אביגיל סון-פלדמן: קודם כל, צריך להיות איסור ביחס לשימוש שלא כדין באישור משטרה, כמובן, בהודעת סירוב

אביגיל סון-פלדמן:  הודעת סירוב זה בעצם מידע פלילי לכל דבר ועניין

תמי סלע: השאלה היא מה ההצעה שלכם לגבי הענישה שם

תמי סלע:  לגבי אישור משטרה זה צריך להיות קנס

אביגיל סון-פלדמן: עבירה של מידע בהקשר של העסקה בחוק המידע הפלילי זה כשנתיים מאסר

אביגיל סון-פלדמן:  זה בהקשר של עבודה

תמי סלע: כן, אבל לא הייתי קובעת פה עונש שהוא חמור יותר משנה

אביגיל סון-פלדמן: לפחות שנת מאסר

אביגיל סון-פלדמן:  מה שחסר פה, זה גם מי שמשיג אישור משטרה כשהוא לא זכאי לזה לפי החוק

אביגיל סון-פלדמן:  זאת אומרת, לא רק מי שקיבל אישור משטרה לפי החוק ואז עשה בו שימוש

רון כץ: איך הוא ישיג אותו?     

אביגיל סון-פלדמן: ישקר

רון כץ: אה, אם מישהו זייף אישור?     

אביגיל סון-פלדמן: לא, כשהוא יציג את עצמו - - -     

תמי סלע: אני לא חושבת שיש מקום להוסיף פה עכשיו הוראה כזו שלא קיימת בחוק מניעת העסקה

אביגיל סון-פלדמן: גם סעיף 4 לא קיים בחוק

תמי סלע: בסדר, אז הוספנו לגבי הורה או אחראי שהוצג לו אישור והוא העביר אותו עכשיו, עשה בו שימוש לפי הוראות החוק, זה כן

תמי סלע:  אבל עכשיו להתייחס למישהו - - -     

אביגיל סון-פלדמן: כן, אבל מי שבא ואמר, אני הורה או אחראי, והוא מלכתחילה לא היה זכאי - - -     

תמי סלע: בסדר, יש עבירות של קבלת מידע במרמה, של זיוף

תמי סלע:  יש עבירות שמתמודדות עם סיטואציות כאלה

תמי סלע:  לא הייתי מוסיפה עוד עכשיו

רון כץ: את צודקת, תמי

רון כץ:  הבנו

אופיר כץ: אז מה דינו?     

רון כץ: אותו דבר, מה שהיה

תמי סלע: לא, לגבי הורה או אחראי זה הקנס היותר-נמוך, זה הקנס עד 29,000 שקלים

תמי סלע:  לגבי המעסיק שהעביר הודעת סירוב, פה ההצעה היא ללכת על שנה, כי בעצם אנחנו משווים להוראות בחוק המידע הפלילי, בחוק הגנת הפרטיות, לגבי העברת מידע אישי מהסוג הזה, יש שם אפילו ענישה חמורה יותר

תמי סלע:  אבל פה בחוק הזה, גם בעבירות שהן חמורות יותר, של להעסיק במודע מישהו, הלכנו על מקסימום של שנה ולא נחרוג מזה

תמי סלע:  זו ההצעה

רון כץ: בסדר גמור

רון כץ:  בואו נמשיך

מישל בוסקילה: אני מתנצלת שאני חוזרת אחורה, אבל הייתה לי הערה אחת בנוגע לסעיף 5

מישל בוסקילה:  לא עברנו עליו, אבל כן חשוב לי רק לומר אותה

מישל בוסקילה:      בסעיף 5, בנוסח האחרון שהועבר, הייתה תוספת בסיפה שההודעה על מינוי הוועדה תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של הנהלת בתי-המשפט

מישל בוסקילה:  אז לגבי אתר האינטרנט, רציתי להגיד רק דבר אחד

מישל בוסקילה:       יש לנו כל מיני ועדות שמתנהלות בראשות שופט, ואנחנו לא מפרסמים את הדברים האלה באתר מכמה סיבות

מישל בוסקילה:  הסיבה הראשונה היא שהרכבי הוועדה משתנים, ואנחנו לא נוהגים לפרסם באתר שלנו פרטים שצריכים להיות מעודכנים

תמי סלע: זו סיבה טובה שזה יופיע באתר ולא ברשומות, כדי שיהיו הפרטים מעודכנים, בטח בוועדה כזו שאנשים צריכים לדעת לפנות אליה

רון כץ: אנחנו מכירים את הנוהל, אבל במקרה הזה חשבנו שכן נכון שזה יפורסם

מישל בוסקילה: אז השאלה היא אם אתר בתי-המשפט הוא האתר הנכון, בהינתן שמדובר פה בתחום של עבודה ובתחום של חינוך

רון כץ: כן, כי בסוף אנחנו רוצים שתהיה להם כתובת נוחה, לדעת למי לפנות

רון כץ:  הרציונל יהיה לפנות לאתר של בתי-המשפט, ולא לחפש עכשיו את משרד הרווחה

תמי סלע: בסוף הצעת החוק אנחנו נגיע לסעיף של פרסום ומידע, שבו הטלנו גם על המשרדים הרלוונטיים ועל המשרד לביטחון לאומי (המשרד שאחראי על ביצוע החוק), לפרסם פרטים לגבי הוועדה

תמי סלע:  אבל גם בהנהלת בתי-המשפט, שהיא הגורם האחראי על הוועדה, נכון שיהיה המידע הזה לגבי הוועדה

רון כץ: לקחנו את זה בחשבון, אם זו השאלה

מישל בוסקילה: אני מבינה

מישל בוסקילה:  אני רק מעירה

אופיר כץ: אבל אנחנו לא מתקדמים

אופיר כץ:  אנחנו חוזרים על עצמנו

רון כץ: כן, ההערה חוזרת על עצמה

רון כץ:  הבנו, אנחנו מכירים, ועם זאת, זו העמדה שלנו

רון כץ:  אופיר, הייתה לך שאלה קודם?     

אופיר כץ: על הסעיף הקודם, למה לא לעשות את זה קנס ושנה?     

תמי סלע: על מי?     

