הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 22, 2023-07-03 00:00

אליהו דלל: בוקר טוב לכם

אליהו דלל:  היום אנחנו נעסוק בנושא של גני שעשועים וגני משחקים

אליהו דלל:  זהו, בעצם, אחד הדברים ההורים והילדים משתמשים, ולצערי – לא תמיד הם תקינים

אליהו דלל:  יש תקן, כמובן, 1498, שלא כולם מכירים אותו, לצערי

אליהו דלל:  לכן חשוב לנו, כוועדה, לנסות ולראות איך אנחנו מקפידים שישמרו על המתקנים ויעבדו לפי התקנים, כדי לשמור על הבטיחות של הילדים שלנו

אליהו דלל:  מי נמצא פה ממכון התקנים? דרך אגב, באיזה אגף זה נבדק אצלכם, במכון?     

קלמן כהנא: באגף תעשייה, במעבדה לכימיה

אליהו דלל: 	אוקיי

אליהו דלל:  תודה

אליהו דלל:  אז בואו נתחיל עם משרד הכלכלה

אליהו דלל:  מי נמצא פה ממשרד הכלכלה? שלום, בוריס וטל

אליהו דלל:  בעצם, מכון התקנים כפוף למשרד הכלכלה, ולכן אתם פה

אליהו דלל:  בואו נתחיל מכם

אליהו דלל:  בבקשה

קלמן כהנא: מבחינת השאלה – נכון להיום יש בערך 60 רשויות שנמצאות בתהליך של תחזוקה, או לקראת קבלת היתר תו תקן לתחזוקה, בצורה ישירה מול מכון התקנים

קלמן כהנא:  החל מתחילת 2024, כל הרשויות יצטרכו להיות ישירות מול מכון התקנים, כאשר בעבר, הרבה פעמים התהליך נעשה עם תיווך של חברה מתחזקת

קלמן כהנא:      השינוי העיקרי שקיים הוא לא מבחינת האחריות של העירייה, אלא במעורבות שלה בכל התהליך של התחזוקה, המודעות של התחזוקה וסגירת המתקן במידה ונעשו שם ונדליזם או בלאי שאמורים לסכן את הציבור

קלמן כהנא:  הם עדיין יוכלו להיעזר בקבלני משנה לצורך הפעילות

קלמן כהנא:      בשלוש השנים האחרונות נעשו די הרבה פעולות של הגברת המודעות

קלמן כהנא:  בעקבות הקורונה, עיקר הפעולות האלה היו בפגישות זום, אבל כן היו פגישות כמעט עם כל הרשויות, כדי לבוא ולהסביר להן שהחל מה-01 בינואר 2024, הן יהיו חייבות תו תקן, אחרת הן עוברות על החוק, ואז האכיפה בפועל תעבור למשרד הכלכלה

אליהו דלל: למה רק מה-01 לינואר 2024? הלא התקן הזה, של 1498, הוא תקן שנכתב, יושם והוחל מ-1994, ונכנס בשלב יותר מאוחר

אליהו דלל:  זהו תקן רשמי ומחייב

אליהו דלל:  זאת אומרת, אנחנו מדברים על כמעט 20 שנה אחרי שבהן לא חייבנו את הרשויות?     

רותם זהבי: לא

רותם זהבי:  לא לגמרי

קלמן כהנא: מכון התקנים מנהל את התקן

קלמן כהנא:  משרד הכלכלה הוא זה שאוכף

אליהו דלל: אז אני רוצה להבין: למה רק מה-01 לינואר 2024?     

קלמן כהנא: כי מה שהיה בין 2006 ל-2021 זה שרשויות היו יכולות לפנות לגורם שלישי כדי לקבל באמצעותו היתר תו תקן

אליהו דלל: לא פסול, אבל עדיין – הייתה אכיפה או לא הייתה אכיפה?     

קלמן כהנא: הייתה אכיפה, לגמרי, אבל היות וראינו שיש איזה שהוא תהליך של ואקום מסוים בין הדרישות של התקן, בטיחות הילדים והכל במתכונת הקודמת – באמצע 2020 שונה כל התהליך של משטר הבדיקה

קלמן כהנא:  אי אפשר לבוא ולשנות משטר פיקוח ביום אחד, ונתנו תקופת מעבר של שלוש שנים, שמסתיימת

אליהו דלל: ברור לי

אליהו דלל:  שאלה נוספת, ברשותך: דיברת על כ-60 רשויות

אליהו דלל:  דרך אגב, נמצא פה מישהו ממרכז השלטון המקומי?     

תמי ברנע: לא

תמי ברנע:  רות דיין אמורה להגיע

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  אז יש, בעצם, קרוב ל-250 או 260 רשויות

אליהו דלל:  אם אנחנו מדברים על 60 רשויות שמקבלות, או מתעסקות בנושא של תקינה למתקנים שלהן – היכן עוד 200 רשויות, ומה הן עושות? יש לכם מושג?     

קלמן כהנא: חלקית, כן

קלמן כהנא:  חלקן עדיין נמצאות במשטר הפיקוח השני, ועל חלקן – אנחנו יודעים שהן נערכות, בצורות שונות, כדי להשתלב בתהליך

קלמן כהנא:  כמו הרבה דברים – חלקן מחכות לרגע האחרון

קלמן כהנא:  רק לפני שבועיים היה כנס בנתניה, בהשתתפות של כ-40 רשויות נוספות שבכלל לא נמצאות אצלנו במסלול – לא בתהליך עם חברה מתחזקת ולא בתהליך אחר – ובכנס הזה אנחנו עוררנו את החובה, את הצורך ואת הדחיפות כדי להיכנס

קלמן כהנא:       אני מקווה שאנחנו נצליח לקיים עוד מפגש כזה מיד אחרי הבחירות לשלטון המקומי, ב-30 לאוקטובר

קלמן כהנא:  אנחנו שואפים, מטעם מכון התקנים, לעשות עוד מפגש אחד, בערך כחודשיים לפני סוף השנה

קלמן כהנא:  ליתר הרשויות – קשה לנו להגיע

קלמן כהנא:  חלק מהרשויות שדי קשה לנו להגיע אליהן הן רשויות כמו רהט, או רשויות בגליל

קלמן כהנא:  אין להן הרבה גנים ציבוריים - - -     

גוטר אליעזר: מה מאפיין את הקבוצה הזו?     

קלמן כהנא: מוסלמים, מיעוטים

קלמן כהנא:  זהו האפיון

קלמן כהנא:  אנחנו מנסים לדבר

קלמן כהנא:  לפני כמה שנים גם עשינו תכנית ברדיו מקומי בנצרת, כאשר אחד המהנדסים שלי דיבר שם בערבית כדי לבוא ולהסביר את החובה, אבל זה לא כל כך מתקדם לכיוונים האלה

קלמן כהנא:  עיקר הגנים או המתקנים שקיימים, דרך אגב, הם במוסדות חינוך

אליהו דלל: שאלה נוספת: אחת התלונות של הרשויות היא העלות של הבדיקות

אליהו דלל:  כשאתם עושים בדיקות שהן בדיקות מנע, או בדיקות תקופתיות – באיזו צורה זה עובד?     

קלמן כהנא: אחד הדברים המהותיים שנעשו בשינוי המשטר הוא שאנחנו לא חייבנו את הרשויות לעבוד עם מכון התקנים לצורך ביצוע הבדיקות, אלא פתחנו את השוק, כדי שהן יתמודדו יחד עם יתר המעבדות המאושרות שקיימות היום, ושמאושרות על ידי משרד הכלכלה לבצע את הבדיקות שכתובות בתקן

קלמן כהנא:       הפיקוח של מכון התקנים מתבצע במישור אחר

קלמן כהנא:  כדי לקיים את כל דרישות התקן, ולא בדיקה שמטרתה לזהות שהאתר בטוח בלבד, אלא לוודא שהם מנהלים את התחזוקה; שיש להם תכנית; שיש להם את ההיסטוריה של המתקנים; שהם מודעים קצת יותר לכל החשיבות של התחזוקה, בדומה למה שכן קיים, ביום-יום, במכונית – או תחזוקה מונעת של מכונית – שכולנו עושים, בצורה זו או אחרת, או תחזוקה שוטפת שאנחנו עושים בבית

קלמן כהנא:       במתחם הציבורי – זהו קצת יותר עניין של חינוך

קלמן כהנא:  כל התפקיד שלנו, מעבר לבדיקה בתקן, הוא גם ניסיון לחנך אותם

קלמן כהנא:  כחלק מהתהליך של תו תקן – יש לנו גם תהליך של מפגש, אחת לשנה, עם בעלי תו התקן, כדי לבוא ולתת להם נקודות לשיפור ואיך לשפר

קלמן כהנא:  עשינו את הדבר הזה בשנה שעברה, ואני מקווה שנוכל לעשות את זה בסוף השנה, או במהלך השנה הבאה

אליהו דלל: מהו העדכון האחרון שנעשה בתקן?     