אופיר כץ: על המעסיק שמשתמש במידע

תמי סלע: אז אמרנו, לגבי הודעת סירוב, זה מידע אישי והרבה יותר חמור להעביר אותו בגלל שזה מעיד על ההרשעות עצמן

תמי סלע:  פה, אם אנחנו משווים את זה להוראות בחוקים אחרים שמדברות על העברת מידע אישי מהסוג הזה, כמו בחוק המידע הפלילי וחוק הגנת הפרטיות, שנה זה עונש לא חמור אפילו

אופיר כץ: טוב, בסדר

רון כץ: תמי, בואי נתקדם

תמי סלע: אנחנו בסעיף 7 – סייג לאחריות פלילית

תמי סלע: גם הסעיף הזה מבוסס על הסדר מקביל בחוק עברייני מין

תמר בייט שרון: יש לי פה הערה

תמר בייט שרון:  ההסדר המקביל זה בעולם שבו בלחיצת כפתור אנחנו יכולים להוציא את האישור הזה, כי אין את התנאי של הגיל שמתייחס לקורבן, וכמו שפירטנו בדיונים הקודמים, לאור העובדה שהתעקשו על התנאי הזה – במאמר מוסגר, לא ברור לי למה – המצב הוא כזה והדגשנו את זה שהדבר דורש מאיתנו בתהליך בדיקות ידניות

רון כץ: אוקיי

רון כץ:  אנחנו מכבדים את זה

תמר בייט שרון: אבל הבדיקות הידניות האלה, למעשה, דורשות לא רק עבודה ידנית של משטרת ישראל על עשרות אלפי תיקים, אלא הן דורשות גם שיתוף פעולה והיענות של יחידות שטח ושל הפרקליטות, כי אלה תיקי פרקליטות

רון כץ: אנחנו מכירים את זה

תמר בייט שרון: חבר הכנסת, השורה התחתונה היא שהבדיקות הידניות האלה מאריכות את התהליך והופכות אותו לתהליך של מספר חודשים, היות ומדובר במסות

רון כץ: אין בעיה

תמר בייט שרון: ולכן, יכול מאוד להיות שבן-אדם לא יקבל את האישור הזה, לא בגלל שהוא לא זכאי לו, אלא בגלל שהוא תלוי בבדיקה ידנית שהמשך שלה שלושה חודשים

תמי סלע: את בעצם אומרת לגבי תיקי עבר בלבד, כי בתיקים חדשים, אחרי שהמערכת כבר תהיה קיימת, יוכנס שם הגיל של הנפגע

רון כץ: כן

תמי סלע: אז לגבי תיקי עבר צריך הסדר של תקופה ארוכה יותר, של 90 ימים, בסייג הזה?     

תמר בייט שרון: כן, מינימום

רון כץ: בסדר גמור

תמי סלע: ההעסקה היא כן בנסיבות מיוחדות בלי אישור משטרה, אבל התקופה היא יותר ארוכה לגבי - - -     

רון כץ: הבנו

רון כץ:  90 ימים

רון כץ:  יאללה, מתקדמים

תמר בייט שרון: תודה רבה

דגנית לפידור זינגר: אני רוצה לחזור שנייה אחת אחורה לסעיף 5(ו)

רון כץ: אנחנו מתקדמים

רון כץ:  תרשמי לעצמך ואחרי זה נחזור

רון כץ:  תמי, אי אפשר שכל דיון יחזור על עצמו

רון כץ:  כל פעם זה אותן שאלות חוזרות - - -     

דגנית לפידור זינגר: לא, אני רוצה להעיר הערה בהתייחס למה שאמרו קודם משרד הרווחה לגבי מסירת המידע למה שבתקנות

דגנית לפידור זינגר:  אנחנו מתנגדים לזה

דגנית לפידור זינגר:  יש המון מוסדות של חסרי ישע שהם לא תחת אחריותנו, ואיסוף המידע הוא משהו בעייתי מבחינתנו, וזה לא הוסכם איתנו בעבר

דגנית לפידור זינגר:  אנחנו מתנגדים לזה גם כרגע

רון כץ: אוקיי

רון כץ:  יאללה, תמי, בואי נמשיך

תמי סלע: מדברים על העברת מידע מרשויות מקומיות

תמי סלע:  לא דיברנו על מוסדות של חסרי ישע

תמי סלע:  דיברנו על חלקות רווחה ברשויות המקומיות, שהרבה פעמים אצלם יש חוות-דעת סוציאליות חשובות לגבי אותו אדם

תמי סלע:  על זה מדובר, ולא על כל מיני מוסדות במיקור חוץ

תמי סלע:  אז רק לגבי הנקודה הזו אפשר להגדיר את זה

קשת יונה פיינברג: אני רוצה להבין, אתם רוצים להתקדם היום להצבעה?     

רון כץ: כן

קשת יונה פיינברג: אז אני צריכה להבין מה הנוסח לגבי הנושא של - - -     

רון כץ: את תביני את כל הנוסחים, אבל צריך להקריא אותם קודם

אופיר כץ: תנו לנו להקריא

קשת יונה פיינברג: כן, אבל כרגע אנחנו לא יכולים - - -     

רון כץ: בואו נעשה נוהל אחר, חברים

קשת יונה פיינברג: נעשה סדר ונבין איפה אנחנו עומדים

רון כץ: בדיוק, נעשה סדר

רון כץ:  אנחנו נסיים את ההקראה

רון כץ:  תרשמו לכם שאלות

רון כץ:  נחזור לשאלות, נדון בהן, נסיים את ההקראה, ואחרי זה נעבור להצבעה

תמי סלע: זה סעיף שכבר דנו בו

רון כץ: מה שדנו – דנו

רון כץ:  עכשיו בואו נסיים את ההקראה

קשת יונה פיינברג: אבל הנוסח של הסעיף לא ברור, אז אני לא יכולה להבין איך אפשר - - -     

רון כץ: מה לא ברור?     

קשת יונה פיינברג: אני לא יודעת מה הולך להיות כתוב בנוסח, אז אני לא יכולה להסכים

רון כץ: הינה, תמי אומרת

תמי סלע: בנוסח יהיה כתוב: משרד הרווחה כאחד הגורמים, ותהיה הסמכה בתקנות לקבוע הוראות לעניין פרטי המידע ולעניין אופן קבלת המידע

תמי סלע:  אני חושבת שיהיה נכון להתייחס גם למידע שנמצא במחלקות רווחה ברשויות המקומיות, כי שם יש הרבה מחוות-הדעת הסוציאליות

תמי סלע:  זה לא היה קודם

תמי סלע:  הייתה הערה כזו, שלא תמיד המידע של גורמי הרווחה נמצא אצל משרד הרווחה, ולא לגבי כל גורם שתחת פיקוח הרשויות המקומיות בהקשרים של רווחה

תמי סלע:  זו לא הכוונה

קשת יונה פיינברג: אז אנחנו צריכים לראות את הנוסח

קשת יונה פיינברג:  אני צריכה להעביר אותו לאישור אצלנו, כי זה לא ברור לי

קשת יונה פיינברג:  אם את אומרת שיהיה רשום משרדים ספציפיים – אין לי בעיה עם הוראה כללית שהוועדה תהיה מוסמכת לקבל על אותו אדם מגורמים שונים

קשת יונה פיינברג:  אותם גורמים והזמן, הכול ייקבע בתקנות

תמי סלע: כרגע הנוסח שמדובר עליו זה כן לכתוב משרדים רלוונטיים, ביניהם משרד הרווחה, ולקבוע סעיף הסמכה בתקנות לגבי פרטי המידע ואופן מסירת המידע, ואולי עוד כמה הוראות שרלוונטיות לגבי תקנות שקובעות הסדרים בהקשר הזה

תמי סלע:  זה לא מספיק ברור?     