קלמן כהנא: לא נעשה עדכון בתקן בכלל

קלמן כהנא:  העדכון העיקרי שיש הוא בחלק 8

קלמן כהנא:  זהו תקן ישראלי, ועשו שם הנגשה של אתר המשחקים לציבור עם צרכים מיוחדים – מבחינת הסימון, מבחינת הנראות של אתר המשחקים ומבחינת סוג המתקנים שיוכלו להגיע אליהם ועליהם

קלמן כהנא:  זה מבוצע יחד עם משרד המשפטים בצורה שוטפת

אליהו דלל: שאלה נוספת: נניח שהביאו מתקן - - -     

רותם זהבי: צריך להבין שהתקן מעודכן כבר שנים רבות

אליהו דלל: בסדר, אבל תמיד יש עדכון על מוצר

אליהו דלל:  כמו שהוא אומר, תקנה 8, שהיא בנושא של נגישות - - -     

רותם זהבי: כן, אבל התקן המרכזי לא עודכן שנים רבות, למרות שהוא היה אמור להיות מעודכן, לאור תאונות והפקת לקחים

רותם זהבי:  זה לא בוצע

רותם זהבי:  המשרד האחראי היה צריך לדאוג לזה

רותם זהבי:  התקן שאנחנו מחזיקים ביד עכשיו – באיזה תאריך הוא עודכן?     

גוטר אליעזר: ב-2010, אם אני לא טועה

קלמן כהנא: 	חלק 7 של התקן הוא מ-2006

רותם זהבי: זאת אומרת, 13 שנה

גוטר אליעזר: נראה לי שהיה גיליון תיקון

קלמן כהנא: היו בתקן שניים או שלושה גיליונות תיקון קטנים, כדי לבוא ולאפשר בדיקות גם לגורמים נוספים שעברו הכשרה במכון התקנים, שהם ברמה של הנדסאים, ולא רק מהנדסים, כפי שחשבו בהתחלה, ולמעבדה מאושרת

קלמן כהנא:  אלה הם עיקר השינויים שהיו בחלק 7

קלמן כהנא:       חלק 7 לא אכן עבר שינוי שנים רבות, אבל כאן זהו מקום לבוא ולעדכן את חברי הוועדה ואת הנוכחים שבמסגרת הרפורמה שנעשתה לאחרונה על ידי הממשלה – אפשר להכניס למדינה מתקנים לפי התקינה המתקדמת ביותר שקיימת

קלמן כהנא:  עדיין יש תהליך של תקינה שחייבת להיעשות כדי להתאים את התחזוקה ואת ההתקנה לאותם מתקנים

קלמן כהנא:  זהו דבר קטן שייפתר בזמן הקרוב

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  קודם נשאלה פה שאלה על כך שהתקן לא עודכן מזה הרבה זמן

אליהו דלל:  לא תמיד חייב להיות עדכון, אבל בסופו של דבר, אנחנו מפיקים לקחים ממה שקורה, ואם יש מסקנות מדברים מסוימים – צריך לעדכן את התקן

אליהו דלל:  האם יש היום ועדה, בתוך מכון התקנים, שיושבת ומדברת על עדכון התקן, או מפיקה לקחים או מסקנות מהתקן עצמו?     

קלמן כהנא: כן

קלמן כהנא:  יש לנו כאן שתי פעימות, למעשה: פעימה אחת היא המלצה לאימוץ של מהדורת תקן אירופאית משנת 2008, שכללה גם עדכונים לחלק 7 של התקן

קלמן כהנא:  היות ויש בתקן הזה מספר הערות לאומיות, שחלקן הוגדרו כלא מחייבות – התקן נתקע איפה שהוא, ולא התקדם הלאה

קלמן כהנא:  יש גם איזו שהיא מהדורה אירופאית של תקן חלק 7, אם אני לא טועה, משנת 2017 או 2019, שנמצאת לקראת פרסום של הערות ציבור

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  הגיעה גם רות דיין מהמרכז לשלטון מקומי

אליהו דלל:  דיברנו קודם על כך שיש קרוב ל-60 רשויות שנמצאות במצב שבו הן מכירות את התקן, נמצאות בקשר עם מכון התקנים ומוכנות לנושא של התקן במתקני שעשועים, ויש 200 רשויות שאפילו לא נמצאות בתהליך עדיין

אליהו דלל:  אני חושב שזהו המקום של המרכז לשלטון מקומי להיכנס ולבחון את הדברים האלה, בשיתוף עם מכון התקנים

אליהו דלל:  התקן הזה לא נוצר רק בשביל היופי, אלא כדי לשמור על בטיחות הילדים שלנו

רות דיין מדר: אנחנו שם בתהליך

רות דיין מדר:  לא ידעתי שזהו המצב, טל

רות דיין מדר:  חשבתי שהמצב שלנו הרבה יותר טוב

אליהו דלל: בסך הכל יש כ-258 רשויות במדינה

רות דיין מדר: טל, זהו המצב? או שזה מה שאתם יודעים אחרי פיקוח שלכם? כי אנחנו יודעים על מצב אחר

בוריס סולטנוביץ: יש עוד שלושים מועצות מקומיות שבהן בכלל אין מתקני משחקים

בוריס סולטנוביץ:  צריך לקחת בחשבון גם את זה

בוריס סולטנוביץ:  אנחנו בדקנו בערך 30 מועצות בלי מתקני משחקים

אליהו דלל: שגם זה דבר שאפילו לא נראה הגיוני

תמי סלע: פה יש את הפירוט שהם שלחו בכתב

רות דיין מדר: אדוני היושב ראש, אנחנו נעשה כל מה שצריך

רות דיין מדר:  אם צריך – נעשה זומים עם אנשי המקצוע, יחד עם החברה למשק וכלכלה, שגם פעילה בנושא הזה ויכולה לסייע

רות דיין מדר:  אנחנו לא ידענו שזה המצב

רות דיין מדר:  להיפך; הרשויות נמצאות בתהליך ומתקדמות בו

רות דיין מדר:  טוב, כנראה שמזמן לא ישבנו עם מכון התקנים

אליהו דלל: יש לנו פה את הנתונים שקיבלנו: רשויות בעלות היתר תו תקן על שמן – 36

רות דיין מדר: על שם הרשות, אבל יש לך - - -     

אליהו דלל: בסדר, אבל הם נתנו גם מה-01 לינואר 2024, עד שיסדירו את זה

אליהו דלל:  רשויות בעלות היתר תו תקן על שם חברה מתחזקת – 65 רשויות; רשויות בתהליך בירורים מוקדמים לקבלת היתר תו תקן על שם הרשות – 28 רשויות; ורשויות ללא מתקני משחקים – 31

אליהו דלל:  גם זה מדאיג

אליהו דלל:  זה שישנן רשויות שאין להן בכלל מתקני משחקים זה דבר שהוא לא נתפס

רותם זהבי: אבל רשויות ששוכרות חברות שיתנו להן את השירות של אחזקה – כמה כאלה יש?     

אליהו דלל: גם זה בסדר

אליהו דלל:  כאלה יש 65

אליהו דלל:  בכל מקרה, אלה הנתונים

אליהו דלל:  אני חושב שחשוב מאוד להיות בקשר עם מכון התקנים, לנסות לבדוק איך ניתן לגרום לכך שהרשויות יהיו בקשר וידאגו שיהיה להן תו תקן

אליהו דלל:  אני מעדיף שתהיה רשות בלי איזה שהוא מתקן כזה או אחר, מאשר רשות בעלת מתקן פגום שילד ייפגע ממנו

אליהו דלל:  חשוב מאוד ליצור את הקשר הזה ולדאוג שכל הרשויות יעמדו בתקנים, ושיהיו בהן גם מתקני משחקים תקניים

אליהו דלל:       תודה רבה לטל

אליהו דלל:  יש מצגת של בטרם

אליהו דלל:  האמת היא שאני תמיד נהנה לשמוע את אנשי בטרם ממוקדים

אליהו דלל:  תודה שאתם פה

עינת שגיא אלפסה: תודה שאתה מאפשר לנו

עינת שגיא אלפסה:  לפני שאני מתחילה, אני רוצה להגיד שאני קצת מופתעת לשמוע שהתקן לא השתנה, כי מתקני השעשועים השתנו מאוד ב-20 השנים האחרונות

עינת שגיא אלפסה:  כנראה שיש חוסר הלימה בין מה שקורה בשטח לבין התקן עצמו

עינת שגיא אלפסה:      (הצגת מצגת)     

גוטר אליעזר: זוהי לא בעיה של מכון התקנים; זוהי בעיה של המשרד הממשלתי

עינת שגיא אלפסה: נכון

עינת שגיא אלפסה:  לגבי הנתונים של היפגעות ילדים: באופן יחסי, גני שעשועים הם מקום שאמור להיות בטוח לילדים

עינת שגיא אלפסה:  שם הם יכולים לשחק ולהתפתח, גם חברתית וגם פיזית, וגם להתנסות בכל מיני מיומנויות חדשות, ובכל זאת, בעשור האחרון הגיעו לחדרי המיון קרוב ל-14,000 ילדים

עינת שגיא אלפסה:  כ-40% מתוכם היו בקבוצת הגיל של 5-9, ועוד 35% היו מתחת לגיל ארבע

עינת שגיא אלפסה:  עשרה ילדים נהרגו, באותן שנים, במהלך בילוי בגני המשחקים, וכ-70% ממקרי התמותה הם של ילדים מתחת לגיל ארבע

עינת שגיא אלפסה:  זהו מספר בלתי נתפס

אליהו דלל: אני זוכר מקרים אחרים של חניקה שקרו באחד המשחקים

גוטר אליעזר: האם אנחנו יודעים שהנתונים שאנחנו מסתכלים עליהם נוגעים למתקני המשחקים?     

עינת שגיא אלפסה: חלקם

עינת שגיא אלפסה:  פה אנחנו מדברים על המנגנונים

עינת שגיא אלפסה:  כ-53% מהפניות הגיעו למיון עקב נפילה

עינת שגיא אלפסה:  כשאנחנו מדברים על משחק בגני שעשועים – זה נשמע הגיוני, ובכל זאת, להגיע למיון – זה אומר שזוהי פגיעה רצינית

עינת שגיא אלפסה:  זהו לא ילד שנפל וקיבל מכה ביד או שריטה

עינת שגיא אלפסה:       עוד 28% הם מכה-חבלה, ומנגנונים נוספים שמצאנו הם חתך דקירה; רוכבי אופניים; פגיעת בעלי חיים – זה לגבי השאלה אם זה ממתקנים; גוף זר; וגם כוויות והרעלות

עינת שגיא אלפסה:  כולם ביחד מהווים פחות מאחוז מהמקרים

עינת שגיא אלפסה:       נתתי פה דוגמה של ילד בן ארבע וחצי שנפל ממתקן שעשועים בחדרה

עינת שגיא אלפסה:  זה היה מתקן מאוד גבוה, פתוח, עם חבלים, והוא נפל ממנו

עינת שגיא אלפסה:  בסופו של דבר – הוא עבר את זה, אבל זה יכול היה להיגמר לגמרי אחרת

עינת שגיא אלפסה:       בשקף הבא אנחנו נראה מהם המתקנים שבהם יש מעורבות

עינת שגיא אלפסה:  נדנדה היא 29%; מגלשה – 28%; יש גם מתקני כושר ומתח, שנמצאים בסביבת גני השעשועים, ולמרות שיש הנחיות לגבי הגיל – ילדים עולים עליהם ונפגעים מהם; וקרוסלה וסולם הם עוד 4% מהפניות

עינת שגיא אלפסה:      אנחנו רואים פה דוגמה של מקרה של ילד בן שלוש, שהראש שלו נתקע במתקן שעשועים שלא היה תקני

עינת שגיא אלפסה:  זהו מתקן שחלק ממנו נפל, כנראה

עינת שגיא אלפסה:  הילד לא הבין מה לעשות שם, ניסה לעבור והראש שלו נתקע

עינת שגיא אלפסה:  גם זה סיפור מאוד קשה

עינת שגיא אלפסה:      אם אנחנו מסתכלים על מגזרים – וזה לגבי השאלה של איפה יש גני שעשועים – אנחנו רואים שכ-70% ממקרי ההיפגעויות היו ביישובים יהודיים ועוד כ-16% ביישובים מעורבים, אבל רק כ-7% ממקרי ההיפגעויות היו בגני שעשועים ביישובים לא יהודיים

עינת שגיא אלפסה:  כשאנחנו מסתכלים על תמונת היפגעות, באופן כללי, בכל מיני מנגנונים אחרים – החברה הערבית תופסת שם נפח מאוד משמעותי

עינת שגיא אלפסה:  זה שהם לא נפגעים בגני שעשועים זה פשוט בגלל שאין להם גני שעשועים, ואז הם נפגעים יותר במקומות אחרים: הם משחקים בסביבות הכביש, הם נכנסים לגרוטאות, וזהו נושא שלגמרי צריך להתייחס אליו

עינת שגיא אלפסה:      בהסתכלות על גורמי תמותה: מתוך עשרת מקרי התמותה – שלושה ילדים נהרגו בנפילה; שניים מהם נחנקו למוות; ועוד אחד היה מירי תועה בגן שעשועים, ביישוב ערבי

עינת שגיא אלפסה:  הדוגמה ששמנו פה היא של תינוקת שנפלה ממגלשה בגן שעשועים ציבורי בראשון לציון, לפני כמה שנים, ונחנקה מחצץ שהיה שם על הרצפה

עינת שגיא אלפסה:  זה היה סיפור מאוד קשה

אליהו דלל: למיטב ידיעתי, היום ישנה חובה שיהיה ציפוי על כל המתקן, נכון?     

עינת שגיא אלפסה: נכון, אבל עדיין יש שם כל מיני - - -     

קלמן כהנא: לא לגמרי

קלמן כהנא:  החובה לסינתטי היא באזור המונגש בלבד

קלמן כהנא:  עדיין אפשר להשתמש בחומרים טבעיים

אליהו דלל: בחול

קלמן כהנא: כן

עינת שגיא אלפסה: ושלא לדבר על זה שכשילדים משחקים – חצץ יכול להגיע גם למקומות אחרים

עינת שגיא אלפסה:  בנפילה, אחד המקרים הוא של ילד בן 17, שברור שהמתקנים לא נועדו, בהכרח, בשבילו, ועדיין – זה מה שקרה

קלמן כהנא: זה על כרמיאל?     

עינת שגיא אלפסה: לא

עינת שגיא אלפסה:  בכרמיאל זה לא היה מתקן שעשועים; זה היה מתקן מתח

קלמן כהנא: עד כמה שאני זוכר, בכרמיאל זה היה מתקן משחקים שהוא ברח אליו בשעת לילה מאוחרת אחרי שרדפו אחריו עם כלבים

עינת שגיא אלפסה: אוקיי

עינת שגיא אלפסה:  אני לא זכרתי את הפרטים האלה

עינת שגיא אלפסה:  אני זוכרת שיש עוד מקרה שבו ילד עשה מתח על מתקן שלא מיועד לזה – ונפל, אבל אליו לא התייחסנו

עינת שגיא אלפסה:  לגבי כוויות: תועדו אצלנו כ-37 מקרים של פניות למיון עקב כוויות

עינת שגיא אלפסה:  להגיע למיון אומר שזוהי כוויה קשה; זהו לא משהו שפניסטיל עוזר בו

עינת שגיא אלפסה:      חוק ההצללה – כמו שאני מתארת לעצמי שכולם פה יודעים – נכנס לתוקף בספטמבר 2019, ועדיין, מספטמבר 2019 ועד סוף 2022 – תועדו כ-12 פניות למיון

עינת שגיא אלפסה:  כלומר, זה לא מספק

עינת שגיא אלפסה:  בסופו של דבר, ההמלצות שלנו הן בעיקר הגברת ההסברה על התנהגות בטוחה

עינת שגיא אלפסה:  כל מי שנמצא בגן שעשועים יודע שהשגחה של ההורים היא לא מספקת, וכך גם ההבנה של האופן בו משתמשים במתקנים ושל הגילאים

עינת שגיא אלפסה:  זהו בהחלט עניין של הגברת הסברה

עינת שגיא אלפסה:       צריך להגביר את המודעות בהצללה, ולוודא שהאכיפה מתבצעת כמו שצריך

עינת שגיא אלפסה:  וכמובן – הקמת גני שעשועים ביישובים ערביים

עינת שגיא אלפסה:  בסופו של דבר, אלה מרחבים שאמורים להיות בטוחים, והם בהחלט בטוחים יחסית למרחבים אחרים

עינת שגיא אלפסה:  זה לגבי נתוני ההיפגעות

אליהו דלל: יש לי שאלה: כשאנחנו מדברים על מתקני משחקים בגני שעשועים – ישנם מתקנים גם בגני ילדים, במשרד החינוך – רותם, אני פונה גם אליך – בבתי ספר וכך הלאה

אליהו דלל:  איך הם מטופלים? והאם כשאתם, בטרם, לוקחים את הנתונים, האם זה כולל גם נתונים על מגרשי משחקים?     

עינת שגיא אלפסה: הנתונים האלה מדברים רק על המרחב הציבורי

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  בבקשה

רותם זהבי: בוקר טוב

רותם זהבי:  קודם כל, במערכת החינוך זה סיפור אחר, כי מדובר באזור מגודר, שנמצא תחת שליטה ופיקוח של עובדי הוראה – בית ספר, גן ילדים או מעון

רותם זהבי:  דבר שני, עדיין, האחריות של הרשות המקומית היא גם על המתקנים שנמצאים בתוך הרשות המקומית

רותם זהבי:  אם זוהי בעלות פרטית – גני חב"ד או גנים כאלה – הבעלות אחראית; אם זו הרשות המקומית – הרשות אחראית

רותם זהבי:       צריך להיות לרשות מנגנון מסודר, שאמור לבדוק, לתחזק וכו'

רותם זהבי:  לאורך השנים מצאנו הרבה מאוד בעיות בנושא הזה, ואנחנו מנסים לטפל ולשפר את זה לאורך השנים

רותם זהבי:  מה שקורה זה שבמוסדות חינוך – מעבר לאחריות של הרשות, לתחזוקה שהיא צריכה לתת, לתחלופה או להתקנה – שתהיה בהתאם לתו התקן – יש למשרד החינוך פיקוח נוסף של יועצים שאנחנו מפעילים, שמסתובבים בשטח

אליהו דלל: כמה יועצים כאלה יש לכם?      

רותם זהבי: כרגע יש לי בסביבות 20

רותם זהבי:  הם בודקים מעונות, בתי ספר וכו'

רותם זהבי:  היועצים האלה מגיעים, לפי תכנית העבודה שלי, אחת לחמש שנים

רותם זהבי:  ישנם מוסדות שמגיעים אליהם קצת יותר

רותם זהבי:  אם יש תקלה – מגיעים, כמובן

תמי ברנע: אחת לחמש שנים?     