קשת יונה פיינברג: ברור לי עכשיו מה שאתם רוצים

קשת יונה פיינברג:  אנחנו לא יכולים להסכים לזה

קשת יונה פיינברג:  שוב, הסברתי לכם, המידע לא נמצא אצלנו וברגע שאת כותבת: משרד הרווחה, זה מטיל עלינו איזושהי חובה לאסוף מידע שלא נמצא אצלנו

קשת יונה פיינברג:  אנחנו לא יכולים להסכים לזה

רון כץ: אנחנו מדברים על המידע שנמצא אצלכם

רון כץ:  בסדר גמור

רון כץ:  שמענו את ההערה

קשת יונה פיינברג: אז אנחנו נצטרך לדון על הנוסח

רון כץ: בסדר, שמענו את ההערה

רון כץ:  עכשיו אני מבקש מכולם – מי שיש לו הערות, שירשום אותן

רון כץ:  תמי, אנחנו מקריאים ברצף

רון כץ:  נחזור אחרי זה להערות שאתם רושמים

רון כץ:  תודה

רון כץ:  בבקשה

תמי סלע: אנחנו בסעיף קטן 7(ב) –         

תמי סלע: שוב, אלה הסדרים מקבילים להסדרים בחוק מניעת העסקת עברייני מין, שחשבנו שרלוונטיים גם כאן

תמי סלע: זה סעיף ועדת המומחים, ותיכף נתייחס אליו בסעיף (ב)

תמי סלע: נוסיף פה גם סעיף לגבי התקנות על המידע, כמו שדיברנו קודם, בסעיף התקנות

תמי סלע: עכשיו יש פה תיקונים עקיפים

תמי סלע:  אני מציעה שנשמע הערות חשובות לגבי הסעיפים של הצעת החוק, לפני התיקונים העקיפים

רון כץ: יש למישהו הערות בנושא הזה?     

שי פירון: תמי, רק כדי להבהיר

שי פירון:  העניין הזה של אדם שצריכים לעשות לו בדיקת עבר

שי פירון:  בוא נגיד שיש לו רישום פלילי על עבירת תקיפה של שכן, של אדם זר

שי פירון:  זאת אומרת, הוא יכול להיות מועסק

שי פירון:  מה המענה שיינתן לאותו אדם? אם הוא רוצה להתקבל לעבודה ואין מניעה, אבל יש מניעה טכנית במובן זה שהוא לא יכול לקבל את האישור ליד שלו

שי פירון:  מה המענה שניתן לאותו אדם?     

תמי סלע: מעסיק לא יכול לקבל אותו לעבודה בלי אישור משטרה

תמי סלע:  לגבי תיקים חדשים זה יהיה באותם לוחות זמנים שזה קורה היום

תמי סלע:  לגבי תיקי עבר, זה ייקח קצת יותר זמן

שי פירון: ולגבי עבר זה ייקח יותר זמן

שי פירון:  סעיף תחולה של 90 יום

תמי סלע: אם הוא כבר מועסק עכשיו, לצורך זה, אנחנו נאפשר – תיכף נראה גם בהוראות המעבר והתחילה - - -     

שי פירון: אני מבין שבדיקת עבר תמיד תתבצע

רון כץ: תמיד תתבצע

תמר בייט שרון: אם עולה שיש לו הרשעות, אז כן

שי פירון: אז כל אדם שירצה להתקבל לעבודה ויש לו עבר פלילי על תקיפה סתם, שלא קשורה - - -     

רון כץ: כן, הוא יצטרך לקבל אישור

שי פירון: הוא לא יוכל לקבל את האישור

אביגיל סון-פלדמן: אבל אז יש סייג שמותר להעסיק אותו

תמר בייט שרון: אם היו מסירים - - -     

רון כץ: אני לא רוצה לעלות שוב פעם לדיון תיאורטי

רון כץ:  אביגיל תיתן תשובה כי יש סעיף כזה

תמר בייט שרון: אבל זה מאוד חשוב מה שהוא אומר

רון כץ: אני מבין שזה חשוב, אבל יש גם תשובה

תמר בייט שרון: כי גיל 6 עלה כאיזון עם חופש העיסוק

תמר בייט שרון:  ודווקא גיל 6, אם אתה שואל לעמדתי, פוגע בחופש העיסוק כי הוא מכניס אותנו ללופ של בדיקה שאורכת חודשים

רון כץ: בסדר, אבל חברים, אנחנו לא שם

רון כץ:  נשאר לנו חצי שעה

רון כץ:  אנחנו לא נכנסים לדיון תיאורטי

רון כץ:  אביגיל, בבקשה

אביגיל סון-פלדמן: אנחנו לא פותחים עכשיו את הסוגיה של גיל 6

רון כץ: בדיוק

אביגיל סון-פלדמן: הרעיון של סעיף הסייג הוא שיהיה סייג במובן שיהיה מותר להעסיק עד 90 יום, וזו התקופה שהמשטרה אומרת שיהיה מותר להעסיק, כדי שלא ייווצר מצב - - -     

שי פירון: לא רק מועסק קיים

שי פירון:  גם בקבלה לעבודה

רון כץ: הינה, היא עונה

אביגיל סון-פלדמן: המשמעות של הסייג הזה היא בעצם לאפשר העסקה

אביגיל סון-פלדמן:  הסעיף שיש אותו היום בעצם נועד למצבי חירום כאלה, שהמעסיק לא מספיק לקבל את האישור, ועכשיו אנחנו מדברים על סוג אחר, טעם אחר לסייג, וזה באמת הטעם שהתהליך עלול לקחת יותר זמן במשטרה

אביגיל סון-פלדמן:  כמובן, לא בגלל שאסור לו, אלא בגלל שהבדיקה הידנית אחורה לוקחת זמן

אביגיל סון-פלדמן:  ולכן אנחנו אומרים, 90 יום זה מה שהמשטרה אומרת, זה אומר שמותר להעסיק אותו בזמן הזה, אחרת, פשוט לא היו מעסיקים אותו

אביגיל סון-פלדמן:  ולכן, מה שסוכם בסעיף הסייג זה יהיה 90 יום, כדי שלא ייווצר מצב כדי שלא ייווצר מצב שמי שנדרשת לגביו בדיקה טכנית ארוכה יותר יהיה מנוע מלעבוד או שהמעסיק יהיה מנוע מלהעסיק אותו בינתיים

תמר בייט שרון: אגב, אני חייבת לומר ולהדגיש שזה לא רק בידיים של משטרת ישראל

תמר בייט שרון:  זה בידיים של הפרקליטות

תמר בייט שרון:  רוב התיקים הם תיקי פרקליטות

תמר בייט שרון:  מן הסתם, על תיקי עבר אנחנו נצטרך לפנות לפרקליטות ולקבל שיתוף פעולה לקבל את המסמכים שנדרשים כדי לקבוע אם הקורבן הוא מתחת לגיל 6

רון כץ: חברים, חברים, אנחנו לא פותחים עוד פעם לדיונים תיאורטיים

רון כץ:  תמי, בבקשה, בואי נמשיך

אפרת פילזר ביזמן: האם אפשר התייחסות קצרה לעניין?     

רון כץ: אבל התייחסות לעניין, כן

אפרת פילזר ביזמן: לעניין לגמרי

אפרת פילזר ביזמן:  זה נראה לנו פרק זמן ארוך מאוד, ודווקא מיעוט התיקים הם אלה שצריך לבדוק אותם ושייקח זמן לבדוק אותם

רון כץ: 90 ימים זה ארוך מדי?     

אפרת פילזר ביזמן: זה נראה לנו ארוך מדי, במיוחד אם אנחנו מדברים על העסקה במוסדות חינוך

רון כץ: כמה תיקים כאלה יש?     

אפרת פילזר ביזמן: למיטב ידיעתנו, התיקים שצריך לבדוק ידנית הם מיעוט התיקים

רון כץ: כמה זה?     

תמר בייט שרון: אפרת, חבל שאת נכנסת לתחום שהוא באחריות שלי

תמר בייט שרון:  מדובר בעשרות אלפי תיקים

תמר בייט שרון:  כל הנקודה היא שהיום, לפי המידע שקיים לגבי הקורבנות בתיקי החקירה, בעבר ובהווה, הוא לא מידע מלא

תמר בייט שרון:  אם היינו יכולים למפות את זה בצורה מדויקת וטכנולוגית, לא היינו נכנסים ללופ של בדיקות ידניות

תמר בייט שרון:  הבדיקות הידניות נולדו מתוך מציאות שבה המידע שקיים הוא חלקי, ומדובר בעשרות אלפי תיקים

רון כץ: אני אגיד לכם מה הבעיה

רון כץ:  אנחנו לא יודעים כמה תיקים יש, ואם היא אומרת עשרות אלפי תיקים, אז 90 ימים זה נשמע לי סביר

רון כץ:  הייתי רוצה שזה יהיה פחות ואני מבקש מהמשטרה שזה יהיה פחות, אבל אנחנו ניתן לכם את הזמן להיערך לדבר הזה

תמר בייט שרון: זה תלוי גם במשאבים שיוקצו לנו לצורך המשימה הזו

תמי סלע: אני רק רוצה להבהיר רגע, כדי שנדע בדיוק על איזו הוראה אנחנו מדברים

תמי סלע:  אנחנו מדברים על זה שיהיה סייג שיאפשר העסקה של אדם גם אם אין לו אישור משטרה, לפי הצעת החוק הזו, במשך 90 יום, בלי נסיבות מיוחדות

תמי סלע:  זה הסדר שהוא לא לתקופה קצרה, הוא לתקופה ארוכה כי לאנשים יש פה תיקי עבר גם 20 שנה, בעצם 10 שנים אחורה, כי הבעיה היא רק לגבי תקיפה

תמי סלע:  אז אפשר להגביל את התקופה של זה ל-10 שנים כי אחרת, אין לי צורך בזה

תמי סלע:  העבירות האחרות, יש אותן עם כל הרכיבים שלהן

שי פירון: למה? הפנייה יכולה להיות בכל זמן נתון

שי פירון:  גם בעוד 20 שנה, כשמישהו יפנה, את תצטרכי לעשות עליו - - -     

תמי סלע: אבל האיסור חל עליו, אם הוא עבר עבירה כזו, 10 שנים אחורה

תמי סלע:  אז אין לי סיבה מעבר לתקופה הזו להחיל את הסייג, אבל עדיין זה לתקופה ארוכה של 10 שנים

רון כץ: תמי, ברור שהיינו רוצים לקצר את הזמנים, אבל היא אומרת, עשרות אלפי תיקים - - -     

תמי סלע: בסדר, אני רק אומרת, שנדע - - -     

רון כץ: אני גם רוצה להגיד עכשיו חצי – אני רוצה להגיד 45 ימים

רון כץ:  אבל אם הם לא יעמדו בזה?     

אביגיל סון-פלדמן: זה היה חלק מהסיכום, שהמשטרה הסכימה לבדוק ידנית

אביגיל סון-פלדמן:  היה סיפור סביב זה

תמי סלע: אני מניחה שבדרך-כלל מעסיקים יעדיפו לראות אישור משטרה

תמי סלע:  הם מאוד ירצו להעסיק מישהו ספציפי, בעבודה הזו

תמי סלע:  אז תהיה להם אפשרות ל-90 יום, אם הם מאוד משוכנעים שברור שהוא יקבל את האישור והכול בסדר

רון כץ: טוב, חברים

רון כץ:  תמי, בואי נמשיך

אפרת פילזר ביזמן: אולי אפשר להציע איזשהו פתרון ביניים, שהמשטרה תיתן - - -     

רון כץ: אני מבין, אבל לא, אין אפשרות כי היא אומרת, עשרות אלפי תיקים

רון כץ:  בחוק הזה אנחנו דנים יותר מבכל חוק אחר בכנסת, כבר חמישה חודשים

רון כץ:  בואו נתקדם, אנחנו רוצים להגן על הילדים שלנו בסוף

אפרת פילזר ביזמן: נכון, אבל כאן אנחנו נותנים תקופה ארוכה מאוד שאנחנו לא נדע - - -     

רון כץ: אז בגלל התקופה הארוכה שהמשטרה אומרת, נעשה עוד דיון?     

אפרת פילזר ביזמן: לא, אז במקרים שצריך לבדוק תיקים ידנית, יינתן איזשהו אישור שמאפשר להאריך את זה, שיהיו איזה שהם טעמים מיוחדים - - -     

רון כץ: אנחנו מדברים רק על תיקים ידנית

רון כץ:  הסעיף הזה מדבר רק על הבדיקה הידנית

תמר בייט שרון: אפרת, את רוצה שזו תהיה אות מתה או שאת רוצה שזו תהיה משימה שנוכל לעמוד בה?     

רון כץ: טוב, חברים, התקדמנו

רון כץ:  התקדמנו, חברים

רון כץ:  תמי, בבקשה, בואי נמשיך

תמי סלע: בדיווח לכנסת דיברנו

תמי סלע:  אנחנו בתיקונים העקיפים

תמי סלע:  יש פה תיקון לחוק בתי-משפט לעניינים מנהליים שמתייחס להסגה על החלטה של ועדת המומחים, גם לגבי ועדת מומחים בחוק מניעת העסקת עברייני מין וגם בחוק הזה

תמי סלע: התיקון הבא הוא תיקון עקיף לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), שמתייחס  למי שיש לו כתב אישום בעבירות האלה, וקובע שבית-המשפט, אם הוא לא קובע הגבלת עיסוק במקרה הזה, במוסדות שלגביהם החוק מתייחס, הוא צריך לנמק את הדברים

תמי סלע:  אני אקרא

תמי סלע: זה משתלב בסעיף שהיום הזוכר בחוק מניעת העסקת עברייני מין

תמי סלע: עכשיו אנחנו מגיעים, אלא אם כן יש הערות, להוראות מעבר, תחילה ותחולה

תמי סלע:  לפי המוצע כרגע, תחילתו של חוק זה, למעט סעיף 5, שזה ועדת המומחים – אני אגיד את המתווה, ועדת המומחים תוקם תוך חצי שנה, לכן החרגנו את סעיף 5 כדי שכבר יוכלו לפנות אליה ולבקש פטורים, ואז צריכה להיות הוראה לגבי תחילתו של החוק כולו שתלויה בהיערכות של המשטרה בעיקר לגבי המערכת, ותיכף נשמע