אליהו דלל: בוודאי

אליהו דלל:  הוא לא בא להחליף את הפיקוח של העירייה

רותם זהבי: אם ניקח לדוגמה את נתניה - - -     

אליהו דלל: יש לה ארבעה מפקחים משלה על קרוב ל-300 גני ילדים

אליהו דלל:  זאת אומרת, גם המפקח בתוך העירייה מגיע לתוך גן ילדים אולי פעם או פעמיים בשנה

רותם זהבי: אני רוצה להגיד פה כמה דברים מאוד חשובים: הדבר הראשון הוא שמשרד החינוך מכשיר, לרשות המקומית, בעלי תפקיד שנקראים קב"טים/מנהלי בטיחות

רותם זהבי:  אתה מכיר אותם

רותם זהבי:  בנתניה, כמו שאתה אומר, יש צוות שלם

רותם זהבי:  אלה אנשים שעוברים קורס בטיחות של כ-200 שעות

רותם זהבי:       חוץ מכל קבט"ים, או מנב"טים, של 14 שעות, הם עוברים קורס שנותן להם תשתית של ידע: מהו מתקן משחקים? מהו תקן? מהו תקן כזה או אחר? אילו בדיקות צריך לערוך למתקני משחקים? ישנן סוגי בדיקות – בדיקה חודשית, שנתית, תלת-שנתית וכו'

רותם זהבי:  הם מקבלים את המושג הזה, קודם כל

רותם זהבי:  הם חוזרים לרשות ומקבלים את משכורתם מקב"ט מוסדות החינוך

רותם זהבי:  הוא זה שמסתובב בגני הילדים ובבתי הספר

רותם זהבי:  מעבר לכך, כמו שאמרתי קודם, יש לנו את היועץ המחוזי מטעם המשרד, שמגיע

רותם זהבי:       אבל אני רוצה להגיד יותר מזה: קודם כל, מתקן משחקים לא בא לתת ביטוח לכך שלא יהיו אירועים ותאונות

רותם זהבי:  אנחנו אומרים את זה באופן מוחלט; גם בשטח הציבורי וגם בתוך המוסד החינוכי

רותם זהבי:  היו לנו אירועים שלמרות שהייתה בהם השגחה – ילד עלה על נדנדה, מגלשה או מתקן, וברגע אחד שלא שמו לב – משהו נתפס לו, הצוואר, היד וכו'

רותם זהבי:  היו תאונות, ותאונות קשות, אבל כמובן שאנחנו ממשיכים להפיק לקחים, לתחקר ולבדוק את הכל – שאכן הייתה הבדיקה האחרונה; אם היה ליקוי במתקן; לתחקר ולהפיק לקחים, וכו'

רותם זהבי:      עכשיו אני מגיע לנקודה המרכזית: ככל שעוברות השנים והתקן לא מעודכן – אנחנו מבינים, במשרד החינוך, שהמתקנים האלה, של 1498, פחות ופחות רלוונטיים למערכת החינוך

רותם זהבי:  זוהי אמירה קשה, ולמה? כי במכון התקנים יש ועדה מקצועית – שטל, כמובן, יושב בה כבר 20 שנה, יחד עם אנשים בכירים וטובים – אבל הם לא פדגוגיים

רותם זהבי:  הם לא אנשי חינוך

אליהו דלל: אתם ביקשתם להיות בוועדות האלה?     

רותם זהבי: אנחנו שותפים, אבל אם אני יושב בוועדה – לא תמיד אני - - - , ואני לא תמיד יכול להשפיע

רותם זהבי:  אנחנו הבנו, במשרד החינוך, שחצר המשחקים בגן הילדים ובבתי הספר צריכה לשנות צורה לחלוטין

רותם זהבי:  פחות מתקנים גבוהים, ויותר נמוכים; להחזיר את הטבע לתוך החצר; לבדוק בדיוק מהם האלמנטים שגורמים לילד להתפתח

רותם זהבי:  לפעמים אלה דברים פשוטים, כמו מים ובוץ

אליהו דלל: אבל מי מפריע לכם לעשות את זה? זאת אומרת, אתם יכולים לעשות את זה, וכמובן, יש בתקינה מתקנים נמוכים

אליהו דלל:  לא מחייבים אתכם לשים את הגבוהים

רותם זהבי: אנחנו עשינו את זה

רותם זהבי:  כתבנו נוהל מאוד מפורט

רותם זהבי:  אנחנו גם נמצאים בדו-שיח עם טל, ויש לנו הסכמות וחילוקי דעות

אליהו דלל: טל, מי יושב היום בוועדות הטכניות אצלכם?     

קלמן כהנא: מומחים זה מינוי של ועדה טכנית

אליהו דלל: יש ועדת מומחים ויש ועדה טכנית, נכון?     

קלמן כהנא: נכון

קלמן כהנא:  ועדות המומחים זה מינוי של הוועדה הטכנית, לפי כל תקן שיש

קלמן כהנא:  ועדה טכנית כוללת מספר תקנים - - -     

אליהו דלל: נכון לעכשיו, ישנה ועדה טכנית שעוסקת בתקן הזה?     

קלמן כהנא: ודאי

אליהו דלל: עכשיו יושבת ועדה? אפשר לדעת מיהם האנשים, מהם התפקידים של אותם בעלי תפקידים שיושבים כרגע, ועל מה הם דנים?      

קלמן כהנא: אין לי את זה בשלוף

קלמן כהנא:  אני אעביר את זה אחר כך, כשיהיה לי את המייל

קלמן כהנא:  באופן כללי, יש נציג של משרד הכלכלה; נציג של משרד החינוך - - -     

אליהו דלל: נציג של יצרנים; נציג של יבואנים - - -     

קלמן כהנא: יש נציגה של בטרם; מכון התקנים – במקרה הזה זה אני; נציג של רשויות; נציג של יצרן ועוד כמה גורמים, שלפי מה שכתוב בפרוטוקול – נקבעים על ידי המדינה

קלמן כהנא:  ההרכב השתנה טיפה, בשנים האחרונות, בהתאם להחלטת המדינה

רותם זהבי: עוד נקודה, ברשותך: אנחנו כותבים כל מיני חומרים מקצועיים, עבור בעלויות, מוסדות חינוך והרשויות, ובין השאר, עכשיו אנחנו כותבים על מצעים, כי מתייעצים איתנו איזה מצע לשים

רותם זהבי:  כמובן שאנחנו לא יכולים לכתוב משהו שנוגד את התקן, אבל יש חצר גדולה, ושואלים אותנו: "מה?"

רותם זהבי:  בתקופה האחרונה אנחנו כותבים כרטיס מידע שעוסק בנושא מצעים בגני ילדים וכו'

רותם זהבי:       כשבדקנו את זה, במחקרים שיש בעולם, מצאנו, למשל, שלדשא הסינטטי יש בעיות

רותם זהבי:  אנחנו בקשר גם עם משרד הבריאות

רותם זהבי:  הגומי הזה שאנחנו מכירים, שכולם שמים – שהכל יהיה בסדר, יהיה שקט, לא יהיו חרקים ולא יעקצו – יש עם זה בעיות של גזים רעילים

רותם זהבי:  יש לנו רגישות לדברים האלה – מה נכון לשים בפעוטון או בגן ילדים? שהילד יישב על הדשא הסינתטי, כי זה הכי נקי והכי כיף, אבל יש עם זה הרבה בעיות

אליהו דלל: בוודאי, הוא חם; זה גם פלסטיק

רותם זהבי: למשל, אם תיקח דשא סינתטי ב-40 מעלות, או ב-35 מעלות, אתה תראה שהוא מתחמם, לעומת דשא טבעי, שסופג את החום והילד יכול לשבת עליו, אבל לתחזק דשא טבעי זה כמעט בלתי אפשרי

רותם זהבי:  לעומת זאת, דשא סינטטי – אתה שם וזהו; שגר ושכח

רותם זהבי:  יש לזה עוד בעיות, אבל לא משנה

אליהו דלל: ברור

אליהו דלל:  לדברים האלה יש התייחסות בתקן?     

רותם זהבי: ברור

רותם זהבי:  זהו המקצוע של טל

רותם זהבי:  הוא גם יודע לבדוק את זה

אליהו דלל: בסדר

אליהו דלל:  יש עוד מישהו שרוצה להתייחס? משרד הבריאות?     

יעקב בוריאקובסקי: יעקב בוריאקובסקי ממשרד הבריאות

יעקב בוריאקובסקי:  אני מנהל תחום רישוי עסקים

יעקב בוריאקובסקי:  תחום העיסוק שלנו הוא גני ילדים, מעונות יום ובתי ספר

יעקב בוריאקובסקי:  אנחנו מתעסקים בעיקר עם ההצללה בחצרות

יעקב בוריאקובסקי:  יש לנו דרישות רגולטוריות לחצרות ולהצללה, ואנחנו בודקים את הנושאים האלה בשלבי התכנון והבנייה

יעקב בוריאקובסקי:  יש דרישות גם להצללה בבריכות שחייה, בשטחי המים ובחצרות, וגם בגני ילדים ובמעונות

יעקב בוריאקובסקי:  התעסקנו במצעים בחצרות, ואנחנו פחות עוסקים בבטיחות של מתקני המשחקים

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  יש לכם התייחסות למה שנאמר פה לגבי הנושא של מצעים? פליטת גזים?     