תמי סלע:  היה שיח אם תשעה חודשים או שנה מיום פרסומו של החוק, ואחר כך יש התייחסות למועסק קיים שלגביו יש שהות נוספת גם למועסק וגם למעסיק, ובעצם אנחנו אומרים שיש פה פנייה חד-פעמית עם תחילת החוק

תמי סלע: עשינו פה גם מתווה של לוחות זמנים למי שהגיש תוך חודשיים, כמו שהיה בתיקונים קודמים, זה לא המצאה

תמי סלע: ואם התחילה היא תוך שנה, אז מי שהגיש תוך חודשיים אמור לקבל תשובה לפני שהחוק נכנס לתוקפו

תמי סלע:  לכן ההמלצה היא שזה יהיה שנה ולוח הזמנים יסתדר

תמי סלע: כלומר, אם הוא יודע שיש לו הרשעה, אז הוא יישא באחריות פלילית

תמי סלע:  אבל אם הוא רק לא קיבל אישור משטרה ופנה:         

תמי סלע: אז הוא לא יישא באחריות פלילית

תמי סלע: זה חשוב כהבהרה

תמי סלע:  זה הוראות התחילה והמעבר

תמי סלע:  האם יש הערות על זה, בהנחה שזה שנה?     

קריאה: אנחנו מבקשים פרק זמן נוסף, יותר משנה

רון כץ: אנחנו לא במשא-ומתן הזה

אופיר כץ: איך קפצנו לשנה?     

רון כץ: זה אמור להיות תשעה חודשים

תמי סלע: מרגע שוועדת המומחים קמה, מי שהגיש תוך חודשיים בקשה לפטור, יוכל לקבל את ההחלטה עוד לפני שהאיסור חל עליו, אז אני צריכה לאפשר שנה, אחרת, אני יוצרת פה איזשהו עיוות שבו האיסור כבר חל אבל הוא עוד לא קיבל את הפטור מוועדת המומחים אם הוא הגיש בקשה

תמי סלע:  אלה ההערות שקיבלתי

אופיר כץ: אבל את דוחה את כל החוק בשלושה חודשים בגלל אותם - - -     

רון כץ: כן, זה מקרים בודדים

קשת יונה פיינברג: לא בטוח שזה מקרים בודדים

קשת יונה פיינברג:  תחשבו שהיום יש לאנשים עבירות והם מתקבלים לעבודה אחרי שיש דיון - - -     

רון כץ: לא הייתי דוחה חוק שלם בשביל המקרים האלה

רון כץ:  כמה מקרים כאלה יש?     

דגנית לפידור זינגר: בסוף, רוב הרשויות גם לא מחוברות למערכת המשטרתית

רון כץ: אין בעיה

רון כץ:  תשעה חודשים

רון כץ:  לא מספיק תשעה חודשים?     

דגנית לפידור זינגר: מדובר על עשרות אלפי עובדים שכבר מועסקים

רון כץ: בתשעה חודשים יוצרים תינוק

רון כץ:  אנחנו ניצור חוק

רון כץ:  תשעה חודשים מספיק לנו

רון כץ:  אופיר, מקובל עליך?     

אופיר כץ: אתם יכולים לעשות את זה מרוכז

אופיר כץ:  יש לכם אפשרות של ייפוי כוח, ואז אתם פונים באופן מרוכז

אופיר כץ:  זה לא שאתם מחכים

דגנית לפידור זינגר: לא, היום אנחנו צריכים - - - עובד-עובד למי שכבר מועסק היום - - -     

אופיר כץ: נכון, אתם יכולים לפנות בשמו

אופיר כץ:  יש לכם ייפוי כוח, ואז אתם יכולים לא לחכות שהוא ילך למשטרה

דגנית לפידור זינגר: לא

דגנית לפידור זינגר:  גם כשאנחנו פונים, אנחנו צריכים לפנות לעובד, לקבל ממנו את ייפוי-הכוח, וזה דבר שלוקח זמן

אופיר כץ: תשעה חודשים

רון כץ: לדעתי זה מספיק זמן

רון כץ:  אופיר, זה מספיק, לדעתך, תשעה חודשים? אני גם חושב

תמר בייט שרון: אנחנו רוצים להתייחס, בכל זאת

תמר בייט שרון:  אנחנו קבלן הביצוע

אופיר כץ: דיברנו על תשעה חודשים

תמר בייט שרון: לא

תמר בייט שרון:  כשדיברנו על תשעה חודשים זה היה במציאות אחרת

תמר בייט שרון:  בהתפתחות של הוועדה הזו עלו הרבה מאוד מורכבויות, כולל הרבה מאוד נתונים, וזו עבודה, והקמת המנגנון הזה זה יותר מאשר תשעה חודשים

אופיר כץ: המנגנון הוא אותו מנגנון מתחילת הדרך

אופיר כץ:  מה השתנה?     

תמר בייט שרון: לא, לא

אופיר כץ: מה לא?     

כרמית בקלר: לא

כרמית בקלר:  בהחלט

כרמית בקלר:  דברים שעלו כאן במהלך הישיבות הקודמות – הם משנים את הצורך בהיערכות המיחשובית, הם מוסיפים נדבכים להיערכות המיחשובית

כרמית בקלר:  אנחנו חושבים שנדרשת שנה על מנת שנוכל להשלים את אותה היערכות ולאפשר את המנגנון שיאפשר את הבדיקות האלה

קריאה: - - -     

תמי סלע: לגבי מועסקים קיימים זה שנה - - -     

רון כץ: טוב, תמי

רון כץ:  בואי נמשיך

רון כץ:  בסדר, שמענו את ההערות

רון כץ:  בואי נמשיך

תמי סלע: כרגע מה?     

רון כץ: תשעה חודשים

אופיר כץ: זה שנה למועסקים קיימים?     

תמי סלע: למועסקים קיימים אפשרנו שלושה חודשים

תמי סלע:  לגבי מועסקים קיימים יש שהות נוספת, כי זה מעבר לזה שהמערכת צריכה להיות קיימת, אני צריכה לאפשר למעסיקים לפנות, וזה לגבי מסות של עובדים, וגם למועסקים לפנות ולקבל אישורי משטרה, ולזה צריך את שלושת החודשים הנוספים

קריאה: - - -     

רון כץ: חברים, אנחנו בסוף הזמן שלנו

רון כץ:  בואו נתכנס

רון כץ:  שאלות שלא עלו עד עכשיו והן לא דיון תיאורטי אפשר לשאול

רון כץ:  שאלות שהן דיון תיאורטי – נחכה לאחר-כך

רון כץ:  תמי, בואי נסיים

תמר בייט שרון: אבל אנחנו לא מדברים על תיאוריה

תמר בייט שרון:  אנחנו מדברים מתוך הניסיון שלנו

רון כץ: הבנתי

רון כץ:  שמענו

רון כץ:  לא קיבלנו את העמדה

רון כץ:  תודה

רון כץ:  תמי, בואי נתקדם

צופיה נהון: אני רוצה להעיר הערה

רון כץ: הערה לנושא, בבקשה

צופיה נהון: אני צופיה נהון, מהמשרד לביטחון לאומי

צופיה נהון:  אני רק רוצה להעיר הערה שתירשם לפרוטוקול

צופיה נהון:  לאור העובדה שהוסכם שהצעת החוק תחול על עבירות התקיפה כפי שהן, ולא צריך בהפעלת שיקול דעת - - - השר שינה את עמדתו ואין מניעה - - - סעיף 12

רון כץ: תודה רבה

אופיר כץ: עשרה חודשים?     

רון כץ: עשרה חודשים

רון כץ:  תמי, יאללה, בואי נתקדם, בואו נגיע להצבעה פה היום

תמר בייט שרון: אני מדגישה שוב, המערכות האלה לוקחות זמן

רון כץ: אנחנו מבינים

תמר בייט שרון: אני לא רוצה שזו תהיה אות מתה, ובעוד כמה חודשים יגידו לי שלא עמדתי במשימה

רון כץ: אין בעיה

רון כץ:  אז אנחנו נעשה את זה עשרה חודשים, ואני חושב שזה מספיק זמן

רון כץ:  אופיר חושב שזה מספיק זמן

רון כץ:  אנחנו מאמינים בכם

קריאה: אנחנו צריכים את הזמן אחרי שהם מוכנים

תמר בייט שרון: ואני שוב חוזרת ואומרת שזה תלוי במשאבים שיוקצו לעניין הזה

רון כץ: אני מבין

רון כץ:  אנחנו מבינים שזה קשור למשאבים, אבל זה לא קשור עכשיו להקראה

רון כץ:  חבר'ה, חברים, כולם, תמי ממשיכה

רון כץ:  תודה

רון כץ:  נשארו לנו 15 דקות

תמי סלע: אז כרגע זה עשרה חודשים, התחילה של מרבית הוראות החוק לגבי אנשים שמתקבלים לעבודה

רון כץ: כן

תמי סלע: זה מבוסס, אגב, על הוראות מקבילות שהיו בתיקונים שנעשו בחוק מניעת העסקת עברייני מין ואותו רציונל

תמי סלע:  הוספנו פה את המשרדים הרלוונטיים:         

תמי סלע: והוראה אחרונה:         

תמי סלע: גם זה מבוסס על הוראות שהיו קיימות

תמי סלע:  אלה הוראות הצעת החוק

תמי סלע:  היו הסתייגויות

תמי סלע:  לא מנמקים פה

תמי סלע:  מי שינמק אותן - - - יש בקשות רשות דיבור

קשת יונה פיינברג: אנחנו רוצים לחזור לסעיף 5, אם פשר, לפני ההקראה, כדי שהוא יהיה ישים, כדי שתבינו את המשמעות

קשת יונה פיינברג:  כרגע, איך שזה רשום, אין מידע, אין למשרד שלנו מידע חוץ משירות מבחן

קשת יונה פיינברג:  כל שאר המידעים הם לא אצלנו

קשת יונה פיינברג:  אז איך שזה מנוסח כרגע, זה פשוט מיותר

קשת יונה פיינברג:  לא יהיה מידע שהוא רלוונטי לוועדה

תמי סלע: משירות המבחן כן יהיה

גליה ניב: משירות המבחן יהיו דוחות סוציאליים

גליה ניב:  לא תסקירים

קשת יונה פיינברג: זהו, תבינו פשוט על מה

קשת יונה פיינברג:  ואני חייבת לסייג שאצלנו במשרד יש את יחידת הסיוע שהיא ליד בתי-המשפט, והם לא יכולים להיות חלק מההסדר הזה כי המידע שם הוא חסוי ויש שם גישורים, וכדי שלא תהיה איזושהי תקלה - - -     

תמי סלע: כל מידע פה הוא מידע חסוי ואישי בדרך-כלל - - -     

קשת יונה פיינברג: כן, אבל זה מידע שאנחנו לא נסכים לחשוף אותו

קשת יונה פיינברג:  זה מידע שלא נחשף לאף גורם, מה שקורה ביחידות הסיוע, ויש שם הוראות ספציפיות של חיסיון בחוק בתי-המשפט בנוגע לזה והעובדים הם עובדים שלנו

קשת יונה פיינברג:  זו יחידה שלנו וזה חייב להיות משהו שמסויג, וגם תבינו פשוט את המשמעות, המידע שהוועדה הזו תקבל זה רק מידע שנמצא במשרד, וזה שירות מבחן

קשת יונה פיינברג:  כל תיקי הרווחה לא אצלנו

תמי סלע: אז העליתי פה קודם, וחיכינו לתשובה בעניין הזה גם מהשלטון המקומי, לגבי מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות, שגם אצלן יש דוחות סוציאליים וחוות-דעת שיכולים להיות רלוונטיים

תמי סלע:  ושוב, הפרטים ייקבעו בתקנות, אבל כדי שלא תימנע אחר-כך אפשרות לקבל מידע חשוב, כן להכניס את זה בחוק

רון כץ: בסדר גמור

רון כץ:  נציגת השלטון המקומי, רצית להתייחס?     

דגנית לפידור זינגר: מה שיהיה בחוק באישור ועדה

רון כץ: כן, ברור

תמי סלע: הפרטים ייקבעו בתקנות באישור ועדה, אבל צריך להגיד בחוק מאיזה גורמים ניתן לקבל מידע כי זה מידע אישי והרבה פעמים עם חיסיון

רון כץ: עוד משהו?     

קשת יונה פיינברג: תכתבו: שירותי הרווחה

דגנית לפידור זינגר: לא, כי לא מופיע שירותי הרווחה, וזה גם לא משהו שהוסכם איתנו

קשת יונה פיינברג: בגלל זה אני אומרת, שיבינו את המשמעות

תמי סלע: הנקודה הזו עלתה בדיון הקודם

תמי סלע:  אנחנו מציינים את זה

תמי סלע:  איך בדיוק לנסח נוודא איתכם, אבל הכוונה ברורה – זה שירותי הרווחה ברשויות המקומיות שיש בהן עובדים סוציאליים לפי חוק

דגנית לפידור זינגר: מי שהוגדר בתקנות באישור הוועדה

דגנית לפידור זינגר:  אנחנו צריכים לדעת ושזה יהיה מוגדר לנו מה צריך ומה לא

דגנית לפידור זינגר:  זה הרבה עבודה - - -     

תמי סלע: את זה אמרנו

קשת יונה פיינברג: כדי שנגיע להסכמות היום, אני חושבת שאנחנו צריכים איזושהי הוראה בסעיף הזה

קשת יונה פיינברג:  קודם כול, להוריד את המילה "כל"

קשת יונה פיינברג:  אנחנו לא רוצים את המילה הזאת

תמי סלע: על זה כבר הייתה הערה

קשת יונה פיינברג: אז הייתה הערה, זה גם ניסוח וזה חשוב

תמי סלע: - - - וגם אמרנו שהוא מידע בקשר לעבריין

תמי סלע:  גם זה היה בהערות

קשת יונה פיינברג: נכון

קשת יונה פיינברג:  אז גם להוריד את המילה "כל", וגם לכתוב שזה יהיה בהתאם לתקנות

קשת יונה פיינברג:  זאת אומרת, שלא יכול להיות שהוועדה הזאת תפעל עכשיו ולא יותקנו תקנות, ויהיה איזשהו ריק

קשת יונה פיינברג:  אנחנו יכולים להגיע לאיזשהו נוסח בתקנות שיהיה מורכב יותר ויגן על כל האינטרסים, אבל כרגע זה צריך להיות מאוד-מאוד ברור מהניסוח פה, גם על מי זה חל וגם שרק בהתאם לתקנות המידע מועבר

תמי סלע: אמרנו את זה

תמי סלע:  דיברנו על זה וזה הוסכם

קשת יונה פיינברג: בניסוח עצמו

אופיר כץ: בסדר

אופיר כץ:  ואז גם השלטון המקומי יוכל בהתאם לתקנות

רון כץ: עוד מישהו רוצה להתייחס?     