יעקב בוריאקובסקי: כן

יעקב בוריאקובסקי:  אנחנו מודעים לכך שיש בעיות במצעים של דשא סינטטי ושל גומי – שיש פליטות ושזה מתחמם, ואנחנו מבקשים במיוחד לעשות הצללה מעל המשטחים האלה

יעקב בוריאקובסקי:  מצד שני, אם זה חול או חצץ – גם יש בעיות כמו פרעושים וצואה של כלבים וחתולים

יעקב בוריאקובסקי:  לכן אנחנו מעדיפים שיהיה משטח שניתן לניקוי, ומעליו, כמובן, צריך הצללה

יעקב בוריאקובסקי:  בלי הצללה – זה מתחמם ואי אפשר להיות על המשטחים האלה

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  אנחנו נעבור למשרד החקלאות

אליהו דלל:  בבקשה

ד"ר ארז ברקאי: בוקר טוב

ד"ר ארז ברקאי:  ארז ברקאי, מנהל אגף יער ואילנות, פקיד היערות

ד"ר ארז ברקאי:  בכל מה שקשור להצללה, הממשלה העבירה לפני כשנה וחצי את החלטת הממשלה 1022, שנוגעת להצללת המרחב הציבורי

ד"ר ארז ברקאי:  במסגרתה כבר יצאו קולות קוראים לרשויות המקומיות כדי לצאת במיזמים של הצללה

ד"ר ארז ברקאי:  אם אני לא טועה, יש 17-20 רשויות שכבר זכו בתקציבים, ואנחנו מתכוונים להרחיב את זה ב-2024

ד"ר ארז ברקאי:      בכל מה שקשור להצללה ספציפית במתקני הילדים, ברגע ששמים את הרשתות שמחייבים בהן, היום, בתקן – עצים לא יוכלו לגדול שם; על אחת כמה וכמה כשעוד שמים כל מיני משטחי גומי ודשא סינטטי

ד"ר ארז ברקאי:  יש איזה שהוא קונפליקט שנוצר פה בין הרצון להצליל, ומהר – ועץ לא ייתן צל מהר – לבין הצורך לגדל עץ כדי לתת את ההצללה הטבעית, שהיא הכי טובה עבור כולנו, ולא רק ספציפית לילדים

אליהו דלל: איך אתם מיישבים את הקונפליקט הזה? או ששותלים עצים רק מסביב?     

ד"ר ארז ברקאי: אנחנו לא כל כך יכולים

ד"ר ארז ברקאי:  הדרך לפתור את זה היא להיערך בתכנון מוקדם

ד"ר ארז ברקאי:  כלומר, לשתול את העצים חמש או עשר שנים לפני שבונים את גן הילדים, להשאיר קרקע חופשית, בלי דשא סינטטי ומצעים כאלה ואחרים, כדי שהעצים יוכלו לגדול מהר, ורק אחרי כמה וכמה שנים, כשהעצים גדלו – לשים את מתקני המשחקים, אחרת יהיו חייבים לשים רשת הצללה, ואז אין תכלית לעצים

ד"ר ארז ברקאי:  כלומר, הכל מתחיל בתכנון מוקדם

אליהו דלל: יש פה מישהו מתכנון ובנייה? שלום

אברהם דרורי: שלום וברכה

אברהם דרורי:  מינהל התכנון

אליהו דלל: נאמר פה משהו

אליהו דלל:  אולי כדאי, באמת, בשלבים ראשוניים, כן ליצור את הדברים האלה

אליהו דלל:  ישנן דוגמאות, לפחות מנתניה – במזרח העיר, אנחנו בנינו את מתקני המשחקים, את העצים וכך הלאה עוד לפני שהוקמה שכונה, ואז אפשר לראות גם הצללה שהיא טבעית, בחלקה, ואין ספק שזהו הדבר הטוב ביותר

אליהו דלל:  אז איפה אתם בתמונה?     

אברהם דרורי: תקנות התכנון והבנייה (הצללה בגני שעשועים) מדברות על השלביות

אברהם דרורי:  כלומר, גם על האפשרות לעשות מצללה בנויה, שזוהי האופציה הקלה ביותר, ואנחנו יודעים שזהו דבר שמתאפשר בשלב ההיתר, וגם על האופציה של הצללה טבעית

אברהם דרורי:  כלומר, המתכנן – שהרבה פעמים זו העירייה, הרשות – הוא זה שיחליט, בסוף, מה הוא רוצה לתקצב ומה מתאים לכל מקום

אליהו דלל: האגודה למניעת סרטן העור

אליהו דלל:  בבקשה

ענבל תובל: תודה רבה

ענבל תובל:  אני ענבל, מנכ"לית העמותה הישראלית לסרטן העור

אליהו דלל: שלום, ענבל

ענבל תובל: שלום

ענבל תובל:  אני אשמח לפתוח בכמה נתונים

ענבל תובל:  פחות אשמח, בעצם, בנתונים שאני הולכת להציג

ענבל תובל:  אנחנו מדברים, במדינת ישראל, על כ-1,000 חולות וחולים חדשים בסרטן עור מדי חודש

ענבל תובל:  זהו נתון מרים גבה אחד

ענבל תובל:  הנתון השני הוא ש-90% מהם חולים בגלל חשיפה לא מבוקרת לשמש

ענבל תובל:       היום אנחנו יודעים להגיד, אחרי הרבה מאוד מחקרים בעולם, שעיקר החשיפה הזו מתבצעת בגילאי הילדות וההתבגרות

ענבל תובל:  זאת אומרת, 50% מכמה שאני, כבן אדם בוגר, איחשף לשמש, תהיה עד לגיל 18

ענבל תובל:  החל מגיל מסוים, ילדים במדינת ישראל הולכים לבד לגני השעשועים ומשחקים

ענבל תובל:       ישנן כמה נקודות שאני מאוד רוצה לציין כאן

ענבל תובל:  קודם כל, בהמשך למה שאמרו כאן על ההחלטה על הצללה במרחב העירוני – חשוב מאוד שנשים לב גם לדרך שיש לילדים עד לגן השעשועים ועד לגן הציבורי

ענבל תובל:  לרוב הם ילכו לבד, ברגל, חשופים לשמש, ואין מישהו שמקפיץ אותם

ענבל תובל:      דבר נוסף: דיברה פה חברתי מבטרם על הפגיעות שיש בטווח המאוד קצר

ענבל תובל:  אנחנו מדברים על פגיעות לטווח הארוך, ואנחנו רואים את הנתונים האלה

ענבל תובל:  יש החלטה על הצללה בגני השעשועים שמדברת על הצללה במרחב המתקנים

ענבל תובל:  קודם כל, הרבה פעמים יש בעיה עם האכיפה של ההצללה הזו, ולא פעם ולא פעמיים פונים אלינו, לעמותה, כל מיני מקומות שבהם ההצללה ניזוקה או עפה

ענבל תובל:  היה לנו עכשיו מקרה עם גן ילדים בחיפה שעפה בו ההצללה בחודש מרץ עקב איזו שהיא סערה

ענבל תובל:  עכשיו אנחנו כבר ביולי, וזה עדיין לא סודר ולא תוקן עם הצללה קבועה

ענבל תובל:      אז יש גם את הנושא של אכיפת הדרישה וגם את הנושא של מה קורה עם גני שעשועים שהם טרום אותה ההחלטה, ויש לא מעט כאלה בארץ

ענבל תובל:  ההחלטה מדברת על גני שעשועים חדשים, שנבנו החל מיום ההחלטה

ענבל תובל:  יש המון גני שעשועים בארץ שהם יותר ותיקים

ענבל תובל:  מה קורה שם? שם אין ילדים שמשחקים ועלולים להיפגע מכל המצב הזה? כל הדברים האלה הם דברים שחשוב לנו להביא ולהדגיש כאן

ענבל תובל:      גם נושא זמן התגובה: ילדים לא יחכו כי אין להם עכשיו הצללה בגן הציבורי

ענבל תובל:  הם גם לא תמיד יבינו את החשיבות של לבוא ולשחק בדיוק מתחת לצל

ענבל תובל:  אנחנו צריכים לספק להם את זה

ענבל תובל:  חשוב גם לשים את הדעת לא רק על המקום שבו יש את מתקני השעשועים, אלא גם על המרחב שמעבר

ענבל תובל:  ילדים באים, משחקים במתקן, הולכים, יושבים, אוכלים, מדברים עם חברים – גם שם צריך להיות להם מקור של צל

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  תודה

רותם זהבי: בחצר המשחקים הטבעית שאנחנו פיתחנו – אולי בפעם הבאה אני יכול לבוא ולהציג את זה; זה צריך להיות מרתק – אנחנו מעודדים לשתול עצים וצמחיה טבעית להצללה בחצרות טבעיים

רותם זהבי:  החיבור הזה לצמחייה, לטבע ולעצים הוא לא רק מצל – הוא גם מבחינת החיסון הטבעי של הילד

רותם זהבי:  זה נותן לו חיסון פנימי, וילדים שקרובים לטבע – פחות חולים ואלרגניים

רותם זהבי:  זהו דבר בדוק מחקרית

אליהו דלל: אין ספק

אליהו דלל:  אוקיי

אליהו דלל:  המועצה לשלום הילד

אליהו דלל:  שלום לך

מיטל בק: בוקר טוב, אדוני

מיטל בק:  תודה רבה

מיטל בק:  מיטל בק, מנהלת תחום חינוך וגיל הרך במועצה לשלום הילד

מיטל בק:  אני לא אדבר על ההצללה כי זה נידון באריכות

מיטל בק:  גם אנחנו קיבלנו פניות בנושא הזה

מיטל בק:  זוהי דרישה יחסית חדשה, אבל צריך לראות איך אנחנו מייעלים את האכיפה לגביה ומטפלים בגינות ישנות

מיטל בק:  אולי הוועדה תוכל לקחת על עצמה לפקח ולהמשיך לעקוב אחרי הנושא החשוב הזה

מיטל בק:      בראש ובראשונה, נאמר שהזכות של ילדים למתקני שעשועים ולגינות שעשועים בטוחות היא הזכות הבסיסית שלהם להתפתחות, לבריאות ולשוויון

מיטל בק:  זוהי נקודת המוצא, אולי, של כל מי שיושב כאן בשולחן, וחייבים לומר את הדבר הזה

מיטל בק:       לגבי המתקנים והגנים עצמם: דיברנו, קודם כל, על זמינות – על פער ברור בין רשויות חזקות לחלשות, בין פריפריה למרכז

מיטל בק:  הזמינות של גן שעשועים ושל מתקני שעשועים בסביבת המגורים הקרובה של הילד היא משהו שהוא קריטי להתפתחות שלו; לא צריך להסביר את החשיבות של זה

מיטל בק:  אנחנו רוצים להציף את החובה של המדינה לסבסד ולתמוך כלכלית ברשויות שלא יכולות לספק את החובה הבסיסית הזו לכל הילדים

מיטל בק:  החלום שכולנו שואפים אליו הוא שתהיה חובה לבנות מתקני שעשועים בכל שכונה ובכל מקום, אבל כל עוד מדובר ברשות – צריך לעזור לרשויות שלא יכולות לספק את הדבר הזה; במיוחד ברשויות ערביות ובפריפריה, שבהן אנחנו רואים שיש קושי

מיטל בק:      לגבי איכות המתקנים: לאורך השנים אנחנו רואים מעבר ברור משימוש בחומרים קשים, שמתחממים יתר על המידה – למשל: סוגי פלסטיק מסוימים או מתכות – לשימוש בפלסטיק מסוג אחר, בעץ וכו'

מיטל בק:  הדבר הזה הוא מבורך, כמובן

מיטל בק:  זה חשוב שילדים יוכלו להיפצע פחות בעת השימוש במתקנים ולהיחשף פחות לחומרים שעלולים להיות מסוכנים עבורם

מיטל בק:      מלבד זאת, צריך לוודא שהמתקנים יהיו לא מיושנים – שהם מתפתחים ומתחדשים בהתאם לנורמות חדשות שקיימות בעולם

מיטל בק:  לא רק ברמת הבטיחות והתחזוקה, אלא גם ברמת היצירתיות, הדמיון והפיתוח של היכולות הפיזיות והפדגוגיות השונות – כל מה שילד זקוק בשביל התפתחות בטוחה ותקינה

מיטל בק:      משהו שלא עלה כאן הוא נושא הגינון ליד גינות שעשועים

מיטל בק:  אנחנו קיבלנו, בעבר, פנייה על שתילה של חומרים רעילים בסביבה של גני שעשועים

מיטל בק:  אנחנו לא יודעים שיש הנחיות, בגינון, לגבי סוגי שתילים וצמחים מסוימים בגני שעשועים

מיטל בק:  אני אשמח, אולי, לשמוע מהמומחים אם יש משהו אחר, אבל לנו לא ידוע על הנחיות כאלה

מיטל בק:  ככל שאין – אנחנו חושבים שזהו משהו שהמשרדים הרלוונטיים, יחד עם השלטון המקומי, יכולים להכניס – מבחינת הפיתוח של הנוהל וההטמעה שלו פנימה – כדי שמחלקות גינון יעבדו תחת תקן מחייב, כך שגם הגינון לא יסכן את הילדים, ולא רק המתקנים עצמם או ההצללה

מיטל בק:  כנ"ל לגבי ריסוס של מזיקים

אליהו דלל: את אומרת, בעצם, שיש צמחים שהם רעילים?     

מיטל בק: רעילים

מיטל בק:  נכון

מיטל בק:  אנחנו קיבלנו פנייה על שתילה של צמחים רעילים בסמוך - - -     

אליהו דלל: כמו מה?     

מיטל בק: אני לא יודעת מהו סוג הצמח

מיטל בק:  אנחנו נוכל להעביר את הפנייה - - -     

רותם זהבי: הרדוף הנחלים

מיטל בק: זה אולי בשוליים, אבל אם אין חיה כזו, ואף אחד לא יודע – גננים יכולים לעשות מה שהם רוצים

מיטל בק:  אולי צריך להוציא הנחייה כזו

מיטל בק:  זה לא נראה לי כמו משהו שמסובך לעשות

אליהו דלל: משרד החקלאות

ד"ר ארז ברקאי: אני לא יודע לגבי כל מיני הצמחים הרעילים או האלרגניים, ויש מספר מיני עצים שהם כן רעילים, או בדרגת רעילות נמוכה, כזו או אחרת

ד"ר ארז ברקאי:  למשל: הפירות של עץ האזדרכת ידועים כפירות בדרגת רעילות נמוכה מאוד

ד"ר ארז ברקאי:  אנחנו כן מקבלים הרבה בקשות מהרשויות לכריתה של עצי אזדרכת מהטעמים האלה, של רעילות, ולא תמיד זה מאושר

ד"ר ארז ברקאי:  אפשר, לפעמים, גם לשים איזו שהיא סככה, או באמצעות פעילות גינון כזו או אחרת – לסלק את המטרד הזה, שהוא גם לא כל השנה; לא בגלל זה צריך לכרות עץ, כי המטרד הזה הוא רק בתקופה מסוימת של השנה

ד"ר ארז ברקאי:      לגבי ריסוסים וכיוצא באלה – זהו לא התחום של האגף שלי, אז אני לא יודע להגיב

אליהו דלל: טוב

אליהו דלל:  אבל ההערה היא נכונה

מיטל בק: אז אולי אפשר למנוע מראש

אליהו דלל: אני שמתי לב שיש לא מעט צמחים של הרדוף הנחלים שנמצאים בסביבה

אליהו דלל:  זהו צמח שהוא קל לתחזוקה, יחסית, וגדל מהר

מיטל בק: כדי לא להגיע למצבים של בקשה לכריתה של עצים – אולי אפשר להסדיר מראש איזה שהוא נוהל, מעכשיו והלאה, של מה אפשר ומה אי אפשר לשתול בסביבה של ילדים

מיטל בק:  לגבי ריסוס – אני אשלים ואומר שאנחנו יודעים שיש תקן מחייב, בתוך מוסדות החינוך, שלא לרסס בקרבת ילדים - - -     

רותם זהבי: יש לנו הנחיות מאוד מסודרות לנושא הזה – אילו צמחים לשתול במוסדות חינוך; איך לרסס; איפה לא לרסס - - -     

מיטל בק: אני יודעת

מיטל בק:  אני אומרת שאין הקבלה כזו בגני שעשועים במרחב העירוני הפתוח

מיטל בק:  אולי המשרדים – לא משרד החינוך, אבל המשרדים האחרים הרלוונטיים – יוכלו לפתח נוהל כזה

מיטל בק:       אני אסיים בזכות להשתתפות

מיטל בק:  אני דיברתי מקודם על הזכות להתפתחות, לבריאות ולשוויון, שעלתה כחוט השני בתוך הדברים שלי

מיטל בק:  זה לא נאמר כאן, אבל בבנייה של גני שעשועים, או בהחלפה של מתקני שעשועים, אנחנו מציעים הליכי שיתוף של ילדים בתכנון ובחשיבה, כדי שילדים יספרו, מהחוויה שלהם, מה מתאים להם ומה הם היו רוצים

מיטל בק:       יש תכניות של תכנון אורבני, ברשויות מסוימות, של התאמה של המרחב הציבורי לילדים, וזהו מודל שצריך להיכנס יותר ויותר, בצורה מסודרת, בשלטון המקומי

מיטל בק:  אנחנו באים כאן כדי להניח את זה על השולחן, ולהמליץ לכל מי שרואה ושומע אותנו להכניס יותר השתתפות של ילדים בהליכים כאלה

מיטל בק:  תודה

אליהו דלל: מי בזום?     