דגנית לפידור זינגר: דבר אחרון

דגנית לפידור זינגר:  כשהגעתי היה פער - - - לבין ההסכמות מול ביבס

דגנית לפידור זינגר:  ההסכמה היא שהנהגת ההורים היישובית, רק היא תפנה למעסיק

תמי סלע: היישובית?     

רון כץ: עירונית ויישובית, זה אותו דבר

תמי סלע: יש נציגות הורים בגן

דגנית לפידור זינגר: לא, לא

דגנית לפידור זינגר:  זה לא אותו דבר

דגנית לפידור זינגר:  לא כל ועד הורים של היישוב יפנה אלינו

תמי סלע: נשמע לי קצת לא קשור

רון כץ: זה קצת גדול באמת

רון כץ:  העירוני זה אחד שצריך להתעסק בכל הבקשות - - -     

אופיר כץ: הוא קיים בכל - - -     

רון כץ: כן, הוא קיים בכל מקום

אופיר כץ: עדיף שיהיה - - -     

רון כץ: בסדר, היא יכולה להסמיך אותה

רון כץ:  הנהגת הורים יישובית יכולה להסמיך את המקומית של אותו גן לפנות בשמה

רון כץ:  עושים את זה כל הזמן

רון כץ:  היא יכולה להסמיך אותה

רון כץ:  אין בעיה

דגנית לפידור זינגר: לא, אני לא רוצה שכל גן וגן יפנה - - -     

רון כץ: לא, לא

רון כץ:  היישובית

רון כץ:  העירונית או היישובית יכולה להסמיך את מי שמטעמה לפנות

רון כץ:  אין בעיה

עמי אסף: אדוני, סעיף 4 שהיו לגביו הסכמות שהוקראו בתחילת הדיון – הנוסח יהיה בהתאם לאותן הסכמות שהוקראו

תמי סלע: נכון

תמי סלע:  אנחנו ננסח את זה, נעביר את זה לפני שזה יונח

רון כץ: ברור

רון כץ: עוד שאלות?     

תמר בייט שרון: אני רוצה לוודא לסעיף 11 שמשרד המשפטים דואג לתיקון של חוק המידע הפלילי, ומוסיף את ועדת המומחים לאותן תוספות שצריך להוסיף על-מנת שהם יקבלו את התיקים הסגורים

תמי סלע: טוב שאת אומרת את זה - - - תיקון עקיף לחוק המידע הפלילי לתוספת הראשונה ולתוספת השישית בפרטים הרלוונטיים שיתייחסו לוועדת המומחים

תמר בייט שרון: ועוד שתי הערות

תמר בייט שרון:  בנוגע לסעיף 16, או שאני טועה – אבל בנוגע למידע שוועדת המומחים מקבלת ממשטרת ישראל, אנחנו מדברים על המידע מהמרשמים

תמי סלע: אז שוב, כרגע כתבנו משטרת ישראל, אבל המידע יהיה לפי הוראות שייקבעו בתקנות, שהן יגדירו את פרטי המידע

תמר בייט שרון: זאת אומרת שוועדת המומחים לא יכולה לפעול עד שאומרים איזה מידע היא זכאית לקיים?     

תמי סלע: את המידע שהיא תוכל לקבל נקבע בתקנות

תמר בייט שרון: ודבר אחרון, ואני אומרת את זה שוב ושוב, זה תלוי במשאבים שיוקצו לנו

רון כץ: ברור

רון כץ:  ברור

רון כץ:  אביגיל, בבקשה

אופיר כץ: יש משאב שאיתמר לא קיבל?     

רון כץ: חברים, לא, לא

רון כץ:  אני לא נכנס לזה

רון כץ:  אני לא פותח כלום 

רון כץ:  אביגיל, בבקשה

אביגיל סון-פלדמן: רציתי להציע הסדר קצת יותר פשוט מבחינת התחילה

אחמד טיבי: יש להם תשעה מיליארד, לא?     

רון כץ: יש לי שבע דקות

רון כץ:  אביגיל, בבקשה

אביגיל סון-פלדמן: אני רוצה להציע הסדר – שמועד התחילה יהיה שנה, זה גם נותן את המענה למשטרה; שההקמה של ועדת המומחים, כמו שכתוב פה, תהיה חצי שנה פלוס ההסדר של חודשיים וארבעה חודשים, ככה שמי יפעל לעניין הזה יוכל לקבל פטור לפני כן

אביגיל סון-פלדמן:  והוראה ייחודית על גבי זה היא הוראה שתדבר ספציפית על החובה של מעסיקים לקבל אישורי משטרה על כלל הבגירים המועסקים אצלם ביום התחילה

אביגיל סון-פלדמן:  זה מעין הוראת screening חד פעמית, וזאת חובה שתחול עליהם תוך שלושה חודשים ממועד התחילה

אביגיל סון-פלדמן:  זאת אומרת, החוק עצמו חל במועד התחילה – שנה, וספציפית החובה לעשות את ה-screening, החובה של מעסיקים לקבל אישורי משטרה על העובדים הקיימים היא חובה שהם יצטרכו לעמוד בה תוך שלושה חודשים ממועד התחילה

תמר בייט שרון: קשה לי קצת להתייחס לזה, אבל את נוגעת כביכול רק לחובה של המעסיק, אבל החובה של המעסיק מטילה קצב עבודה על משטרת ישראל

תמר בייט שרון:  אנחנו קבלן הביצוע

רון כץ: בסדר, אנחנו מבינים את זה

אופיר כץ: אנחנו מקבלים את זה

רון כץ: אנחנו מבינים את זה

תמר בייט שרון: אתם מקבלים את זה, אבל אני לא אעמוד כזה

אופיר כץ: לא

אופיר כץ:  אנחנו מקבלים את ההסדר שהיא אמרה

רון כץ: את מה שאביגיל אמרה

תמר בייט שרון: אני לא בטוחה שאני יכולה - - -     

אופיר כץ: למה? זה עוד שלושה חודשים

רון כץ: זה מה שביקשתם

רון כץ:  את ביקשת שנה

תמי סלע: ההסדר כמו שהקראתי אותו משקף את זה

אופיר כץ: זה 15 חודשים

תמי סלע: כי במועד תחילתו של החוק לגבי מועסקים קיימים, הם יצטרכו לקבל את אישורי המשטרה להמשך העסקתם