יעל וייס-ריינד: שלום

יעל וייס-ריינד:  יעל וייס ריינד

יעל וייס-ריינד:  אני מנהלת עמותת "אופק לילדנו" – הארגון הארצי של הורים לילדים עם עיוורון ולקויות ראייה בישראל

יעל וייס-ריינד:  קודם כל, אני רוצה לברך על הדיון הזה

יעל וייס-ריינד:  זהו נושא שעולה הרבה מאוד בקרב משפחות והורים לילדים עם לקויות ראייה ועם עיוורון מוחלט

יעל וייס-ריינד:  יש לי שלוש נקודות שמתחברות לדיון שכבר התקיים פה עד עכשיו

יעל וייס-ריינד:      הדבר הראשון הוא הנושא של נגישות ובטיחות

יעל וייס-ריינד:  אני יודעת שבהחלט יש רשויות ומקומות שבהם נעשה להנגיש, וליצור מרחב מוגן גם לילדים שלא רואים היטב, אבל עדיין נדרש מאמץ גדול

יעל וייס-ריינד:  אני מתחברת למה שאמרה הדוברת הקודמת מהמועצה לשלום הילד

יעל וייס-ריינד:  זה נכון שיש תקן שאמור להבטיח בטיחות, אבל נדרשת עוד איזה שהיא חשיבה נוספת והתאמה לילדים שלא רואים היטב, וגם להם יש זכות לצאת למתקני השעשועים ולשחק

יעל וייס-ריינד:       כמו שאנחנו מבינים, זהו דבר חיוני להתפתחות שלהם, ובמיוחד לילדים שלא רואים, שהרבה פעמים – יש להם איזה שהוא עיכוב התפתחותי

יעל וייס-ריינד:  היציאה הזו לגן הילדים, והמשחק בתוך הקהילה שלהם, עם ילדים מהשכונה ומבית הספר – ולא באיזה מקום תחום ומסוגר – היא חיונית וחשובה

יעל וייס-ריינד:  זוהי אכן זכות שכולנו צריכים לחשוב איך אנחנו יכולים לאפשר להם אותה בצורה בטוחה

יעל וייס-ריינד:      הדבר השני שעלה פה הוא הנושא של ההצללות

יעל וייס-ריינד:  בזמנו, כשהיה דיון בוועדת הרווחה על תקנות הנגישות הפרטניות בחינוך – נעשתה איזו שהיא חשיבה על הצללה של מרחבים במוסדות חינוך

יעל וייס-ריינד:  כמו שנציג משרד החינוך אמר, אני יודעת שיש חשיבה רצינית על כך במשרד החינוך

יעל וייס-ריינד:  אחת הבעיות – וגם מגיעות אלינו תלונות מהורים על כך – היא שילדים עם לבקנות לא יכולים להיחשף לשמש

יעל וייס-ריינד:  זה יכול להיות כרוך, אפילו, בסכנת חיים

יעל וייס-ריינד:  כנ"ל לגבי ילדים שיש להם פוטופוביה, וסובלים מסנוור

יעל וייס-ריינד:  אם אין מספיק מרחבים מוצלים במשך שמונה, או יותר, שעות לימוד בבית הספר – הם תקועים בכיתות שלהם, ולא יכולים לצאת לשחק

יעל וייס-ריינד:  זה משפיע עליהם חברתית, תפקודית, תקשורתית וברמה הרגשית

יעל וייס-ריינד:  יש לזה המון השפעות

יעל וייס-ריינד:       יש בעלויות שלא עושות את ההצללה

יעל וייס-ריינד:  אני יודעת שגם משרד החינוך מתחבט בשאלה איך להתמודד עם זה

יעל וייס-ריינד:  אני פונה כאן לגוף שאמור לתת מענה ולמצות את התהליך הזה, והוא נציגות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים

יעל וייס-ריינד:       יש לי מקרה, מעיר מסוימת בדרום, מחודש ספטמבר 2022, בתחילת שנת הלימודים: הגיעה אלינו פנייה על כך שלא נעשות הנגשות, והנציבות פתחה ומטפלת בזה

יעל וייס-ריינד:  נכון לחודש מאי 2023, לפחות – אני מתנצלת, אני לא בדקתי אם זה טופל – עדיין לא טופל הנושא

יעל וייס-ריינד:  ילד כזה, שנמצא במערכת הלימוד, יושב בכיתה שלו

יעל וייס-ריינד:  הוא לא יכול לצאת החוצה ולשחק עם החברים שלו

יעל וייס-ריינד:  אנחנו נבקש שהוועדה תעשה איזו שהיא פנייה לנציבות בבקשה להקדיש יותר משאבים לנושא של ההנגשות שהן באחריות הבעלויות השונות שאמורות לעשות אותן, כולל את ההצללות

יעל וייס-ריינד:       הדבר השלישי הוא שנושא ההצללה הוא משהו מהותי, וכמו שדובר פה – זה גם במרחב העירוני וגם בדרך

יעל וייס-ריינד:  תדמיינו לכם שאתם הורים לילד שלא יכול להיות בשמש, או שסובל מסנוור

יעל וייס-ריינד:  מה זה עושה לילד, ואיפה הוא נמצא כשההורה רוצה לצאת איתו לגינה, בשעות הפנאי, כמו כל ילד אחר

יעל וייס-ריינד:  צריך לחכות לשעות אחר הצוהריים, כשנעשה פחות חם והשמש פחות ישירה

יעל וייס-ריינד:  יש פה התמודדויות יום-יומיות

יעל וייס-ריינד:  אנחנו פונים אליכם פה, בוועדה, וגם לרשויות, להשקיע יותר מחשבה על הצרכים ולשתף

יעל וייס-ריינד:      אני אסיים בנקודה אחת: לפני מספר חודשים פנו אלינו מעיריית תל אביב, בשיתוף מכון התקנים, והם בונים גן שעשועים חדש במתחם של הנמל

יעל וייס-ריינד:  הם הזמינו הורים עם ילדים בגילאים מסוימים כדי לבוא ולראות את המתקנים, לתת משוב על הבטיחות, על ההנגשה ועל ההצללה של אותם המתקנים

יעל וייס-ריינד:  זה היה ניסיון מדהים ומאוד מוצלח, ואנחנו מברכים עליו

יעל וייס-ריינד:      אני אומרת לנציגי השלטון המקומי: זהו המקום לערב את הקהילה בייצור המרחב שהיא חיה בו

יעל וייס-ריינד:  זה לטובת כולם

יעל וייס-ריינד:  תודה רבה לכם

אליהו דלל: תודה רבה, יעל

אליהו דלל:  ידוע לי שהביטוח הלאומי משתתף בגני שעשועים לילדים במימון מסוים

אליהו דלל:  אפשר לנצל את זה

אליהו דלל:  זאת אומרת, מי שלא יודע – חשוב לנצל את האפשרות הזו

אליהו דלל:  עכשיו נפנה לאחד היצרנים

אליהו דלל:  בבקשה

רון נחמן: שלום

רון נחמן:  דורון נאמן, מתקני פסגות

רון נחמן:  אני רוצה להגיב לנציגה של המועצה לשלום הילד

רון נחמן:  את אחת ממוצרי הדגל שלנו – הילדים של מנהל מחלקת העיצוב שלנו עיצבו

רון נחמן:  הם ביקשו ממנו מתקן עם בועות, והוא עיצב, וזהו מתקן הדגל שלנו

רון נחמן:  הוא נמצא בכפר יונה, בבית אל ובקרית אונו

רון נחמן:  כל הילדים של העובדים שלנו הם שותפים מלאים – גם לעיצוב וגם לתכנון

רון נחמן:  הם עוברים על מתקני האב-טיפוס שאנחנו בונים במפעל ואנחנו רואים את המסלול שלהם – איך הם עוברים במתקן; מה נוח להם; מה נוח להם; אם נוצרים פקקים במתקן

רון נחמן:  הם שותפים בתהליך המלא

מיטל בק: מהמם

מיטל בק:  צריך להכניס את זה יותר פנימה לרשויות

מיטל בק:  זה מה שהתכוונתי אליו

אליהו דלל: שאלה לי אליך: באילו בעיות אתם נתקלים בנושא של הייצור, של תקנים או של תחזוקה?     

רון נחמן: נושא התחזוקה, כמו שטל אמר, קצת ירד מאיתנו ועבר לרשויות

רון נחמן:  רוב גדול של הרשויות, כמו שטל הציג – אין איתן שיתוף פעולה כל כך

רון נחמן:  אנחנו נהיה, אולי, קבלני משנה שלהן, אבל לחלק מהרשויות יש שיתוף פעולה מלא איתנו, בין אם הן שוכרות אותנו או לא

רון נחמן:       בנוגע לייצור – אנחנו היצרנים הגדולים בארץ

רון נחמן:  אנחנו יושבים ביישוב פסגות, בחבל בנימין

רון נחמן:  יש לנו כל מיני מגבלות לייצור, כמו גם בייבוא חומרים ודברים כאלה, אבל בסך הכל – אנחנו מסתדרים

רון נחמן:       בנוגע להצללה, יש לנו מוצר – שהוא גן שעשועים – שחל עליו תו תקן חובה

רון נחמן:  הוא מוצר שיש עליו פיקוח, גם ממכון התקנים, גם מהמדינה וגם מהרשויות

רון נחמן:  יועצי בטיחות ומכון התקנים מתייחסים, לפעמים, גם אל המוצרים מסביב, של כל המרחב הציבורי, כמו ספסלים ופחים, אבל על הצללה – שהיא מוצר שנמצא ממש בתוך הגן – אין שום פיקוח

רון נחמן:       למעשה, כל מהנדס או הנדסאי – שסיים את הלימודים ועבר את כל הבחינות – יכול לתכנן הצללה, וכמו שראינו בשנים האחרונות – עמודים והצללות יכולים לקרוס, ואין על זה שום פיקוח

רון נחמן:  יש, אמנם, תקן לבדיקת בהירות של הצללות, אבל הוא לא מחייב

רון נחמן:  אם הרשות דורשת את זה – זה יתבצע, אבל אם לא – אז לא

אליהו דלל: ברור

אליהו דלל:  עוד מישהו רוצה להוסיף? מישהו לא התבטא?     

קלמן כהנא: אני יכול להשיב על חלק מהדברים שנאמרו פה?     

אליהו דלל: בבקשה

קלמן כהנא: למשהו שנאמר כאן, לגבי בטרם, על האחריות ההורית: אחד הדברים הגדולים שאנחנו כן רואים הוא שאכן, הורים לא מעורבים במשחק של הילד, ובמקרה של חדרה – צוין שילד בן שלוש וחצי עלה על מתקן, כשהיה שם שלט גדול שאומר שהוא מיועד לגילאי חמש או שש ומעלה

קלמן כהנא:  התקן מחייב ליווי הורה, או השגחת מבוגר, כאשר הגיל הוא מתחת לשש

קלמן כהנא:       כאן חשוב לבוא ולציין: אצלנו זהו תקן

קלמן כהנא:  באירופה – ממנה התקן מגיע – יש חוק שמחייב אחריות הורית על הילדים

קלמן כהנא:  במדינת ישראל אין חוק שמחייב את האחריות ההורית

קלמן כהנא:  הייתה פרסומת, לפני כמה שנים, לגבי חצייה של ילד בכביש

קלמן כהנא:  האחריות של ההורה היא ללוות אותו עד גיל תשע, או משהו כזה

קלמן כהנא:  כאן, אולי, זוהי איזו שהיא נקודה שאפשר לעורר בה את תשומת הלב של הציבור, ואולי לחוקק איזו שהיא אחריות של ההורה על הבטיחות ועל המעשים שהילדים עושים

קלמן כהנא:  אני שומע, כל הזמן, על כל מיני ילדים שלא אמורים לעלות על קורקינטים ואופניים חשמליות, שנגישים היום לכל אחד, ויש תאונות והמון דברים

קלמן כהנא:       דבר שני הוא ההצללה

קלמן כהנא:  אני מאוד שמח ומוקיר את הוועדה הזו על כך שהיא אכן קיבלה את ההחלטה להפוך את הנושא של הצללה לתקנה, אבל חשוב לשפר שם משהו

קלמן כהנא:  ההצללה מדברת על אחוז מסוים של הצללה מהשטח, ואין אזכור לסינון של UV

קלמן כהנא:  הבד אמור לעשות איזה שהוא סינון של UV

קלמן כהנא:  זה שהוא עושה צל – לא אומר שהוא מוריד את ה-UV, והוא עושה את החשיפה

קלמן כהנא:       כשאני ביררתי על חולצות מנדפות לעובדים שלי, שעובדים בחוץ כל הזמן, הבנתי שרוב החולצות המנדפות אינן מסננות קרינה

קלמן כהנא:  לכן חשוב שהבד יסנן קרינה

קלמן כהנא:  יש תקן אוסטרלי שמגדיר את צורת הבדיקה של סינון הקרינה

קלמן כהנא:  אני יודע שאיפה שהוא במדינת ישראל עובדים כרגע בניסיון לאמץ את התקן ההוא כתקן ישראלי, וזה משהו שחשוב שכן יהיה בתקנה

קלמן כהנא:       עדכון נוסף לגבי ההנגשה שהוזכרה כאן: חלק 8 נמצא בלמידה תמידית

קלמן כהנא:  חלק 8 מדבר, בין היתר, על ההנגשה של אתר המשחקים לכלל הציבור

קלמן כהנא:  כשאנחנו מסתכלים על זה – זה לא רק לילדים, אלא גם למבוגר, או למלווה של הילדים

קלמן כהנא:       לאחרונה עשינו סיור שטח, עם כל חברי ועדת המומחים, כדי לראות מה קיים היום ומה צריך לשפר, כי ראינו שהתקן לא נותן מענה מספיק רחב

קלמן כהנא:  אני מעריך שבתקופה הקרובה – התקן עם ההנגשה יפורסם, ובו איזה שהן הרחבות ובקשות נוספות, כדי שהתקן יהיה יותר עדכני ויותר ציבור יוכל להשתמש במתקנים

אליהו דלל: מאה אחוז

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  אנחנו נסכם, ברשותכם

אליהו דלל:  קודם כל, אני רוצה להודות לכל אלה שהשתתפו בדיון

אליהו דלל:  אני חושב שאנחנו השכלנו לקבל תמונת מצב על מה שקורה, וגם חשוב לי, בסופו של דבר, להפיק לקחים ממה שדובר עליו פה

אליהו דלל:      דבר ראשון: כן חשוב לי לקבוע לוח זמנים לעדכון התקן, גם בתחום ההצללה

אליהו דלל:  אני קורא למכון התקנים לקבוע את לוח הזמנים שלכם

אליהו דלל:  רק תעדכנו אותנו, כי בסופו של דבר – תמיד ניתן לעשות עדכונים נוספים, אבל נכון להיום, אם כבר יש ישיבה או ועדה שעוסקת בכך – צריך לקבוע את לוח הזמנים שלה ואת הנושאים, כולל הצללה, ולהודיע לנו על תאריך שבו אתם מסיימים את העדכון של התקן

אליהו דלל:      דבר נוסף: אני מבקש מהמרכז לשלטון מקומי – יחד עם מכון התקנים ועם גופים נוספים, כמובן – לוודא שכל הרשויות ייכנסו לתהליך הזה, ולדאוג שבכל הרשויות יהיו תקנים על מתקני המשחקים

אליהו דלל:  אני קורא גם למשרד הפנים להוציא איזה שהוא קול קורא לרשויות הערביות, שהבנו שבהן, כנראה, אין מתקני משחקים במרחב הציבורי

אליהו דלל:  יכול להיות שאפשר לעשות את זה נקודתית, למגזר הערבי – לצאת בקול קורא ולתקצב נושא כזה, כדי לאפשר גם לילדים במגזר הערבי לשחק במתקני משחקים תקניים, על כל ההיבטים שלהם, כמו כל ילד אחר במגזר היהודי

אליהו דלל:      אני קורא למוסדות התכנון, וגם לרשויות המקומיות, לדאוג להצללה טבעית ככל שניתן

אליהו דלל:  אם מתכננים את הדברים האלה מראש בשכונות, כולל את המיקום של מתקני המשחקים – ניתן לעשות את זה, בדרך כלל, מהצד הצפוני של הבניין ואז ליצור הצללה נוספת

אליהו דלל:  אין ספק שעדיף שתהיה הצללה טבעית בנושא הזה

אליהו דלל:      גם לגבי הנושא שדובר פה על צמחיה, שצריכה להיות צמחיה שלא תהיה רעילה – פה, אולי, משרד החקלאות יכול לתת יותר הנחיות, או להעיר את עיני הרשויות

אליהו דלל:  זה יהיה מאוד חשוב, ואני מאוד אשמח לתת את ההנחיות האלה, דרכנו או דרך המרכז לשלטון מקומי

אליהו דלל:  שהצמחייה תהיה חלק מהמתקן או מהסביבה, אבל שלא תהיה רעילה

מירב כהן: סליחה, אולי גם שאינה אלרגנית, כי יש צמחים שיש אליהם אלרגיה מאוד גדולה

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  נתייחס בהתאם גם לנושא של האלרגיה וגם לנושא של רעילות

אליהו דלל:  עצי זית, למשל, וכך הלאה

אליהו דלל:  צריך לתת איזה שהם היבטים גם לנושא הריסוס, כי ישנן רשויות שיש בהן מחלקות והן מסודרות, וישנן רשויות קטנות יותר, שאולי לא תמיד מודעות

אליהו דלל:  אני חושב שאפשר, לפי ההמלצות של משרד החקלאות - - -     

תמי ברנע: ריסוס זה משרד החקלאות?      

אליהו דלל: משרד החקלאות

ד"ר ארז ברקאי: חומרי הדברה הם בהגנת הצומח במשרד החקלאות, עד כמה שאני יודע

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  אז אפשר לבחון את זה ולתת הנחיות בהתאם

אליהו דלל:  לגבי הצללה שהיא הצללה לא טבעית – הבנתי שזה יהיה, כנראה, חלק מהתקינה, אז כדאי לשים לב לכל הנושא של סוגי הבדים, ההצללות וכך הלאה

אליהו דלל:  אלה הן, בעיקר, הנקודות שעלו פה

אליהו דלל:  יש נקודות נוספות ששכחתי? אוקיי

אליהו דלל:  אני מודה לכולם

אליהו דלל:  אם יש עוד שאלות – בבקשה

תמי ברנע: אני עוד לא בטוחה בכלל לגבי כל הנושא של קריאה לציבור להתנהלות בטוחה

אליהו דלל: הנהגת ההורים

אליהו דלל:  אני חושב שזה נכון

ענבל תובל: בהמשך להחלטה בנוגע להצללה במרחב הציבורי – באמת יש לשים את הדגש על הדרך אל גן השעשועים וממנו

ענבל תובל:  אלה המקומות האלה שבהם הילדים הולכים לבד

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  כמובן שזהו חלק מהתכנון והבנייה

אליהו דלל:  כמו שקראנו לתכנון ובנייה לדאוג למיקום – כך אנחנו קוראים להם לדאוג גם לנגישות לאותם מתקנים, כך שהם יהיו בטוחים יותר, מכל הסיבות שציינו

אליהו דלל:  תודה רבה לכם ויום טוב