תמי סלע:  גם הוספנו שהאחריות הפלילית לא תחול עליהם רק בגלל שהם לא קיבלו את האישור בלבד, אם הם כבר פנו

אביגיל סון-פלדמן: - - - אפשר להוסיף את הסעיף האחרון

רון כץ: תודה, אביגיל

קריאה: אני רוצה רק לדייק את מה שאמרנו קודם

קריאה:  אנחנו נוכל לתת רק מידע גלוי, לא מידע חסוי

קריאה:  מידע גלוי אנחנו נוכל לתת, אין בעיה, בתנאי שזה מעוגן בחוק

אופיר כץ: רק שהחסוי זה לא איזה מישהו שפוצץ ילד במכות

קריאה: לא, לא

קריאה:  אנחנו נותנים סיכום מאוד מפורט - - -     

רון כץ: טוב, חברים, אנחנו עכשיו חוזרים על עצמנו כבר

קריאה: סליחה, יש לי שאלה

קריאה:  לא הצלחתי להבין מה הנוסח של סעיף 5(ו)

קריאה:  היו בו כל מיני הערות, תיקונים ודרישות, אבל לא הבנתי מה - - -     

אופיר כץ: מה שהוצע על ידי אביגיל

רון כץ: מה שאביגיל אמרה

תמי סלע: לא, לא

תמי סלע:  היא מדברת על ועדת המומחים שמוסמכת לקבל ממשרד הבריאות, ממשרד הרווחה והביטחון החברתי, ממשטרת ישראל ומשירות בתי-הסוהר, ואנחנו נוסיף גם כשננסח את זה באופן מדויק משירותי הרווחה ברשויות המקומיות, מידע שנחוץ לה, מידע שנוגע לעבריין הרלוונטי, לא כל מידע, אלא מידע לצורך החלטתה, ותהיה הוראה שהפרטים של המידע הזה, כפי שייקבע בתקנות לעניין פרטי המידע, לעניין אופן קבלתו

קריאה: אז מה עם חיסיונות? זה מה שאני שואלת

תמי סלע: אנחנו נצטרך לכתוב

תמי סלע:  יש הוראות כאלה בחוק הגנה על הציבור - - -     

קריאה: יש איזושהי דרך להשאיר פתח לעניין הסעיפים אם יעלו של מועמדים? - - -     

תמי סלע: "על אף האמור בכל דין" – שם הם כתבו בחוק הגנה על הציבור כדי שזה יתגבר על חסיונות

תמי סלע:  שוב, בתקנות, אם השב"ס בתקנות ירצו רק מידע כזה ולא אחר, אז זה יבוא לביטוי שם

תמי סלע:  בהוראה הכללית אנחנו נכתוב: על אף האמור בכל דין

קריאה: בסדר

קריאה:  אם זה מעוגן בחוק וזה יהיה, אז אין בעיה

תמי סלע: אני רוצה להקריא כי יש לי את הנוסח של התיקון העקיף לחוק המידע הפלילי, אז עדיף להקריא אותו

רון כץ: בבקשה

תמי סלע: בחוק המידע הפלילי ותקנת השבים, בתוספת הראשונה, אחרי פרט (24) יבוא: (25) ועדת מומחים לפי סעיף 5 לחוק מניעת העסקה במוסדות מסוימים, וכולי, לצורך מתן פטור מן האיסור לפי סעיף זה

תמי סלע:      בתוספת השישית, שזו בעצם התוספת שמסדירה מי יכול לקבל מידע על תיקים סגורים – הגורם המנוי בפרט 5(25) לתוספת הראשונה, שזה ועדת המומחים, לעניין מתן פטור כאמור באותו פרט

תמי סלע:      סוכם על שנה?     

רון כץ: כן, שנה

אופיר כץ: כן

רון כץ: תודה רבה

רון כץ:  לפני שנצביע, אני מעביר את רשות הדיבור לחה"כ אופיר כץ

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש

אופיר כץ:  אני אנצל את הדקה שנשארה לנו להודות ליושב-ראש הוועדה יוסי טייב שעשה פה מעל ומעבר, ונתן את כל כולו שנגיע לרגע הזה

אופיר כץ:  לך תמי, כמובן, על היצירתיות

אופיר כץ:  אני מתנצל שהפרעתי לך אתמול באמצע הקניות על הנוסח

אופיר כץ:  למנהלות הוועדה, לכל מי ששותף לחוק, ואנחנו נרחיב על זה במסגרת רשות הדיבור שביקשנו

אופיר כץ:      אני חושב שעשינו פה צעד גדול וחשוב להגן על הילדים שלנו

אופיר כץ:  בפעם הראשונה ששמעתי את העובדה הזאת, שמי שהורשעה בתקיפת ילדים חוזרת לעבוד עם ילדים, זה היה נשמע לי דבר פסיכי לגמרי, ואני שמח שביחד, קואליציה ואופוזיציה, אנחנו משלבים כוחות בעניין הילדים שלנו ועושים תיקון נוסף כדי להגן על הילדים של כולנו

רון כץ: תודה לחה"כ אופיר כץ

רון כץ:  גם אני רוצה להודות לצוות הוועדה ולכל השותפים שיושבים פה, ואני מודה לכם מכל הלב

רון כץ:  זה לא היה חוק פשוט להעביר

רון כץ:  אני יודע שכל אחד ראה את זה מהזווית שלו וניסה למקסם את זה מהזווית שלו, וזה חשוב, כי בסופו של דבר, אנחנו מדברים על הילדים שלנו ואין דבר חשוב יותר ממה שאנחנו עושים פה בחוק הזה

רון כץ:       אני רוצה להודות לחברי חה"כ אופיר כץ שמוביל את הנושא הזה יחד איתי

אופיר כץ: רגע, עוד משפט

רון כץ: בבקשה

אופיר כץ: להודות, כמובן, לאנשים המדהימים והמקסימים במטה המאבק שעושים עבודה בהתנדבות

אופיר כץ:  באמת, אין מילים

אופיר כץ:  בהתנדבות, עוזרים להורים, עוזרים לילדים, וזכינו שיש לנו אנשים מהסוג הזה בחברה הישראלית

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לשניכם

רון כץ: תודה רבה

רון כץ:  אם בזכות החוק הזה נציל ילד אחד, עשינו את שלנו

רון כץ:  ועכשיו אני מבקש להעלות את החוק להצבעה

רון כץ:  מי בעד? שלושה בעד

רון כץ:  מי נגד? מי נמנע?     

רון כץ: אושר

רון כץ: החוק עבר

רון כץ:  ברוך השם

רון כץ:  תודה רבה

רון כץ:  אושר לקריאה שנייה ושלישית להניח במליאה

אופיר כץ: ביום שלישי נצביע עליו במליאה, בעזרת השם

רון כץ: ביום שלישי נצביע עליו במליאה

רון כץ:  תודה רבה

רון כץ:  הישיבה סגורה